GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: הצו לא הגיע מבועז אלא הוא הגיע משר האוצר יובל שטייניץ והוא חתום עליו.
משה גפני: אנחנו צריכים לדון.
יצחק וקנין: הכל עבור האיחוד האירופי.
יצחק וקנין: מה שעומד מול עיניו זה רק האיחוד האירופי.
משה גפני: בועז סופר יאמר את דברו לאחר שהוא ישמע את כולם.
משה גפני: עכשיו חבר הכנסת יעקב אדרי, בבקשה, ואני מבקש לא להפריע לו.
יעקב אדרי: הרב גפני, נפלה לידך הזכות להעביר היום הצבעה שהיא אמירה ברורה מאוד לכל הנוער ולכולם כי הנושא הוא בנפשנו.
יעקב אדרי: הדבר השני שאני רוצה לומר.
יעקב אדרי: יש לי הרגשה, אני מקווה שאלה שכתבו את הצו הזה לא היו מתודלקים עת כתבו אותו ויסלחו לי.
יעקב אדרי: אני הולך לקיצוניות כי זה מצב בלתי נסבל.
יעקב אדרי: הייתי סגן השר לביטחון פנים ואני יודע את הנתונים.
יעקב אדרי: ביקרתי בברים והמגפה הזאת, צריכים להפסיק אותה.
יעקב אדרי: אני לא דמגוג ואני לא מחפש כותרות.
יעקב אדרי: אני מודה לחברי משה מטלון שהביא את השתייה והייתי עושה דבר חריג – נותן לחברי הוועדה לשתות על מנת לחוש את ההשפעה של המשקה.
יעקב אדרי: אני אומר את זה במלוא הרצינות.
משה (מוץ) מטלון: ומה תצביע בהצעת אי אמון היום?
יעקב אדרי: עד אז ההשפעה תפוג.
יעקב אדרי: נשתה אחרי כן מים.
יעקב אדרי: אני חושב שזה היה נותן לנו ממדים עלינו כמבוגרים ומראה את ההשפעה עלינו, קל וחומר על הנוער.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שאני אומר דברים מאוד ברורים כי אני עבדתי בנושא הזה ואני חושב שהגיע הזמן לומר את הדברים בצורה הכי ברורה.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שהשר לביטחון פנים ושר הבריאות לא מסכימים לצו הזה.
יצחק וקנין: אני דיברתי עם שלושה שרים בנושא הזה.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שסגן שר הבריאות והשר לביטחון פנים לא תומכים בצו הזה כי הוא פשוט גורם נזק אדיר בשני המישורים שנוגעים לשני המשרדים האלה.
יעקב אדרי: אני מסכים עם חבר הכנסת אלכס מילר אבל מכיוון אחר לגמרי.
יעקב אדרי: הטיפול בנושא אלכוהול צריך להיות הוליסטי, בכל הכיוונים, כי זה לא רק להעלות כאן מסים אלא צריך חינוך, צריך אכיפה, פיצוציות למיניהן, רווחה, הכל ביחד ואני חושב שאם נעשה באמת את הטיפול באופן נכון, נראה תוצאות.
יעקב אדרי: אני מציע לך הרב גפני באופן חריג, גם אם זה נוגד את עמדת הקואליציה, אני חושב שזאת הזדמנות לומר אמירה וכולנו נאמר לך יישר כוח אם תביא את זה להצבעה עוד היום.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להודות לחבריי שנתנו לי את הזכות לדבר לפניהם כי אני לחוצה בזמן.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות.
פניה קירשנבאום: לנושא של ביטול הצו.
פניה קירשנבאום: אני מסכימה שיש לנו איזו בעייתיות בהסכמי סחר ואנחנו צריכים לתת לזה שיקול דעת.
פניה קירשנבאום: אנחנו לא נמצאים באיזשהו ואקום ולא נמצאים על איזשהו אי בודד אלא אנחנו נמצאים בעולם שאנחנו סוחרים עם המדינות האחרות.
פניה קירשנבאום: אבל אם אנחנו חוזרים ומבטלים את הצו, האם כל מי שדיבר כאן הוא מבין שמחיר המשקה המקומי יורד?
פניה קירשנבאום: זאת אומרת, אתם אומרים שלא נוריד את המשקה הזר ולא נוריד משהו שעולה 300 שקלים ועכשיו יעלה 250 שקלים, אבל אתם מבינים שהוודקה המקומית חוזרת לעלות 10 או 5 שקלים.
פניה קירשנבאום: אתם מבינים את זה?
פניה קירשנבאום: כולכם דיברתם על ביטול הצו, אבל אף אחד לא הציע איזשהו פתרון אחר.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לומר מה אני מציעה.
פניה קירשנבאום: אנחנו חייבים למצוא פתרון שיפתור גם את הנושא של הסכמי סחר וזה אומר שאם הולכים לאיזשהו מס קצוב, לא יודעת, צריך לדון על זה יותר לעומק.
פניה קירשנבאום: יש לי באמת רעיון איך לעשות את זה, אבל בנוסף לזה לדעתי צריך להעלות מס על כל המשקאות.
