GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: תהיה כאן הכרעה.
ראובן ריבלין: אני מבקש מכם להוכיח לעולם כולו, קודם כל, שיכול להתקיים בכנסת דיון רציני וציבורי.
משה גפני: והוא מתקיים.
ראובן ריבלין: נכון, ושאנחנו לא מקבלים חוקים מתוך לחצים או אילוצים או מתוך העברת שיקול הדעת לחוק ההסדרים, מתוך כוונה האם הכנסת תתקיים או לא תתקיים ברמה הפוליטית ולא ברמה העיונית העניינית.
ראובן ריבלין: לכן אני רוצה שאתם תכריעו.
ראובן ריבלין: מה תהיה ההכרעה, תכריעו מה שאתם רוצים.
ראובן ריבלין: אני רק יודע זאת לא זכותה של הממשלה לשלוט אלא חובתה לשלוט וכדי לשלוט, שלא יהיו לנו חוקים שבסופו של דבר יהיו כאבן שאין לה הופכין, שיבואו ויאמרו כן, אתם קבעתם בכנסת אבל תגידו לנו מהיכן להביא את הכסף ועל חשבון מי לקחת את הכסף.
חיים אורון: אין כאן שום גורם שרוצה למנוע את חקיקת החוק בהקדם האפשרי.
חיים אורון: זה לא המקרה.
חיים אורון: יש מקרים כאלה, אבל זה לא המקרה.
ראובן ריבלין: אני שמח.
משה גפני: אומר יושב ראש הכנסת שאנחנו צריכים להכריע.
ראובן ריבלין: אני לא בא להתערב.
משה גפני: אם זה היה חוק הסדרים, היינו מכריעים.
משה גפני: הוא אומר תכריעו עכשיו.
משה גפני: בעזרת השם אכן נעשה את זה.
ראובן ריבלין: אתה אף פעם לא זוכר סיפורים שאני מספר וכל פעם נהנה לשמוע אותם שוב.
ראובן ריבלין: אחרי שלושים שנים בא אורח לפלטבוש.
ראובן ריבלין: באו הבעל והאישה באהבה לתחנת הרכבת וקיבלו אותו בחיבוקים ואמרו לו שיישאר אצלם כמה ימים.
ראובן ריבלין: הוא אמר שאכן הוא בא לכמה ימים.
ראובן ריבלין: נשאר שבוע, היה נהדר.
ראובן ריבלין: שבועיים, שלושה שבועות, התחיל להיות צפוף.
ראובן ריבלין: אחרי שהגיעו לארבעה חודשים, והוא לא הראה שום כוונה לעזוב, באו הבעל והאישה והתייעצו.
ראובן ריבלין: כאשר עברו שישה חודשים, אמרה האישה לבעל כך: כל פעם כאשר אנחנו יושבים לאכול את ארוחת הערב, ברגע שאני אגיש את המרק, תאמר שהמרק הוא זוועה, בושה, ואני כמובן אצעק עליך כי איך אתה מעז לומר את הדברים.
ראובן ריבלין: וכך היה.
ראובן ריבלין: יושבים השלושה, מגישים את המרק, הבעל אומר: זה מרק?
ראובן ריבלין: חרפה.
ראובן ריבלין: אמרה האישה: אתה אומר על מעשה ידיי חרפה?
ראובן ריבלין: התחילו לריב והזעקות הגיעו לשמים, עד שהם אמרו לאורח: תגיד מה אתה אומר.
ראובן ריבלין: אמרה האישה, אם הוא יאמר בעדה, הבעל יגרש אותו, ואם הוא יאמר בעד הבעל, האישה תגרש אותו.
ראובן ריבלין: כאשר הגיע הוויכוח כדי ההכרעה, שאלו את האורח מה הוא אומר.
ראובן ריבלין: הוא אמר: אגיד לכם את האמת, אני מתכוון להישאר אצלכם עוד הרבה זמן ואני לכן לא מתערב.
חיים אורון: אני קליינט נהדר למספרי סיפורים.
ראובן ריבלין: אני חושב שזאת חובתנו ואני מקווה גם שתגיעו לכלל פשרה שתגיע לידי מצב שבו גם נוכל להעביר רפורמה שהיא בפשרה, כי לא כל אחד יכול לצאת עם כל תאוותו בידו.
ראובן ריבלין: אני מודה לכם על ההקשבה.
משה גפני: רבותיי, אנחנו נקבל הכרעה בחוק הזה בעזרת השם.
משה גפני: אני חוזר על דבריי.
משה גפני: אני עושה הפסקה ואני מבקש שנגיד בנק ישראל עם יושב ראש ההסתדרות ומשרד האוצר יתכנסו בחדרי.
משה גפני: נתכנס שוב בשעה 12:30.
משה גפני: אני מציע כדלהלן.
משה גפני: אנחנו משנים את כל הנושא של הפרק ואנחנו מקצרים את המועדים.
משה גפני: אנחנו קודם כל קובעים שינויים בסעיף 74 – "לא יסכים הבנק על שינויים בשכר", "בהתאם לשינויים ועדכונים" בפסקה (1), "בהתאם להוראות כל הסכם", פסקה (2).
