GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בועז סופר: די לפני 20 שנה, הפנינו את זה לפריטי המכס הרלוונטיים, כך שאם יהיה איזה חידוש טכנולוגי כלשהו, לא צריך לחזור לוועדת הכספים וזה בעצם מסדיר את ההקלה.
בועז סופר: אני מזכיר, הקלה.
בועז סופר: במקרה הזה, אם ייכנס מכשיר חשמלי, לא יודע איזה, שלא המצאנו אותו---
אמנון כהן: תיתן לו את ההנחה.
בועז סופר: בדיוק.
בועז סופר: במקרה הזה יישרנו קו כלפי מעלה.
בועז סופר: בהסכמה עם ראש העיר וסגנו, ישבנו על זה לא מעט---
אמנון כהן: בלי להתייעץ איתנו?
בועז סופר: אני מתייעץ איתכם עכשיו.
בועז סופר: מה שאנחנו ביקשנו, וזה כמובן אחרי החלטת ממשלה, זה לבטל את הפטור שיש לשלושה מוצרים; אחד זה בירה.
בועז סופר: עד היום הבירה שנמכרה באילת, שהיתה מייצור מקומי, היתה פטורה ממס קנייה.
בועז סופר: עכשיו, אנחנו לא יודעים איך לומר את זה בעדינות, אנחנו לא כל כך עומדים בהסכמים הבין לאומיים.
בועז סופר: כזכור לנו, אבל אף אחד לא ציין את זה, אז לא נורא, אבל אנחנו לא חושבים שזה נכון וראוי לתת פטור ממס קנייה על בירה, גם אם היא נצרכת באילת, ואני לא באמת חושב שיש איזה מי מבין השותים בירה באילת שראה את ההטבה.
בועז סופר: הנושא השני זה אופני ים וטרקטורונים.
בועז סופר: מחלקת החקירות שלנו, לצערנו, עסקה בסוגיה וגילינו הרבה מאוד מקרים, במצבים מסוימים זה מגיע לכדי שליש ולפעמים אף יותר מכך, שכלים שנרכשים באילת, עם ההנחה, על ידי אנשים שמתגוררים באילת, מגיעים למרכז.
בועז סופר: אנחנו עשינו את התיקון, אבל אני מודה ומתוודה שלא לזה כיוונו, ולכן תיקנו פה.
בועז סופר: ישבתי עם מר לנקרי והנוסח שמופיע בפניכם אומר ככה: אופנוע ים או טרקטורון שמשמש אצל עוסק באזור העיר אילת, לצרכיו שלו, קרי אופנוע ים לצרכי תיירות, טרקטורון לצרכי חקלאות וכן הלאה, ימשיך ליהנות מהפטור ממס ערך מוסף.
בועז סופר: כלומר אין שום החמרה.
אמנון כהן: איך תדע להבחין בזה?
בועז סופר: עוסק.
בועז סופר: יש לו חשבונית, הוא בא אליי, יש לו פעילות ספורט ימית, אין בעיה.
בועז סופר: היתה הסדרה נוספת בתקנות, שימוש עצמי.
בועז סופר: מ-1985 היתה תקנה שקבעה מה זה טובין בכמות מסחרית או לא, האם ערכו עולה על 30 שקלים חדשים, במחירי 1985.
בועז סופר: מאז ועד היום לא נעשתה שום הצמדה למדד, לא לכאן ולא לכאן.
בועז סופר: אנחנו מבקשים להחליף את זה בהגדרה שקובעת מה זה שימוש עצמי.
בועז סופר: מי שמביא עמו מאזור אילת למקום אחר בישראל טובין שייבואם פטור ממס, או טובין שמכירתם פטורה ממס, לפי סעיף 5 לחוק, יהיה פטור ממסים עקיפים וממס ערך מוסף על טובין, ובלבד שהם לשימושו העצמי.
בועז סופר: לא הגדרנו סכום, כי אנחנו לא רוצים גם לעשות צחוק מעצמנו ולא להתחיל למדד את זה.
בועז סופר: לכן לעניין זה שימוש עצמי, כהגדרתו בסעיף 129 לפקודת המכס.
בועז סופר: העתקנו מפקודה קיימת.
בועז סופר: הרעיון בשימוש עצמי, לא שימוש מסחרי.
בועז סופר: עד היום שימוש עצמי היה 30 שקלים.
בועז סופר: אני מקל בעצם.
בועז סופר: אני מונע את הצורך לשאול אותך '
בועז סופר: האם אתה עשית את זה לשימושך העצמי או לא', ולהגיד לך 'רגע, זה ב-30 שקלים, במחירי 1985', אז פה אנחנו מגדירים שימוש עצמי באשר הוא, נקודה.
שלומית ארליך: ההגדרה שבפקודת המכס היא 'שימוש בטובין שייבא יחיד לצרכיו או לצרכי בני ביתו ונתינה במתנה של טובין שייבא יחיד לצרכיו או לצרכי בני ביתו של יחיד אחר'.
שלומית ארליך: זה לעניין יבוא, אבל אותו דבר יהיה לעניין אילת, או לצורך של היחיד ובני ביתו, או לנתינת מתנה של אותו אחד.
משה גפני: אחרי זה מה הוספתם?
משה גפני: סיגריות וטבק?
בועז סופר: לא, בסיגריות, תכשיטים, אין שום שינוי.
