GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: אני אומר לכם שבמקרה זה הבושה היא הכלי היחידי.
משה גפני: אם הם יחליטו הלבשה והנעלה לא, אתה רוצה שיגייסו את הקואליציה כדי שהיא תאמר כן?
חיים אורון: לא, יגייסו את הקואליציה כדי לאשר את זה.
אמנון כהן: אני סומך על שר האוצר.
נסים זאב: שתי הסתייגויות.
נסים זאב: אני מבקש שייאמר: לרבות הנעלה והלבשה מכל סוג שהוא.
משה גפני: אין בחוק הלבשה והנעלה.
נסים זאב: מחר יאמרו שפיז'מות לא בפנים.
נסים זאב: אני לא רוצה שכך יהיה.
נסים זאב: לגבי "למעט", אני מבקש שייאמר למעט משקאות חריפים.
משה גפני: שם החוק.
משה גפני: הצעת חוק המכס.
משה גפני: אנחנו מצביעים על שם החוק.
משה גפני: ה צ ב ע ה שם החוק – אושר
חיים אורון: הסתייגות לשם.
חיים אורון: במקום "ביטול פטור מיוחד" – יימחק.
שגית אפיק: זה שם החוק.
שגית אפיק: זה חוק קיים.
משה גפני: אתה מקבל הסתייגות לשם החוק, אבל זאת הסתייגות דיבור ולא הסתייגות מהותית.
משה גפני: מה ההסתייגויות לסעיף (1)?
משה גפני: הסעיף אותו אנחנו צריכים לאשר הוא כפי שאמרה קודם היועצת המשפטית עם התיקון של רשם ההקדשות.
שגית אפיק: עם התיקון של רשת ההקדשות, תוספת הגדרה של שנת מס – 12 חודשים מה-1 בינואר.
שגית אפיק: בפסקה (3) זה יהיה פועל שנתיים לפחות מיום הקמתו.
שגית אפיק: בפסקה (4) זה יהיה לייבא טובין שנתרמו לו ללא תמורה כלשהי.
שגית אפיק: ההסתייגויות הן: הסתייגויות לפסקה (3), יש כאן כמה הסתייגויות של חברי הכנסת.
חיים אורון: מה עם סעיף (1)?
חיים אורון: אני רוצה להוסיף חינוך.
משה גפני: עכשיו אתה אומר את זה.
שגית אפיק: אם כן, זאת ההסתייגות הראשונה.
משה גפני: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חיים אורון, להוסיף חינוך.
משה גפני: ה צ ב ע ה ההסתייגות לא התקבלה
שגית אפיק: לפסקה (3) יש כמה הסתייגויות.
שגית אפיק: במקום שנתיים יהיה או שלוש שנים או חמש שנים.
משה גפני: אנחנו מצביעים על חמש שנים.
משה גפני: ה צ ב ע ה ההסתייגות לא התקבלה אנחנו מצביעים על שלוש שנים.
שגית אפיק: לפסקה (4).
שגית אפיק: הסתייגות למעט הנעלה והלבשה.
שגית אפיק: לבטל את המינוח "לפעילותו השוטפת של המוסד".
שגית אפיק: לקבוע שהפרט הספציפי הזה יהיה באישור ועדת הכספים.
שגית אפיק: הסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב.
אמנון כהן: לא צריך.
אמנון כהן: הוא מוריד את ההסתייגות.
אמנון כהן: הוא רוצה דיבור למעלה.
נסים זאב: תרשמי.
נסים זאב: זה משהו היסטורי.
שגית אפיק: "לרבות הנעלה והלבשה מכל סוג שהוא ולמעט משקאות חריפים".
בועז סופר: אני חושב שהייתה כאן הערה נכונה לגבי סעיף 46.
בועז סופר: אנחנו באמת רוצים לוודא שאכן העמותה פועלת זמן מסוים.
בועז סופר: מצד שני, ביקשתי כאן או ניסיתי להבין לרגע שאם נעשה שנתיים מיום קבלת סעיף 46, זה בעצם יוצא ארבע שנים מיום ההקמה.
בועז סופר: אני מבקש שננסה לחשוב בכל זאת לייצר שלוש שנים.
אמנון כהן: מיום הקמת העמותה?
בועז סופר: זה כאילו שלוש שנים.
בועז סופר: הוא פועל בתחום שלוש שנים ולכל הפחות שנה מקבלת סעיף 46.
בועז סופר: אז זה אומר שזה לא פחות משלוש שנים.
בועז סופר: תרגיעו אותי.
אמנון כהן: הרגענו אותך.
שי חרמש: איך לא ראית את זה קודם?
בועז סופר: מותר לי לקבל הערות שאתם מעלים.
שגית אפיק: חבר הכנסת כהן, אתה מסכים?
שגית אפיק: הוא פועל שלוש שנים לפחות ושנה אחת לפחות ממועד קבלת סעיף 46.
משה גפני: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של רשות המסים, משרד האוצר.
משה גפני: ה צ ב ע ה ההסתייגות התקבלה
משה גפני: נגד – 3
משה גפני: הצעת החוק התקבלה.
משה גפני: על סדר היום תקנות הדרכונים (הוראת שעה) (מס' 2), התש"ע-2010.
משה גפני: ב-30 בדצמבר 2009 קיימנו דיון בנושא, בו ביקשו להעלות את מחיר הדרכונים לאלף שקלים.
