GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סטנלי פישר: בברזיל, אם הבנק המרכזי מפסיד בשנה אחת, האוצר מעביר את ההפסדים לבנק המרכזי.
סטנלי פישר: אם הבנק המרכזי מרוויח, הוא מעביר את הכסף לאוצר.
חיים אורון: בברזיל המדינה מעבירה לבנק המרכזי.
סטנלי פישר: אם הבנק המרכזי מפסיד.
חיים אורון: כי אמרת אחרת.
שוקי אורן: חשוב שחברי הוועדה יבינו את הנושא הזה.
שוקי אורן: דרך אגב, חוסר סימטרייה.
שוקי אורן: מדובר כאן בדוחות כספיים מאוד ייחודיים.
שוקי אורן: בדרך כלל בפירמות היום גם רווח לא ממומש נכנס, רווח והפסד, ואני מסכים עם הנגיד שלא היינו רוצים להיות במצב שהממשלה מקבלת סכום ענק כאשר בדרך כלל כאשר אתה סוגר את הדוחות הכספיים אתה כבר יכול לדעת ששער החליפין השתנה.
שוקי אורן: לכן הנושא של שער החליפין, מה שלא מומש, אני מסכים.
שוקי אורן: אני חושב שהיה נכון יותר אם הפסדים שלא מומשו, גם הם לא יילקחו בחשבון בדיוק אותו הדבר כמו רווחים, כי אחרת אנחנו עלולים להיות במצב שהיום יש גירעון של 18 מיליארד, ובוא נאמר שלאט לאט בנק ישראל ירוויח ויכסה את הגירעון ונגיע לרווח של 2.5 אחוזים מהמאזן, אבל אז, בגלל שיתרות מטבע החוץ שלנו מאוד גדולות וקנו אותן בשער חליפין יחסית גבוה, יש הפסד לא ממומש וכתוצאה מזה, זה עדיין חוסם אותנו מהעברת רווחים למדינה.
שוקי אורן: אני לא מדבר על רווחים חד פעמיים אלא על רווחים מתמשכים כתוצאה מהדבר הזה.
שוקי אורן: לכן נראה לי יותר נכון שתהיה סימטרייה בנושא הזה.
חיים אורון: הייתה פעם טענה נגדית שאמרה שלאט לאט נוצר אינטרס.
חיים אורון: ניקח דוגמה, כמו בקרקעות המדינה, כאשר לאוצר יש אינטרס לעשות רווחים גם אם זה לא נכון כדי לקבל כסף.
שוקי אורן: זה בדיוק מה שאני אומר.
חיים אורון: זה לא משהו שהמצאתי עכשיו.
שוקי אורן: אינטרסים תמיד קיימים.
שוקי אורן: כל אחד שנמצא בפוזיציה, יש לו אינטרס.
שוקי אורן: לבנק ישראל היום, שנמצא בפוזיציה גדולה במטבע חוץ, לצורך העניין אתה יכול לומר שיש את האינטרס שהשקל ייחלש, שער החליפין יעלה ואולי אפילו בנק ישראל יום אחד ימכור דולרים ולא יקנה דולרים, ואז בכלל זה יהפוך להיות רווח ממומש וזה יבנה את ההון העצמי.
שוקי אורן: אני אומר שכרגע אני חושב שנכון יותר שיהיה איזון.
שוקי אורן: כלומר, מה שלא מומש, לא נלקח בחשבון.
שוקי אורן: הגישה כאן, לא רק שהיא שמרנית אלא לצורך העניין הזה היא סופר שמרנית.
שוקי אורן: כל מה שהנגיד אמר בקשר לחשש של בנק ישראל, וזה ליווה אותנו לאורך כל הדרך, ואני בסך הכל מסכים אתו לגמרי.
שוקי אורן: אנחנו לא רוצים שיהיה מצב שהממשלה תיקח כסף מהבנק המרכזי.
שוקי אורן: אנחנו לא רוצים להפר את חוק אי הדפסת הכסף והלוואה לממשלה.
שוקי אורן: בדברים האלה, יש הסכמה ברורה, אבל אני אומר שיש כאן סוג של אי סימטרייה.
משה גפני: אתה רוצה לשנות משהו בחוק?
שוקי אורן: אני הייתי מציע, רק אם זה בהסכמה.
סטנלי פישר: זה לא יהיה בהסכמה.
שוקי אורן: בנושא הספציפי הזה, היה ויש הפסדים שלא מומשו, הם לא יילקחו בחשבון.
שוקי אורן: כדי שתהיה סימטרייה, ואולי יום אחד, היה ובנק ישראל ירוויח עם השנים, הוא גם יעביר רווחים למדינה.
שוקי אורן: רווחים.
סטנלי פישר: יש דרך מאוד פשוטה להרוויח וזה לגרום לאינפלציה וזה מקור הבעיה של בנק מרכזי.
סטנלי פישר: אם אתה עובד עם רווחים שחשוב לך לממן את התקציב, אנחנו יכולים לגרום לאינפלציה של 10 אחוזים לשנה.
סטנלי פישר: הערך השקלי של הדולרים יעלה ויהיו לנו רווחים לפי ההגדרה הזאת אבל זה לא כדאי.
ענת שבת: אני רוצה לומר משהו בקשר לסימטרייה ולאי סימטרייה, אני רוצה לומר ששמענו את הגישה הזאת שלכם ואנחנו בחנו אותה לגבי הסימטרייה.