בועז סופר: בסיגריות וטבק לא הוספנו דבר, רק הגדרנו אותם.
בועז סופר: 24.01 ו-24.02 ו-24.03 לצו תעריף המכס מגדיר סיגריות ומוצרי טבק.
בועז סופר: לא עשינו שום שינוי, רק הסדרנו את ההגדרות.
אמנון כהן: מכל המשקאות, רק בירה היה בלי מס ערך מוסף?
בועז סופר: בירה מייצור מקומי, ופה זה לא מס ערך מוסף.
בועז סופר: אנחנו לא מתעסקים במס ערך מוסף, פה זה מס קנייה שבירה מייצור מקומי היתה פטורה.
30797: 'לא נוגעים במס ערך מוסף', שאמרת, מאוד אהבתי.
30797: אם אפשר להשריש את זה.
אלי לנקרי: אתם שלחתם לנו במקור את צו אזור סחר חופשי לתוספת השנייה ואתם מתקנים את זה בתקנות, צריך לעשות סדר.
אלי לנקרי: השר שלח לנו צו אזורי סחר חופשי באילת ואתם.
אלי לנקרי: .. באחד מהם יש טעות.
אלי לנקרי: השאלה איפה הטעות.
איריס ויינברגר: הם טעו בנוסח המתוקן שהם שלחו, כי זה אמור להיות בצו.
שלומית ארליך: כי יש כאן
שלומית ארליך: גם תקנות וגם צו שמשנה את התוספת.
איריס ויינברגר: הצו משנה את התוספת, הנוסח שנשלח עם השר הוא הנכון.
30797: אני רק רוצה בשני משפטים להגיד שהשיח שהתנהל בין מר בועז סופר לבין אלי לנקרי והצוות המקצועני שלנו היה בין היתר אמירה שלנו שאנחנו לא הולכים עם ראש בקיר, אלא מוכנים לבחון כל דבר לגופו של עניין.
30797: אני מקווה שהאמירה הזאת תהיה הדדית.
30797: בעיקר בעיקר לנוכח העובדה שעכשיו בחוק אזורי עדיפות לאומית נכנס סעיף סף שכל כולו ממוקד נגד העיר אילת---
בועז סופר: זה לא אזורי עדיפות, זה מודל שעדיין לא אושר.
30797: בסדר, אנחנו מבקשים שהיד שהכניסה את הדבר הזה, תוריד את זה.
30797: זה מה שאנחנו מבקשים.
30797: דיברנו על זה.
30797: זו הבקשה כחלק משיח של---
אלי לנקרי: יש שם שלושה סעיפים, אדוני היושב ראש, שני הראשונים מציבים את אילת בראש המפה, והסעיף האחרון---
30797: מקום ראשון בארץ, מתוך 250 רשויות.
משה גפני: מה שאומר ראש העיר ומה שאומר סגן ראש העיר, מה שאומרים אנשי אילת, הם אומרים דבר נורא פשוט, כדי לדעת מה זה אילת, צריך ללמוד את העיר הזאת.
משה גפני: העיר הזאת מאוד מטעה.
משה גפני: לקח לי זמן עד שלמדתי את זה, וברגע שבאים ומציבים מפה לגבי הטבות במס, צריך לקחת בחשבון ולהבין גם מה המשמעות של העניין שבדרום הארץ, בנקודה המרוחקת ביותר, יהיו רק בתי מלון, ולא תהיה עיר בכלל, בגלל שהעיר נמצאת במצב בלתי מתקבל על הדעת מבחינת הבעייתיות---
30797: קריסה, אפשר להגיד קריסה.
משה גפני: אני לא יודע כמה קולות אני אקבל שם, אבל אני בכלל לא עובד בשביל קולות, בגלל שכמה שאני עובד יותר, אני מביא קולות לש"ס.
משה גפני: זאת אומרת אני מדבר באופן אובייקטיבי.
משה גפני: אני בעצם בכנסת בתור איש מקצוע, אני בכלל לא פוליטיקאי, בגלל שמה זה משנה מה שאני אעשה, אני אעשה או לא אעשה, מי שמצביע לי, מצביע לי.
משה גפני: אילת היא עיר שהיא מטעה, מבחינת החיצוניות שלה.
משה גפני: יזמינו אותך לאילת, מה אתה תראה?
משה גפני: תראה גן עדן, תראה עצי תמר ומבנים שאתה לא רואה אותם בצפון תל אביב, אתה רק לא שם לב שמעבר לרחוב יש עיר מאוד קשה לניהול.
משה גפני: שגית אפיק: מי בעד אישור תקנות אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון), התשס"ט-2009?
משה גפני: מי בעד התקנות?
משה גפני: התקנות אושרו.
שגית אפיק: צו אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (שינוי התוספת השנייה לחוק), התש"ע-2010.
משה גפני: רשות המסים מבקשת את זה ואני בעד רשות המסים.
משה גפני: ההצעה והתקנות אושרו.
משה גפני: על סדר היום המשך הדיון בהצעת חוק בנק ישראל, התש"ע-2010.
משה גפני: אנחנו נתחיל את הדיון בפרק שעוסק בעניין של העובדים.
משה גפני: אני מבקש להקדים ולומר שאנחנו בעצם הולכים לפי התוכנית.