שי חרמש: לא, רצינו להוריד.
משה גפני: בישיבה הקודמת הוועדה לא הסכימה להעלאה כל כך גדולה.
אלי לוי: זאת לא הייתה העלאה אלא הורדה.
משה גפני: תסביר מה היה בישיבה הקודמת ומה מציעים עכשיו.
משה גפני: תאמר לנו מה קורה עכשיו.
אלי לוי: דרכון עולה 250 שקלים, מי שמאבד דרכון או שהוא נגנב או שהוא הושחת, משלם עוד תוספת של 750 שקלים.
אלי לוי: אני מדבר כרגע על בגיר.
אלי לוי: יוצא שהדרכון עולה לו בסך הכל אלף שקלים.
אלי לוי: אנחנו הצענו בפעם הקודמת שהתוספת לא תהיה 750 שקלים אלא תהיה 500 שקלים וסך הכל הוא ישלם 750 שקלים עבור הדרכון במקום דרכון שאבד, נגנב או הושחת.
אלי לוי: כרגע ההצעה שלנו, בעקבות החלטת השר מהבוקר ואחרי התייעצויות, היא שהתוספת תעמוד על 400 שקלים, כך שסך הכל הוא ישלם 650 שקלים.
אלי לוי: כרגע אני מדבר על בגיר ועל קטין זה יהיה בהתאמה.
משה גפני: למה השר שינה את עמדתו מהפעם הקודמת?
אלי לוי: בעקבות הדיון שהתקיים.
משה גפני: אין צורך בקרדיט, אבל ראוי לציין את האמת ההיסטורית כדי שהדורות הבאים ידעו זאת.
משה גפני: זה לא שמשרד הפנים קיבל פתאום החלטה בנושא.
אלי לוי: יושב ראש הוועדה ביקש זאת.
משה גפני: היה מאוד קשה אתכם.
משה גפני: דיבר אתכם מנהל הוועדה והיה מאוד קשה עד שהסכמתם להגיע ל-650 שקלים.
אלי לוי: כל הנושא הזה, זאת החלטה אישית של השר ואנחנו יעצנו לו.
משה גפני: אני לא בטוח שהמחיר הוא נכון בסך הכל הכללי.
משה גפני: אדם מאבד את הדרכון, בסדר, אבל עשינו פשרה.
משה גפני: כדאי לשקול מחדש את התעריפים שאתם מעלים כי תחשבו גם על האזרח הקטן.
משה גפני: יש לו דרכון, הוא איבד אותו, הוא צריך לשלם סכום כזה?
משה גפני: היות שאנחנו עכשיו באווירה שאנחנו יחד, זה בסדר.
אלי לוי: לתעודות מעבר ולקטין, זה יוצא 200 שקלים.
אמנון כהן: כאן כתוב משהו אחר.
משה גפני: תכף נגיע לחלק הפורמלי.
משה גפני: מה שעומד עכשיו בפנינו, תכף נראה איך זה מיושם טכנית ועל מה אנחנו מצביעים.
משה גפני: אנחנו הגענו לפשרה והפשרה אומרת שבסך הכל הכללי המחיר יהיה 650 שקלים.
משה גפני: עכשיו היועצת המשפטית תסביר לנו מה אנחנו צריכים לעשות.
ענת מימון: אנחנו נכנסים לתוך פרט 10 של התוספת ואנחנו צריכים לתקן את התוספת.
ענת מימון: כלומר, על דרכון משלמים 250 שקלים ואנחנו קובעים את התוספת.
אלי לוי: 10(א) צריך לשנות מ-750 שקלים ל-400 שקלים.
אלי לוי: 10(ב), צריך לשנות ל-200 שקלים.
אמנון כהן: למה לא הבאת דף מסודר?
אלי לוי: זה הוחלט רק הבוקר.
ענת מימון: זה נעשה לבקשת הוועדה.
משה גפני: אתה צודק ואני אומר לך מה בדיוק היה.
משה גפני: שאל אותי טמיר כהן האם להביא את זה מכיוון שהיו אתם דיונים וההחלטה התקבלה רק הבוקר.
משה גפני: אני אמרתי לו אתמול בלילה שיביא את זה, לא נדקדק בזה.
משה גפני: אם הם יבואו עם הצעת פשרה, נצביע אפילו שזה לא מסודר.
משה גפני: אם הם לא יבואו עם הצעת פשרה, נשלח אותם בחזרה לשר.
משה גפני: הביא את זה מנהל הוועדה בכל מקרה עוד לפני שהיה הסיכום עם משרד הפנים.
משה גפני: הסיכום התקבל הבוקר.
משה גפני: אנחנו יכולים ללכת אתם פורמלית ולומר להם שיחזרו הביתה.
אמנון כהן: המשרד לא עדכן אותנו.
משה גפני: גם לא אותי.
משה גפני: עדכנו אותי רק עכשיו לפני הישיבה.
משה גפני: מתי התקבלה ההחלטה אצל השר?
אלי לוי: בשעה האחרונה.
אמנון כהן: זה נושא שהיה על סדר היום?
משה גפני: היה על סדר היום מיום רביעי, כן.
משה גפני: אתם מורידים את הוראת השעה?
נעמה פלאי: במסגרת הפשרה, ביקשנו להשאיר את זה כרגע כהוראת שעה.