משה גפני: בפסקה (3) יתווסף לה: "בהתבסס על מדיניות השכר במגזר הציבורי על שינויים שהוסכמו והונהגו כדין לגבי כלל העובדים המועסקים במגזר הציבורי במתכונת העסקה דומה, ובהתחשב בצורכי כוח האדם הייחודיים של הבנק אשר יאפשרו לו להשיג את מטרותיו ובהתבסס על תפקידים דומים".
טידה שמיר: "בהתבסס על האמור לעיל".
שגית אפיק: בהתבסס על תפקידים דומים.
טידה שמיר: לא דובר על תפקידים דומים.
טידה שמיר: דובר על בהתבסס על מדיניות השכר במגזר הציבורי.
משה גפני: ובהתבסס על תפקידים דומים.
חיים אורון: הסעיף עוסק בתפקידים, במטרות למלא את תפקידיו של הבנק.
טידה שמיר: אין תפקידים דומים.
טידה שמיר: זה מצמצם בהגדרה.
טידה שמיר: הייתה מחלוקת ארוכה.
משה גפני: החלטנו.
משה גפני: "בהתבסס על תפקידים דומים".
שגית אפיק: ובהתחשב ביחסי העבודה.
משה גפני: אני מוסיף: "בהתבסס על תפקידים דומים ובהתחשב ביחסי העבודה בבנק".
משה גפני: את זה ביקש עופר עיני ואנחנו נתנו לו את זה.
משה גפני: את הניסוח תתאמי אחר כך גם עם טידה שמיר.
משה גפני: אנחנו מורידים את הוועדה לענייני שכר.
משה גפני: אנחנו מקצרים את כל התהליכים.
משה גפני: מורידים את זה לחלוטין והיא לא תהיה בחוק.
משה גפני: אין ועדה לענייני שכר בחוק.
משה גפני: אנחנו מקצרים את כל המועדים.
משה גפני: המועצה המינהלית היא זאת שתחליט על השכר בהתבסס על מה שנקבע בסעיף 74, בהסכמות בין נגיד בנק ישראל לבין שר האוצר.
משה גפני: התהליך יימשך עד חודשיים.
משה גפני: אני רוצה שתדעו.
משה גפני: החיים הולכים להיכנס למסלול שקט.
משה גפני: לא יהיו מלחמות.
משה גפני: עופר עיני לא יבוא לבנק ישראל ויטרוק את הדלת כמו שהוא עשה לי קודם.
משה גפני: החיים יתנהלו בשקט בגלל שבאמת אנחנו נכנסים למסלול נורמלי.
משה גפני: אלא מה, יש מקרה שבו באמת תהיה מלחמת עולם.
משה גפני: למשל, עובד מיוחד שנגיד הבנק רוצה לקבל אותו והוא אומר שהוא צריך אותו ולכן הוא צריך תנאי שכר מסוימים.
משה גפני: כאן יש איזו בעיה.
משה גפני: זה לא בדיוק במדיניות עם שר האוצר.
משה גפני: שר האוצר לא מסכים לזה, נגיד הבנק לא מוכן לקבל את העמדה של אילן לוין והוא לא מוכן להכניס אותו למשחק הזה בגלל שכאן באה לידי ביטוי אמיתי העצמאות של בנק ישראל.
משה גפני: אז הבעיה הזאת תיפתר בתוך חודשיים אצל ראש הממשלה.
משה גפני: כאשר אנחנו מוסיפים להכרעה של ראש הממשלה את: ראש הממשלה, בהכרעתו – את זה ביקש בנק ישראל ואנחנו נותנים את זה.
עופר עיני: מה קורה אם ראש הממשלה לא הכריע?
משה גפני: תאמין לי שיש לי עוד אלף שאלות.
משה גפני: "ראש הממשלה בהכרעתו ישמע את כל הצדדים ויקבל חוות דעת מקצועית".
טידה שמיר: ממומחה לענייני עבודה.
עופר עיני: אדוני היושב ראש, האחריות כאן היא כבר לא רק על בנק ישראל.
עופר עיני: יש הרבה עובדים במשק אבל כאן רוצים לעשות מישמש ואתם גורמים לכך שכל העובדים במשק יהיו שווים לעובדי בנק ישראל.
עופר עיני: קחו את זה בחשבון.
עופר עיני: אז גם נגיד בנק ישראל לא יוכל לעזור לכם להציל את הכלכלה.
עופר עיני: אין בעיה.
עופר עיני: אתם אחראים ואין שום בעיה.
עופר עיני: לא דנו אתנו על הניסוחים.
יצחק כהן: הרב גפני, אתה רץ קדימה וגם אנחנו לא מסכימים.
משה גפני: תמשכו את החוק.
משה גפני: אני לא מבין, הגענו להסכמות.
אילן לוין: זאת לא הסכמה.
אילן לוין: ברירת מחדל, אם ראש הממשלה לא מחליט, ההסכם קיים.
משה גפני: מה אתה מציע שיהיה?
אילן לוין: יהיה חייב להחליט.
חיים אורון: יהיה כתוב בחוק שראש הממשלה חייב להחליט.
חיים אורון: הוא לא עמד בהתחייבותו, אני אקח אותו לבית סוהר?
אילן לוין: אז ההסכם לא בתוקף.
משה גפני: מה שהיה עד עכשיו, היו הסכמות.
משה גפני: את הניסוח ננסח.
משה גפני: לא דיברנו על מה יקרה אם ראש הממשלה לא יכריע.
משה גפני: אדוני סגן שר האוצר, עם כל הכבוד, יש כאן גם עובדים.
