GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: אנחנו הולכים להוריד מסים על אלכוהול.
מירי רגב: אולי לא נוריד את המסים על האלכוהול, אבל בסדר, נדבר על זה.
מירי רגב: 14 מיליון שקלים, זה מה שיש לנו כרגע בשיקום שכונות.
שבתאי שגב: אם זה 14 מיליון שקלים, זה אומר משהו כמו 200 אלף שקלים לשכונת שיקום.
שבתאי שגב: זה אפילו לא גרעינים בשבת.
מירי רגב: הורדנו היום את המס על גרעיני דלעת ורוצים להוריד את המס על הוויסקי.
מירי רגב: נוסיף שם עוד כמה תחנות של מפעל הפיס שאוהבים לשים בשכונות מצוקה, ומה יהיה רע?
מירי רגב: עושים הגרלות ועוד הגרלות וישתו קצת ויסקי, יאכלו קצת גרעיני דלעת והם מסודרים.
מירי רגב: תסביר לי מה אומר השיקום הפיזי.
מירי רגב: ה-14 מיליון שקלים אלה מיועדים ל-37 שכונות שיקום בלבד שתכף נראה מה זה כולל, מתוכן 50 שכונות הן בשיקום החברתי אבל לא בפיזי.
שבתאי שגב: יש 200 שכונות.
שבתאי שגב: אנחנו הפעלנו ב-150 שכונות.
שבתאי שגב: חלק מה-150, משהו כמו 50 שכונות, סיימנו פחות או יותר.
שבתאי שגב: ה-100 האחרות, אלה שהקפיאו אותן, ההשהיה שהייתה, 80 שכונות הקפיאו בשנת 2007, יש עוד 50 שכונות שעדיין לא נגענו בהן מהתחלה.
שבתאי שגב: מעולם לא נגענו בהן.
מירי רגב: בכמה שכונות כרגע אנחנו לא נוגעים?
שבתאי שגב: היום יש לנו משהו כמו 150 שכונות.
מירי רגב: בהן לא נוגעים.
שבתאי שגב: ב-50 שכונות אף פעם לא נגעו.
שבתאי שגב: 150 שכונות היו בפנים, 50 פחות או יותר הסתיימו, והיום אנחנו נמצאים ב-37.
מירי רגב: מי הזוכים שכלולים ב-37?
מירי רגב: למה דווקא ה-37 האלה?
שבתאי שגב: כאשר השר ביקש מאתנו לצמצם את מספר השכונות, בנינו מערכת קריטריונים מבוססים על 42 משתנים, ודירגנו את השכונות לפי המשתנים האלה – חברתי, כלכלי, חינוך, סוציו אקונומי, מדדים של הלשכה לסטטיסטיקה וכולי.
שבתאי שגב: דירגנו את השכונות וחתכנו לפי המדרג הזה.
שבתאי שגב: אלה שהיו הכי מסכנים, אותם השארנו והשאר נמצאים בהשהיה.
מירי רגב: ה-37 שכונות שהן בתוך שיקום שכונות, מה אתה מקציב לכל שכונה ומה זה אומר שיקום פיזי?
שבתאי שגב: חבל שאי אפשר להראות את המצגת.
מירי רגב: אי אפשר.
מירי רגב: מה שאי אפשר, אי אפשר.
שבתאי שגב: תיארתי קודם מה קרה ומה הבעיה בשכונת שיקום.
שבתאי שגב: הבעיות בשכונות שיקום הן כלהלן: ראשית, בנייה ברמה נמוכה, העזובה בשכונות האלה היא גדולה, הבתים במצב גרוע, ואנחנו צריכים לתקוף את הנושא הזה של שיפוץ וחידוש המבנים.
שבתאי שגב: שנית, בשכונות השיקום הייתה בעיה גדולה מאוד של דירות קטנות לעומת דירות גדולות.
שבתאי שגב: זאת אומרת, אם בשכונה רגילה יש יותר דירות גדולות ופחות דירות קטנות, בשכונת שיקום היו הרבה דירות קטנות ומי גר בדירה קטנה?
שבתאי שגב: או זוג צעיר או קשיש.
שבתאי שגב: הקשיש, אתה אומר לו שנשקיע בשכונה, הוא אומר שאותו זה לא מעניין.
שבתאי שגב: הקשיש יוצא, במקומו נכנס זוג צעיר או קשיש אחר.
שבתאי שגב: אם נכנס זוג צעיר, הזוג הצעיר אומר שהוא ישקיע בשכונה, בפיתוח, בגנים וכולי?
שבתאי שגב: לא מעניין אותו כי הוא קצת יתעשר, הוא מתרחב ויוצא מהשכונה.
שבתאי שגב: כך בשכונת השיקום תמיד יש אוכלוסייה חלשה.
שבתאי שגב: ראינו את הדבר הזה ואמרנו שנעשה פרוייקט הרחבת מבנים.
שבתאי שגב: זאת אומרת, לקחת את הבתים הקטנים ולהרחיב אותם.
שבתאי שגב: בשנות קיומו של הפרוייקט, הרחבנו משהו כמו 38 אלף יחידות דיור בשכונות שיקום.
מירי רגב: אלה שגרו בדירות קנו את הדירות?
שבתאי שגב: אלה שגרו בשכירות, קנו את הדירות והרחיבו.