שגית אפיק: בדצמבר זה יעלה לאלף שקלים?
נעמה פלאי: נתאים את זה.
משה גפני: תבואו עם צו אחר.
משה גפני: להוריד את הוראת השעה.
אלי לוי: זה מה שסגרנו עם מנהל הוועדה.
משה גפני: אנחנו לא יכולים.
משה גפני: הוראת שעה, הפירוש הוא שבינואר אתם מגיעים עם אלף שקלים ועוד פעם יהיה ויכוח.
טמיר כהן: יכול להיות גם שהמחיר ירד.
משה גפני: נכון, אבל תבואו עם צו אחר.
משה גפני: תורידו את הוראת השעה.
אלי לוי: כפשרה, אפשר לעשות את הוראת השעה לשנתיים.
אלי לוי: שנה ותשעה חודשים.
אמנון כהן: עוד לא הבנתי מה הסכומים.
משה גפני: תקריאי את הסכומים.
ענת מימון: בפסקה (א), במקום תוספת של 750 שקלים, תהיה תוספת של 400 שקלים.
ענת מימון: בפסקה (ב), תוספת של 200 שקלים במקום 375 שקלים.
ענת מימון: כנ"ל בפרט 11(א) ו-(ב).
אלי לוי: לגבי קטין.
אלי לוי: 200 ו-200 שקלים.
אלי לוי: גם (א) וגם (ב).
יעקב אדרי: הרב גפני, אולי בכל זאת תסביר לי מה הסכומים במקרה של איבוד דרכון.
משה גפני: היועצת המשפטית הקריאה עכשיו.
שגית אפיק: היום זה יוצא 650 שקלים, אם אתה מאבד את הדרכון.
יעקב אדרי: מה ההצעה במקור?
שגית אפיק: היום אתה משלם אלף שקלים.
יעקב אדרי: אני אומר הפוך.
יעקב אדרי: למה העלו את המחירים?
יעקב אדרי: כי אנשים מאבדים, משלמים 150 שקלים ומקבלים דרכון חדש.
יעקב אדרי: יש מערכת שלמה של זיופים.
משה גפני: אבל 650 שקלים זה לא מספיק?
שגית אפיק: יש הבדל בין לשלם משהו כאגרה כי זה תמורת השירות שניתן לבין קנס שזה עונש.
נעמה פלאי: אני רוצה לומר שזה לא ממש מדויק כי מבחינת הפסיקה שקיימת היום, האגרה היא משהו שהוא בין תשלום לבין מס.
נעמה פלאי: לכן היא יכולה לגלם גם אלמנטים נוספים.
שגית אפיק: נכון, אבל הרכיב העונשי לא הוכר בצורה מוחלטת והעובדה היא שיש בג"ץ על העניין הזה.
נעמה פלאי: בסדר, אבל יש גם פסיקה קודמת בנושא הזה.
עודד פלר: אדוני, אנחנו הגשנו את הבג"ץ.
עודד פלר: משרד הפנים הודיע לבג"ץ על הכוונה להוריד מאלף שקלים ל-750 שקלים וזה עוד לפני שבג"ץ הוציא צו על תנאי.
עודד פלר: כבר בשלב הזה בג"ץ אמר שזה לא בסדר.
עודד פלר: אנחנו יורדים כאן כרגע מ-750 שקלים ל-650 שקלים.
עודד פלר: יש כאן עדיין רכיב של קנס וזאת לא אגרה.
עודד פלר: הוועדה הזאת אמורה לאשר אגרות ולא קנסות.
עודד פלר: אני לא אומר לוועדה לא לאשר את הדבר הזה כי להפחית מאלף שקלים ל-650 שקלים, זה מקל על האזרחים, אבל חשוב מאוד שהוועדה תאמר את דברה.
עודד פלר: הוועדה צריכה להכיר בזה כמו שהיא הכירה בדיון הקודם, שזאת לא אגרה.
יעקב אדרי: לא צריך להגדיר את זה כקנס.
יעקב אדרי: זאת אגרה לכל דבר וזהו.
יעקב אדרי: דרכון פעם שנייה, זו אגרה שעולה כך וכך.
משה גפני: תמונת המצב היא שהיום בגין איבוד דרכון משלמים אלף שקלים.
משה גפני: האגודה לזכויות האזרח עתרה לבג"ץ ואני משבח אתכם על כך מפני שאני חושב שזה לא ראוי כי זה סכום גבוה מדיי.
משה גפני: נכון מה שאומר חבר הכנסת אדרי.
משה גפני: אדם צריך לשמור על הדרכון שלו והוא צריך לשלם אגרה כאשר הוא מאבד אותו.
משה גפני: אני מסכים לזה לחלוטין.
משה גפני: לא הסכמנו להעלאה הזאת.
משה גפני: משרד הפנים לא בא בידיים נקיות.
משה גפני: היות שאני עכשיו בתהליך של פשרה, אני לא תוקף אותו אבל המשרד לא בא בידיים נקיות.
משה גפני: הוא גם חשש מהבג"ץ וגם חשש מהוועדה, אבל אני שמח שבסופו של דבר הגענו למה שהגענו.
משה גפני: אתם תרמתם לעניין הזה את תרומת
משה גפני: כם שהיא תרומה לא קטנה, אנחנו תרמנו את תרומתנו לעניין הזה והיא תרומה לא קטנה, אני משבח את משרד הפנים על כך שבסופו של דבר הוא הבין שאי אפשר להטיל אגרה, לא קנס, כזאת גבוהה שהיא לא הגיונית.