יצחק כהן: אנחנו דואגים לעובדים.
יצחק כהן: כל הזמן אנחנו דואגים לעובדים.
משה גפני: מה קורה אם ראש הממשלה לא מכריע?
יצחק כהן: אם חלילה פורצת מלחמה וראש הממשלה עסוק.
עופר עיני: ניתן לו אורכה.
עופר עיני: אם ראש הממשלה לא מכריע, ההסכם נכנס לתוקף.
משה גפני: מה אתם מציעים?
אילן לוין: אני אסביר.
אילן לוין: הדברים יגיעו אל ראש הממשלה – ואני מקווה שלעולם הם לא יגיעו – רק כאשר יהיו מחלוקות.
אילן לוין: אם הפתרון יהיה שכאשר יש מחלוקות וראש הממשלה לא מכריע מטעמים השמורים עמו, כי לא נוח לו, כי הוא לא רוצה, כי לא משנה מה, וההסכם נכנס לתוקף, למעשה אתה אומר שכל פעם שיש אי הסכמה, ההסכם נכנס לתוקף.
חיים אורון: ראש הממשלה יצטרך להחליט.
אילן לוין: הוא לא החליט.
חיים אורון: כתוב בחוק שראש הממשלה חייב להחליט.
אילן לוין: בחלק מהמקרים הוא לא יחליט.
חיים אורון: אין לי בעיה להכניס בסעיף משפט האומר שאם הוא לא מחליט, שנתיים מאסר.
חיים אורון: מה אתה רוצה?
חיים אורון: מה לעשות?
אילן לוין: לעופר עיני שמורה זכות השביתה.
עופר עיני: עבדתי חודשיים, הגעתי להסכם, ראש הממשלה החליט.
חיים אורון: אני הייתי בהסתדרות רק שנה וחצי אבל בתור גזבר.
חיים אורון: יש חוסר הסכמה במינהל מקרקעי ישראל על מגרש, יש סמכות לשר להחליט, אבל אם השר לא מחליט, אז זה נכנס לתוקפו.
חיים אורון: למה זה שונה?
אילן לוין: אתה צריך בסופו של יום שמישהו יראה את התמונה הכוללת ויחליט לכאן או לכאן.
חיים אורון: אם תאמר לי שחודשיים לא מספיקים ואתה רוצה שלושה חודשים, אני אתך.
אילן לוין: אני לא צריך את החודשיים ולא את שלושת החודשים.
אילן לוין: אין לי בעיה עם לוחות הזמנים.
אילן לוין: אבל לתת לממשלה יכולת לקבל החלטות, זה תנאי מקדמי.
אילן לוין: למלט את הממשלה מתהליך קבלת החלטות, זה לא.
חיים אורון: אם ראש הממשלה לא מחליט בתוך חודשיים, ועדת הכספים תחליט.
חיים אורון: מה אתה מציע לנו לעשות עכשיו?
חיים אורון: יושבים כאן נציגי הוועד והם רוצים לדעת שלסאגה שמתחילה במשא ומתן עם הנגיד, הרי מתנהל משא של שנה בין עובדים ובין המנהל שלהם, בעל הבית שלהם, והם הגיעו להסכם עם בעל הבית.
משה גפני: על פי המדיניות שנקבעה עם שר האוצר.
חיים אורון: אחר כך אתם באים ואומרים, במקרה הזה, שמה שהוא הגיע להסכם, לא מקובל עליכם.
חיים אורון: הלכתם לראש הממשלה.
חיים אורון: עכשיו אתם אומרים שזאת לא בעיה של זמן אלא זאת בעיה שהוא לא יחליט.
חיים אורון: אתה בעצם לא מאמין לראש הממשלה.
אילן לוין: חס וחלילה.
אילן לוין: אתה שם בפי מלים שאסור לך לשים.
חיים אורון: לא, אני שם באוזניי.
אילן לוין: זה לא נכון.
שלי יחימוביץ': באיזה נסיבות אתה חושב שראש הממשלה עשוי שלא להחליט?
אילן לוין: הוא לא רוצה שהנגיד ייסע לארצות הברית.
אילן לוין: הוא לא מחליט.
משה גפני: אם ראש הממשלה בנסיבות מיוחדות ובמקרים חריגים – נכתוב את זה בחוק – יקבל הארכה של חודש, זה יהיה כתוב בחוק.
שלי יחימוביץ': אז הוא ייסע לארצות הברית לשבועיים.
משה גפני: הוא יקבל עוד חודש ואחרי חודש, אם הוא לא מכריע, זה נכנס לתוקף.
אילן לוין: אני לא נותן לזה כיסוי מקצועי.
אילן לוין: אתם רוצים, תחליטו אתם.
שלי יחימוביץ': אתה לא יכול להשאיר את זה כלקונה.
משה גפני: אני נותן לכם עוד יום להתייעץ על זה.
משה גפני: תבואו עם הצעה קונקרטית שההסתדרות תסכים לה.
חיים אורון: אתה מציע להשאיר את זה פתוח.
חיים אורון: כלומר, ברירת המחדל שראש הממשלה הוא ליימן היא שלא יהיו הסכמים.
אילן לוין: מה קורה אם הממונה על השכר לא מאשר?
אילן לוין: מה ההבדל?