שבתאי שגב: אלה שהדירות היו שלהם, הם הרחיבו בסיוע של פרוייקט השיקום.
שבתאי שגב: הסיוע היה כזה שנתנו להם את התכנון, את הארגון, מענקים, הלוואות ומענקים והם הרחיבו את הדירות.
שבתאי שגב: תכף אני אראה לך תמונות ותראי מה עשינו.
מירי רגב: אני רואה.
מירי רגב: אני רואה בית לפני שיפוץ, וזה ממש מזכיר לי את הבית שלי בקריית גת.
שבתאי שגב: זה הבית לפני השיפוץ וזה הבית אחרי השיפוץ.
שבתאי שגב: הבית הזה הוא בלוד.
מירי רגב: כן, אלה האוניות.
מירי רגב: בדיוק דבר כזה.
שבתאי שגב: זה בדימונה.
שבתאי שגב: כמה בתים.
מירי רגב: זה יפה.
שבתאי שגב: זה בנושא הרחבת דיור.
שבתאי שגב: אנחנו גם טיפלנו בנושא של הקשישים שגרים בשכונה, אלה אנשים שכמעט ואין להם שום אמצעים.
שבתאי שגב: יש קשישים שאפילו לא היו להם מים חמים, לא היה להם במה להתרחץ, ואנחנו שיפצנו את הדירות של הקשישים.
שבתאי שגב: כל שנה אנחנו משפצים את הדירות של הקשישים ועד היום עשינו משהו כמו 32 אלף יחידות דיור לקשישים.
שבתאי שגב: תכף נראה מה עשינו.
שבתאי שגב: הנושא האחרון הוא הנושא של תשתיות ציבוריות.
שבתאי שגב: למשל, אור יהודה כל שנה הייתה מוצפת.
שבתאי שגב: טירת הכרמל יושבת שם במדרון מתחת לשכונות השיקום וכל שנה היא מוצפת.
שבתאי שגב: כפר סבא הייתה שכונת יוספטל שהייתה מנותקת לגמרי מהעיר ואפילו הייתה קרובה לגבול.
שבתאי שגב: אמרו מה הסיבה שהשכונה כל כך מידרדרת, והסתבר שהיא מידרדרת מפני שהיא מנותקת מהעיר.
שבתאי שגב: לא הייתה תאורה, השכונה הייתה מבודדת.
שבתאי שגב: בנינו שם את השדרה המרכזית ואז השכונה התפתחה והיום היא אחת השכונות הטובות.
שבתאי שגב: בסוף נדבר על הנושא של תמ"א 38, שיקום וחיזוק נגד רעידת אדמה.
שבתאי שגב: אני רוצה להתעכב בגרף הזה בו את מסתכלת עכשיו.
שבתאי שגב: שיפוצים חיצוניים.
שבתאי שגב: אם בימים הטובים – לפני עשר שנים – אז היינו עם תקציב של 200 מיליון שקלים, 180 מיליון שקלים, היינו מבצעים 5,000 יחידות דיור בשנה, שיפוץ של הדירות האלה, היום אנחנו מגיעים ל-1,600 דירות ובשנה הבאה בטח נגיע ל-500 דירות, אם זה יהיה התקציב.
שבתאי שגב: זה אומר ירידה דרסטית.
שבתאי שגב: אגב, אם את מכירה, זה בתלפיות בירושלים.
מירי רגב: בחלק מהרחובות נראים בתים, חבל על הזמן, ובחלק מהרחובות זה עדיין לא נראה משהו, אבל אין מה לעשות, זה בטח תלוי באופי הבניין ובמיקומו.
שבתאי שגב: נכון.
שבתאי שגב: בירושלים הבית הוא מאבן, בתל אביב הוא לא מאבן.
שבתאי שגב: אם נסתכל גם כאן על הגרף של ההרחבות, בימים כתיקונם היינו מגיעים ל-1,900-2,000 הרחבות.
שבתאי שגב: מאז הורידו את המענקים וביטלו אותם ----
מירי רגב: אתה מדבר על מענקי מקום?
שבתאי שגב: על מענקים בסיוע.
שבתאי שגב: אם תושב שכונת שיקום היה מרחיב את הדירה במשהו כמו 20-25 מטרים, העלות של זה היא בערך 80-90 אלף שקלים, ואני מדבר במחירים של היום.
שבתאי שגב: 50 אלף שקלים מהסכום הזה הוא היה מקבל כהלוואה ממשרד השיכון ו-40 אחוזים מה-50 אלף שקלים – זאת אומרת, 20 אלף שקלים – היו מענק.
שבתאי שגב: זה נתן לו דחיפה רצינית וזה נתן תמריץ לאנשים להרחיב.
שבתאי שגב: מי שמשקיע מאה אלף שקלים בדירה שלו מהונו הפרטי ועושה מאמצים, הוא רוצה לחיות שם.
שבתאי שגב: הוא רוצה שהשכונה תהיה טובה, הוא רוצה לדאוג לילדים שלו, הוא רוצה לדאוג לבתי הספר, הוא ישמור על הקיים.
שבתאי שגב: הפרוייקט הזה מת לגמרי.
שבתאי שגב: אנחנו הגענו עכשיו למצב של 70 הרחבות מתוך 1,900 שהיינו עושים בהתחלה.
שבתאי שגב: כל זה נגמר בגלל שביטלו את המענקים וההלוואות להרחבות.