פניה קירשנבאום: אי אפשר להשאיר את המשקה הזול ביותר במחיר כמו שקיים היום כי אחרת כל מה שדיברנו, אין לו שום ערך כי ברור שאלה ששותים, הנוער בעיקר, שותים את המשקה הזול ביותר והוא לא הולך לחפש משקה איכותי ולכן הוא צורך את הוודקה המקומית והזולה.
פניה קירשנבאום: אם אנחנו רוצים שחלק מהחינוך יהיה דרך הכיס, אז בוודאי צריכים להעלות את מחיר כל המשקאות ולהטיל עליהם מס.
משה גפני: חבר הכנסת יואל חסון.
יואל חסון: גם אתה, ואולי חלק מהחברים כאן, ראינו אתמול בערב, בערב מספרי סיפורים, את ההשפעה של הצו.
יואל חסון: ראינו אנשים שותים ועפו שם סודות.
משה גפני: הייתה שם מישהי שדיברה בלי לשתות.
יואל חסון: היא שתתה ודיברה.
יואל חסון: לגופו של עניין, אדוני היושב ראש, אין ספק שיש כאן מתח בין העניין של המחויבויות הבין לאומיות לבין עניין כלכלי לבין עניין חברתי שנמצא כאן על השולחן וזה המתח שקיים בין שתי הגישות כרגע.
יואל חסון: אני אומר, בניגוד למחירי המים, שתראה איזה תהליך נכון קיים כאשר תחשוב לדוגמה שגם בצו הזה לא היו צריכים לבוא לוועדת הכספים ושר האוצר היה חותם.
יואל חסון: יש צווים עליהם הוא חותם והוא לא צריך להביא אותם לכאן.
יואל חסון: שר האוצר היה חותם ולא הייתה לאף אחד מאתנו יכולת, חוץ מלצעוק, להצביע ולומר שחוץ מהבעיה של הסכמים בין לאומיים, OECD וכולי, יש כאן עניין חברתי, יש כאן סוגייה חברתית פנימית שהמדינה צריכה לתת לה מענה והנה זה קורה כי יש כאן את המנגנון הזה של ועדת הכספים שמייצר כאן תהליך מאוד בריא ונכון שנציגי ציבור שבאים ואומרים שהם מבינים אתכם אנשי האוצר, מבינים את כל האנשים מסביב, יש כאן גישה של הסכמים בין לאומיים ועניינים אחרים אבל חכו, יש כאן גם עניינים פנימיים והדבר הזה משפיע פנימית על החברה בישראל.
יואל חסון: לכן את האיזון הזה עכשיו צריך ליצור.
יואל חסון: לבוא ולייצר הצעות, בועז, עם כל הכבוד, זאת כבר התנשאות – ואל תיקח את זה באופן אישי – ואפילו קצת חוצפה לבוא לחברי הכנסת ולומר להם שעכשיו ייתנו לך פתרון.
יואל חסון: לשם כך יש לכם יועצים, יש לכם אנשי מקצוע, יש לכם כל מיני אנשים אחרים שצריכים לבוא ולהציע חלופות.
יואל חסון: אני לא מתכוון באופן אישי, אני לא מתכוון לומר שאתה חצוף, ואם פגעתי בך, אני מתנצל.
יואל חסון: אני לא קורא לך חצוף, ואם נפגעת, אני מתנצל.
משה גפני: בועז סופר עושה את מלאכתו נאמנה.
משה גפני: מדינת ישראל השתבחה בבועז סופר.
משה גפני: הוא עושה את עבודתו נאמנה.
יעקב אדרי: יואל חסון התנצל, נגמר.
משה גפני: לא לדבר אליו.
משה גפני: זה שר האוצר ואני כיושב ראש הוועדה.
משה גפני: לא בועז.
משה גפני: עכשיו תתקוף את שר האוצר.
יואל חסון: העניין של הדרג המדיני.
יואל חסון: בסופו של דבר, וראינו כאן שר אוצר לשעבר שהדבר הזה היה גם על שולחנו והוא לא חתם על הדבר הזה, וראינו שר אוצר נוכחי שבעיניי שר אוצר שהיה בא ורואה את כל השיקולים, היה צריך לראות גם את השיקול כיצד זה משפיע על החברה הישראלית מחר בבוקר, כיצד זה משפיע גם על תוכניות ממשלתיות אחרות שמצד אחד נלחמות בצריכה הזאת באלכוהול ורוצות לצמצם אותה, גם באוכלוסייה הבוגרת וגם באוכלוסייה הצעירה.
יואל חסון: אי אפשר לבוא ולראות את האלכוהול – וכאן אולי קצת היסוד הבעייתי של העניין – כאיזשהו מקור הכנסה.
יואל חסון: אני אומר שאני עושה כאן עכשיו איזו מפה או תבנית או יצירה או נוסחה של גביית מסים ואני צופה שיהיו לי כך וכך גביית מסים מאלכוהול ואולי בכלל טוב לי שתהיה צריכה מוגברת של אלכוהול, כי אז גביית המסים תהיה במקביל גבוהה יותר, אבל אני אומר לכם שאני לא מוכן שהמשוואה לגבי היחס לאלכוהול תהיה משוואה ותיראה כמו מקור הכנסה למדינה.
יואל חסון: זה פשוט לא יכול להיות.
יואל חסון: אגב, זה גם שקר.