משה גפני: מה שקורה כאן זה שיש מדיניות ששר האוצר והנגיד שותפים אתה ביחד.
משה גפני: זאת המדיניות.
משה גפני: בהתאם למדיניות הזאת בא נגיד בנק ישראל והמועצה המינהלית שמורכבת גם מאנשי משרד האוצר והם מחליטים על המקרה החריג הזה, ויש חילוקי דעות על המקרה החריג הזה שעבר את האינסטנציות האלה.
משה גפני: זה מגיע לראש הממשלה וראש הממשלה לא מכריע, לא על מקרה פראי, לא על איזה מקרה של השתוללות.
משה גפני: היועץ המשפטי של ההסתדרות, אמרת שיש שני נושאים נוספים.
אילן לוין: כשאני לא מחליט, עופר עיני שותק לי?
משה גפני: תתייעצו.
עופר עיני: מה הערך של החודשיים האלה?
משה גפני: אתם הסכמתם להכרעת ראש הממשלה.
משה גפני: הסכמתם קודם.
עופר עיני: תשאיר את סעיף 29(א) ותוסיף לו את ההסכמה של ראש הממשלה ותאמין לי שזה פותר לך את הכל.
משה גפני: כל הזמן אתה חוזר על הנאום הזה.
שלי יחימוביץ': אבל אנחנו עוד לא שמענו את זה.
משה גפני: הוא אומר את זה כל הזמן, מהתחלה.
טידה שמיר: אדוני היושב ראש, לא נתת לי קודם את רשות הדיבור, אבל הנגיד לא שמע שדובר על תפקידים מיוחדים.
משה גפני: תשבי עם שגית.
טידה שמיר: זה לא עניין של ניסוח אלא זה עניין של עיקרון.
טידה שמיר: אני רוצה שהנגיד גם יהיה ער לזה.
משה גפני: אנחנו אומרים בסעיף 74 בפסקה (3): "ובהתחשב בצורכי כוח האדם הייחודיים של הבנק ובהתחשב".
חיים אורון: "בתפקידים דומים בסקטור הציבורי".
טידה שמיר: אני רוצה שישמעו גם את הבנק בעניין הזה.
סטנלי פישר: אני לא בקיא בכל הפרטים.
משה גפני: אתם פשוט לא מקלים עלינו את החיים.
משה גפני: אנחנו צריכים כאן להתמודד עם כל העולם.
משה גפני: אפשר לחשוב שמתווסף המשפט הזה, קורה משהו.
טידה שמיר: קורה משהו.
משה גפני: לא קורה כלום.
סטנלי פישר: אני רוצה להסביר מה קורה, אם אני מבין נכון.
סטנלי פישר: המלים האלה במתכונת העסקה דומה, בשורה השנייה בסעיף (3), הן תוצאה של הרבה דיונים.
סטנלי פישר: הבעיה כאן היא שברגע שאנחנו אומרים "בתפקידים דומים", אנחנו לא נותנים לנו את האפשרות להתייחס, לפי הבנתי, לשכר של האנשים שהם בחוזים אישיים.
משה גפני: לא, כן מאפשרים.
משה גפני: טידה, את לא מקלה עלי את החיים.
משה גפני: הבנו את הבעיה.
משה גפני: אני לא נותן לך רשות דיבור.
חיים אורון: היות שההצעה הזאת היא הצעה שלי, אני לא רוצה להטעות אף אחד.
שלי יחימוביץ': מה ההצעה שלך?
חיים אורון: בהתבסס על תפקידים דומים.
חיים אורון: ההצעה הזאת באה לומר שהיות שהתייחסו לסיפא של סעיף (3), כפותחת את הכל, זאת הייתה הטענה, כי אם לא היה את הסיפא של סעיף (3), לכאורה לא היה ויכוח.
חיים אורון: אמרו שזאת תהיה הדרך באמצעותה יברחו כל הסוסים מהאורווה.
חיים אורון: אז אנחנו אמרנו שגם כאן, כמו שכתוב בראש הסעיף, "בהתבסס על מדיניות השכר במגזר הציבורי", יהיה גם בהקשר של מינויים ספציפיים, יהיה רפרנס למה שקורה מסביב.
חיים אורון: זה לא מוציא ולא מכניס את האופציה של חוזים אישיים שאני יכול לאהוב אותם או לא לאהוב אותם כפי שהם קיימים בסקטור הציבורי.
חיים אורון: זה קיים בסקטור הציבורי ואני לא חושב שמישהו מתכוון להשתמש בזה.
חיים אורון: חבר'ה, או שאנחנו עושים את זה מתוך איזושהי הבנה.
יחזקאל כאלו: הבעיה היא כפולה.
יחזקאל כאלו: קודם כל, בתפקידים דומים, צריך להבין שיש בבנק תפקידים שאין להם אח ורע במגזר הציבורי.
שגית אפיק: אז זה לא יחול.
משה גפני: כתוב: "במתכונת העסקה דומה בהתבסס על תפקידים דומים בשירות הציבורי ובהתחשב בצורכי כוח האדם הייחודיים של הבנק שיאפשרו לו להשיג את מטרותיו ולמלא את תפקידיו לפי חוק זה ואת ייעודו כבנק מרכזי ובהתאם ליחסי העבודה בבנק".
טידה שמיר: איפה יש תפקידים דומים?
חיים אורון: אם אין תפקיד דומה, אז אין תפקיד דומה.