משה גפני: קבענו שביום שלישי יתקיים דיון בנושא של העובדים ואני הזמנתי לישיבה הזאת גם את יושב ראש ההסתדרות, את עופר עיני, על פי בקשתו.
משה גפני: אני רוצה לומר לכם שלפי דעתי זה דיון לא פשוט ולא קל.
משה גפני: אני לא הצלחתי, והתייעצתי עם האנשים וחשבתי על העניין, להגיע לפתרון שיפתור את הבעיה.
משה גפני: אני אומר לכם מה הבעיה שעומדת ביסוד הדיון.
משה גפני: יש כאן משולש.
משה גפני: כמו שאי אפשר לרבע את המעגל, אנחנו נצטרך לעשות מאמצים, חברי הוועדה, לרבע את המשולש הזה.
משה גפני: יש מצד אחד את בנק ישראל והוא דורש את העצמאות של הבנק ולכן הוא מבקש שהנושא של שכר העובדים יהיה שונה מאשר האפשרויות שעומדות בפני עובדים בכל מגזרי המשק הציבורי שאיננו בנק ישראל.
משה גפני: מצד שני, משרד האוצר איננו מסכים ואיננו רוצה שתהיה להצעה הזו השלכת רוחב על ענפים נוספים במשק ושהשכר לא יהיה מפוקח על ידי הממונה על השכר.
משה גפני: מצד שלישי יש את ההסתדרות ואת העובדים שהם לפי דבריהם מאבדים את זכות השביתה ומאבדים את הזכויות שלהם ונוצרת בעיה שהחוק הזה בעצם מחריג את העובדים באופן כזה שהם שונים מאשר בכל הסקטורים האחרים.
יצחק וקנין: אולי גם לגבי עובדי השב"כ והמוסד נעשה אותו הדבר כמו שנעשה בבנק ישראל?
משה גפני: אנחנו עכשיו מדברים על בנק ישראל.
משה גפני: מה שקרה, הגיעה הצעת חוק לכאן שאושרה בממשלה והצעת החוק הזאת היא הצעת חוק מאוד משונה.
משה גפני: זאת פשרה אליה הגיעו משרד האוצר ובנק ישראל, אבל היא יצרה חוק שהוא לא לטעמי, אם לנקוט בלשון המעטה.
משה גפני: לא לטעמי מבחינת הניסוח שלה.
משה גפני: אני רוצה שכולם ידעו – ואני אומר את זה גם לעצמי – שאין לי שום עניין בצד זה או בצד אחר.
משה גפני: אני רוצה להגיע לחוק שהחוק יהיה הטוב ביותר ושהוא יענה על הדרישות כולן, אבל מה שנראה לי מהחוק הזה זה שישבו ודנו זמן רב ופעם אחת גברה ידו של האחד, ואז אחרי חצי שנה התעורר השני, והוא הוסיף עוד ועדה, וכאשר הוא הוסיף עוד ועדה, בא הצד הראשון ולא היה מרוצה והוסיף עוד ועדה.
משה גפני: כאשר הצד השני לא היה מרוצה מזה שהתווספה עוד ועדה, הכניסו לתוך סיר החמין הזה גם את ראש הממשלה.
משה גפני: בסדר, יכול להיות שגם אנחנו נגיע למסקנה שאין ברירה וצריך לצאת כאן חוק מאוד משונה, אבל קודם כל, אני מבקש מחברי הוועדה, מבלי לפגוע בעקרונות, לנסות לצמצם את התהליך הזה.
משה גפני: אגב, אם צמצם את התהליך, זה גם יועיל יותר לעובדים מכיוון שפרק הזמן בו תתקבלנה ההחלטות יהיה פרק זמן הרבה יותר קצר.
משה גפני: אני מעונין להוציא את ראש הממשלה מהחוק.
משה גפני: אני חושב שזה לא מכובד שהוא בחוק, אבל אני לא רוצה להוציא תחת ידינו חוק שבסופו של דבר יפגע במי מהצדדים.
שלי יחימוביץ': מן הסתם הוא הסכים לסיטואציה הלא מכובדת הזאת.
משה גפני: מה זה מעניין אותי למה הוא הסכים?
שלי יחימוביץ': אתה מכבד אותו יותר ממה שהוא מכבד את עצמו?
משה גפני: הוא כנראה היה באילוצים.
משה גפני: יכול להיות שגם אנחנו נגיע למסקנה שאנחנו באילוץ כזה.
משה גפני: צריך לזכור שגם האחריות עכשיו היא לא על אף אחד אלא היא רק עלינו.
משה גפני: אנחנו מוציאים תחת ידינו ומה שיצא מכאן, זה מה שיהיה.
משה גפני: אנחנו לא חייבים לראש הממשלה.
משה גפני: אגב, אני אמרתי את זה לראש הממשלה.
משה גפני: נפגשתי אתו ואמרתי לו שאני עושה כל מאמץ להוציא אותו מהחוק.
משה גפני: אבל זה גם לא משנה.
משה גפני: אני צריך עוד הפעם לומר שאנחנו לא חותמת גומי של מישהו?
משה גפני: אנחנו לא.
משה גפני: לכן אני מבקש גם מהמשולש, גם מבנק ישראל, גם ממשרד האוצר וגם מהעובדים, להיות יותר גמישים, שוב, מבלי לפגוע בעקרונות, אבל לעשות מעשה מסודר.