ענת שבת: זאת גישה שלא מקובלת באף בנק מרכזי בעולם, ומעבר לכך שהיא לא מקובלת – והתייעצנו גם את ה-ECD וגם עם ה-IMF – היא גם לא מקובלת.
ענת שבת: אתה פוגם בכרית הביטחון.
ענת שבת: ברגע שאתה משאיר הפסדים ברזרבה שתכננו לעשות, אתה פוגם בכרית הביטחון שנועדה למנוע את התנודתיות בהפרשי שערים.
שוקי אורן: יש כאן כרית ביטחון נוספת שמדברת על 2,5 אחוזים מהנכסים שהם גדלים וגדלים.
חיים אורון: אם הבנתי קודם, גודל היתרות זה בהסכמת שר האוצר.
משה גפני: באישור.
חיים אורון: לא גודל.
חיים אורון: העיקרון שעל פיו ייקבעו, וגם כאן זה כתוב – אני חייב לומר שוב, כי אני מקווה שברגע שיעבור החוק, יתקיים דיון כזה – שינוי בקביעת היתרות.
חיים אורון: אני מקווה שלא יהיה מצב שבנק ישראל יאמר שאין שינוי ולכן זה לא צריך לבוא לדיון.
חיים אורון: העיקרון של קביעת גובה היתרות צריך להיות מוסכם על ידי שר האוצר.
חיים אורון: זאת בעצם תשובה למה שאתה אומר.
חיים אורון: תשובה חלקית.
חיים אורון: אם אתה אומר שהוא ירצה לעשות יתרות לא של 60 אלא של 120, הוא לא יכול לעשות יתרות של 120 כי בשביל זה הוא צריך את הסכמת שר האוצר, או שמשהו כאן אני לא מבין.
שגית אפיק: אתה מבין נכון.
שוקי אורן: לכאורה, לפי החוק עכשיו, היה ובנק ישראל ירצה להגיע ליתרות הרבה יותר גדולות.
חיים אורון: כתוב כאן במפורש בהסכמת שר האוצר.
שוקי אורן: אתה צודק.
שגית אפיק: אתה מדבר על (ג)?
שגית אפיק: איפה הסמכת שר האוצר?
שוקי אורן: אני מדבר על הרווחים.
חיים אורון: קודם הקראנו את זה.
חיים אורון: ניהול היתרות.
קריאה: 40(א).
שגית אפיק: אלה העקרונות.
שגית אפיק: אלה לא היתרות.
חיים אורון: כן, אבל בסעיף הראשון כתוב: "הוועדה באישור שר האוצר רשאית לשנות את העקרונות".
שוקי אורן: גם כאן כתוב לשנות, ואני מקווה שלא יהיו ויכוחים על זה.
שוקי אורן: עד שהחוק יעבור, אנחנו יכולים תיאורטית להיות במאה מיליארד.
סטנלי פישר: אני מקווה שזה לא יהיה מאוד שונה מהרמה הנוכחית.
חיים אורון: החוק עובר בשבוע הבא.
שוקי אורן: ההכנסות לא גדלות כאשר היתרות גדלות כי נכון להיום אני יכול להעריך, אני לא יודע איך בנק ישראל משקיע את היתרות שלו, שאם היום הריבית על טרז'רי אמריקאי היא אחוז אחד ופחות מאחוז והריבית השקלית היא מעל, זה אומר שאנחנו כל חודש שעובר משלמים על היתרות האלה ולא מרוויחים עליהן.
סטנלי פישר: ההחלטה לקנות את מטבע החוץ הייתה בניגוד לרצון של האוצר?
שוקי אורן: חס וחלילה.
שוקי אורן: לא אמרתי בעניין הזה שום דבר.
שוקי אורן: כל מה שאני אומר, זה בעניין הרווחים.
שוקי אורן: אנחנו מתייחסים לסעיף הרווחים.
שוקי אורן: האם יש כאן מכניזם שיוצר מתי שהוא רווחים.
שוקי אורן: .
חיים אורון: יש כאן משהו שנראה לי יותר חשוב.
משה גפני: לפני כן.
משה גפני: אני רוצה שנדע, ותקנו אותי אם אני טועה, שלפי המצב הקיים בלי החוק הזה, מה שקורה זה ששר האוצר רשאי להורות לפי המלצת הנגיד, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, על הגדלת הון הבנק.
משה גפני: זה המצב החוקי הקיים.
משה גפני: נדמה לי שעכשיו זה הולך להשתנות.
משה גפני: זאת אומרת, מי שמחליט זה בנק ישראל, הנגיד מחליט, בהתייעצות עם שר האוצר.
משה גפני: זאת אומרת, הגורם הופך להיות הבנק ולא שר האוצר.
חיים אורון: אתה מדבר על ההון או על היתרות?
שגית אפיק: גם קרן שמורה.
משה גפני: על ההון.
טידה שמיר: הנגיד לא מחליט.
טידה שמיר: יש נוסחה שנקבעה מראש.
שוקי אורן: שקובעת 2.5 אחוזים או אחוז אחד.
משה גפני: וועדת הכספים יוצאת מהעניין בכלל.
טידה שמיר: אתם עכשיו מאשרים את הנוסחה.
טידה שמיר: אם יש נוסחה, זה לא בידי הבנק.