משה גפני: אני לא מנהל יותר דיון על זה.
משה גפני: היועצת המשפטית שלכם תשב עם היועצת המשפטית שלנו כך שהניסוח יהיה ניסוח.
משה גפני: באמת, עם כל הכבוד, אמרנו את העקרונות.
משה גפני: אנחנו לא רוצים שהניסוח המשפטי יהיה שונה מהעקרונות.
משה גפני: אם אתם עושים חוזים אישיים, יהיו חוזים אישיים, אם יש דברים ייחודיים של הבנק שאין דבר דומה במשק, בוודאי שזה כך.
משה גפני: אם טידה תשב עם שגית ויתברר מהניסוח המשפטי שזה מנוגד למה שאמרנו עכשיו, נשנה את הנוסח.
משה גפני: אדוני היועץ המשפטי, מה ההערות שלך?
אבי ניסן-קורן: שלוש הערות כאשר על אחת אין מחלוקת.
משה גפני: אם אין מחלוקת, תמשיך.
אבי ניסן-קורן: אבל זה צריך להיות כתוב שהפרק הזה לא פוגע בזכות השביתה.
שגית אפיק: לא צריך לכתוב את זה.
שגית אפיק: זה ברור.
אבי ניסן-קורן: זה דבר שצריך להיכתב.
אבי ניסן-קורן: יש נושא אחד שאין עליו מחלוקת שהחוק הזה לא בא לפגוע בזכות השביתה וזה צריך להיות כתוב.
משה גפני: נחליט אם אנחנו מכניסים את זה.
שגית אפיק: אי אפשר לכתוב את זה.
משה גפני: דרך אגב, אני כנראה שוקל – אני אחליט לפני ההצבעה, ואני עוד לא יודע מתי אנחנו מצביעים, אולי עוד שעה – להכניס שגם אסור לחלל שבת משום שזה גם דבר מובן מאליו.
משה גפני: כל דבר שמובן מאליו, נכניס בחוק הזה.
אבי ניסן-קורן: לגבי פרק החריגות.
אבי ניסן-קורן: הביצוע של יישום החריגות צריך להיות בסוף ההליך אחרי ההחלטה.
חיים אורון: איזה סעיף זה?
אבי ניסן-קורן: סעיף 75.
משה גפני: אתה מבקש שימשיכו לשלם את הכספים.
אבי ניסן-קורן: בוודאי.
אבי ניסן-קורן: כל עוד אין החלטה סופית חייבים לשלם את הכספים כי אחרת נוצר מצב שמורידים כאשר עדיין אין החלטה מינהלית סופית.
משה גפני: לסיפור של החריגים, אתם מסכימים לפשרה כזאת?
חיים אורון: בחריגים הורדנו את הוועדה.
אילן לוין: לשלם לעובדים כסף ואחר כך להחזיר?
משה גפני: מהו הסעיף השלישי?
אבי ניסן-קורן: לדעתי הסעיף הקודם הוא חיוני כי לא יכול להיות מצב שעדיין אין החלטה מינהלית ומורידים.
אילן לוין: היום הממונה על השכר מחליט.
אבי ניסן-קורן: היום זאת סמכותו.
אבי ניסן-קורן: ברגע שהוא מחליט, הוא מוריד.
אבי ניסן-קורן: אם הסמכות היא לאחר, אחרי שמתקבלת החלטה, אז מורידים ולא לפני.
אילן לוין: ועד אז העובדים ממשיכים לקבל את התוספות.
אבי ניסן-קורן: כי אין החלטה.
אילן לוין: תדעו רק מה אתם הולכים לאשר כאן – את ההלוואות, את הוצאות הרכב, את השעות הנוספות הגלובליות.
אבי ניסן-קורן: אתה אישרת את הסכם ההלוואות.
אילן לוין: אני לא אישרתי שום הסכם.
אבי ניסן-קורן: לא אתה, אבל משרד האוצר אישר.
אבי ניסן-קורן: אין שום מקום להסדרי שימוע מיוחדים בעניין הזה.
אבי ניסן-קורן: בפרק הזה, בסעיף 75(י), כתוב שעובד לא יהיה רשאי להשמיע עמדתו בפני שר האוצר במצבים מסוימים.
אבי ניסן-קורן: אנחנו לא ממציאים הסדרי שימוע לבנק ישראל.
אבי ניסן-קורן: הסדרי השימוע הם אחידים וכלליים במשק ואין הסדרי שימוע פרטיקולריים.
משה גפני: טידה, למה זה?
משה גפני: עובד לא יהיה זכאי להשמיע את עמדתו?
חיים אורון: זה חלק מהוועדה שביטלת אותה.
שגית אפיק: לא, זה לא בוועדה.
שגית אפיק: זה גם בפני שר האוצר.
שגית אפיק: זה לא רק בוועדה אלא זה גם בפני ראש הממשלה ולפני שר האוצר.
אבי ניסן-קורן: למה זה צריך להיות שונה מסעיף 29?
אבי ניסן-קורן: יש את סעיף 29 שהוא קובע מתי יש שימוע ומתי אין שימוע.
אבי ניסן-קורן: למה צריך הסדר מיוחד?
חיים אורון: המשפטנים, אני רוצה להבין.
חיים אורון: אנחנו מבטלים את הוועדה.