משה גפני: הגענו לפשרה הזאת שהתעריף יהיה 650 שקלים, דהיינו, גם בגין האיבוד וגם על הדרכון עצמו.
משה גפני: הוראת השעה תהיה לשנתיים, דהיינו, עד ה-31 בדצמבר 2011.
משה גפני: אני מבקש ממשרד הפנים שכאשר אתם תצטרכו לחדש את זה, לא לבוא אוטומטית עם אלף שקלים כי זה לא סכום הגיוני.
משה גפני: אל תגרמו לכך שעוד הפעם יפנו לבג"ץ ושוועדת הכספים תתחיל לנהל אתכם דיונים אלא תהיו הגיוניים בעניין הזה.
משה גפני: ה צ ב ע ה תקנות הדרכונים (הוראת שעה) (מס' 2) עם התיקונים כפי שנאמרו בישיבה – אושרו פה אחד אני מבקש שזה יבוא לוועדה לפני תום המועד.
משה גפני: הסעיף הראשון שעל סדר היום הוא הצעת חוק ייעול הליכי האכיפה ברשות ניירות ערך (תיקוני חקיקה), התש"ע-2010.
משה גפני: על הצעת החוק עבד היושב ראש הבלתי נלאה של הרשות לניירות ערך, ידידנו זוהר גושן שיציג את ההצעה.
משה גפני: רבותיי חברי הכנסת, אדוני יושב ראש הרשות, אני לא עברתי על החוק אבל ראיתי את עיקרי הדברים, גם נפגשנו וגם קצת למדתי את הנושא.
משה גפני: אתם הולכים כאן למהלך חדשני לגמרי.
משה גפני: אנחנו עברנו עכשיו חוק גדול, חוק בנק ישראל, בו עשינו הרבה שינויים ואני חושב שאלה היו גם שינויים טובים אבל חוק בנק ישראל הלך על מסלול.
משה גפני: היה חוק בנק ישראל כבר מ-1954, חוק ישן אבל חוק שהלך על איזושהי פלטפורמה עליה הלכנו והיינו צריכים לדון על סעיפים שונים שהיו קצת בעייתיים, אבל הלכנו למסלול שהוא מסלול נורמלי ורגיל, עם באמת רפורמה בחוק בנק ישראל.
משה גפני: מה שאתה עושה, אתה הולך למשהו חדש לחלוטין.
משה גפני: זאת אומרת, אתה במרכז הנושא הזה הולך להיות גם התובע, גם החוקר, גם המוציא לפועל.
משה גפני: אתה הולך להיות במצב בו אין חקיקה כזאת במדינת ישראל.
משה גפני: אני לא מביע עמדה אלא קודם אני אומר מה הבנתי מהקריאה.
שלי יחימוביץ': אין לך אכיפה מינהלית במשרד התעשייה?
משה גפני: אכיפה מינהלית שאת גם החוקר?
משה גפני: גם התובע?
שלי יחימוביץ': גם וגם וגם.
שלי יחימוביץ': אכיפה מינהלית במשרד התעשייה.
משה גפני: אם כן, אני טועה.
משה גפני: נגיע לסעיף הזה ונראה.
משה גפני: אחת הסנקציות שמופיעות שם, לפי דעתי היא מתנגשת עם חוק יסוד: חופש העיסוק מכיוון שיש סנקציה שאומרת שהמוטב הזה, שלושת השופטים, יכולים לשלול את רשיון העסק.
משה גפני: זאת אומרת, הם יכולים להגיע בלי בית משפט אלא בהחלטה, וכולם יכולים להיות עובדי הרשות לניירות ערך, לשלול את הפרנסה של אותו אדם שאני עוד לא יודע מה הוא עשה.
משה גפני: אני ממש לא מביע עמדה אלא אני אומר מה למדתי.
שלי יחימוביץ': אתה מביע עכשיו עמדה.
משה גפני: אם אני מביע עמדה, זה בסדר אבל אני לא מביע עמדה.
שלי יחימוביץ': לא, עד עכשיו הבעת עמדה.
משה גפני: אני לא אומר שאני לא אתמוך בזה.
משה גפני: בכנות אני אומר.
משה גפני: אין לי עמדה בעניין הזה.
משה גפני: אני מעלה את הבעייתיות שבנושא וזוהר גושן נפגש אתי והסביר לי את החשיבות, ויכול להיות שבאמת צריך את זה, ואני לא אומר שלא.
משה גפני: אין לי עמדה.
משה גפני: אני בכלל ברשות לניירות ערך מתבלבל.
משה גפני: בקיצור, אין לי עמדה.
משה גפני: באמת אין לי עמדה.
משה גפני: אני רק אומר את הבעייתיות שיש בנושא הזה וזאת בעייתיות שנצטרך להתמודד אתה.
משה גפני: עם בנק ישראל לא הייתה לנו בעיה כזאת.
משה גפני: בבנק ישראל יש סנקציות ומי שפועל בניגוד למה שמותר לו, יש סנקציה ומטילים עליו קנס של 5 מיליון שקלים.
משה גפני: כאן זה הולך להיות בית משפט בזעיר אנפין שיכול להיות שצריך את זה, בגלל שצריך לשמור על הכסף של המשקיעים.