חיים אורון: אתה יכול להציע רצועה באישור ועדת הכספים, בין 2.5 ל-3,5 באישור ועדת הכספים.
משה גפני: מה רצית להגיד?
חיים אורון: לסעיף 40(א).
חיים אורון: העקרונות כוללים דיון על גובה היתרות או לא?
חיים אורון: זה לא אומר קביעה מדויקת של גובה היתרות.
משה גפני: אני חושב שכן.
חיים אורון: עד הרגע חשבתי כן.
שוקי אורן: כן, על הרמה הרצויה.
חיים אורון: בסדר, אבל לא כתוב 32 וחצי מיליארד אבל כתוב שהיתרות לא יעלו יחס לתל"ג, ביחס ליצור וכולי.
שוקי אורן: זה העיקרון וזאת הכוונה.
חיים אורון: אז כאן האוצר מאוד דומיננטי.
חיים אורון: צריך הסכמה שלו.
משה גפני: אישור.
חיים אורון: זאת אומרת, הוא לא יכול לקפוץ ביתרות פי שתיים.
שוקי אורן: שדבריי לא יובנו שלא כהלכה.
שוקי אורן: לא התייחסתי לעצם קביעת גובה היתרות.
שוקי אורן: אני התייחסתי לנושא העברת הרווחים.
שוקי אורן: העברת הרווחים נגזרת כי הרי ממה בנק ישראל מרוויח?
שוקי אורן: את הקנסות הוא ממילא מעביר אלינו.
שוקי אורן: ממה בנק ישראל מרוויח?
שוקי אורן: יש לו מאזן.
שוקי אורן: יש לו נכסים והתחייבויות.
שוקי אורן: הרווח השוטף שלו אלה הריביות, הפרשי הריביות, אם אין מרווח פיננסי.
חיים אורון: הפרשי הריביות והפרשי שער.
שוקי אורן: לא, הפרשי השער הם לא חלק מהרווח וזה בדיוק העניין.
שוקי אורן: רק בהפסדים, וזה מה שהפריע לי.
חיים אורון: אם יש לי 60 מיליארד בדולר וקניתי עכשיו ביורו, והמאזן שהוא שקלי עלה ויצר רווח.
ערן היימר: אם הדולר עולה ל-5 שקלים והוא לא מוכר דולר אחד, הוא לא רושם רווח.
שוקי אורן: בוא נפשט את זה.
חיים אורון: הבנתי.
חיים אורון: עכשיו הבנתי.
חיים אורון: אתה מדבר רק אם הוא מכר דולרים וקיבל כסף.
שוקי אורן: זה מקובל, זה נכון, אני חושב שזה נכון יותר.
שוקי אורן: הבעיה שלי הפריע זה שאם בנק ישראל כבר סוף סוף הגיע לרווחים באופן שהוא כיסה את מלוא הגירעון, ולכאורה לפי הנוסחה הזאת הוא יכול לשלם, יש כאן עכשיו כרית נוספת.
שוקי אורן: הכרית הנוספת הזאת אומרת שאם יש לו הפסדים לא ממומשים, אנחנו לא יכולים לחלק את הרווח.
ענת שבת: המאזן שלנו כל כך א-סימטרי בקטע המט"חי לעומת התחייבויות שקליות, ששינוי קטן בשער מביא אותנו לתנודתיות ואנחנו לא יכולים לאפשר את מה שאתה מציע, וזה מהסיבה שציינת, כרית הביטחון שהיא כרית ביטחון נכונה.
משה גפני: מיצינו את העניין הזה.
משה גפני: סעיף 80.
שגית אפיק: 80.
שגית אפיק: ביקורת בידי מבקר המדינה (א) הבנק הוא גוף מבוקר כמשמעותו בסעיף 9(6) לחוק מבקר המדינה.
שגית אפיק: (ב) ההוראות שבסעיפים אלה בחוק מבקר המדינה, לא יחולו על ביקורת המבקר על הבנק: (1) סעיף 10(ב), לעניין הצעת הממשלה.
שגית אפיק: הסעיף מדבר על כך שהוועדה לביקורת המדינה רשאית לקבוע דרכי ביקורת מיוחדות.
שגית אפיק: (2) בסעיף 14(א), הקטע המתחיל במלים "ואם ראה צורך בכך" עד סוף סעיף קטן (א).
שגית אפיק: הסעיף מדבר על כך שאם הבדיקה מעלה ליקויים לא מוסברים, המבקר רשאי להביא את העניין לידיעת השר וראש הממשלה.
משה גפני: אז לא יחול?
שגית אפיק: לא יחול אבל זה כמו החוק הקיים.
שגית אפיק: זה זהה לחוק הקיים.
טידה שמיר: זה החוק הקיים.
טידה שמיר: חל עלינו חוק מבקר המדינה, אבל לא הסמכויות שיש לממשלה במסגרת הזאת.
משה גפני: למה אם יתברר למבקר המדינה שנעשו דברים?
משה גפני: אני מדבר על המצב הקיים.
טידה שמיר: כי אין שר ממונה עלינו.
טידה שמיר: זה לא שהממשלה ממונה עלינו.
חיים אורון: מבקר המדינה לא מבקר את החלטות הממשלה.
שגית אפיק: הוא לא יוכל להביא לידיעת ראש הממשלה שיש ליקויים.