משה גפני: אני מבקש שקודם כל נגיד הבנק יאמר את דברו בעניין הזה.
משה גפני: לאחר מכן משרד האוצר ולאחר כן אני מקווה שעופר עיני יגיע ואם לא, יושב ראש ועד העובדים.
סטנלי פישר: תודה אדוני היושב ראש.
סטנלי פישר: העניין הזה, כמו שאתה אמרת, הוא מאוד מסובך.
סטנלי פישר: זה היה מקור לדיונים שנמשכו זמן רב.
סטנלי פישר: כאשר הגעתי לארץ כעולה חדש, חשבתי שנוכל לעשות מה שעושים כמעט בכל בנק מרכזי אחר וזה לתת לבנק לקבוע את השכר בתוך הבנק, דרך שימוש בוועדה מיוחדת שתעשה את עבודת הניתוח של מה נדרש לטובת הבנק.
סטנלי פישר: אבל אחרי זמן מה התחלתי להבין יותר טוב את המערכת והבנתי שלאור ההיסטוריה של הסכסוכים ביחס לשכר בבנק ישראל וכל ההתעניינות בזה לא נוכל לעשות זאת ללא רמת פיקוח חיצונית.
סטנלי פישר: אם כן, קיבלנו שיש צורך בפיקוח חיצוני.
סטנלי פישר: מה שמאוד מאוד פוגע בעצמאות בנק ישראל היא העובדה שהשליטה על השכר בתוך הבנק היא בידיים של גוף שיש בינו לבין הבנק מתחים מבניים.
סטנלי פישר: יש כל מיני דברים שאנחנו עושים ביחד, יש חיכוכים בינינו מיום ליום, הם רוצים שנעשה דברים, אנחנו רוצים שהם יעשו דברים, ויש כל הזמן את החיכוכים האלה.
סטנלי פישר: לתת לצד אחד את היכולת לקבוע את תנאי השכר בתוך השני, זה לומר שיש להם כלי להפעיל לחץ על הבנק.
סטנלי פישר: אני יודע שאני אשמע מיד אומרים שאנחנו לא מתנהגים כך.
סטנלי פישר: לא רצוי שיהיה הכלי הזה בידיים של אנשים ואם הנוכחים לא מתנהגים כך, ויכול להיות שזה המצב, הרי שבעבר בזמן כהונתי היו מקרים שהיה קשה לי לחשוב שיש ברקע גורם כזה, ואני מדבר באופן לגמרי חופשי כאן ואני יודע שעוד מעט אקבל את זה חזרה, אבל חשוב לי לומר את הדברים.
משה גפני: אני אגן עליך.
סטנלי פישר: תודה רבה.
סטנלי פישר: חשוב לי לומר את הדברים.
סטנלי פישר: פעם, כמעט בצחוק, הצעתי לאוצר שהם ייתנו לנו את היכולת לפקח על השכר באוצר ואז אני אתן להם את היכולת לפקח על השכר בבנק ישראל ואז נגיע להסדר.
משה גפני: מה הם ענו?
סטנלי פישר: מאיזושהי סיבה הם לא היו בעד.
יצחק וקנין: אני הייתי מוכן שתעשו השוואה של השכר שלהם מול השכר שלכם ואולי באמת נראה את הפערים.
יצחק וקנין: הרמות של השכר בבנק ישראל הן פי כמה מאשר באוצר.
שלי יחימוביץ': לא פי כמה.
שלי יחימוביץ': יש פער, אבל לא פי כמה.
סטנלי פישר: הטענה שהשכר צריך להיות שווה.
סטנלי פישר: אני מבקש להמשיך בדבריי.
סטנלי פישר: אם כן, העובדה שיש בידי האוצר את הכלי הזה פוגעת בעצמאות הבנק.
סטנלי פישר: דבר שלישי.
סטנלי פישר: אני מסכים עם מה שחבר הכנסת וקנין אמר, שבעבר היו עיוותים בענייני השכר בבנק.
סטנלי פישר: לכן הסכמתי, ואני לא יודע אם זה היה דבר חכם, שלא נתחיל את העבודה המשותפת על החוק עד שנגיע להסכם חדש על השכר.
סטנלי פישר: הגענו להסכם הזה בסוף שנת 2007, והוא קיבל את אישור בית הדין לעבודה בשנת 2008, שמוריד את השכר בבנק ישראל ומתקן לדור ב', לא לדור הנוכחי, את העיוותים שאנחנו ראינו שם.
סטנלי פישר: זה קיבל את אישור הממונה על השכר.
סטנלי פישר: זה הבסיס למבנה השכר בבנק ישראל בעתיד.
סטנלי פישר: זה לפי החוק.
סטנלי פישר: אנחנו לא מתחילים עם כל הסיפורים שקוראים בעיתון על אנשים בבנק שמרוויחים יותר מהמקבילים שלהם במקומות אחרים, אלא אנחנו מתחילים מהשכר של דור ב', אנשים שנכנסו לבנק אחרי אישור ההסכם החדש, וזה התחיל כבר לפני שנה.
סטנלי פישר: מבנה השכר בבנק ישראל מתחיל להשתנות בכיוון שקיבל את האישור המלא של הממונה על השכר.