חיים אורון: כל מה שכתוב כאן, אלה טכניקות איך עובדים עם הוועדה.
שגית אפיק: יש גם הליך בין המועצה לשר האוצר.
שגית אפיק: בין המועצה לשר האוצר אתה רוצה שתהיה זכות טיעון לעובד.
שלי יחימוביץ': למה בכלל צריך את הסעיף הזה?
טידה שמיר: אנחנו מציעים למחוק את הרישא של הסעיף כך שהוא יתחיל: שר האוצר יחליט אם להתחשב בנסיבות אישיות.
טידה שמיר: רצינו להבהיר שנסיבות אישיות, נשארת סמכותו הבלעדית של שר האוצר.
טידה שמיר: אני מציעה למחוק את הרישא.
אבי ניסן-קורן: למה ליצור בלגן?
משה גפני: היא כבר הולכת לקראתך, אז עכשיו זה לא טוב?
משה גפני: נמחק את זה עובד יכול להשמיע את עמדתו כמו בכל מקום.
שלי יחימוביץ': אם אתה מוריד את הרישא, זאת תוספת וזה לא במקום.
שלי יחימוביץ': כאשר אתה מוריד את הסיפא, זה לא במקום אלא זה בנוסף לזכויות.
משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית להכין את הפרק הזה בהתאם למה שקבענו כאן.
יצחק כהן: יש לך בעיה עם מנגנון אוטומטי של חודשיים.
משה גפני: אני נותן לכם זמן להתייעץ.
משה גפני: אני עוד לא מצביע.
משה גפני: אני אצביע בעוד שעה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מצביעים?
משה גפני: נצביע, אבל לא עכשיו.
משה גפני: בעוד שעה.
שלי יחימוביץ': ומה נעשה בשעה הזאת?
משה גפני: נדון בפרק ח'.
משה גפני: בגללך אני עכשיו מביא את פרק ח'.
משה גפני: את אמרת שאת לא רוצה ביום ראשון שאני אביא את פרק ח' ודילגתי עליו.
שלי יחימוביץ': אגב, הפרק הזה, גם הוא קשור להסתדרות.
משה גפני: שישבו.
משה גפני: אנחנו עכשיו בפרק ח'.
פרק ח': 48.
פרק ח': הבנק כבנקאי של הממשלה (א) הבנק יהיה הבנקאי היחיד של הממשלה לעניין פעילותה הבנקאית במטבע ישראלי.
פרק ח': לעניין זה, "פעילות בנקאית" – עיסוק מכל סוג שהוא המותר לתאגיד בנקאי לפי חוק הבנקאות (רישוי).
פרק ח': (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), הממשלה ראית, על פי הסכמה בינה לבין הבנק לקבל שירותים מתאגידים בנקאיים או מגופים פיננסיים אחרים, וזאת רק לשם ניהול החוב והפעילות הפיסקלית של הממשלה.
פרק ח': (ד) מדיניות הממשלה בעניין קבלת הלוואות והוצאת ניירות ערך תיקבע בהתייעצות עם הנגיד או מי שהוא הסמיך לכך.
פרק ח': התייעצות כאמור תיערך אחת לרבעון לפחות.
שי חרמש: יש כאן שינוי מהמצב הקיים?
אורנה ואגו: יש קצת שינויים לגבי הבנקאי היחיד של הממשלה.
אורנה ואגו: היום קיים בישראל, אנחנו שינינו את זה לעניין פעילותה הבנקאית במילווה ישראלי כאשר מה שמשנה זאת הפעילות בשקלים ולא בחוץ לארץ.
אורנה ואגו: גם הפעילות הבנקאית באה להכריע כדי שלא יהיה מקום לספק באיזה פעילויות מדובר.
שי חרמש: בפועל יש שינוי מהמצב הקיים?
שגית אפיק: את יכולה להסביר את סעיף קטן (ב) לגבי ההסכמות בין הממשלה לבין הבנק לקבל שירותים מתאגידים?
שגית אפיק: לפי דברי ההסבר אני מבינה שאתם מתכוונים לגבש איזה שהם עקרונות.
שגית אפיק: אולי כדאי להציג גם את העקרונות האלה בפני הוועדה.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, ברשותך, אני מאוד חוששת מהסעיף הזה.
שלי יחימוביץ': אני מדברת על סעיף 48(ב) ואני אתייחס לדברי ההסבר: "לצורך ניהול החוב והתקציב יש מקרים בהם קבלת שירותים מתאגידים בנקאיים או מגופים פיננסיים ולא מבנק ישראל תהיה יעילה יותר לממשלה.
שלי יחימוביץ': מוצע לאפשר זאת בהתאם להסכמה בין הממשלה לבין הבנק".
שלי יחימוביץ': זה אומר שאפשר לעשות אאוט סורסינג של כל הרכיבים של עבודת הבנק.
שלי יחימוביץ': יכולה להיות כאן הפרטה זוחלת.
שלי יחימוביץ': יחליטו שאגף מסוים צריך להפריט, יתנו אותו לאאוט סורסינג והוא יקבל שירותים מבחוץ.
שלי יחימוביץ': אז איפה בנק ישראל?
שלי יחימוביץ': איפה המרכזיות של בנק ישראל?
שלי יחימוביץ': למה להוציא אותו לגורמים פרטיים?
שלי יחימוביץ': איפה המגבלה על הדבר הזה?