שבתאי שגב: זה היה התמריץ העיקרי של הדיירים לעשות את ההרחבות.
שבתאי שגב: אגב, מי שביצע את ההרחבה, באור יהודה יש למשל פרוייקט שלם, זה משנה לגמרי את השכונה.
שבתאי שגב: האוכלוסייה עליה דיברתי קודם, האוכלוסייה החזקה שרצתה לברוח מתוך השכונה, שלא רצתה להישאר בשכונה, אם זה קשיש או זוג צעיר שהדירה הייתה קטנה לו, נתנו לו פתרון.
שבתאי שגב: ברגע שהוא מרחיב את הדירה, יש לו פתאום דירה של ארבעה חדרים והוא משקיע והוא עושה את זה לבד, הוא הקבלן, הוא רוצה לשמור על מה שיש לו.
איתן כהן: היום אתם מרחיבים בקטמונים.
שבתאי שגב: בקטמונים לא היו כל כך הרבה הרחבות.
איתן כהן: היום יש.
איתן כהן: בקטמון ח' ו-ט'.
שבתאי שגב: לא.
שבתאי שגב: שם לא עשינו הרחבות אלא רק שיפוץ.
שבתאי שגב: שם היו בלוקים ענקיים.
שבתאי שגב: בנושא של שיפוץ דירות של קשישים, כאן אין לי כמעט טענות לאוצר מפני שכאשר התחלנו כאן, את רואה את הגרף הזה של דירות הקשישים והיו הרבה קשישים שלא טופלו.
שבתאי שגב: עכשיו אנחנו מטפלים פחות או יותר באוכלוסייה המצטרפת, אבל זה כמעט הסוף.
שבתאי שגב: אין לי בעיה תקציבית אבל זה גם כסף קטן.
שבתאי שגב: 100 אלף שקלים לשכונה, אתה פותר את הבעיה.
שבתאי שגב: הנושא של תשתיות ציבוריות כמעט ומת.
שבתאי שגב: כשאני אומר תשתיות, מדובר בגנים, בשבילים, במדרכות, בתאורה, בניקוז, בגן ציבורי וכולי.
שבתאי שגב: בשכונת שיקום היה מחסור בגנים ציבוריים שלא היו שם בכלל.
שבתאי שגב: אנחנו פיתחנו את הנושא הזה.
מירי רגב: מה היה התקציב לתשתיות הציבוריות?
שבתאי שגב: התשתיות הציבוריות היו 30-40 אחוזים מסך כל התקציב.
שבתאי שגב: אם יש לי 200 אלף שקלים לשכונה, מי יכול לעשות משהו?
מירי רגב: בעצם מה שקורה היום זה שתשתיות ציבוריות אין בכלל.
שבתאי שגב: כמעט ואין.
מירי רגב: בגלל שאת מעט הכסף שיש, אתם איכשהו מנסים לעשות לשיפוץ הבתים.
שבתאי שגב: היום עם 14 מיליון שקלים, אני אומר לך במלוא האחריות – ואני מכיר את הנושא – שכלום לא נעשה.
שבתאי שגב: אי אפשר לעשות כלום בסכום הזה.
מירי רגב: נסגור את שיקום השכונות.
שבתאי שגב: זאת בעצם המסקנה.
אבי גור: אפשר לעשות תיעוד של הפרוייקט הכי יפה במדינת ישראל בעשרים השנים האחרונות.
שבתאי שגב: תיעוד.
שבתאי שגב: נעשה תיעוד.
איתן כהן: בתרבות הדיור נותנים מענקים לשיפוצים?
שבתאי שגב: אתה משווה את תרבות הדיור לעניין הזה?
שבתאי שגב: בתרבות הדיור עושים גירודים של הגירודים.
איתן כהן: גם את זה כבר אין להם.
שבתאי שגב: כיוון שהתקציב הצטמצם וכיוון שיש את נושא רעידות האדמה, יש לנו את האנשים שלנו בשטח ואני לפחות החלטתי שאנחנו יכולים לתרום מאוד בנושא של תמ"א 38.
שבתאי שגב: לקחתי את ראובן לאשדוד כדי לראות את הבית הזה.
מירי רגב: לפחות ראובן מחובר לשטח.
מירי רגב: הוא גם היה אתי בסיור בנצרת עלית.
שבתאי שגב: תמ"א 38 נותנת זכויות לבנייה על הגגות, תוספת של יחידות דיור.
שבתאי שגב: לארגן את האנשים כדי שיעשו את התוספת הזאת, זה תהליך מסובך.
שבתאי שגב: כיוון שלנו יש את האנשים בשכונות השיקום והיום פחות מועסקים, רתמתי אותם לעניין הזה.
שבתאי שגב: יש כאן תמונה יפה של בית.
שבתאי שגב: אם אתה מוסיף למעלה קומה, נגיד יש בית של 4 קומות, אתה מוסיף קומה ושתי דירות למטה, שש יחידות דיור, היזם שמקבל את זכויות הבנייה האלה מוכר את הדירות החדשות ותמורת זה הוא משפץ את הבית ובונה ממ"ד ומקלט.
מירי רגב: זה אומר לקחת שכונה של שיקום שכונות, לתת לקבלן תמריץ לשפץ אותה בתנאים ובהטבות, ואז בעצם הוא מכניס לאותה שכונה, ברגע שהשכונה נראית יותר טוב, גם אוכלוסייה יותר חזקה.