משה גפני: אם הנושא הזה הוא לא חדשני, אז הוא לא חדשני, אז הוא נושא מוזר, אבל יכול להיות שצריך אותו.
משה גפני: אני ממש לא מביע עמדה ולא אומר שלא צריך אלא אני אומר שאנחנו נצטרך להתמודד עם נושאים חדשים שאני לא הכרתי אותם קודם.
משה גפני: יכול להיות שבאמת נצטרך לעשות את זה.
משה גפני: אדוני יושב ראש הרשות לניירות ערך, אני מברך אותך על העבודה המאומצת הזאת.
זוהר גושן: אני מבקש לציין שזאת לא עבודה רק של רשות ניירות ערך אלא זאת עבודה עם משרד המשפטים שנעשתה במשך שנתיים.
משה גפני: ועם משרד האוצר.
זוהר גושן: ועם משרד האוצר.
משה גפני: משרד האוצר כבר התחיל ללחוץ עלי להעביר את זה במסלול בנק ישראל.
זוהר גושן: זה פרוייקט משותף.
משה גפני: לגבי סדרי הדיון.
משה גפני: אני חשבתי להתחיל את הדיון במושב הקיץ אבל לא רציתי לדחות את זה ורציתי גם בשבוע הצפוף הזה להתחיל את הדיון כי אני באמת רוצה לקדם את זה, אבל אל תלחצו שזה יהיה במסלול כזה.
משה גפני: בעזרת השם אנחנו נעביר את החוק במתכונת שלנו.
משה גפני: אני לא רוצה שבנק ישראל יהיה תקדים.
משה גפני: נעביר אותו וגם נעשה בו שינויים.
משה גפני: אני מעריך שנעשה בו שינויים אבל נעשה שינויים בהסכמה.
משה גפני: אני מברך אותך כמי שעומד בראש הפרוייקט הזה, אני מברך את עובדי הרשות, אני מברך את משרד המשפטים.
משה גפני: את מי לברך?
מרים אילני: אותי, אבל זה צוות שלם.
משה גפני: אני מברך את כל הצוות במשרד המשפטים.
משה גפני: אני מברך גם את משרד האוצר ומבקש שיפסיק ללחוץ עלי.
משה גפני: אני מבקש ממך פרופסור זוהר גושן להציג את הצעת החוק.
זוהר גושן: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, רשות ניירות ערך אחראית על הגנת ציבור המשקיעים בישראל.
זוהר גושן: היא בעצם אחראית במישרין ובעקיפין למשהו כמו טריליון שקלים של כספי ציבור.
זוהר גושן: מדובר בכספים שם נמצאות ההשקעות של כספי הפנסיה של הציבור מול התיקים של הציבור ומדובר באחריות מאוד מאוד כבדה ומאוד גדולה.
זוהר גושן: הסיטואציה בה מצאתי את עצמי עת קיבלתי את התפקיד היא סיטואציה שאני חייב לומר שהיא לא נוחה.
משה גפני: כמה זמן אתה בתפקיד?
זוהר גושן: שנתיים.
זוהר גושן: זאת סיטואציה לא נוחה משום שהיא מלמדת על כך שיש נכות מאוד גדולה לרשות לניירות ערך ביכולות האכיפה שלה.
זוהר גושן: זה דבר מאוד טוב לשבת ולחוקק חוקים, ואתם יכולים לחוקק כאן חוקים כמה שאתם רוצים, אבל אם לא יהיה מישהו שיפקח על החוקים האלה ויאכוף אותם, החוקים האלה לא יהיו שווים כלום.
זוהר גושן: התפקיד של רשות ניירות ערך הוא לפקח על החוקים האלה ולאכוף אותם, וכדי לאכוף אותם צריכים כלים שיאפשרו לרשות לבצע את התפקיד הזה.
זוהר גושן: נכון להיום רשות ניירות ערך נמצאת במצב שכאשר היא מאתרת הפרה של החוק, היא יכולה לבחור בין לעשות כלום לבין הליכים פליליים.
זוהר גושן: הליכים פליליים, מעצם מהותם, הם הליכים שמחייבים הוכחה של יסוד נפשי, של כוונה פלילית, הם הליכים מאוד מאוד ארוכים, מאוד מאוד יקרים ומאוד מאוד מורכבים.
זוהר גושן: הממוצע בהליך בערכאה ראשונה הוא חמש שנים.
זוהר גושן: כל התיקים מגישים ערעור וזה אומר עוד שנתיים.
זוהר גושן: אם כן, אנחנו מדברים על שבע שנים ויש לכם תקדים רק מהחודש האחרון, הסיפור של דסקש שהסתיים בבית המשפט העליון אחראי 15 שנים.
זוהר גושן: ההליכים האלה מתאימים למקרים המאוד מאוד מובהקים של כוונה פלילית, של גנבים מובהקים, של רמאים מובהקים שצריכים ללכת למסלול שחושף אותם לקלון פלילי ולסכנה של מאסר.
זוהר גושן: הם לא מתאימים לשיעור גדול מאוד של הפרות שאתה לא יכול לשלוח אותם למסלול הפלילי.
זוהר גושן: התוצאה היא שכאשר אתה בוחר לעשות כלום ביחס להפרות שאתה רואה, יש פגיעה כי ההפרות שאתה רואה, גם הציבור רואה שהיו הפרות.