סטנלי פישר: המנגנון שקיים בחוק הזה מתייחס לשינויים בשכר מהמבנה עליו הגענו להסכם לפני יותר משנה.
סטנלי פישר: הגורם הרביעי שמאוד קשה לומר אותו אבל אני צריך לומר אותו.
סטנלי פישר: הדיונים האלה היו מאוד מאוד קשים.
סטנלי פישר: אני הבנתי את הפחד של האוצר שזה יפגע בסמכויות של הממונה על השכר, הבנתי את זה, ולכן ניסינו למצוא דרך שתיתן לגורם המקצועי באוצר לבדוק את כל הסכם השכר אבל שיוציא מהאוצר את המילה האחרונה לגבי השכר, כאשר יש חילוקי דעות בין האוצר והבנק.
סטנלי פישר: במערכת שמוצעת בחוק, כל הסכם שכר שמקבל את אישור המועצה המינהלית עובר מיד לשר האוצר והוא בודק את זה ואז מתחיל תהליך יחסית ארוך שבסוף נותן לבנק את האפשרות לערער על ההחלטה של הממונה על השכר.
סטנלי פישר: בסוף, כאשר יש חילוקי דעות, ההכרעה תהיה בידי ראש הממשלה.
סטנלי פישר: אני רוצה להתייחס לחלק הקשה.
סטנלי פישר: אני מבין שזאת מערכת מאוד מאוד מסובכת.
סטנלי פישר: אחת התקוות שלי היא שמכיוון שהמערכת מאוד מסובכת, גם אנחנו וגם האוצר לא נרצה להשתמש במערכת הזאת ולכן נוכל להגיע יחסית להסכם.
חיים אורון: אתה מחזק את הכלל העקרוני שכל מה שיכול להסתבך, מסתבך.
סטנלי פישר: יכול להיות.
סטנלי פישר: יש לנו הסכם עם האוצר, הוא לא הסכם אותו רציתי בהתחלה, זה בוודאי לא הסכם שהאוצר רצה, אבל זאת פשרה אליה הגענו.
סטנלי פישר: זה חיוני לבנק ישראל לעמוד בהסכמים שלנו מול האוצר.
שלי יחימוביץ': אתה מבקש מאתנו להצביע על הסעיף הזה כפי שהוא?
סטנלי פישר: אמרתי שקשה לי לומר את זה.
ציון פיניאן: עוד יותר קשה לשמוע.
סטנלי פישר: אני מבין את הבעייתיות של מה שאני אומר, אבל אם נתחיל לפתוח את זה, אני חושב שנגיע למצב מאוד מסובך וכל העניין יתפוצץ.
סטנלי פישר: אנחנו עובדים כל יום מול האוצר.
סטנלי פישר: היה לנו הסכם ואני לא מוכן להיות חלק שיגרום לפיצוץ המסגרת הזאת.
סטנלי פישר: אני לא רוצה להיות חלק.
שלי יחימוביץ': זה לא אתה אלא אלה אנחנו.
סטנלי פישר: אני מבין, אבל אני רוצה שתבינו שלדעתנו מה שעלול לקרות, אם נתחיל לפתוח את העניין הזה, זה שלא נגיע לשום הסכם וזה יוציא מהחוק את אחד החלקים החיוניים לעצמאות של בנק ישראל.
עופר עיני: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.
עופר עיני: שמעתי את דבריו של נגיד בנק ישראל, רק את סופם, והאמת קצת הופתעתי שהוא מבקש לאשר את ההצעה כפי שהיא בעניין השכר.
עופר עיני: היה לנו דיון והבענו את עמדתנו.
עופר עיני: עשו הסכם בין נגיד בנק ישראל לבין ראש הממשלה לבין האוצר, אבל שכחו שיש עוד צד במשוואה הזאת.
עופר עיני: אם היום לפי הצעת החוק אנחנו חותמים על הסכם, אנחנו צריכים לחכות 270 ימים, משהו כזה, עד שאולי ראש הממשלה יאשר אותו.
עופר עיני: בנוסף לכך יש כאן סכנה לביטול זכות השביתה והיריעה עוד רחבה.
עופר עיני: אני חושב שבמדינה מתוקנת, אם נגיד בנק ישראל יכול לקבל החלטות כאלה כבדות על גורל המשק, הוא בטח צריך להיות אדם שמסוגל לאשר הסכם שכר או לא לאשר אותו.
עופר עיני: מאחר שאנחנו מבינים שאנחנו נמצאים בפשרות, אז אנחנו הצענו הצעת פשרה מאוד פשוטה.
יצחק וקנין: את הדברים שאתה אומר אפשר לומר על כל הגורמים, כמו על הביטחון, על המוסד וכולי.
משה גפני: מה שטוען עופר עיני, הוא טוען שמרחב הזמן כאן הוא כזה שהעובדים לא יכולים לעשות שום דבר.
משה גפני: הרי החוק קובע זמן.
עופר עיני: כאשר יש סכסוך עבודה, אם לא מגיעים להסכם, עושים שביתה ויורדים מהשביתה כאשר יש הסכם.
עופר עיני: אתם רוצים 270 ימי שביתה בבנק ישראל?
עופר עיני: זה מה שאומרת הצעת החוק.
עופר עיני: אנחנו הרי לא נרד מהשביתה עד שלא יאשרו.