יואל חסון: זה לא רק משכר אלא זה גם משקר כי גם אם המדינה מרוויחה בצורה כזאת או אחרת יותר מס, בסופו של דבר היא תוציא את זה בדרכים אחרות גם על פיצויים בגין תאונות דרכים, גם על רפואה, גם על עוד מיליון דברים אחרים, כך שבסוף זה יעלה פי שתיים, פי שלוש ואולי פי הרבה יותר.
יואל חסון: לכן, אני מציע קודם כל – וזה תפקידנו כחברי הכנסת וזה מה שאנחנו עושים – אנחנו באים ורואים כאן עכשיו ומציגים כאן ומעלים על השולחן את האינטרס הציבורי הפנימי של מדינת ישראל.
יואל חסון: אנחנו מבינים שיש את המחויבויות הבין לאומיות, אבל מתפקידנו גם להציג את ההשפעה שיכולה להיות לזה על החברה הישראלית.
יואל חסון: לכן אני חושב שיש כאן שני מסלולים שיכולים להיות.
יואל חסון: המסלול הראשון הוא לבטל את הצו ולשלוח את שר האוצר ולומר לו שוועדת הכספים לא מאשרת את הצו הזה כפי שהוא אלא בוא ביחד, אפשר ביחד עם ועדת הכספים, אולי גם אנחנו נוכל לעזור, אולי יחד עם גורמים אחרים, נציג אולי נוסחה אחרת שגם תאפשר את ההתאמה שלנו לסטנדרטים הבין לאומיים שאנחנו כנראה נדרשים להם ואני לא מזלזל בזה.
יואל חסון: אני מקווה שאנשים יעמדו בהצבעה הזאת כי זה באמת לא עניין של קואליציה או אופוזיציה.
יואל חסון: אני מקווה שאנשים יעמדו על המילה שהם אמרו ואז רואים שאין לזה רוב כפי שזה ויכולים לתת זמן ולהביא הצעה אחרת.
יואל חסון: ברור שהצו כפי שהוצג והונח על שולחן ועדת הכספים, זה יהיה לא נכון, לא מאוזן ולא נכון להעביר אותו וזאת תהיה פגיעה קשה בטווח הארוך בכל המלחמה הזאת שאנחנו כולנו נלחמים.
יואל חסון: אגב, הממשלה מציגה באמת פעולה ראויה לציון בעניין הזה, מלחמה ראויה בעניין של השימוש באלכוהול, והצו הזה הוא בדיוק הפוך לאותה פעולה נגד המלחמה בשימוש באלכוהול.
משה גפני: אחריך תאמר משפט חברת הכנסת מירי רגב ואני מבקש לשמוע אם יש כאן יצרן מקומי.
ציון פיניאן: לפי כל מה שאני שומע כאן מהדוברים, הצו הזה הוא פשוט חלמאי.
ציון פיניאן: מצד אחד הממשלה מחליטה להתמודד מול כל העבריינות והאלימות, ומצד שני נותנים להם את הדלק כדי להפעיל את האלימות הזאת.
ציון פיניאן: בכך שהממשלה מורידה את המחירים הגבוהים, אנשים – אני לא מתמצא במשקאות – ילכו למשקאות היקרים.
ציון פיניאן: ברוב המקרים, ברוב המחקרים שנעשו, כמעט באותם אחוזים שהוזלו המשקאות, כך עלתה, באותם אחוזים, הצריכה בקרב בני הנוער והצעירים.
ציון פיניאן: הרפורמה הזאת תגרום לגידול משמעותי של צריכת המשקאות החריפים בקרב בני הנוער והצעירים ולכן צריך או להעלות לכולם או להשאיר את זה כך.
ציון פיניאן: לדעתי להעלות לכולם זה המצב הטוב ביותר.
ציון פיניאן: לכן אני מציע לבטל את הצו.
ציון פיניאן: נאמר לשר האוצר שקשה להשיג לזה רוב כאן.
ציון פיניאן: נקים ועדה ונביא משהו מוסכם על כולנו.
ציון פיניאן: צריך לחפש את שביל הזהב.
מירי רגב: משפט אחד.
מירי רגב: אמר קודם בועז שנציע לו הצעה.
מירי רגב: הוא רוצה ללכת על מס קצוב ולא על מס אחוזי.
מירי רגב: זאת אומרת, לא להעלות לכולם את המחירים.
מירי רגב: אפשר לקחת את המס הקצוב לדוגמה בשוודיה, או באירלנד, או בפינלנד, שם הסכום הוא283 שקלים לליטר, או 215 שקלים לליטר ולא את בולגריה, שם המחיר הוא 41 שקלים או את קפריסין שם המחיר הוא 32 שקלים.
בועז סופר: מקובל.
יצחק וקנין: אני חושב שהדבר הזה כבד עלינו.
יצחק וקנין: נשמה אחת שהולכת בגלל כל השטויות האלה, מספיק עם המשחקים.
יצחק וקנין: אנחנו חותמת גומי?
מירי רגב: אני מצטרפת לקריאת החברים להביא את זה להצבעה, להקפיא את הצו, לדאוג שתהיה ועדה שתשב כל השבוע ובשבוע הבא נביא את זה שוב.
ציון פיניאן: את מתכוונת לבטל, כי אמרת להקפיא.