זוהר גושן: שוק ההון הוא שוק שקוף ולא מעט מההפרות הן הפרות גלויות והציבור רואה שאין כל מענה לאותה הפרה.
זוהר גושן: אם אתה מחליט לקחת מקרה שהוא לא מובהק מבחינה פלילית ולשלוח אותו לנתיב הפלילי, גם אז אתה פוגע בהרתעה.
זוהר גושן: גם אז אתה פוגע באכיפה.
זוהר גושן: מצד אחד אתה פוגע בבן אדם ששלחת אותו להליך הפלילי, ומצד שני אתה מדלל את התיקים האחרים כי בית המשפט מתחיל לראות מקרים שהם מובהקים מבחינה פלילית ופחות מובהקים מבחינה פלילית.
זוהר גושן: היום יש לי או פלילי או אלום.
זוהר גושן: התוצאה הזאת היא תוצאה שלא מאפשרת אכיפה אפקטיבית בשוק ההון.
זוהר גושן: לכן באנו עם הפרוייקט של אכיפה מינהלית.
זוהר גושן: הפרוייקט של האכיפה המינהלית הוא פרוייקט שעבדנו עליו שנתיים בשיתוף פעולה עם משרד המשפטים ומשרד האוצר.
זוהר גושן: זה לא משהו ששלפתי מהשרוול אלא זה משהו שנעשתה עליו עבודה מאוד מאוד רצינית.
זוהר גושן: אני מזכיר את זה כבר בתחילת דבריי משום שבהמשך אתייחס לביקורות שמושמעות על החוק הזה.
זוהר גושן: אני מבקש להזכיר שהרשות שהיא הכי אמונה על שלטון החוק, על הפרדת רשויות, על כבוד האם וחירותו, על חופש העיסוק, שזה משרד המשפטים, זה התפקיד שלהם במסלול של החקיקה.
זוהר גושן: החוק נתן להם את התפקיד הזה.
זוהר גושן: שנתיים של דיונים אתנו כדי לוודא שהחוק הזה - כולל היועץ המשפטי לממשלה, כולל פרקליט המדינה - עומד בכל הסטנדרטים של חוקיות, שלא נוציא חס וחלילה מתחת ידינו איזשהו פרוייקט שיש בו איזשהו פגם.
זוהר גושן: זה לא שזוהר גושן כתב את זה לבדו בחדר, אלא שנתיים של דיונים ושל עבודה מאוד מאוד יסודית שנעשתה על כל סעיף וסעיף בחוק הזה.
זוהר גושן: זה לא היה מהיום למחר ויש סיבה לכך.
זוהר גושן: היינו חייבים לעשות חוק שעומד בכל הדרישות של החוקיות ומשרת, ועדיין אפקטיבי, את המטרות של רשות ניירות ערך.
זוהר גושן: העובדה הזאת שיש היום חסר, היא עובדה מאוד מאוד קשה.
זוהר גושן: רשות ניירות ערך פותחת בין עשר לעשרים חקירות פליליות בשנה.
זוהר גושן: רשות ניירות ערך יודעת על לפחות בין 50 ל-80 מקרים שהיא לא עושה לגביהם כלום כי אין טעם לפתוח בחקירה פלילית.
שלי יחימוביץ': תן דוגמה למקרים בהם אין טעם לפתוח בחקירה פלילית.
שלי יחימוביץ': לא שאין לי כמובן, אבל סוג של מקרה לגביו אין טעם לפתוח בחקירה פלילית.
זוהר גושן: יש שורה ארוכה של מקרים אבל לא נוח לי לתת את הדוגמאות האלה.
משה גפני: בלי שם.
משה גפני: דוגמה בלי שם.
זוהר גושן: הדוגמאות בסופו של דבר, כמה כתבות בעיתון ואתה יודע על מי אני מדבר בחיפוש קטן בגוגל.
שלי יחימוביץ': יש איזשהו דפוס מאפיין.
אמנון כהן: כל מה שהוא כלכלי.
שלי יחימוביץ': איזה סוג של אי עמידה, של שיבושים, של ניהול לא תקין.
זוהר גושן: החל מעבירות של שימוש במידע פנים, עבירות של מניפולציה בניירות ערך.
שלי יחימוביץ': יש עבירות של שימוש במידע פנים שאתם לא עושים כלום?
זוהר גושן: לא עושים כלום.
זוהר גושן: יש מצב של חובות דיווח שאתה לא עושה כלום ביחס אליהם.
זוהר גושן: עסקאות עם בעלי שליטה שמתנהלות בצורה עקומה ואתה לא עושה כלום ביחס אליהם.
זוהר גושן: יש שורה ארוכה של מקרים שאתה לא עושה כלום.
זוהר גושן: אתה רואה ולא עושה כלום.
משה גפני: למה אתם לא עושים כלום?
זוהר גושן: כי היום אני יכול לבחור או כלום או פלילי ואני לא אקח את זה לפלילי כי זה לא מספיק מובהק כדי ללכת לפלילי.
זוהר גושן: הפלילי הוא מאוד מאוד קיצוני ואתה צריך שהמקרה יהיה מאוד מאוד מובהק.
זוהר גושן: אתה לא שולח בן אדם לחמש שנים הליך פלילי כאשר זה לא מספיק מובהק.
אמנון כהן: ואם תהיה אכיפה מינהלית, מה יהיה?