שבתאי שגב: אלא שיש כאן בעיה.
שבתאי שגב: הבעיה היא שבשכונת שיקום מחירי הדירות הם כל כך נמוכים שלקבלן לא משתלם.
שבתאי שגב: אנחנו אמרנו בפרוייקט שיקום שכונות שאם אנחנו משפצים יחידת דיור, עלות השיפוץ של יחידת הדיור לנו, למשרד השיכון, היא בערך 20 אלף שקלים ליחידה אחת, בואו ניתן את זה כסובסידיה לדיירים, אם הם יעשו את הנושא של תמ"א 38 ויבנו.
שבתאי שגב: זה בינתיים עובד באשדוד כי שם מחירי הדירות הם פחות או יותר גבוהים ומאפשרים לקבלן גם למכור וגם להרוויח.
שבתאי שגב: במקומות אחרים יש בעיה בנושא הזה.
שבתאי שגב: אנחנו מנסים עכשיו בנתניה, אולי בלוד נצליח, בקריית ים, בבת ים אנחנו על סף בנייה של הדבר הזה.
שבתאי שגב: אני רוצה להדגיש את התרומה של פרוייקט שיקום השכונות.
שבתאי שגב: היום, כדי לעשות את הדבר הזה, לארגן את הדיירים, תארי לך לארגן בלוק של 24 דיירים כאשר לכל אחד יש רצון אחר, רק לעשות את האבחון של הדבר הזה – זה מאוד מסובך וקשה מאוד.
שבתאי שגב: האנשים שלנו רכשו כבר את האמון של הדיירים במשך עשרות השנים האלה ואיכשהו אנחנו מצליחים להזיז דברים.
מירי רגב: אני רוצה התייחסויות של עוד גורמים.
מירי רגב: כמי שמלווה את התוכנית הזאת מאז הקמתה, כאשר אתה צריך לשים את האצבע, איפה כרגע הבעיה העיקרית ועל מה צריך ללכת ולשים את הדגש?
מירי רגב: כסף?
שבתאי שגב: בדיוק.
מירי רגב: כמה כסף?
שבתאי שגב: אנחנו צריכים להגיע לרמה שהיינו לפני שש-שבע שנים, רמה של 200 מיליון שקלים לשנה.
שבתאי שגב: זה התקציב הדרוש לשיקום.
מירי רגב: זה הכל?
מירי רגב: זה התקציב של שיקום?
מירי רגב: 200 מיליון שקלים לשנה?
שבתאי שגב: אם תעלי לי מ-14 מיליון ל-200 מיליון, אנחנו נוכל לעשות משהו.
קריאה: כמה הרחבות אתה עושה בכסף הזה?
שבתאי שגב: זה מיקס.
שבתאי שגב: זה הרחבות וזה עוד דברים.
מירי רגב: זה תשתיות, שיפוצים והרחבות.
שבתאי שגב: תשתיות, הרחבות, שיפוצים וקשישים.
שבתאי שגב: כל ארבעת הנושאים האלה.
שבתאי שגב: אם נקבל סכום של 200 מיליון שקלים, עבורי אלה חלומות באספמיה.
מירי רגב: אריאלה, בבקשה, בקצרה.
אריאלה רבדל נדקוב: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת ששבתאי העלה כי חשוב שתבינו אותה.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו עשינו ביחד עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עבודה על השכונות שקיימות בשיקום שכונות.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו בחנו את השכונות לפי 42 משתנים והגענו למסקנה ברורה שלפחות ב-50 אחוזים מהשכונות, סיימנו בהן את התפקיד.
אריאלה רבדל נדקוב: אנשים הגיעו למעמד ולרווחה כלכלית שאין הצדקה שנישאר שם.
אריאלה רבדל נדקוב: ההחלטה של השר שטרית מתבססת על הדבר הזה.
אריאלה רבדל נדקוב: היא גם כלכלית במהותה כי היו ם חסרים תקציבים, אבל בעיקרה היא לא מצוצה מהאצבע, היא לא סתמית, אלא היא נעשתה על בסיס של מחקר שעשינו אותו עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו בודקים את עצמנו עכשיו מחדש במחקר הזה, אם הוא נכון או לא נכון.
אריאלה רבדל נדקוב: על סמך הדבר הזה אנחנו המלצנו כצוות בין מוסדי – שיקום שכונות פועל על פי צוות בין מוסדי משותף לחמישה משרדים היום: משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד השיכון ולפני שנתיים צירפו את משרד הקליטה משום שהיום עולים מהווים אחוז מאוד גבוה בשכונות שיקום.
אריאלה רבדל נדקוב: מדובר בעולים גם מאתיופיה וגם מחבר העמים.
אריאלה רבדל נדקוב: לכן הצטרף המשרד לקליטת העלייה לנושא והוא היום חבר בוועדה.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו פועלים כצוות בין מוסדי, כל המשרדים שותפים בו, אני יושבת ראש הצוות וכל משרד יש לו את התשומות שלו, את הסעיף התקציבי שלו בתחום החברתי.
אריאלה רבדל נדקוב: משרד הרווחה אחראי על נושא של כוח אדם, עובדים קהילתיים, עובדים שכונתיים, רכזי הון אנושי.