מירי רגב: לבטל את הצו.
יעקב אדרי: הרב גפני, אתה יכול לקנות את עולמך בהצבעה הזאת.
משה גפני: יש כאן היום התרגשות בלתי מוסברת.
משה (מוץ) מטלון: זה נושא כבד.
מירי רגב: נושא כאוב.
משה גפני: לכן צריך להפריע?
משה גפני: היה צריך לנהל דיון תרבותי.
משה גפני: יש עוד כמה צדדים לעניין הזה.
משה גפני: עכשיו נשמע את הייצור המקומי.
צבי גולדשטיין: אני שומע את הדיון כבר זמן ארוך.
צבי גולדשטיין: הצו הזה הובא אחרי הרבה דיונים, אחרי שלוש וחצי של דיונים.
צבי גולדשטיין: אולי לדעת חברי הכנסת הוא לא כל כך טוב, אבל הוא מובא אחרי הרבה חשיבה.
יעקב אדרי: סליחה, עם מי היו דיונים?
משה גפני: חבר הכנסת אדרי, אי אפשר להפריע לו.
משה גפני: אם אתם רוצים, אני אעצור את הדיון.
יעקב אדרי: אולי בכנסת הקודמת היה דיון.
יעקב אדרי: כאן לא היה דיון.
יצחק וקנין: אני נמצא כאן כבר שש שנים רצוף ואני לא זוכר שהיה דיון בנושא הזה.
יעקב אדרי: אני לא שתיתי ואני אומר שלא היה דיון.
יעקב אדרי: טמיר, היה דיון?
יעקב אדרי: טמיר אומר שכאן לא היה דיון.
יצחק וקנין: אני לא מחמיץ אף ישיבה של ועדת הכספים ואני אומר שלא היה כאן דיון.
משה גפני: מר גולדשטיין, אני מאשר את מה שאתה אומר.
משה גפני: לא השתתפתי בדיונים האלה, אבל אני מאשר שהתקיימו דיונים במשך למעלה משלוש שנים עם רשות המסים.
משה גפני: זה מעולם לא הובא לוועדת הכספים.
משה גפני: זה מובא לראשונה לוועדת הכספים.
משה גפני: אני החלטתי להביא את זה.
משה גפני: הייתי יכול להביא את זה לפני שבועיים, הייתי יכול לא להביא את זה בכלל והייתי יכול להביא את זה בעוד חודש.
משה גפני: הייתי יכול להביא את זה בכל זמן, אבל החלטתי להביא את זה היום מכיוון שאני סבור שאת הדיון הזה צריך לקיים עכשיו.
משה גפני: לאחר שהממשלה החליטה וראש הממשלה דיבר על מלחמה – וזאת באמת מלחמה לאומית – בצריכת האלכוהול אבל זה הולך ומחריף, החלטתי להביא את זה.
משה גפני: הייתי יכול לא להביא ואז לא היה מקום לצעוק ולא היה מקום לדבר.
קריאה: מה היה קורה אז?
משה גפני: היה צו בעוד פחות מחודש שהיה בתוקף ונגמר.
יעקב אדרי: זאת אומרת, יכול להיות מצב שזה נכנס לתוקף בלי דיון בוועדה?
משה גפני: זה נכנס לתוקף לשישים ימים.
משה גפני: זה כבר למעלה מחודש בתוקף.
יעקב אדרי: בכל מקרה תוך שישים ימים צריך להביא את זה לוועדה.
משה גפני: אני יכול לא להביא וזה לא מאושר.
משה גפני: הבעיה שכל הזמן מדברים, אבל צריך לרדת גם לפרט המקצועי מכיוון שהפרט המקצועי כאן בוועדת הכספים בסופו של דבר צריך להיות זה שקובע ולא הנושאים.
משה גפני: צריך לדעת.
משה גפני: בסמכותי – לא בסמכותי האישית אלא כל יושב ראש ועדת כספים – לא להביא את זה, זה לא היה מאושר, יתכן שהם היו מוציאים צו חדש, אבל אז הם היו מסתבכים עם הוועדה לחלוטין.
משה גפני: מסתבר שהיות שבועז סופר הוא בחור חכם, הוא היה אומר לשר האוצר שאם גפני לא מביא את זה לדיון בוועדה, אל תוציא צו נוסף מפני שבאותו יום הוא יביא את זה ויפיל.
משה גפני: בועז סופר הוא בחור חכם, הוא מכיר את המערכת.
משה גפני: התקיימו דיונים למעלה משלוש שנים בין היבואנים ובין היצרנים.
יואל חסון: אבל לא היו שם אנשי חינוך.
משה גפני: היו אנשי חינוך.
משה (מוץ) מטלון: היו אנשי חינוך, משפטנים, קרימינולוגים, אנשי משטרה?
משה גפני: זה לא היה נושא של חינוך ולא היה נושא של יעד לאומי.
משה גפני: זה היה נושא של מס מול היבואנים ומול היצרנים המקומיים.
משה גפני: בעצם הדיון הזה אליו הזמנתי גם משרדים, ותכף נראה מה אנחנו עושים בסוף הדיון, אני מעלה את זה לדיון ציבורי שהוא חורג לחלוטין מהנושא של צו כמו שאישרנו צו על נייר טואלט.