זוהר גושן: תכף אני אתאר את הפרוצדורה.
זוהר גושן: האכיפה המינהלית תאפשר לטפל בכל המקרים האלה.
זוהר גושן: במקביל להליך הפלילי יש היום הליכים שמתנהלים בוועדת משמעת שהיא רחוקה מרשות ניירות ערך והיא מתנהלת פחות או יותר במודל שכל המבקרים שתכף אתייחס לביקורות שלהם, זה החלום שלהם.
זוהר גושן: כל השופטים יהיו אובייקטיביים, אם שופט בדימוס או לא שופט בדימוס.
זוהר גושן: ההליכים מתנהלים שם במשך שנים.
זוהר גושן: יש מקרים של אנשים ששמו את כל כספי הפנסיה שלהם אצל מנהל תיקים, הפסידו חצי מהכסף כי השקיעו להם בשוק המעוף, הליך שהתנהל שנים, ארבע שנים התנהל הליך, ובסוף קיבלו נזיפה ו-70 אלף שקלים קנס.
זוהר גושן: זה מה שהם רוצים?
זוהר גושן: הליכים שיתנהלו ארבע שנים על אירועים כאלה?
זוהר גושן: אני מבקש שהתמונה תהיה תמונה שלמה.
זוהר גושן: יש חסר מאוד מאוד משמעותי במנגנונים שעומדים לרשות רשות ניירות ערך.
זוהר גושן: מה אנחנו מציעים.
זוהר גושן: אנחנו מציעים את המנגנון הבא.
זוהר גושן: לקחנו את כל העבירות בתחום דיני ניירות ערך.
חיים אורון: אפשר לחזור לנושא הקודם?
חיים אורון: האם נוכל לקבל איזשהו סיכום מהתקופה שלך – וגם מהתקופה הקודמת – כי אתה מנית כאן מספר ענק של פי חמש מאשר התביעות הפליליות, עבירות שאתה חושב שהיה לך יסוד להגיש נגדם תביעה מינהלית?
חיים אורון: כלומר, לתת ניתוח כפי ששלי יחימוביץ שאלה אבל בניתוח האומר שלמשל שליש מהם הם בעלי עניין, רבע מהם הוא שימוש במידע פנים, עשרה אחוזים מזה זאת שיבוש אינפורמציה וכולי וכולי.
זוהר גושן: אם אני לא צריך להגיד את המקרים אלא רק את החלוקה.
חיים אורון: רק החלוקה.
זוהר גושן: אין לי בעיה.
זוהר גושן: נגיש את זה.
זוהר גושן: הרעיון הוא לקחת את כל העבירות מתחום דיני ניירות ערך ולעשות להן עבירות מינהליות מקבילות.
זוהר גושן: למשל, העבירה של שימוש במידע פנים תהיה עבירה עם כוונה פלילית שאם עשית אותה תוכל ללכת למסלול הפלילי.
משה גפני: איפה תקבע את מה שאתה אומר עכשיו?
זוהר גושן: זה נקבע כאן.
זוהר גושן: במה שקראת הספרון, שם זה קבוע.
משה גפני: לא ספרון אלא בספר.
זוהר גושן: בספר.
שלי יחימוביץ': מה קורה אם במהלך הליך של אכיפה מינהלית הבן אדם במסלול המינהלי ואתה מגלה דברים קשים וחמורים ביותר שמחייבים הליך פלילי?
זוהר גושן: אני תכף אתייחס לזה.
אמנון כהן: הוא מעביר את זה למסלול הבא.
משה גפני: לא, הוא לא מעביר.
אמנון כהן: אם הוא מגלה משהו, הוא הולך למשטרה.
זוהר גושן: מול העבירה הפלילית של שימוש במידע פנים תהיה עבירה מינהלית של שימוש במידע פנים.
זוהר גושן: מול העבירה של מידע מטעה לציבור בכוונה פלילית, תהיה עבירה של מידע מטעה לציבור בלי כוונה פלילית.
זוהר גושן: כלומר, לכל הסט של העבירות בדיני ניירות ערך, יהיו לו עבירות מינהליות.
זוהר גושן: זה דבר אחד.
זוהר גושן: המשמעות היא שנטל ההוכחה של העבירות האלה הוא הרבה יותר קטן מנטל ההוכחה של משפט פלילי.
זוהר גושן: ברגע שאנחנו נאתר הפרה, ההפרה בדרך כלל מאותרת על ידי עבודת מודיעין, יש חקירה של המודיעין שמגיש תיק לפורום שאמור לקבל את ההחלטה, ליושב ראש יש פורום אכיפה שכל מנהלי הרשות נמצאים בו, ובפורום הזה מתקבלת החלטה האם שולחים אותו לנתיב של חקירה פלילית או לנתיב של חקירה מינהלית.
זוהר גושן: אם הוא נשלח לנתיב של החקירה המינהלית, ההגנה הכי גדולה לזכויות המפר שגלומה בחוק הזה היא שאי אפשר יהיה יותר להעביר אותו לנתיב הפלילי.
זוהר גושן: גם אם בהמשך הדרך תתבררנה עובדות נוספות שמלמדות שבעצם האירוע הוא אירוע פלילי, לא יעבירו אותו.
זוהר גושן: הסיבה היא סיבה מאוד פשוטה.