משה גפני: למי הוא יגיד את זה?
טידה שמיר: לנגיד.
טידה שמיר: זה המצב היום.
טידה שמיר: אין בזה שינוי.
שגית אפיק: הסעיף זהה לחוק היום.
שגית אפיק: (3) סעיף 20(ג), לעניין המצאת הדין וחשבון לראש הממשלה ולשר הנוגע לעניין.
שגית אפיק: (4) סעיף 21 לעניין בקשת הממשלה.
שגית אפיק: זה מדבר על סמכות הממשלה לבקש חוות דעת מהמבקר.
שגית אפיק: (ג) הוראות סעיף זה יחולו על הבנק ועל עובדיו גם לגבי פעילותיו על פי כל דין אחר.
שגית אפיק: 81.
שגית אפיק: תשלום אגרות לבנק הנגיד, באישור המועצה ובהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע בצו הוראות בדבר אגרות שישולמו לבנק בעד שירותים שהוא נותן לפי חוק זה או לפי חוקים אחרים, לתאגידים בנקאיים או לכל אדם אחר.
אורנה ואגו: למשל שירותי מטבע לתאגידים הבנקאיים.
משה גפני: לא צריך אישור של ועדת הכספים?
שגית אפיק: זה צריך אפילו לדעתי מחוק יסוד: משק המדינה שממילא יחול עליכם.
שגית אפיק: תכניסו אותה לכאן.
חיים אורון: זה המקום היחידי.
שגית אפיק: לא, זה יחול גם ככה.
שגית אפיק: זה יחול מחוק יסוד: משק המדינה.
אורנה ואגו: אין לנו בעיה עם זה.
שגית אפיק: הכנסנו את ועדת הכספים.
שגית אפיק: 82.
שגית אפיק: פטור ממס לעניין תשלום מסים, ארנונות, אגרות ותשלומי חובה אחרים, דין הבנק כדין המדינה.
שגית אפיק: ביחס לסעיף הקיים, בעצם הוספתם את הארנונה.
שגית אפיק: זה אומר שהתעוררה בעיה לבנק ישראל בעניין פטור מארנונה?
אורנה ואגו: אני מניחה שהייתה בעיה אבל אני לא זוכרת.
שגית אפיק: דרשו ארנונה מבנק ישראל?
טידה שמיר: זה שדורשים, דורשים ואנחנו גם משלמים.
קריאה: משלמים בהנחה.
שגית אפיק: כן, כמו המדינה.
שגית אפיק: 83.
שגית אפיק: סודיות (א) לא יגלה אדם ידיעה שנמסרה לו ולא יראה מסמך שהוגש לו לפי חוק זה, ואולם מותר לגלות ידיעה או להראות מסמך אם הנגיד יראה צורך בכך לצורכי הליך פלילי, לרבות חקירה פלילית.
שגית אפיק: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), רשאי הנגיד לגלות ידיעה או להראות מסמך לרשות פיקוח, ובלבד שנוכח כי הידיעה או המסמך מתבקשים לצורך מילוי תפקידיה של רשות הפיקוח.
שגית אפיק: (ג) לא יגלה אדם ידיעה ולא יראה מסמך שנמסרו לו לפי הוראות סעיף קטן (ב).
שגית אפיק: 84.
שגית אפיק: הגבלות לאחר פרישה מי שפרש משירותו בבנק, לרבות חבר ועדה וחבר מועצה, יחולו עליו הוראות חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), התשכ"ט-1969 (להלן – חוק שירות הציבור) בשינוים המחויבים.
שגית אפיק: סעיף 3 לחוק שירות הציבור יחול על הנגיד, על המשנה לנגיד, על עובד שהנגיד מינה לחבר הנהלת הבנק ועל עובד שהיה מדורג ערב פרישתו באחת מחמש הדרגות העליונות בדירוג עובדי הבנק.
אורנה ואגו: עד שנה.
שגית אפיק: 85.
שגית אפיק: ייצוג לפני מוסדות כספיים בין לאומיים (א) הבנק ייצג את המדינה בכל עניין הנוגע לחברות המדינה בקרן המטבע הבין לאומית, בבנק להסדרי סליקה בין לאומיים, בבנק הבין לאומי לשיקום ופיתוח, וכן במוסדות כספיים בין לאומיים אחרים על פי החלטת הממשלה.
שגית אפיק: (ב) הבנק רשאי לבצע כל פעולה הנדרשת לצורך הייצוג, לרבות השקעה במניותיו של מוסד כספי בין לאומי.
שגית אפיק: 86.
שגית אפיק: פקודת השטרות לעניין פקודת השטרות (נוסח חדש) דינו של הבנק כדין בנקאי כמשמעותו באותה פקודה.
שגית אפיק: 87.
שגית אפיק: עדות על מטבע תעודה הנחזית כתעודה שניתנה מאת הנגיד, או מאת אדם שהנגיד הרשהו לכך בכתב, והמעידה על המצורף אליה שהוא מטבע או שהוא מטבע מזויף, תשמש ראיה לכך, כל עוד לא הוכח היפוכו של דבר.
שגית אפיק: 88.
שגית אפיק: ביצוע הממשלה ממוחנה על ביצוע חוק זה.
שגית אפיק: 89.