שוקי אורן: בין הממשלה לבין בנק ישראל כמובן יש יחסים ארוכי שנים ובנק ישראל הוא הבנקאי של הממשלה.
שוקי אורן: בדרך כלל בנקאי של הממשלה הוא זה שאמור להלוות למרות שבנק ישראל לא כל כך מעמיד לנו הלוואות וזאת גם רוח החוק.
שוקי אורן: לכן עיקר הפעילות שמתבצעת מול בנק ישראל היא פעילות של סליקה ותשלומים.
שוקי אורן: התשלומים מבוצעים מול בנק ישראל בארץ ובחוץ לארץ, ובנוסף לזה יש פעילות בנקאית שיכולה להיות לדוגמה הוצאת ערבויות וכדומה.
שוקי אורן: ישנם תחומים מסוימים, ואני חושב שכאן צריך להבהיר שזה לא קשור להפרטה, שהממשלה מבצעת היום עם השירותים הפיננסיים וכאן גם צריך עוד הפעם להבין שהשווקים השתנו.
שוקי אורן: כלומר, הפעילות של הממשלה היום היא שונה מהפעילות שהייתה בעבר וגם הפעילות של בנק ישראל במידה מסוימת שונה מהפעילות שהייתה בעבר.
שוקי אורן: יש את הקביעה הקטיגורית שאומרת שבנק ישראל הוא הבנקאי של הממשלה.
שוקי אורן: כלומר, אנחנו צריכים לפנות לבנק ישראל.
שוקי אורן: יחד עם זאת, אנחנו הגדרנו במסמך הבנות בינינו לבין בנק ישראל, כבר הגדרנו מראש, מה הן סוג הפעילויות שאנחנו יכולים לבצע ואני אתן דוגמה.
שי חרמש: הנפקת אג"חים זה באחריות שלך?
שוקי אורן: הנפקת אג"חים היא לא פעולה בנקאית ולכן לגבי הנפקת האג"חים דווקא כאן יש מזכר הבנות אחר.
שוקי אורן: הנפקת אג"חים היא לא פעילות בנקאית.
שוקי אורן: גיוס הון של הממשלה נעשה על פי חוק אחר לצורך העניין הזה וזאת לא פעילות בנקאית.
שי חרמש: הבנק לא מעורב בזה?
שוקי אורן: בנק ישראל לא מעורב בהנפקת האג"חים של המדינה.
שוקי אורן: בנק ישראל, הדבר היחיד שיש מקום שאנחנו לכאורה משיקים אחד לשני, וזה שבנק ישראל מנפיק בישראל בשוק הקצר.
שי חרמש: תמורות האג"ח אתה מפקיד בבנק ישראל?
שוקי אורן: כל הפעילות הכספית שלי, תמורות האג"ח מופקדות בבנק ישראל, כן.
שוקי אורן: גם התשלומים שלי מבוצעים באמצעות חשבון הממשלה בבנק ישראל.
שוקי אורן: יתרות המט"ח של מדינת ישראל הן מורכבות מכספי המט"ח שלצורך העניין רוכש בנק ישראל אבל גם אם אנחנו לצורך העניין נבצע הנפקה בשבוע הקרוב בחוץ לארץ, התמורה של הנפקת מט"ח נכנסת לחשבוננו.
שלי יחימוביץ': התשובה הזאת לא מספקת.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, תרשה לי בבקשה.
שלי יחימוביץ': סעיף 48(ב) בעצם מתיר לבנק ישראל לעשות אאוט סורסינג של כל רכיב מרכיבי פעילויות הבנק.
שלי יחימוביץ': אומר החשב שיש מזכר הבנות בין האוצר לבין בנק ישראל ובו מפורטות הפעילויות שאפשר לעשות בהן אאוט סורסינג.
שוקי אורן: לא אאוט סורסינג.
שוקי אורן: סליחה.
שוקי אורן: אני מתנגד למונח הזה כי אני לא חושב שזה מונח נכון.
שלי יחימוביץ': יש מצבים בהם קבלת שירותים מתאגידים בנקאיים או מגופים פיננסיים ולא מבנק ישראל תהיה יעילה יותר לממשלה.
שוקי אורן: זה לא אאוט סורסינג.
שוקי אורן: אאוט סורסינג זה משהו שאתה עושה ואתה מוציא את זה החוצה.
שוקי אורן: עם כל הכבוד, יש הפרדה בין בנק ישראל לממשלה.
שוקי אורן: אנחנו לא אותו גוף.
שוקי אורן: יש פעולות שבנק ישראל עושה.
שוקי אורן: בכל מקרה מישהו עושה עבורנו, או שזה בנק ישראל או שזה גוף אחר.
שלי יחימוביץ': אבל אתה חייב להבהיר לנו למה אתה מתכוון כי לי זה לא ברור.
שלי יחימוביץ': מחר אתם תחליטו שמחלקת המחקר של בנק ישראל תיתן שירותים.
שוקי אורן: לא, רק פעילות בנקאית.
שי חרמש: אלה שירותם בנקאיים.
שוקי אורן: אנחנו מדברים אך ורק על שירותים בנקאיים והשירותים הבנקאיים האלה מוגדרים גם באותו נייר הסכמות.
שוקי אורן: אני יכול להסביר באיזה דברם מדובר.
שוקי אורן: למשל, יש כמובן את כל פעילות הממשלה אל מול המערכת הבנקאית לצורך סיוע למגזר העסקי.