זוהר גושן: כאשר אתה שולח מישהו להליך המינהלי, אתה לא רוצה להשאיר מעליו ענן צל איום שהוא כל רגע אומר שמדברים אתו מינהלית, זה כאילו אזרחי, אבל בכל רגע יכולים להעביר אותי.
אמנון כהן: בהמשך גילית דברים.
זוהר גושן: זה מחיר שאנחנו חייבים לשלם אותו כדי להגן על הזכויות של המפר.
זוהר גושן: זה מחיר מאוד כבד אבל חייבים לשלם אותו אם אנחנו רוצים שבאמת אנשים ירגישו שכאשר הם נשלחו למסלול המינהלי, זה באמת מסלול מינהלי.
זוהר גושן: המשמעות היא שהחקירה המינהלית היא פחות נוקשה מהחקירה הפלילית.
זוהר גושן: לא יגיעו אל האדם בשעה 6 בבוקר ויוציאו אותו מהבית, לא יעשו חיפוש בבית, החקירה תהיה חקירה שהיא יותר אזרחית מטבעה ויקיימו את החקירה, יסיימו אותה ויוכן תיק.
שלי יחימוביץ': אתם כובלים כאן
שלי יחימוביץ': את עצמכם לסד כי אתה פתאום עלול לגלות שיש עבירות פליליות כבדות ביותר שדינן מאסר ואתה מראש נותן קלירנס לבן אדם.
שלי יחימוביץ': אם מלכתחילה אתם קובעים שהמסלול הוא מינהלי או פלילי, אתם צריכים ליצור איזה מצב בו מפתים אנשים לבוא למסלול המינהלי, כי אז הם מקבלים הבטחה שלעולם הם לא יגיעו למסלול הפלילי?
שלי יחימוביץ': למה לא להשאיר לכם את החירות בנסיבות מסוימות קיצוניות להחליט להעביר את זה למסלול הפלילי?
זוהר גושן: כי ברגע שבחרתי ללכת במסלול הפלילי, כי אז כל הטענות שאתם תשמעו כאן צודקות - צריך הפרדת רשויות, צריך רשות חוקרת.
שלי יחימוביץ': אבל זה לא אתה.
זוהר גושן: צריך רשות תובעת וצריך בית משפט.
זוהר גושן: היום כאשר אני מחליט על פתיחה בחקירה פלילית, אחרי שלחצתי על הכפתור, זה כבר לא בידי לסגור את החקירה בגלל הרעיון של הפרדת רשויות.
זוהר גושן: זה עובר ממני לפרקליטות.
זוהר גושן: לכן הפניה למסלול המינהלי, משמעותה שאני שומר את ההליכים אצלי.
זוהר גושן: אם אני רוצה את הזכות לשמור את ההליכים אצלי ולהימנע מהצורך לעבור לגוף אחר שיפקח על הפעולות שלנו, אני חייב לשמור את זה מינהלי.
זוהר גושן: לכן אנחנו משלמים את המחיר הזה של אי העברה מהנתיב המינהלי לנתיב הפלילי.
משה גפני: אני רוצה להיות לדקה עורך הדין שלך.
משה גפני: אתה אומר שברגע שאתה לוקח מישהו לחקירה מינהלית, אתה אומר לו שהוא הולך עכשיו למסלול הזה וזהו.
משה גפני: האיש יותר פתוח והוא יוכל להיענות לדברים.
משה גפני: אם הוא יחשוש שאם הוא יגלה משהו חמור הוא ילך גם לפלילי, הוא פשוט ישתוק.
משה גפני: אמרת לי את זה?
שלי יחימוביץ': ואם מגיע לו לשבת בכלא?
משה גפני: אז הוא לא יגלה את זה אלא הוא ישתוק.
אמנון כהן: יתפסו אותו בתיק הבא.
פניה קירשנבאום: עד שהוא יגיע לכלא, עד שימצו אתו את הדין, עובר זמן רב.
אמנון כהן: מה ההחמרה של העונש שלך במינהלי?
אמנון כהן: עד איפה אתה יכול להגיע?
זוהר גושן: אני אגיע לזה.
זוהר גושן: ברשותכם, אני הולך לפי סדר הדברים.
אמנון כהן: יכול להיות שזה כל כך חמור, כמו פלילי.
משה גפני: הוא יכול לשלול לו את רשיון העסק.
פניה קירשנבאום: הוא לא יכול לשלוח אותו לכלא?
משה גפני: רק לכלא הוא לא יכול לשלוח אותו.
זוהר גושן: אמרנו שההחלטה הראשונה זאת החלטה אם הוא הולך למסלול המינהלי או למסלול הפלילי.
זוהר גושן: אמרתי שהוויתור הגדול ביותר הוא שאין העברה ממסלול למסלול.
זוהר גושן: אחרי שנגמרת החקירה המינהלית, מכינים תיק.
זוהר גושן: אם מגיעים למסקנה שיש הפרה, מגישים למפר את התיק, זה כל חומר החקירה שעומד לפניו, והוא זכאי לשימוע בפני ועדה מינהלית.
זוהר גושן: הוועדה מורכבת מיושב ראש רשות ניירות ערך ושני נציגים שממנה שר המשפטים, שני עורכי דין מהשוק.
זוהר גושן: כל ועדה מורכבת מנציג אחד מהשוק ונציג אחד מעורכי הדין והיושב ראש.
זוהר גושן: מתקיים הליך של שימוע.