שגית אפיק: תיקון פקודת הבנקאות בפקודת הבנקאות, 1941 - (1) בסעיף 8(ב1), המילה "מימוש" – תימחק, ובמקום "סעיף 44א לחוק בנק ישראל, התשי"ד-1954" יבוא "סעיף 37 לחוק בנק ישראל, התש"ע-2010".
שגית אפיק: (2) בסעיף 8ד(א) ברישא, במקום "באישור הממשלה" יבוא "באישור הוועדה כהגדרתה בחוק בנק ישראל, התש"ע-2010".
משה גפני: כל השינויים האלה הם שינויים טכניים?
משה גפני: תאמרי מתי יש בעיה מהותית, אם יש.
שגית אפיק: סעיף 8ד מסמיך את הנגיד לנקוט אמצעים לשמירת יציבותו של תאגיד בנקאי ובאישור הממשלה לעשות כל מיני פעולות כדי להבטיח את יציבותו.
שגית אפיק: כאן, במקום אישור הממשלה, יבוא אישור הוועדה המוניטרית.
שגית אפיק: (3) בסעיף 15א2(א), אחרי "להראות מסמך" יבוא "לעובד בנק ישראל לשם מילוי תפקידו וכן".
שגית אפיק: 90.
שגית אפיק: תיקון חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) , התשמ"א-1981, בסעיף 50ב(א), אחרי "כמשמעותה בסעיף 2 לחוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968" יבוא "בנק ישראל.
שגית אפיק: זאת מסירת מידע על ידי המפקח לשוק ההון גם לבנק ולא רק לרשות לניירות ערך, כמו שקיים היום.
שגית אפיק: 91.
שגית אפיק: תיקון חוק יסודות התקציב – הסעיף הזה קשור לפרק על השכר, כך שנעבור לחוק הביקורת הפנימית.
משה גפני: נחזור לזה ביום שלישי כשנדון בנושא השכר.
משה גפני: 92.
משה גפני: תיקון חוק הביקורת הפנימית בחוק הביקורת הפנימית, התשנ"ב-1992 - (1) בסעיף 1, בהגדרה "גוף ציבורי", בסופה יבוא: "(6) בנק ישראל".
משה גפני: (2) בסעיף 12(א), פסקה (2) – תימחק.
משה גפני: למעשה מוסיפים את בנק ישראל לתחולת חוק הביקורת הפנימית למרות שבעצם החלתם אותו על עצמכם.
משה גפני: 93.
משה גפני: תיקון חוק מערכות תשלומים בחוק מערכות תשלומים, התשס"ח-2008, בסעיף 16(ג), המילה "מימוש" – תימחק, ובמקום "סעיף 44א לחוק בנק ישראל, התשי"ד-1954" יבוא "סעיף 37 לחוק בנק ישראל, התש"ע-2010".
משה גפני: 94.
משה גפני: תיקון חוק מלווה קצר מועד בחוק מלווה קצר מועד, התשמ"ד-1984, בסעיף 6, במקום הסיפא המתחילה במלים "להרחבתם או לצמצומם" יבוא "כדי להשיג את מטרות בנק ישראל ולמלא את תפקידיו כאמור בסעיפים 3 ו-4 לחוק בנק ישראל, הש"ע-2010".
משה גפני: 95.
משה גפני: תיקון חוק החברות הממשלתיות בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, בתוספת השנייה, במקום פרט 18 יבוא: "18.
משה גפני: הוועדה המוניטרית והמועצה המינהלית – לפי חוק בנק ישראל, התש"ע-2010".
משה גפני: למעשה החלת חוק החברות הממשלתיות היום הן חלות על הוועדה המייעצת ומחליפים וקובעים שזה יחול על הוועדה המוניטרית והמועצה המינהלית.
משה גפני: 96.
משה גפני: תיקון חוק ניירות ערך בחוק ניירות ערך, בסעיף 1, בהגדרה "ניירות ערך" אחרי "בידי הממשלה" יבוא "או בידי בנק ישראל".
משה גפני: 97.
משה גפני: ביטול חוקים (א) חוק בנק ישראל, התשי"ד-1954 – בטל.
משה גפני: (ב) חוק הפיקוח על המטבע, התשל"ח-1978 – בטל.
משה גפני: 98.
משה גפני: תחילה תחילתו של חוק זה ביום י"ט בסיוון התש"ע (11 ביוני 2010) (להלן – יום התחילה).
משה גפני: 99.
משה גפני: הוראות מעבר (א) הנגיד שכיהן ערב יום התחילה ימשיך לכהן בתפקידו עד תום חמש שנים מהיום שבו החלה כהונתו, בכפוף להוראות סעיף 10(ב) סיפא
משה גפני: אנחנו ננסח את זה אחרת.
שגית אפיק: תנסח.
משה גפני: אנחנו נקבע עד איזה שנה הנגיד הנוכחי יכהן.
שגית אפיק: (ב) משנה לנגיד שכיהן ערב יום התחילה ימשיך לכהן בתפקידו עד תום חמש שנים מהיום שבו החלה כהונתו, בכפוף להוראות סעיף 10(ב) סיפא.
משה גפני: למה זה שונה מהנגיד?
טידה שמיר: לפי החוק הקיים היום, הוא מכהן ארבע שנים.
שגית אפיק: ועכשיו שיניתם לחמש שנים ועוד חמש.
משה גפני: למה עד תום חמש שנים?