אריאלה רבדל נדקוב: משרד הבריאות אחראי על תקציבים לבריאות, לפעילות מיוחדת לקידום בריאות בקרב תושבי השכונות.
אריאלה רבדל נדקוב: משרד החינוך אחראי על נושא של – עכשיו מיקדנו משום שהתקציב שלנו גם שם הצטמצם בצורה מאוד דרמטית.
מירי רגב: מה התקציב שלכם?
אריאלה רבדל נדקוב: התקציב הכולל של כל המשרדים היום עומד על משהו בסדר גודל של 49 מיליון שקלים כאשר לפני שנתיים משרד החינוך היה עם 29 מיליון שקלים לבד והיום הוא עומד על 13.5 מיליון שקלים.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו עמדנו על תקציב – כאשר נכנסתי לתפקיד לפני שבע שנים – בסכום של 32 מיליון שקלים והיום יש לי 5.5 מיליון שקלים.
אריאלה רבדל נדקוב: משרד הבריאות הצטמצם במידה מסוימת.
אריאלה רבדל נדקוב: הצמצומים העיקריים חלו בתקציב שיקום חברתי, לא שיקום פיזי.
מירי רגב: מה זה שיקום חברתי?
מירי רגב: מה ההבדל בין זה לחינוך?
אריאלה רבדל נדקוב: אני אסביר.
אריאלה רבדל נדקוב: לכל משרד יש את התחומים שלו שהוא אחראי עליהם.
אריאלה רבדל נדקוב: משרד החינוך למשל, אנחנו עושים פעילות, אנחנו מפתחים ביחד עם משרד הבריאות את כל הנושא.
אריאלה רבדל נדקוב: מה ששמידט היום גילה, אנחנו כבר עושים עשרים שנים, מרכזים לגיל הרך בשכונות שיקום.
אריאלה רבדל נדקוב: אלה תקציבים של משרד הבריאות ומשרד החינוך.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו עושים במשרד החינוך הרבה מאוד עבודה עם אגף שח"ר על מעברים מגן לבית הספר היסודי, מבית הספר היסודי לחטיבת הביניים, מחטיבת הביניים לבגרות והרבה מאוד השקעה לבגרות כדי להגדיל את מספר המגיעים לבגרות.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו עושים עם משרד הבריאות עוד נושא שהוא מאוד חשוב.
אריאלה רבדל נדקוב: גילינו שבכל העולם, ולא רק בישראל, מסתבר שהבריאות, המניעה, כל תהליך המניעה בתחום הבריאות חלש מאוד, יש מחלות של נשים שכבר כמעט ולא נמצאות אבל נמצאות בצורה מאוד רחבה ובנפיצות מאוד גדולה של המחלות האלה בקרב תושבות שיקום שכונות.
אריאלה רבדל נדקוב: בנושא של לב, יש אחוז הרבה יותר גבוה.
מירי רגב: תני לי דוגמה של מחלה בה לוקות נשים.
אריאלה רבדל נדקוב: סרטן.
שבתאי שגב: לגברים אין סרטן?
אריאלה רבדל נדקוב: לא.
אריאלה רבדל נדקוב: אצל נשים הרבה מזה זה גם בגלל מזון.
קריאה: גילוי מאוחר כי אין מודעות.
אריאלה רבדל נדקוב: נשים מתבגרות, כל הנושא של סידן, חילוף חומרים, תופעות מאוד קשות שגילו בקרב נשים.
אריאלה רבדל נדקוב: יש תמותה יותר גבוהה בממוצע פר אלף נשים בשכונת שיקום מאשר בשכונה אחרת.
אריאלה רבדל נדקוב: יש מחלות של גברים, בעיקר בתחום של לב בשכונות שיקום ונפיצות יותר גבוהה מאשר באזורים אחרים.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו עשינו עבודה מאוד גדולה עם משרד הבריאות בעניין הזה, בעקבות גילויים שגילינו בחוץ לארץ והיינו בטוחים שבארץ זה לא קיים אבל לצערי הרב זה כן קיים.
אריאלה רבדל נדקוב: עם העובדים של משרד הרווחה אנחנו עושים פעילות בשני דברים כאשר האחד הוא כל הנושא של מנהיגות ומעורבות תושבים והעצמה של תושבים, והשני, כל הנושא של קידום לתעסוקה, הכשרה מקצועית.
אריאלה רבדל נדקוב: יש לנו רכזי תעסוקה מטעם משרד הרווחה.
אריאלה רבדל נדקוב: משרד השיכון שם תקציב מאוד גדול גם לקורסים וגם למלגות כדי שהאנשים יוכלו ללמוד מקצועות כדי שיוכלו לצאת לעבודה ו/או ישפרו את המעמד המקצועי שלהם.
אריאלה רבדל נדקוב: יש לנו תוכנית אחת נוספת שאנחנו עושים אותה עם המועצה להשכלה גבוהה ומדובר בקידום להשכלה גבוהה.
אריאלה רבדל נדקוב: קיבלנו כספים גם לנושא הזה וגם אנחנו שמים כספים.
אריאלה רבדל נדקוב: יש לנו רכזים בכל אחת משכונות השיקום – רכז תעסוקה, עובד קהילתי, עובד שכונתי ורכז הישגים בהבדל אחד גדול, כי הוא עובד ב-37 שכונות ואני עובדת ב-84 שכונות.
