GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדי פרנק: התיקון שהציעה היועצת המשפטית, מי שהציע אותו זאת ור"ה ו-ות"ת.
גדי פרנק: ור"ה ו-ות"ת הגיעו כרגע להסכמה שהם מסירים את ההצעה הזאת.
גדי פרנק: אפשר לחזור לנוסח המקורי של החוק.
משה גפני: בסדר, אבל לא שאלתי אתכם.
משה גפני: אני מאוד מכבד גם את ור"ה וגם את ות"ת, אבל רשות המסים, אצלם אני עובד ולא אצלכם.
משה גפני: רשות המסים מקבלת את הגרסה הראשונה או השנייה?
אורי אריאל: יש להם גרסה שלישית.
משה גפני: אנחנו הולכים על הנוסח הראשון ואת השני אני מכניס בהסתייגות.
שגית אפיק: "מוסד להשכלה גבוהה" - מוסד שהוא אחד מאלה: (1) מוסד שהוכר לפי סעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958 (להלן – המועצה להשכלה גבוהה).
שגית אפיק: (3) מוסד שהתואר שהוא מעניק הוכר לפי סעיף 28א לחוק המועצה להשכלה גבוהה.
שגית אפיק: "מוסד מחקרי" – מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2) לפקודה אשר מקדם, עורך או מקיים מחקרי, בתחומי לימודים ומחקר המתאימים לפעילותו של המוסד ומפרסם מחקרים בפרסומים היוצאים לאור על ידי המוסד המחקרי או בסיוע או בשיתוף עם מוסדות להשכלה גבוהה.
מיכל הנר דויטש: בכפוף להודעה של יובל לגבי הפוסט דוקטורנטים, אם ייכנסו בפנים, ההגדרה מתאימה, אבל אם הם לא ייכנסו, צריך להיות בסיפא "שאינו מוסד להשכלה גבוהה".
גדי פרנק: אם יהיו הסכמות לגבי הפוסט דוקטורנטים.
קריאה: הבנו שאתמול זה סוכם.
פפי יקירביץ: הבנו שזה סוכם אתמול ולכן אנחנו כאן.
פפי יקירביץ: זה לא מקובל עלינו.
משה גפני: אפשר להמשיך הלאה.
משה גפני: זה לא מעניין אותי.
משה גפני: היה זמן אתמול עד 2 בלילה.
שגית אפיק: "מכון מחקר תורני" – מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2) לפקודה שמקדם, עורך או מקיים מחקרים, בתחומי לימודים תורניים אשר הוכר על ידי משרד התרבות לעניין מתן תמיכה לפי חוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985.
יהודה נסרדישי: המילה "פקודה" – מיותרת.
משה גפני: משרד התרבות, זה בסדר?
רונית תירוש: הוא מהנהן בראש – כן.
ישראל נחמן חשין: כן.
שגית אפיק: "סטודנט" – מי שלומד לימודים לתואר אקדמי ראשון, שני או שלישי שהוכר לפי חוק המועצה להשכלה גבוהה.
מיכל הנר דויטש: זה הולך לפי א'-ב'.
מיכל הנר דויטש: לפני הגדרת "תמורה", רצינו להוסיף את סכום התקרה.
יהודה נסרדישי: לכתוב את סכום התקרה.
משה גפני: במה זה שונה?
מיכל הנר דויטש: זה חוזר חזרה להגבלת סכום, כן או לא, לגבי חוקרים.
משה גפני: למה זה צריך להיות שונה?
משה גפני: אתם במשרד התרבות מסכימים להגבלת סכום לגבי חוקר?
יובל וולמן: אדוני היושב ראש, כמו שאמר כאן נציג ות"ת, אנחנו רואים הבדל עקרוני בין חוקר לבין סטודנט.
יובל וולמן: לכן הדרישה שלנו למגבלת סכום נוספת.
נעם סגל: לנושא החוקר.
נעם סגל: אנחנו התלמידים, אנחנו יודעים מה המצב שלנו.
נעם סגל: חוקר בטר דוקטורט הוא איננו מועסק של האוניברסיטה.
נעם סגל: הוא לא מקבל תלוש משכורת.
נעם סגל: למעשה אין הבדל בינו לבין דוקטורט .
נעם סגל: משאירים אותו באוויר.
נעם סגל: הוא לא מועסק, הוא לא חוקר, וצריך למצוא פתרון.
נעם סגל: הרי החוק בא להסדיר את התחום האפור וצריך למצוא פתרון לנושא האפור של ה-בטר דוקטורט או כאן או כאן.
מיכל הנר דויטש: הפוסט דוקטורט הוא סוגיה אחרת.
נעם סגל: אבל כתוב כאן סטודנט, מי שלומד לתארים, כך שאו שהוא חוקר או שהוא פוסט.
נעם סגל: צריך להכליל אותו.
משה גפני: נחליט בעניין הזה.
שגית אפיק: משרד האוצר רוצה להכניס הגדרה של סכום התקרה.