יואל חסון: גם זה יהווה סיבה למשבר חברתי.
משה גפני: אני הבאתי רק את הצווים שלא פוגעים בצרכנים.
יואל חסון: הממשלה הזאת מעלה מסים כל הזמן.
משה גפני: אין לי כוח ואין לי חשק לומר מה היה בממשלה הקודמת ומה יש היום.
משה גפני: אני אוציא את כל הנאומים שלי בקדנציה הקודמת ונראה מה עשיתם.
יואל חסון: לא העלינו מסים כך.
משה גפני: אנחנו דווקא מורידים מסים.
משה גפני: להפך, יש לנו ביקורת על הורדת מס הכנסה, אבל אנחנו מורידים.
משה גפני: אנחנו ביטלנו את המע"מ על פירות וירקות.
מירי רגב: וגם המים.
משה גפני: אני לא הולך לעשות חשבון כי יכול להיות שקדימה מצטרפת לקואליציה או חלקה.
משה גפני: לא רוצה להתערב בפוליטיקה.
משה גפני: מר גולדשטיין, עכשיו לא יפריעו לך.
משה גפני: מי שיפריע לך, יוצא החוצה.
צבי גולדשטיין: עוד מילה אחת.
צבי גולדשטיין: עוד לא שמענו את הקראת הצו בדיוק, אבל באופן עקרוני אנחנו בעד הצו ורוצים לקדם אותו באופן חיובי.
צבי גולדשטיין: אמרתי שהצעה המדויקת של בועז סופר עוד לא הוקראה בדיון, אבל אנחנו באופן עקרוני בעד הצו.
משה גפני: לי דווקא חשובה העמדה שלכם.
משה גפני: בכל אופן, מדובר על הייצור המקומי.
משה גפני: אם הצו מאושר, הצו הזה, זה עושה לכם טוב?
משה גפני: עזוב את הדיון העקרוני שהוא חשוב והוא יידון.
צבי גולדשטיין: בעיקרון מחירי הייצור המקומי עולים אבל בתוך כל מכלול הדיונים שנמשכו שלוש וחצי שנים, מצאנו שבסוף צריך להגיע לאיזשהו צו כמו שהוצג וקיבלנו את העמדה גם של עליית המחירים והמשמעות שיש עליית מחירים במוצרים המקומיים.
צבי גולדשטיין: עדיין הצו נותן מענה ובאופן עקרוני אנחנו נחיה אתו.
משה גפני: מה יקרה לכם אם הצו לא יאושר?
צבי גולדשטיין: אם הצו לא יאושר, אני לא נכנס לזה.
צבי גולדשטיין: זה עניין של בועז.
משה גפני: מה יקרה לכם?
משה (מוץ) מטלון: זה נראה כאילו ישבתם על חלוקת שלל.
משה גפני: שאלתי שאלה ואני חוזר עליה.
משה גפני: אם אנחנו לא מאשרים את הצו, מה קורה לייצור המקומי?
משה גפני: אל תדבר אתי אידיאולוגיה אלא דבר אתי על כסף.
צבי גולדשטיין: המחירים של הייצור המקומי נשארים כפי שהיו קודם.
משה גפני: ואז, מבחינתכם זה טוב?
צבי גולדשטיין: כן.
משה גפני: אני לא מבקש פרשנות.
משה גפני: לענייני פרשנות של צווים, יש לי את חברת הכנסת מירי רגב.
משה גפני: אני רוצה לדעת ממך עובדות.
משה גפני: אם הצו יאושר, זה בסדר, אם הצו לא יאושר, עוד יותר בסדר.
משה גפני: אלה העובדות?
צבי גולדשטיין: באופן עקרוני אנחנו תומכים בצו ואם הצו לא יאושר, המחירים יורדים באופן עקרוני לייצור המקומי.
יואל חסון: בגלל זה הם תומכים בצו.
יואל חסון: זה מייקר את התוצרת שלהם.
משה (מוץ) מטלון: תסתכל על המספרים.
זק בר: אני יושב ראש חברות טמפו.
זק בר: אנחנו בארץ אחד היצרנים הגדולים של אלכוהול אבל למען הגילוי הנאות אני צריך לומר שאנחנו גם יצרנים גדולים של בירה ושל יינות שהם לא נשוא הדיון.
זק בר: אנחנו גם יבואנים של אלכוהול.
זק בר: לכן אנחנו קצת מכירים את הפרשייה על היבטיה.
זק בר: להשלים את מה שאמר קודם צביקה גולדשטיין.
זק בר: אין ספק שלייצור המקומי עדיף סטטוס קוו מבחינת המיסוי.
זק בר: אין גם ספק שאי אפשר כנראה לגרור את הסטטוס קוו הזה לאורך שנים בגלל אותם האילוצים שאנחנו גם קולטים אותם ברמת הממשלה, אבל גם קולטים אותם ברמת היצרנים הזרים.
זק בר: אנחנו מודעים ללחץ ולכן כאשר צביקה גולדשטיין הזכיר את המשא ומתן שהתנהל מול האוצר, הוא התכוון לשלוש וחצי שנים של דיונים על מנת להגיע למהלך שהוא אחד, מדורג, לא פוגע בן לילה בתעשייה מקומית שחיה במסלול מסוים עד היום, ולכן, כמו כל פשרה, אף אחד לא יצא לגמרי שבע אבל זאת פשרה שאפשר לחיות אתה.