אריאלה רבדל נדקוב: כדי לעבוד ב-84 שכונות, זה אומר שבבת ים, שם אני עובדת בשלוש שכונות, אני סופרת אותן כאחת.
אריאלה רבדל נדקוב: בתל אביב, שם אני עובדת בחמש שכונות, אני סופרת אותן כשכונה אחת.
אריאלה רבדל נדקוב: בעצם אם אנחנו בודקים פר שכונה באמת, אנחנו נמצאים במשהו שהוא קרוב ל-97 שכונות ממש בכל רחבי הארץ.
אריאלה רבדל נדקוב: אם את לוקחת את תל אביב, שם יש הרבה מאוד שכונות, אם את לוקחת את בת ים שגם שם יש הרבה שכונות, ואם את לוקחת מקומות נוספים, אנחנו מגיעים לקרוב ל-97 שכונות.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו עשינו את המדרג.
אריאלה רבדל נדקוב: אני אומרת לך שבאמת אני שלמה עם העניין הזה.
אריאלה רבדל נדקוב: בחלק ניכר משכונות השיקום לא עשו השהייה בחברתי אלא עשו השהייה בפיזי.
מירי רגב: את יודעת שאחד משפיע על השני.
מירי רגב: כאשר השכונה נראית מוזנחת, את יודעת שאף אחד לא ירצה לגור שם.
מירי רגב: אפילו זוג צעיר יעדיף לעבור לגור אצל אימא שלו מאשר לגור בשכונה כזאת.
אריאלה רבדל נדקוב: אני רוצה שתבואי לראות שכונה שאנחנו חושבים שאנחנו צריכים לצאת ממנה, איך היא נראית לעומת שכונה שאנחנו חושבים שצריכים להישאר בה.
אריאלה רבדל נדקוב: שכונה שאנחנו חושבים שצריך לצאת ממנה, אולי היא לא הרצליה פיתוח, אבל היא נראית טוב מאוד.
אריאלה רבדל נדקוב: לעומת זאת, שכונה שאנחנו רוצים להישאר בה, היא נראית פיזית רע, התושבים שלה נמצאים בהרבה מאוד היבטים בכי רע, ואני מדברת גם על אנשים מבוגרים.
מירי רגב: איפה את מזהה את הפערים כרגע?
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו מזהים את הפערים בחינוך, פערים מאוד משמעותיים.
מירי רגב: חינוך, זאת אומרת שאנשים לא מגיעים לבגרויות.
אריאלה רבדל נדקוב: אחוז הסטודנטים שמצטרפים בהשוואה לשכונה בינונית וחזקה.
אריאלה רבדל נדקוב: מספר הסטודנטים, אחוז הבגרויות לעומת שכונה חלשה.
אריאלה רבדל נדקוב: יש פער מאוד גדול וזה מדהים לראות כמה זה חזק.
אריאלה רבדל נדקוב: בתחום של בריאות, אני מוכרחה לומר לך שיש פער משמעותי.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו עשינו מחקר עם משרד הבריאות בנושא הזה ואנשים בשכונות שיקום יותר חולים מאשר אנשים בשכונות אחרות וזה חד משמעית.
אריאלה רבדל נדקוב: אנשים שם מתים יותר מהתקפי לב.
אריאלה רבדל נדקוב: כמו שאמרתי, יש לנו תקציב נוסף חברתי של משרד השיכון ואתו אנחנו משלימים את הפעילות של המשרדים השותפים.
מירי רגב: התקציב הכולל הוא 49 מיליון.
אריאלה רבדל נדקוב: כן.
אריאלה רבדל נדקוב: של כל המשרדים.
אריאלה רבדל נדקוב: בתוך התקציב הזה יש תקציב לשיקום והתקציב הזה כמעט איננו קיים אלא הצטמצם.
מירי רגב: כלומר, גם משרד השיכון צמצם את התקציב הזה.
אריאלה רבדל נדקוב: מאוד.
אריאלה רבדל נדקוב: התקציב במשרד החינוך ובמשרד השיכון, אלה שני התקציבים שצומצמו הכי הרבה בצורה כזאת שבעצם אם היום אני רוצה לעשות את הנושא של פיתוח תעסוקה, פיתוח תושבים וקידום להשכלה גבוהה, כמעט ואין לי כסף.
אריאלה רבדל נדקוב: אני חושבת שבשיקום שכונות צריך לעשות שני דברים: האחד, לצמצם את מספר השכונות שנמצאות בשיקום מהשכונות שסיימו, אלה שלדעתנו סיימו את העבודה.
שבתאי שגב: בחברתי.
אריאלה רבדל נדקוב: בחברתי.
אריאלה רבדל נדקוב: אני מדברת על החברתי.
אריאלה רבדל נדקוב: דבר שני שאני חושבת שצריך לעשות זה שיש שכונות שאינן בשכונות שיקום ואלה שכונות חלשות, שם מתגוררים שני מגזרים עיקריים – לא יהודים באופן כללי וחרדים.
אריאלה רבדל נדקוב: אלה שכונות שאנחנו כמעט לא נמצאים בהן.
מירי רגב: אצל החרדים והערבים.
אריאלה רבדל נדקוב: לא רק ערבים.
אריאלה רבדל נדקוב: לגבי הדרוזים והבדואים קיבלנו תוכנית חברתית מיוחדת שאנחנו מפעילים אותה ואנחנו משלימים את מה שאנחנו לא עושים בשיקום שכונות.