עופר עיני: אני סוגר הסכם, יש הסכם, אם הוא לא מאושר, סגור הרמטית, אני לא חוזר מהשביתה.
עופר עיני: אתם רוצים 270 ימים שביתה בבנק ישראל?
עופר עיני: אם זאת המטרה, אין בעיה, אבל אנחנו מחטיאים למטרה כי אנחנו לא רוצים אפילו יום אחד שביתה בבנק ישראל.
עופר עיני: הצענו הצעת פשרה מאוד פשוטה.
פניה קירשנבאום: מי אמר שצריך לשבות מהיום הראשון?
עופר עיני: לא שובתים מהיום הראשון.
פניה קירשנבאום: מי אמר שישר צריך לרוץ לשביתה?
עופר עיני: מנהלים משא ומתן, אם מגיעים בלי שביתה לסיום, יופי, אם לא מגיעים, יש שביתה.
עופר עיני: בסוף מגיעים להסכם.
פניה קירשנבאום: השביתה לא יכולה להוות איום על כל החלטה.
עופר עיני: אני מדבר על משהו אחד ואת עונה לי על משהו אחר.
עופר עיני: אני אומר שהמשא ומתן מתנהל, לפעמים יש משבר ויש שביתה, בסוף מגיעים להסכם.
עופר עיני: הצעת החוק הזאת אומרת שמהצד שלנו הסכם סופי, מהצד של בנק ישראל הוא לא הסכם סופי אלא אני צריך לחכות 270 ימים כדי שיאשרו את ההסכם.
עופר עיני: אז נחכה 270 ימים ומישהו לא יאשר את ההסכם, ואז מה?
עופר עיני: בדרך כלל יש הסכם, יורדים מהשביתה.
עופר עיני: ההסכם הוא סופי מצד שני הצדדים, אבל כאן יש מצב שזה יצור שיצרו כדי לרצות את האוצר או לרצות מישהו, אבל זה לא יכול לעבוד.
עופר עיני: אנחנו הצענו הצעת פשרה ותכף אני אבקש, ברשותך אדוני היושב ראש, מעורך דין אבי ניסן-קורן שיציג אותה, אבל אני אומר את העיקרים שלה.
עופר עיני: יש את המועצה של בנק ישראל שחלק מהחברים בה ממנה האוצר.
שלי יחימוביץ': אתה מתכוון למועצה המינהלית.
עופר עיני: כן.
עופר עיני: למועצה המינהלית.
קריאה: לא האוצר ממנה אותם.
קריאה: המלצת שר האוצר.
קריאה: יש מועצה שמורכבת מאנשי ציבור מכובדים.
קריאה: יש הסכם שכר או יש חריגות שכר, יגיע תוך זמן סביר – שבועיים, חודש, התקופה הנהוגה – והמועצה מאשרת או לא מאשרת.
קריאה: שם זה נמצא ושם זה צריך להיגמר בטווח זמן סביר, מסודר, הגון והגיוני.
קריאה: הייתי מבקש אדוני היושב ראש שהיועץ המשפטי יסביר את ההצעה שלנו.
משה גפני: תאמין לי שאני הבנתי.
משה גפני: הבעיה המרכזית היא שאז אתה אומר שמי שיחליט על השכר זסה בעצם המועצה המינהלית של הבנק.
עופר עיני: המועצה המינהלית, כן.
משה גפני: אז אין פיקוח על השכר הזה.
משה גפני: זאת המועצה המינהלית שלא רואה את ההשלכה הרוחבית.
עופר עיני: גם כך אין פיקוח, אלא שעשו את זה בצורה של יצור כלאיים כי רצו להוציא את האוצר ורצו לרצות את בנק ישראל.
משה גפני: מכיוון שאתה הצלחת להתגבר על הרבה בעיות במשק, אתה מנהל חצי מדינה, יש כאן בעיה ואולי אתה תעזור לפתור אותה מכיוון שגם אנחנו מתחבטים בה.
משה גפני: זה שאתה מגן על העובדים, זה מאה אחוז, זה תפקידך וזה בסדר גמור.
עופר עיני: אני מגן גם על הבנק.
משה גפני: על הבנק, עזוב.
עופר עיני: תאמין לי, אני מגן גם על הבנק.
משה גפני: לא, אני רוצה שתגן עכשיו על המדינה.
יצחק וקנין: הבנק צריך שתגן עליו?
משה גפני: אני רוצה לקבל ממך, ואתה מתמחה בעניין הזה וגם הצלחת בכמה דברים מהסוג הזה, יש כאן בעיה, יכולה להיות השלכה רוחבית.
משה גפני: המועצה המינהלית היא בנק ישראל.
משה גפני: בסופו של דבר היא בנק ישראל.
משה גפני: יש שם נציגים ומשרד האוצר הסכים לפשרות וכולי, אבל המשמעות של העניין היא השלכה רוחבית.
משה גפני: כאשר אתה עושה הסכם על עובדי הנמלים, אתה יודע שהממונה על השכר, גם כאשר אתה עושה הסכם קיבוצי, הוא חלק מהעניין, וכאן אתה מוציא אותו לגמרי.
חיים אורון: זאת לא המחלוקת כי סעיף (א) לפרק בסעיף 74 מדבר על כך שבהתחלה יש הסכם בין הנגיד לבין שר האוצר על מתווה של השכר.