זק בר: דרך אגב, אנחנו ביקשנו תקופת התאקלמות ארוכה יותר מארבע שנים, ביקשנו שש שנים, אבל האוצר הקציב ארבע שנים.
זק בר: אנחנו עדיין חושבים ש-שש שנים היה יותר טוב אבל אנחנו נחיה גם את ארבע שנים.
זק בר: יש שתי נקודות שהייתי רוצה להעלות בקשר לצו אבל לפני כן אולי עוד מילה אחת להבהרה לחברי הוועדה שדיברו כאן.
זק בר: אני חושב שצריך לומר עוד פעם באופן ברור שהצו הזה לא בא לקבוע את גובה המיסוי.
זק בר: אני חושב שהוא קודם כל בא לעשות דבר אחד וזה לחסל עיוותים.
זק בר: העיוותים האלה היו קיימים וגם אנחנו לא נהנינו מהעיוותים האלה, בלשון המעטה.
זק בר: זאת אומרת, הייתה כאן מערכת שהיא לא הייתה בריאה גם אלמלא הסכמים בין לאומיים.
זק בר: המערכת המקומית לא הייתה בריאה.
אמנון כהן: על זה יישר כוח לבועז שעושה סדר.
משה גפני: זה כבר בלתי אפשרי.
זק בר: הנקודה השנייה.
זק בר: אין לי צל של ספק שברוב המכריע מחירי האלכוהול כתוצאה מהצו הזה יעלו.
זק בר: חלק כתוצאה ישירה מהמיסוי וחלק כתוצאה של ביטול עיוותים שיביאו יצרנים שעד היום היו מנועים מלהעלות מחיר ועכשיו הם יעלו את המחיר.
זק בר: אנחנו רואים את התופעות קורות יום יום.
זק בר: זאת אומרת, אין לי צל של ספק שלמעט קטיגוריות מסוימות, קרי, ויסקי לדוגמא, המחירים של האלכוהול ברובם הגדול במדינת ישראל יעלו.
זק בר: אני מאמין – וכאן אני עושה את עבודתו של בועז – ואני חושב שהכוונה לא הייתה דווקא בהעלאת המחיר כי זאת פרורוגטיבה שקיימת לוועדה הזאת ולמדינת ישראל לעשות כל יום, מחר, מחרתיים, עדכונים כאלה ואחרים לגבי המחירים.
זק בר: אם יורשה לי, מילה אחת נוספת לגבי העניין הזה של המחיר.
זק בר: לי ידועים מחקרים שאומרים שבעצם המחיר לא קובע.
זק בר: שבסיכומו של עניין, גם במדינות, היכן שהוכרז יובש, הייתה הגדלת צריכה.
זק בר: לכן אנחנו כיצרנים, אנחנו מאמינים שאלכוהול, להבדיל מדברים כגון סיגריות, דורש צריכה אחראית, להבדיל ממוצר שהוא פגום ביסודו.
זק בר: הוא לא פגום ביסודו כי צורכים אותו בצורה סבירה ונכונה, כך שהוא אפילו יכול להועיל.
זק בר: אני אומר את זה במאמר מוסגר ואולי נחזור לעניין הזה.
זק בר: אנחנו כיצרנים של בירה לדוגמה מובילים היום מהלך עם איגוד יצרני הבירה להקים קרן שתטפל בקטע של החינוך לצריכה אחראית בתחום האלכוהול.
זק בר: אנחנו מאמינים שצריכים להיות פרו אקטיביים בעניין הזה ושיש להוביל מהלכים, ואני חושב שגם בוועדות אחרות הדבר הזה עכשיו בטיפול.
זק בר: אנחנו נהיה שותפים לכל אחד מהמהלכים האלה ולא רק בדיבור אלא במעשה ובכסף ובכל צורה שהיא.
זק בר: אנחנו גם מוכנים להוביל את הדברים.
זק בר: אני חושב שאחד לא מונע את השני אלא זאת צריכה להיות פעולה משולבת.
זק בר: שתי נקודות לצו עצמו באופן ספציפי שהיו בהסכמות בינינו לבין האוצר ואנחנו כאן רוצים לחזור אליהם, כי על אף האילוצים שזה מטיל על התעשייה המקומית, אנחנו חושבים שאנחנו זכאים להגנה הזאת, זה שאותו תעריף מכס ליבוא ממדינות שאין לנו אתן הסכמי סחר, היה מדובר בהסכמה כוללת שהיבוא הזה, המכס הזה, יוטל מהיום הראשון של הרפורמה, קרי, מה-1 בינואר.
זק בר: בדקה האחרונה היה איזשהו תיקון שהביא לדחיית המכס הזה בשנתיים.
זק בר: אנחנו חושבים שאין לנו עניין כמדינה לאפשר דמפינג של מוצרי וודקה זולים ממדינות שאין לנו אתן יחסי מסחר לרעת התעשייה המקומית.
זק בר: אי לכך התיקון האחד שאנחנו מבקשים בעניין הזה, שהמכס שאמור להיות מוטל בעוד שנתיים על יבוא מארצות שאין לנו עמן הסכמי סחר, יוטל מהיום הראשון.