טידה שמיר: לפי החוק הקיים הוא מכהן ארבע שנים.
טידה שמיר: לפי החוק החדש הוא מכהן חמש שנים.
אורנה ואגו: הייתה שאלה פרשנית ושאלנו ולא יכלו לומר לנו.
משה גפני: אם המשנה מכהן כבר שנה.
טידה שמיר: מדברים על הנוכחי.
טידה שמיר: זאת הוראת מעבר, רק על הקיים.
משה גפני: למה רק חמש שנים?
שגית אפיק: חמש שנים מהיום שהוא התחיל.
שגית אפיק: (ג) השכר ותנאי השירות שנקבעו לנגיד ולמשנה לנגיד ערב תחילתו של חוק זה ימשיכו לחול גם אחרי תחילתו של חוק זה על הנגיד ועל המשנה לנגיד שמונו ערב תחילתו של החוק.
שגית אפיק: (ד) החברים מקרב הציבור בוועדה שיתמנו לראשונה לאחר תחילתו של חוק זה, יתמנו לתקופות כלהלן: אחד יתמנה לשנתיים, אחד יתמנה לשלוש שנים ואחד יתמנה לארבע שנים.
שגית אפיק: מי שמונה כאמור לשנתיים, לא תימנה תקופה זו כתקופת כהונה לעניין סעיף 28(א).
שגית אפיק: (ה) החברים מקרב הציבור במועצה שיתמנו לראשונה לאחר תחילתו של חוק זה, יתמנו לתקופות כלהלן: אחד יתמנה לשנה, שניים יתמנו לשנתיים, אחד יתמנה לשלוש שנים ואחד יתמנה לארבע שנים.
שגית אפיק: מי שמונה כאמור לתקופה של שנה או שתיים, לא תימנה תקופה זו כתקופת כהונה לעניין סעיף 28(א).
אורנה ואגו: למה מחליש?
אורנה ואגו: הם לא יתמנו לתקופה של שנה כי מי ירצה להתמנות לתקופה של שנה?
שגית אפיק: (ו) לא הוקמה ועדה או לא הוקמה מועצה, יהיו הסמכויות שהוקנו בחוק זה לוועדה או למועצה, לפי העניין, בידי הנגיד, עד להקמתה.
שגית אפיק: לא כדאי לקצוב זמן להקמת הוועדה או המועצה כדי שזה לא יהיה ארוך מדיי?
אורנה ואגו: זה הרי לא תלוי בנו, הקמת הוועדה או המועצה.
רוני טלמור: זה תלוי בוועדה לאיתור מועמדים.
אורנה ואגו: שלא יהיה מצב שלא תוקם ועדה או מועצה והסמכויות של הנגיד יילקחו ממנו.
שגית אפיק: (ח) אין בהוראות סעיף 27(א) כדי לגרוע מכוחו של שעבוד ניירות ערך המשמש ערובה להתחייבות של המשעבד כלפי צד שלישי, אם לפני תחילתו של חוק זה היה כוחו יפה כלפי נושים אחרים של המשעבד, לפי הוראות כל דין.
שגית אפיק: סעיף קטן (ח) מתייחס לפרק ח' שלא קראנו אותו.
שגית אפיק: סעיף ט' מתייחס לפרק השכר.
משה גפני: תרשמי לך, אם תהיה בעיה.
שגית אפיק: כדאי לעצור כאן, כי סעיף קטן (ח) מתייחס לפרק ח' וסעיף קטן (ט) ו-י(י) מתייחסים לפרק השכר.
משה גפני: נסכם את הדיון כדלהלן.
משה גפני: מחר בעזרת השם יהיה כאן שר האוצר, כך שיהיה דיון על משרד האוצר ואחרי כן יהיה דיון על היטל הבצורת.
משה גפני: אני מבקש מהייעוץ המשפטי, אני רוצה לסיים את הנושא של היטל הבצורת עד תום המושב.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו מכינים את זה לקריאה ראשונה ואני רוצה לסיים את זה לקריאה השנייה והשלישית.
משה גפני: יש לכם עכשיו הרבה עבודה בלשכה המשפטית.
משה גפני: ביום שלישי בעזרת השם נתחיל בשעה 10:00 בבוקר בדיון בפרק השכר.
משה גפני: אדוני מנהל הוועדה, אתה הזמנת את יושב ראש ההסתדרות ואת החשב הכללי.
טמיר כהן: כן.
שגית אפיק: את הממונה על השכר.
שוקי אורן: פרק ח' הוא כמובן פרק קריטי.
שוקי אורן: אני אהיה.
משה גפני: אני מתכוון ביום שלישי לסיים את החוק אלא אם כן יוכח אחרת.
משה גפני: לכן אנחנו צריכים לעשות כמה דברים.
משה גפני: קודם כל, אתה לא צריך לבוא בשעה 10 בבוקר כי אז יהיה הנושא של השכר.
משה גפני: לאחר מכן, נדון בפרק ח'.
משה גפני: נצטרך לקרוא את ההגדרות ולפי התוכנית שלי אנחנו נתחיל להצביע על כל הדברים השנויים במחלוקת.
שגית אפיק: ביום שלישי?
משה גפני: ביום שלישי.
משה גפני: אם לא נספיק, לא נספיק, אבל זאת התוכנית שלי.
משה גפני: אני רוצה לסיים את זה ביום שלישי הקרוב.