חיים אורון: הוויכוח היחידי הוא מי בסוף מחליט.
חיים אורון: לא התאמה למשק ולא איזון אלא מי מחזיק את השוט בקצה.
משה גפני: שאלתי את עופר עיני על הקצה ואז נוכל לקצר את התהליך.
יצחק וקנין: דרך אגב, הוויכוח הזה לא קיים בשום מגזר אלא רק בבנק ישראל.
חיים אורון: הסעיף הזה אומר שהנגיד יסכם עם שר האוצר.
יצחק וקנין: אנחנו בעד הבנק.
יצחק וקנין: צריך גם לומר את הצדדים האחרים.
משה גפני: אני שואל את עופר עיני האם יש הצעה שבסופו של דבר יהיה לזה גם מה שהוא מציע, שזאת תהיה ההצעה, אבל שגם יהיה הפיקוח של משרד האוצר.
משה גפני: תמצא איזו דרך ושלא נפגע בבנק ישראל.
עופר עיני: בוא נבין את מהות ההצעה.
עופר עיני: מאחר שאני בדרך כלל אומר את מה שאני חושב וגם את מה שלפעמים לא אומרים בתקשורת, אני אומר את הדברים.
עופר עיני: יש כאן בעיה.
עופר עיני: מצד אחד, בצדק, לא רוצים לאבד את סטנלי פישר כנגיד בנק ישראל, ואני מעריך ומוקיר אותו.
משה גפני: הוא ממשיך בתפקידו.
עופר עיני: לא רוצים לאבד אותו.
עופר עיני: יש פה סנקציה של נגיד בנק ישראל לראש הממשלה ולשר האוצר שאם האוצר הוא הפוסק האחרון בסעיף 29, הוא לא כאן.
עופר עיני: בואו נקרא לילד בשמו.
עופר עיני: צריך להחליט, או שרוצים לתת לו את זה או שלא רוצים לתת לו את זה.
עופר עיני: מה עשו?
עופר עיני: עשו דבר שבמבחן המציאות לא יוכל לעמוד.
עופר עיני: בסופו של דבר כל הצעה שאני אעלה, אומר נגיד בנק ישראל שהוא לא מוכן שהמילה האחרונה תהיה של האוצר.
עופר עיני: גם כאן המילה האחרונה לא של האוצר אלא של ראש הממשלה.
עופר עיני: בכל מקרה בסוף לקחנו מהאוצר את החלק שלו.
עופר עיני: מה יקרה במבחן המציאות.
עופר עיני: לקחו איזה מנגנון של 270 ימים, שבמבחן המציאות לטעמי זה יהרוס את בנק ישראל.
עופר עיני: בואו נראה, אם רוצים להגיע לפשרה בסופו של דבר, תן לי חצי שעה לשבת עם האנשים שלי ואני אחזור, ואם ישיבת הוועדה ממשיכה, אני אציע הצעת פשרה.
משה גפני: אנחנו עושים עכשיו עם העובדים ושומעים את נציג משרד האוצר.
משה גפני: אני נותן לך אפילו שעה אבל תביא פשרה.
שלי יחימוביץ': נמשיך עם הפרק הזה או נעבור לפרק אחר?
משה גפני: ממשיכים עם הפרק הזה.
משה גפני: עופר עיני יודע מה יאמרו כאן, הוא מכיר את זה, גם הוא כבר כמעט עשה דילים.
אילן לוין: בוקר טוב.
אילן לוין: ברשות
אילן לוין: כם אני אתן סקירה קצרה על תפקיד הממונה על השכר ואעמיק מעט בהצעת החוק ובמבנה הייחודי שלה.
אילן לוין: הממונה על השכר למעשה אחראי על קביעת מדיניות השכר במגזר הציבורי.
אילן לוין: הוא עוסק במגזר הציבורי הרחב – במערכות הביטחון, בקופות החולים, בגופים נתמכים ומתוקצבים, בתאגידים שהוקמו על פי חוק, בעובדי המדינה כמובן – במאות אלפי עובדים והוא היחיד שמוסמך לנהל בשם הממשלה את המשא ומתן בכלל המגזר הציבורי.
אילן לוין: אני לא אומר את זה כדי לפאר את תפקיד הממונה על השכר אלא כדי שתבינו איפה שוכן חוק בנק ישראל בקונטקסט הרחב הזה.
אילן לוין: התהליך הזה של יצירת הסמכויות של הממונה על השכר, זה לא משהו שקם עם מקום מדינת ישראל.
אילן לוין: מדינת ישראל לצערנו התאפיינה בעיקר בשנות ה-80 במערכות יחסי עבודה שהביאו להרבה מאוד בעיות במשק ולהסכמי שכר שהביאו בסופו של יום לרמות של אינפלציה וכמעט להתמוטטות הכלכלה של מדינת ישראל.
אילן לוין: כאשר היו לנו את השיחות עם הנגיד, עם סטנלי פישר, בין הדברים שהסברנו לו היה שהוא בא למדינה שהיא לא מתנהלת לצערנו בחלק מהדברים כמו ארצות הברית.
אילן לוין: במדינת ישראל עד היום עוד לא לקחו מנהל ושלחו אותו לכלא כי הוא אישר הסכם שכר חורג, במדינת ישראל יש את זכות השביתה גם לבעלי תפקידים, כאשר בארצות הברית על פי חוק אין להם זכות שביתה.