זק בר: התיקון השני שאנחנו מבקשים ונדמה לי שזה על דעת האוצר, כי פה יצאה שגגה מכל המהלך הזה.
זק בר: יש מוצר אחד, קטגוריה אחת שהיא נמוכה באלכוהול במיוחד, 4 אחוזי אלכוהול, בריזרים, שנפגעת מהמהלך הזה באופן פרדוכסלי בגלל המבנה שלו בתוספת של 20 שקלים.
קריאה: זה יעלה 20 שקלים יותר?
זק בר: רק מס הקנייה יעלה 20 שקלים.
זק בר: לכן הייתה כאן טעות וכל מה שביקשנו מהאוצר, אני חושב שלאוצר יש הסכמה לעניין הזה, שהבריזר יעבור לשלב של רפורמה מיידית ב-1 בינואר, קרי, לא תהיה תקופת מעבר של ארבע שנים לגבי מוצרים שהם פחותי אלכוהול מתחת ל-5 אחוזים, אלא ישר נעבור לשיטה הפשוטה של מס קצוב ואין לנו בעיה עם זה.
זק בר: הערה לקאווה.
זק בר: אני חושב שחבר הכנסת מטלון דיבר על הקאווה, על הצמיחה.
זק בר: אני רוצה לומר לכם שיש צד שני למטבע וכאן אני עובר לענף היין בו אנחנו משתתפים.
משה (מוץ) מטלון: אגב, הוא מאוד טעים.
זק בר: נכון.
זק בר: במסגרת ברקן וסגל אנחנו משתתפים בתעשיית היין ואני רוצה לומר לכם שמה שעלה בקאווה, תמצא שירד ביינות לבנים ישראלים.
זק בר: זאת אומרת, אני פחות מודאג מהמעבר הזה בצריכה של אלכוהול כי אני לא חושב שהייתה כאן הגברת צריכה, אבל שחררו סעיפי מסים וכתוצאה מכך הייתה הטבה ליבוא מול מה שהיה קודם לכן וזה פוגע בתעשיית היין הישראלית, אבל על זה בהזדמנות אחרת.
יעקב אדרי: כל הנושא הזה מחייב דיון מעמיק.
משה גפני: בועז, אני מבקש שאתה תשיב לאנשים אבל לפני כן אני רוצה לומר לך מה מצבך.
משה גפני: ראשית, אני רוצה לומר לך שאף אחד מחברי הכנסת שאמר לך את מה שאמר, לא התכוון אליך.
משה גפני: כולם מעריכים את העובדה שלך, אפילו אני.
יעקב אדרי: גם אני.
מירי רגב: גם אני.
אמנון כהן: הוא אמר, כולנו.
משה גפני: נעשה כאן ערב הצדעה.
משה גפני: אתה עושה את מלאכתך, אתה עושה את עבודתך וזה בסדר גמור.
משה גפני: כל מה שמתכוונים, מתכוונים לגופו של עניין וכל אחד מנקודת ראותו.
משה גפני: כפי שאמרתי קודם, הנושא הזה נדון זמן רב, מספר שנים, בין רשות המסים לבין הגופים שמייבאים ומייצרים וכולי.
משה גפני: יש צורך בין לאומי שצריך ליישר את המסים בעניין הזה, ליישר את זה מול מדינות האיחוד האירופי, עם ה-OECD, הכל ברור.
משה גפני: הנושא הזה נקלע לתקופה מאוד קשה מבחינת הנושא של האלכוהול כאשר אנחנו יודעים שהוא הופך להיות נושא מרכזי בחיים הציבוריים שלנו ובחיים החינוכיים.
משה גפני: אנחנו רואים בני נוער מכל המגזרים – אגב, גם במגזר הערבי.
יעקב אדרי: גם בחרדי.
יעקב אדרי: צריך לומר את זה.
משה גפני: כאשר אמרתי כל המגזרים, התכוונתי לכולם.
יעקב אדרי: אולי אתה חרד לומר את זה, אבל זה גם שם.
משה גפני: לא, אני לא חרד לומר שום דבר.
משה גפני: למען הגילוי הנאות, אני בקידוש שותה מיץ ענבים ואפילו לא יין.
משה גפני: אם מדברים על הנוער החרדי, בנוער החרדי יש גם כאלה ששותים אבל האחוזים הם פחותים.
יצחק וקנין: נכון, אבל לא צריך לטאטא מתחת לשטיח.
משה גפני: אני לא מטאטא שום דבר מתחת לשטיח.
משה גפני: אני אומר שזה נמצא בכל המגזרים, כולל במגזרים כאלה שאסור להם לשתות.
משה גפני: במגזר החרדי מותר לשתות, אבל צריך לשתות במידה וצריך לשתות מתי שצריך.
משה גפני: בהיכרותי את הנוער החרדי, יש את זה אבל יש את זה באחוזים הרבה יותר נמוכים, אבל מה זה משנה?
משה גפני: צריך לטפל בכולם.
משה גפני: הנושא הזה הוא נושא לאומי.
משה גפני: בועז סופר, אתה הגעת עם הצו הזה בזמן רע מאוד מבחינת העניין מכיוון שיתכן שאם היינו בתקופה אחרת, הדיון היה יותר מקצועי לגבי הנושא עצמו.