שוקי אורן: הקמנו קרנות אשראי, הקמנו קרנות לסיוע לעסקים קטנים, לעסקים בינוניים, ועם מי אנחנו עושים את זה?
שוקי אורן: לא עם בנק ישראל.
שוקי אורן: אנחנו עושים את זה עם בנקים.
שוקי אורן: לכן הממשלה שהיא עושה את זה, היא מתקשרת עם בנקים.
שוקי אורן: היא מפקידה אצלם כספים, היא מעמידה ערבויות וכדומה.
שוקי אורן: לממשלה מותר לעשות את זה אפילו שמדובר בפעילות שהיא בנקאית והיא עושה את זה שלא עם בנק ישראל, כי אחרת בנק ישראל יהפוך להיות זרוע ביצועית של הממשלה לעידוד עסקים וזה לא המצב.
שלי יחימוביץ': תגיד לי מה לא.
שלי יחימוביץ': אמרת לי מה כן.
שלי יחימוביץ': מה בשום אופן לא יצא לשירותים מגורמים אחרים.
שוקי אורן: אין בשום אופן.
שוקי אורן: זה בא דרך זה שיש את ההגדרה שהכל נעשה דרך בנק ישראל ויש הגדרה של מה מוסכם בינינו שלא ייעשה ככל שלא ייעשה דרך בנק ישראל.
שוקי אורן: המשמעות שכל הדברים האחרים למעשה אסורים עלינו אלא אם תהיה הסכמה כי כך זה בנוי.
שוקי אורן: יש הגדרה בהסכם בינינו לבין בנק ישראל שהוא מחוץ לחוק והסיבה שהוא מחוץ לחוק היא כי דברים יכולים להשתנות אבל זה יהיה רק בהסכמה.
שוקי אורן: יש פירוט והגדרה של כל הדברים.
שלי יחימוביץ': אנחנו יכולים לראות את מזכר ההבנה?
משה גפני: הייתי בחוץ ואני לא מצוי בעניין, אבל אם את מרוצה מהתשובה שלו, זה בסדר.
שוקי אורן: אני אוסיף עוד אינפורמציה.
שלי יחימוביץ': התשובה שלו היא טובה, אבל הוא אומר שהיא מתבססת על זה שיש מזכר הבנות בין האוצר לבין בנק ישראל.
שוקי אורן: נכון.
משה גפני: תוכלו להביא אותו?
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לראות את המזכר לפני שאנחנו מאשרים בלנקו סעיף כזה שהוא כל כך משמעותי.
שלי יחימוביץ': הוא יכול להיות הרבה יותר נרחב ממה שנאמר לנו.
משה גפני: תוכל לדאוג שהמסמך יגיע?
שוקי אורן: הסעיף הזה הוא מאוד משמעותי וזאת גם הסיבה שבדברי ההסבר התלינו למעשה את החוק בזה שתהיה הסכמה.
שלי יחימוביץ': עוד שאלה אחת.
שלי יחימוביץ': אם אנחנו לא נבוא על סיפוקנו ונראה שאלה לא רק שירותים מתאגידים בנקאיים או מגופים פיננסיים, אלא נראה שמדובר בשירותים אחרים שקשורים בשינוי מבנה כוח האדם בבנק ישראל.
חיים אורון: הכותרת היא פעילות בנקאית.
חיים אורון: ראש הפרק הוא פעילות בנקאית.
שלי יחימוביץ': שהם יענו לי.
משה גפני: את רוצה שבנק ישראל יענה.
בארי טאף: גם בנק ישראל רוצה, עד כמה שאפשר לשמור את הפעילות העיקרית של בנק מרכזי, הפעילות המוניטרית בבנק ישראל, וזה קורה בחוק וגם בנספחים.
בארי טאף: מדובר כאן בשירותים מאוד מאוד ספציפיים שהבנק לא יכול לבצע אותם ביעילות.
בארי טאף: למשל, מדי פעם הממשלה נצרכת לאיזשהו שירות, פעם בכמה שנים, והבנק לא יכול להחזיק מחלקות ומערכות לספק את זה.
בארי טאף: לא רק שהוא לא יכול לעשות את זה אלא זה חושף את הבנק לסיכונים מאוד מאוד גדולים כי אנחנו לא יכולים לשמור על מיומנות, על ידע ועל עדכניות בנושאים מאוד מאוד ספציפיים.
בארי טאף: צריך בנקאים שיש להם ניסיון בנושא הזה.
בארי טאף: מדובר רק על זה ואני אתן דוגמה.
בארי טאף: בעבר בנק ישראל היה צריך להנפיק המחאות נוסעים ומטבע חוץ לכל פקיד ממשלתי שנסע לחוץ לארץ.
בארי טאף: פקיד ממשלתי שמקום עבודתו היה באילת, היה צריך לנסוע לבנק ישראל בירושלים כדי לקבל הקצאה של מאה דולר או מאה מרקים.
בארי טאף: אנחנו אמרנו שזאת לא פעולה של בנק מרכזי, אין לזה שום קשר למדיניות מוניטרית ופשוט אי אפשר, מבחינת מי שצריך לספק את השירותים האלה, לספק אותם ביעילות ובאחריות.
שלי יחימוביץ': גם היום זה מתבצע.
בארי טאף: גם היום.