אילן לוין: זאת אומרת, אנחנו מדברים על מדינה עם כללים שונים ועם הוויה שונה לטוב ולרע.
אילן לוין: הממונה על השכר כמובן קיבל את הסמכויות שלו בסעיף 29 לחוק יסודות התקציב, והסעיף אומר שגוף מתוקצב או נתמך לא יסכים על שינויים בשכר בתנאי פרישה או בגמלאות או על הטבות מבלי שהתקבלה הסכמה של שר האוצר, כאשר שר האוצר מאציל מהסמכויות שלו, ומי שמבצע את זה, למעשה זה הממונה על השכר.
אילן לוין: נשאלנו איפה בדיוק היינו, איך הגענו למצב שבנק ישראל הגיע למשבר וגופים אחרים הגיעו למשבר, ואז פתאום בא הממונה על השכר והוא עושה את העבודה המאוד לא נעימה.
אילן לוין: אני לא יודע אם מישהו מכם עשה פעם שימוע לאנשים וקבע בכמה יורידו להם את השכר אחרי שהוא שמע את הבעיות הסוציו אקונומיות שלהם או דברים מהסוג הזה.
אילן לוין: זאת מלאכה שהיא מלאכת קודש שצריך להיזהר בה.
אילן לוין: אתה עושה כאן תפקיד שאתה למעשה חורץ גורלות וביום שהממונה על השכר או מי מעובדיו יעשה שרלטנות בעשייה הזאת וינהג בחוסר רגישות או ישתמש באופן מניפולטיבי או משהו אחר, צריך באמת להוקיע את אותו אדם ולעשות את הכל כדי להעיף אותו מהשירות הציבורי, אבל אנחנו לא בונים חוקים וכללים לפי התנהגות של אדם כזה ואחר.
אילן לוין: לכן חייבים כמובן לשמור ואנחנו מקפידים לשמור על הדרך שמתנהלת יחידת האכיפה.
אילן לוין: יחידת האכיפה לצערנו מופיעה בבתי דין לאכיפה בעשרות מקרים בשנה ופעמים מועטות, אם בכלל, נפסק כנגד הפעולות של יחידת האכיפה, גם בהיבט של המידתיות, גם בהקשר של יצירת דורות מעבר והאופן בה מנהלת יחידת האכיפה והממונה על השכר את הסמכויות שלו מתוקף סעיף 29.
אילן לוין: כאשר הגעתי למשרד האוצר, לפני כשנה וחצי, לא הכרתי את כל ההיסטוריה הזאת וביום הראשון שלי בתפקיד, המנכ"ל הקודם לקח אותו לפגישה עם סטנלי פישר, ואז הבנתי את גודל המצוקות של הבנק, הבעיות שיש שם והתחושות האישיות המאוד קשות של הנגיד לגבי הדרך בה הוא חווה מההיבט שלו את הצורך להתנהל במערכת מאוד קשה.
אילן לוין: מצד אחד עובדים בהסכם קיבוצי שאתה לא בדיוק יכול לשנות בהיבט של התגמול, מצד שני מערכת מאוד קשה של תקשורת שמציגה את מה שקרה, וצריך לזכור מה קרה בבנק ישראל.
אילן לוין: אני רוצה לומר בפתח דבריי, בשונה מחלק מהפרסומים, יש לנו היום שיתוף פעולה מלא עם הנהלת הבנק, יש הצגה מלאה של הנתונים, אנחנו מתנהלים אתם לדעתי בצורה מכובדת, גם בחוק יסודות התקציב, בסעיף 29, כפי שהוא מתנהג כיום.
אילן לוין: יכול להיות שהפתרון הוא שנגיד בנק ישראל ימנה את הממונה על השכר, לי אין בעיה, מבחינתי סטנלי פישר יקבע מי יהיה הממונה על השכר לכל המגזר הציבורי.
שלי יחימוביץ': לא צריך להביא את זה לידי אבסורד.
אילן לוין: בסדר, אני לא אביא את זה לידי אבסורד.
שלי יחימוביץ': זה כאילו לזלזל באינטליגנציה שלנו, להביא את זה למקום כזה.
אילן לוין: לא, חס וחלילה.
אילן לוין: אין לי כוונה לזלזל באינטליגנציה של חברי הכנסת.
שלי יחימוביץ': לא צריך להביא את זה לידי קיצוניות.
אילן לוין: כאשר הציגו לי מה קרה בבנק ישראל, לפני שהנגיד הגיעה וכאשר התהליכים היו שם, מה שקרה בבנק ישראל זה מפני שהממונה על השכר לא היה שם.
אילן לוין: הוא לא פיקח, הוא לא בדק מה קרה והבנק למעשה הלך ויישם את ההסכמים במדינה בהתאמה אצלו כפי שהוא מצא לנכון.
אילן לוין: אז הגענו לכך שהיו שם פדיונות לעובדים בהיקף של מעל 2 מיליון שקלים, תוספות עיתון ותוספות ארוחות, תוספות ארוחות צהרים הפכו פנסיוניות.
שלי יחימוביץ': אבל כל זה נגמר.
שלי יחימוביץ': אתה יודע את זה.
אילן לוין: אני רוצה לתאר מה קורה כאשר אין פיקוח של האוצר.