אריאלה רבדל נדקוב: האוכלוסייה הערבית, אין לה תוכנית דומה.
אריאלה רבדל נדקוב: אנחנו עובדים בשלוש או ארבע מקומות כמו אום אל פאחם, נצרת הערבית, ג'יפה ורהט.
מירי רגב: את אומרת שמבחינתך צריך לצמצם את מספר השכונות.
אריאלה רבדל נדקוב: צריך לצמצם את מספר השכונות ולהכניס את השכונות שנמצאות בחוץ, שצריכות להיכנס, אלה שבאות משלושת המגזרים שעכשיו דיברתי עליהם.
אורלי לוי אבקסיס: למה לא להרחיב את התוכנית?
אריאלה רבדל נדקוב: אם מישהו מכיר את הפרוייקט הזה, היא מכירה אותו.
אריאלה רבדל נדקוב: אבא שלה היא עתיר זכויות בפרוייקט הזה.
שבתאי שגב: אבא שלה הולך בטיילת שבנינו מהבית שלו עד בית הכנסת.
אריאלה רבדל נדקוב: עתיר זכויות בעניין הזה.
אריאלה רבדל נדקוב: הוא אחד מהאנשים שתרמו לנושא הזה יותר מכל אדם אחר.
אריאלה רבדל נדקוב: אני מוכרחה להזכיר באותה הזדמנות חגיגית שני אנשים שכבר הלכו לעולמם, אחד הוא את ראש הממשלה מנחם בגין זכרונו לברכה, ואת הפרופסור יגאל ידין זכרונו לברכה.
אריאלה רבדל נדקוב: שני אנשים שתרמו הרבה מאוד לפרוייקט הזה.
אריאלה רבדל נדקוב: את פרופסור שמשוני שהיה הראשון בתפקיד שלי, שגם הוא נפטר לא מכבר.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע את משרד הפנים.
שמעון בר שמעון: אנחנו עוסקים בנושא לא באופן ישיר אלא באופן יותר עקיף.
שמעון בר שמעון: מבחינת המסגרת, תמ"א 35 ומדיניות התכנון הארצית, אנחנו רואים ערך חשוב בקידום שכונות ושיקום עירוני.
שמעון בר שמעון: אנחנו כמובן משתדלים לתת עדיפות לתוכניות מהסוג הזה בוועדות השונות.
שמעון בר שמעון: הוזכרה כאן תמ"א 38 בהקשר לרעידות האדמה.
שמעון בר שמעון: צריך לומר שאפשר להוסיף יותר ממה שציינת אבל לא במסגרת תמ"א 38 אלא במסגרת עריכת תוכנית.
שבתאי שגב: כן, אבל עוברות ארבע שנים כדי להכין תמ"א.
שמעון בר שמעון: תמ"א 38 מקצרת את ההליכים.
מירי רגב: משרד הרווחה.
אסתר דורון: גם אנחנו קוצצנו בשנת 2005 מ-260 תקנים ל-182 תקנים.
אסתר דורון: עוד לא ירדנו לגמרי כי אצלנו בתוך המשרד עושים את הקיצוץ יותר הדרגתי וסופגים את זה, אבל גם התקציב מלפני 2005 היה בסביבות מיליון שקלים ועכשיו אנחנו עומדים על 839.
אסתר דורון: זה אומר שהביצוע כמובן מצטמצם בצורה משמעותית.
מירי רגב: מה הביצוע?
מירי רגב: במה זה בא לידי ביטוי במשרד הרווחה?
אסתר דורון: אנחנו בעיקר מתמקדים במשרות.
אסתר דורון: בהכנה לתעסוקה, העובדים הם ממסגרת הרווחה.
מירי רגב: אתם מדברים בעיקר על משרות.
אסתר דורון: כן, עם הפעלה קטנה סביב הנושאים האלה.
אסתר דורון: אם בממוצע היה משהו כמו 3 עובדים לפני חמש שנים, עכשיו מדובר בשני עובדים.
אסתר דורון: זה בפריסה ארצית למרות שיש מקומות שיש יותר ויש מקומות בהם יש עובד אחד.
אסתר דורון: זה פוגע בפעילות.
אסתר דורון: אני רוצה לומר אמירה אישית.
אסתר דורון: יש משהו מעבר לשיקום שכונות שאני לא חושבת שאנשים ערים לו.
אסתר דורון: גם בשכונה שזה לא קיים, השכונות ליד, חלק מההשפעה של דברים שקורים, קורים גם שם.
אסתר דורון: אם מסתכלים על זה ממבט של זמן, לשיקום שכונות הייתה השפעה מאוד רצינית על צריכה תרבותית, לאו דווקא בשכונות שם היה שיכון אלא בשכונות ליד.
אסתר דורון: הייתה השפעה הרבה מעבר וזה לא קורה הרבה שלתוכנית יש השפעה מעבר לנקודת הזמן בו היא מטפלת.
אסתר דורון: זה קשור בין היתר לכך שיש מסה של מקומות שונים.
אסתר דורון: האפקט הרבה יותר משמעותי אבל התוכנית חייבת להיות כי בלעדיה היא לא תגיע לשום מקום.
מירי רגב: האוצר.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע את ההתייחסות שלכם לגבי הקיצוץ בתקציב ברמה הפיזית וגם ברמה החברתית, ולאן אנחנו הולכים עם העניין הזה.