משה גפני: אם לא, אנחנו נמשיך.
טידה שמיר: שריינתם את יום רביעי.
משה גפני: שריינתי את יום רביעי ואני אראה איך אני חי עם העניין הזה.
משה גפני: אני רוצה לסיים את זה השבוע, את כל החוק אלא אם כן יתברר שיש בעיות קשות.
משה גפני: למשל, יכול להיות שאני אקבל טלפונים מכל מיני אנשים בממשלה שישאלו אותי למה אני מאשר הכל.
משה גפני: אני יכול לקבל טלפונים כאלה.
משה גפני: כאמור, התוכנית שלי היא לסיים את זה ביום שלישי.
משה גפני: בכלל לא בטוח, אני אומר מראש, שזה יקרה.
משה גפני: יכול להיות שיתבררו בנושאים של השכר בעיות מאוד קשות שכתוצאה מכך אנחנו נצטרך להמשיך את הדיון או שיתברר במערכת היחסים בין החשב הכללי לבין בנק ישראל, עם הבעיות שנמצאות בפרק ח'.
משה גפני: יכול להיות שיהיו נושאים שנויים במחלוקת בהכרעה, אבל לגבי ההכרעה כבר לא יהיו דיונים אלא יהיו נושאים שנצטרך להצביע עליהם.
משה גפני: לכן אני מבקש, לגבי הנושאים השנויים במחלוקת, תבואי בדברים עם היועצת המשפטית של בנק ישראל, תאמרי להם מה הבעיות ואני מקווה שאנחנו נצביע בהסכמה, ואם נצטרך להצביע שלא בהסכמה, יהיה קשה אבל נצביע כי זה התפקיד שלנו.
משה גפני: אדוני הנגיד, אני מודה לך על הדיון שהיה מאוד מעניין.
משה גפני: כמו תמיד, מעניין אתך.
משה גפני: אני מתכוון לגופו של עניין.
משה גפני: אין לי בחוק הזה שום עניין מלבד שאני באמת רוצה לחזק את בנק ישראל ואני רוצה לחזק את המדיניות המוניטרית שהוכחה כמוצלחת.
משה גפני: אני רוצה במקביל שמשרד האוצר לא ייעלם לנו פתאום בגלל שאם משרד האוצר ייעלם לנו פתאום, לא יהיה לי עם מי לריב.
שוקי אורן: משרד האוצר רוצה בנק ישראל חזק.
משה גפני: אנחנו מנסים לעשות את האיזון.
משה גפני: אני מתנצל על האיחור, יכול להיות שאני לא אמשיך להיות יושב-ראש ועדת הכספים בעקבות הבעיות שהתעוררו אתמול בלילה.
משה גפני: קריאות: - - - שר האוצר יובל שטייניץ: אני חושב שבשלב הזה ברור שמבחינת היושב-ראש, גיור הוא לא פחות חשוב מכספים.
משה גפני: הצלחת להעביר את זה.
משה גפני: היו"ר משה גפני: זה נכון.
משה גפני: רבותי, ראשית אני רוצה לברך את שר האוצר.
משה גפני: אני רוצה לומר לחברי הוועדה, שר האוצר הנוכחי – בניגוד לשרי אוצר קודמים; אני גם בדקתי – מופיע נדמה לי בפעם הרביעית בוועדה בדיווח רבעוני, הוא עושה את זה בכישרון רב ואני מברך אותו על כך.
משה גפני: גם את החשיבות שהוא מייחס לוועדה, ובצדק, וגם את החשיבות שאנחנו מייחסים לך, אדוני שר האוצר, כמי שעומד בראש המערכת הכלכלית של מדינת ישראל.
משה גפני: אני אומר וחוזר ואומר את מה שאני אומר בכל הראיונות ומה שאמרתי גם בפגישות – יותר נכון, בפגישה הקודמת אתך מכיוון שהפגישות הקודמות היו עדיין בעיצומו של המשבר הכלכלי.
משה גפני: אני רואה בך כמי שהוביל את ההתמודדות עם המשבר הכלכלי, ועמדת בו בהצלחה.
משה גפני: איך אני יודע שהצלחת?
משה גפני: הרי המציאות היתה שאנחנו היינו חרדים ממה שהולך לקרות עם המשבר הכלכלי, פחדנו שאנחנו עומדים להגיע לתופעות של שנות העשרים, שרמת החיים תרד, אנשים ייכנסו לבעיות כלכליות מאוד מאוד קשות, ואנחנו היינו האחרונים להגיע למשבר הכלכלי ומהראשונים לצאת.
משה גפני: הציבור בישראל בסופו של דבר גם לא כל כך הרגיש את המשבר הכלכלי.
משה גפני: גם האבטלה נמצאת בירידה, לשמחתנו הרבה.
משה גפני: איך אני יודע שההצלחה הזאת נזקפת לזכותך?
משה גפני: למה שלא נחשוב שהיא נזקפת לזכותו של – לא חשוב, אני לא אגיד שמות, מהבוקר אני מתחיל להיזהר עם השמות – למה זה נזקף לזכותך?
משה גפני: מאיפה אני יודע שזה נזקף לזכותך, אדוני שר האוצר?
משה גפני: מפני שזה ברור לי לחלוטין – לפי דעתי זה ברור לכל יושבי השולחן כאן – שאם חס וחלילה המשבר באמת היה נורא, והאבטלה היתה גדלה ולא קטנה, אתה היית האשם, זאת האמת.