משה גפני: בפניי כיושב ראש הוועדה עומדות כמה ברירות.
משה גפני: אני יכול להביא את זה להצבעה.
משה גפני: אני לא מכיר מישהו מחברי הוועדה, אני לא מכיר אחד, אני לא מצאתי כאן אף אחד שיצביע בעד כי כולם יצביעו נגד והצו ייפול.
יעקב אדרי: תנסה את זה.
משה גפני: אני שם את הדברים על השולחן.
משה גפני: אגב, אני יכול להיות מאוד פופולרי בזה שאני אביא את זה להצבעה ואני אפיל את זה.
משה גפני: זה מאוד אין הנושא הזה עכשיו להפיל את האלכוהול מבלי לדעת את הפרטים עצמם.
משה גפני: מצד שני, יש כאן עוד דבר.
משה גפני: יש את הצו הזה שלא דיברתם עליו קודם ואז בכלל יש לי יכולת לנקום בכם ולהפיל לכם את הצו.
משה (מוץ) מטלון: יש גם הצעות חוק בכנסת.
משה גפני: אני שואל אותך, בועז, אחרי ששמעת את הדיון, אל תתעלם מהדיון הזה.
משה גפני: יש את העניין הציבורי ויש את הנושא שהוא באמת יעד לאומי ממדרגה ראשונה.
משה גפני: אני מתכוון לקיים דיון בוועדה על הנושא של האלכוהול.
משה גפני: יש מושג בגמרא, בבא מציאה נדמה לי אומרת שהיא קישה התחייב בה.
משה גפני: זאת אומרת, אתה מוצא מציאה, אז אם אתה לא רואה אותה, אתה לא רואה אותה, אבל אם אתה נגעת בה, אתה חייב להחזיר אותה, אף על פי שהיית מתעלם ממנה.
משה גפני: אני הייתי יכול להתעלם.
משה גפני: זה נושא של ועדת החינוך, זה נושא של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, זה נושא של כל מיני ועדות וזה לא נושא של ועדת הכספים, אבל מכיוון שהיא קישה, היות שאתה הבאת לי את זה לוועדה, אין מנוס מזה שאנחנו נקיים על זה דיון ודיון ציבורי רציני שיכול להיות שיתקיים בהשתתפות שרים ויכול להיות שצריך להיות כאן משרד החינוך, צריך להיות כאן משרד התעשייה, צריך להיות כאן משרד האוצר, צריך להיות משרד הרווחה וכולי.
משה גפני: אני עומד לקיים דיון על העניין הזה ויתכן שהוא יתקיים בשבוע הבא או בעוד שבועיים.
יעקב אדרי: מה קורה בינתיים עם הצו?
יואל חסון: אם עוברים שישים ימים, הצו מבוטל.
משה גפני: אדוני סמנכ"ל בכיר ברשות המסים, אני רוצה לשאול אותך לפני שאני מקבל החלטה מה אני עושה עם העניין הזה, האם אתה מוכן להביא הצעה לפני שר האוצר שיקפיא את הצו הזה מכיוון שאחרת הוא נופל.
משה גפני: אתה לא חייב לתת לי תשובה במקום אבל אם אתה הולך במתווה הזה שאנחנו נקיים כאן דיון יותר מעמיק ויותר רציני, ואז ננפה את הנושא הציבורי בעניין ואז נדבר רק מקצועית לגבי אחוזי המס, מתי הוא נכנס לתוקף וכולי, נושא עליו בכלל לא דנו.
משה גפני: האם אתה מוכן לעניין הזה?
משה גפני: בבקשה, תשיב לכולם ותשיב גם לי.
בועז סופר: אני אנסה לענות בקצרה עד כמה שאני יכול למרות שנשאלו הרבה מאוד שאלות.
בועז סופר: אני רוצה לומר לכם, לא נקודת רחמים ושום כלום אבל הדיונים לא סתם התמשכו הרבה שנים למרות שחלק מחברי הכנסת חושבים שלא הופעל שיקול דעת.
בועז סופר: אני מודה, באמת הבאתי הרבה נושאים לוועדת כספים ואפילו הרבה מאוד נושאים לא ממש קלים, אבל אני לא זוכר כל כך הרבה אינטרסים – אני לא רוצה לומר אינטרסנטים כי זה נתפס שלילי – של כל כך הרבה גורמים.
בועז סופר: יש כאן את ארגוני הסחר, יש כאן את שגרירות ארצות הברית, שגריר ארצות הברית בעצמו, יש כאן את כל האיחוד האירופאי, יש כאן את היצרנים הזרים מצד אחד שבאים ואומרים שאקבע מה שאני רוצה, אלף אחוזים מס, 20 שקלים לליטר, הם לא מתערבים אבל הם מבקשים שלא תהיה אפליה.
בועז סופר: כמובן שיש כאן גם הסכמים שאנחנו צריכים להיות כפופים אליהם.
בועז סופר: למשל, במסגרת ארגון הסחר העולמי יש מה שנקרא פאנל ליישוב סכסוכים.
בועז סופר: אמירה ברורה.
בועז סופר: מדינת ישראל מפירה את ההסכם.