מירי רגב: הגענו עכשיו ל-14 מיליון שקלים וזה התקציב שיש כרגע לפרוייקט שיקום שכונות.
מירי רגב: איך אתם רואים את שיקום השכונות?
מירי רגב: איך אתם רואים את הפעילות שלכם ככלי לצמצום הפערים החברתיים?
מירי רגב: מה אתם עושים בנושא?
ראובן קוגן: אמרה אריאלה בצדק שחלק מההפחתה בתקציב זה לא בגלל שמישהו החליט לקצץ אלא בגלל שהמדינה מתפתחת וצומחת גם ממקורות אחרים ולא רק בגלל שעושים שיקום שכונות.
אורלי לוי אבקסיס: מתי בפעם האחרונה היית בשכונת מצוקה?
אורלי לוי אבקסיס: שכונות מסוימות לא מתפתחות אלא הן מתחת לקו העוני והילדים נשארים ללא תרבות, ללא סבסוד של חוגים והמתנ"סים עומדים שם כפיל לבן במקרה הרע ובמקרה הטוב כאכסניה לחוגים פרטיים לבעלי אמצעים.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שהמדינה מתפתחת ולכן לא צריך שיקום שכונות.
מירי רגב: תכף נסכם את זה ונקווה שנגיע לאיזושהי החלטה ביחד.
ראובן קוגן: ההפחתות בתקציבים של שיקום שכונות, כמו הפחתות בכלל תקציב המדינה, הפחתות רוחביות למעט הסוגיה של קיצוץ 2009-2010, שאני אתייחס אליה.
ראובן קוגן: ההפחתות בתקציבים של שיקום שכונות לא משקפים את ההשקעה אפילו של משרד השיכון בנושא הזה של שיקום פיזי לפחות, כי למשרד השיכון יש תוכנית שסוכמה ב-2009 בסכום של 300 מיליון שקלים על מיקוד מאמץ שעיקרו לחולל שינוי באותם ישובים ובאותן שכונות הזקוקים לשיקום.
ראובן קוגן: בדיוק על אותו עיקרון של צמצום שכונות מ-80 ל-37, בא המשרד בשנת 2009 וביקש מהאוצר לעשות תוכנית שהיא הרבה יותר ממוקדת מכך, לשים יותר כסף על פחות נושאים וכך נולדה התוכנית של 300 מיליון שקלים וכרגע היא בתכנון הסופי.
ראובן קוגן: אני מאמין שבמהלך 2010, אלה דברים שיתחילו להתבצע ונוכל לראות גם את התוצאות.
אריאלה רבדל נדקוב: תגיד את מספר השכונות שאנחנו מדברים עליהן בתוכנית כדי שהוועדה תדע את התמונה במלואה.
ראובן קוגן: מדובר בעשרה ישובים.
שבתאי שגב: שמונה מהן שיקום שכונות.
אריאלה רבדל נדקוב: שמונה, מהן שיקום שכונות לעומת 93.
ראובן קוגן: אני לא קבעתי את המספר.
אריאלה רבדל נדקוב: בשיקום שכונות 10 ישובים בסך הכל, מתוכם שמונה בשיקום שכונות.
ראובן קוגן: זאת הייתה החלטת מנכ"ל באיזה שכונות להשקיע ובאיזה ישובים.
ראובן קוגן: זאת לא הייתה החלטת האוצר אלא ועדה שהקים המשרד, ועדה פנימית עם כל האגפים והגיעו לקריטריונים על פיהם בחרו את הישובים.
ראובן קוגן: אם יש השגות על עבודת המשרד, אני מאמין שאפשר לפתור את זה בתוך המשרד.
ראובן קוגן: לגבי תמ"א 38, בהחלט רעיון מבורך.
ראובן קוגן: יש בעיות עם תמ"א 38.
ראובן קוגן: משרד הפנים כאן תומך בתמ"א ואני כחבר בוועדת העורכים של התמ"א אומר שזה לא פשוט לבוא ולשכנע לתת זכויות נוספות לתמ"א 38 ולהפוך אותה ליותר כלכלית.
ראובן קוגן: אנחנו כרגע קיבלנו עבודה כלכלית כאשר משרד השיכון הזמין עבודה כלכלית בעניין הזה והגיע למסקנה שתוספת של עוד קומה מעבר למה שכתוב היום בתמ"א תרחיב מאוד את הכלכליות של התמ"א עצמה, בערך פי חמש.
ראובן קוגן: כלומר, מ-100 אלף יחידות דיור נכון להיום, לכ-465-500 אלף יחידות דיור בכלל הארץ.
ראובן קוגן: זה צריך לעבור את ועדת העורכים ואת מוסדות התכנון הנוספים.
מירי רגב: מתוכנן קיצוץ נוסף בשיקום שכונות, מעבר ל-14 מיליון שאישרתם להם?
ראובן קוגן: אני לא מתכנן קיצוצים.
ראובן קוגן: אם הממשלה תחליט לקצץ, יהיה קיצוץ.
מירי רגב: אתה לא מתכנן את הקיצוץ, אני יודעת, אתה לא מבצע אותו, אבל האוצר נותן הצעה לקיצוץ.
מירי רגב: האם ההצעה שלכם, במסגרת הדיור, היא להוריד עוד קצת תקציבים מהמעט שנשארו לשיקום שכונות?