משה גפני: אז כמובן היו אומרים ראש הממשלה – בסדר, אבל מי שהיה מואשם ראשון היה שר האוצר.
משה גפני: היו אומרים אתה לא מכיר, אתה דוקטור לפילוסופיה, אתה לא מבין בכלכלה, וזה היה נזקף לחובתך.
משה גפני: ומכיוון שכך, צריך להיות הגונים ולהגיד שגם ההצלחה נזקפת לזכותך.
משה גפני: דבר אחד אני יכול לומר לך – לדעתי ואני חושב לדעת כל חברי הוועדה אבל לא בדקתי את זה; עכשיו אני צריך כבר לבדוק את זה באופן יסודי – ההצלחה לא נמדדת בתקציב דו-שנתי.
משה גפני: התקציב הדו-שנתי שאני מאוד תמכתי בו וסברתי שבאמת צריך לעשות אותו, אני מתנגד לו בהמשך.
משה גפני: ההצלחה שלך, אדוני שר האוצר, היא ההצלחה שלך.
משה גפני: התקציב הדו-שנתי היה מכשיר שהיה מכשיר מקומי, לא התקציב הדו-שנתי עשה את ההצלחה.
משה גפני: התקציב הדו-שנתי היה נכון, היו נכונות מספר פעולות מאוד חשובות שעשית- שזה חלק מהמכלול שלהן.
משה גפני: אל תתפתה לחשוב שהתקציב הדו-שנתי הוא המתכון להצלחה.
משה גפני: התקציב הדו-שנתי הוא מתכון לדברים אחרים וצריך לשקול את העניין, ואנחנו כמובן בכל מקרה- אמרתי את זה ואני חוזר ואומר – אנחנו נמשיך להיות ידידים גם אם יהיה ויכוח בינינו לגבי הנושא של התקציב הדו-שנתי, שהוא גם ויכוח כלכלי, הוא לא רק ויכוח על מעמדה של הכנסת ועל הפרלמנט.
משה גפני: יהיה ויכוח בינינו – וויכוח נוקב – אנחנו נעשה את זה באופן תרבותי.
משה גפני: הוויכוח יהיה ויכוח, ואני אומר לך – אני לא אומר דברים שאני לא מאמין בהם – אני מאמין שההצלחה נזקפת לזכותך.
משה גפני: אדוני שר האוצר, בבקשה, ואני מתנצל אם אני אצטרך לצאת לריב בוועדת החוקה.
יובל שטייניץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
יובל שטייניץ: אני באמת מופיע כאן בפעם הרביעית ומודה לך על ההזמנה.
יובל שטייניץ: אני חושב שזה גם נכון ששר האוצר יופיע לפחות כל מושב בוועדת הכספים, כמו שדרשתי בזמנו ששר הביטחון ושר החוץ יופיעו כל מושב בוועדת החוץ והביטחון.
יובל שטייניץ: אני גם אגיב בקצרה לפתיח שלך.
יובל שטייניץ: אני מסכים אתך לחלוטין.
יובל שטייניץ: התקציב הדו-שנתי היה אחד מהאלמנטים של התמודדות עם המשבר.
יובל שטייניץ: עסקת החבילה, שיתוף הפעולה עם ההסתדרות ועם המעסיקים – עם עופר עיני ושרגא ברוש – השקט היחסי שנשמר כאן בשנה האחרונה היה נדבך חשוב.
יובל שטייניץ: השותפות הזאת, ואני מודה לשותפים – לעופר עיני ולשרגא ברוש – אני חושב שהשקט היחסי בשנה האחרונה תרם תרומה משלו.
יובל שטייניץ: התוכנית הכלכלית הייחודית של ישראל תרמה תרומה משלה, מעבר לתקציב הדו-שנתי, כך שהיו פה כמה וכמה רכיבים שביחד תרמו להתמודדות היחסית – היחסית מוצלחת עם המשבר.
משה גפני: גם ועדת הכספים עזרה קצת.
משה גפני: שר האוצר יובל שטייניץ: וגם ועדת הכספים עזרה הרבה, ללא ספק.
משה גפני: ועדת הכספים ושיתוף הפעולה עם בנק ישראל והמדיניות המוניטרית – היו פה כמה גורמים, שכולם פעלו נכון וביעילות, וגם אפשר לומר ביחס לעולם בנועזות ובמקוריות.
משה גפני: אני אציג היום כמה שקפים - כי זה מה שביקשת, אדוני היושב-ראש - של סיכום ההתפתחות.
משה גפני: היום יש לנו כבר כמעט את כל הנתונים על שנת 2009, אנחנו יכולים לראות את התמונה.
משה גפני: לאחר מכן אני אציג בקצרה – כי זה עוד יגיע לכאן לדיון אינטנסיבי – את הכלל הפיסקאלי החדש שעבר ביום חמישי לפני ארבעה ימים בממשלה, אני אסביר אותו בקצרה, ולאחר מכן אני אציג כמה מהדגשים שלנו לשנת 2010.
משה גפני: מצגת: ההתפתחויות בכלכלת ישראל בשנת 2009; השקף הראשון – הצמיחה של התוצר הלאומי הגולמי – הוא השקף החשוב ביותר אולי, הוא מראה את נתוני הצמיחה.