חיים אורון: אני נכנס ויוצא, שמעתי אתמול שיש ממשלה חזקה ויציבה, ואני מבין איך היא נראית.
חיים אורון: אני מראש אומר לך שעל כל סכום שכאן יוצג, אני רוצה 10 אחוזים.
חיים אורון: הסתייגות 10 אחוזים, תוספת.
משה גפני: מדובר בממשלה חזקה ויציבה.
חיים אורון: אני לומד את זה.
חיים אורון: לכן אין לה בעיה לשאת בעוד 10 אחוזים.
משה גפני: הבוקר הקואליציה לא במיטבה.
משה גפני: אל תתעלל בה הבוקר.
חיים אורון: ככה היא בדיוק במיטבה.
חיים אורון: היא ככה מחזיקה.
חיים אורון: קונים, מוכרים, קונים, מוכרים.
חיים אורון: כל בוקר מישהו אחר.
חיים אורון: מחזיקים.
חיים אורון: בדברים הטובים לא עושים כלום.
חיים אורון: כך מחזיקים.
מיכל הנר דויטש: אנחנו מציעים 54 אלף שקלים שנתי, כך שסף המס לחוקר יהיה 9,000 שקלים.
זאב אלקין: זה לא הסיכום.
יעקב וירז'בינסקי: לגבי מה שקראו קודם.
יעקב וירז'בינסקי: מוסד תורני.
יעקב וירז'בינסקי: יש כאן תלות – "אשר הוכר על ידי משרד התרבות לעניין מתן תמיכה".
יעקב וירז'בינסקי: המכונים האלה מוכרים רק אחרי חמש שנים, כך שיוצא שבמשך חמש שנים אותו חוקר יקבל את הפטור.
יעקב וירז'בינסקי: התלות הזאת לא יכולה להיות.
יעקב וירז'בינסקי: הוא לא אשם שלא עברו חמש שנים.
שגית אפיק: החמש שנים מופיעות גם לגבי החוקר.
שגית אפיק: זאת הייתה ההגדרה מלכתחילה.
שגית אפיק: תסתכל בהגדרת חוקר.
שגית אפיק: גם שם כתבנו את זה.
מיכל הנר דויטש: כל אחד יהיה מכון מחקר?
מיכל הנר דויטש: כל אחד ישים שלט שהוא מכון מחקר?
חיים אורון: שגית, הסתייגות.
חיים אורון: 54,400 שקלים.
משה גפני: עוד לא החלטנו על זה.
משה גפני: אנחנו מחכים.
משה גפני: הקואליציה עובדת.
משה גפני: כאילו לא היו בעבר דברים כאלה והרבה יותר גרועים.
חיים אורון: כן, אתה צודק.
משה גפני: אני ישבתי כאן באופוזיציה ובאו אלי אנשי האוצר ואמרו לי שאצביע אתם נגד שר בממשלה בהצבעה בוועדת הכספים ועשיתי את זה.
משה גפני: בסדר, נמצא לעניין פתרון.
שגית אפיק: "תמורה" – לרבות כל התחייבות של הסטודנט או החוקר למתן שירות כלשהו למוסד להשכלה גבוהה או למוסד המחקרי או למכון מחקר תורני או למילוי תפקיד בו.
שגית אפיק: ולעניין זה כל אלה לא ייחשבו תמורה: (1) התחייבות של הסטודנט או החוקר להקדיש את מירב מרצו וזמנו ללימודים או למחקר.
שגית אפיק: (2) שימוש שלח המוסד להשכלה גבוהה או של המוסד המחקרי או של מכון המחקר התורני במחקרו או בממצאיו של הסטודנט או החוקר, לרבות בדרך של פרסום שמו של המוסד כאמור במחקר.
שגית אפיק: (3) פעילות קהילתית או חברתית של הסטודנט או החוקר מטעם המוסד להשכלה גבוהה או המוסד המחקרי או מכון המחקר התורני, לפי העניין, או בזיקה אליו.
מיכל הנר דויטש: כאן צריך להוסיף למעט תמלוגים.
מיכל הנר דויטש: הכוונה של ההגדרה הזו הייתה להיטפל לנושא האדרת שם בשומות מס הכנסה.
משה גפני: מישהו מתנגד למה שהיא אומרת, למעט תמלוגים?
משה גפני: משרד התרבות.
אלה גור: שאלה ליועצת המשפטית של הוועדה.
אלה גור: בהגדרת תמורה, בסעיף קטן (2), כאשר אנחנו מדברים על מחקר או ממצאים, האם זה כולל ספר?
אלה גור: עיקר הפירות במוסדות מחקר תורניים הם ספרים.
שגית אפיק: זאת הייתה הכוונה.
אלה גור: אפשר להוסיף ספר?
שגית אפיק: לא צריך להוסיף ספר.
שגית אפיק: זה נכלל.
אלה גור: אנחנו רוצים להימנע משאלות פרשניות.
שגית אפיק: זה נכלל בהגדרה.
אלכס מילר: יש לך את זה בפרוטוקול.
שגית אפיק: לא צריך להוסיף.
שגית אפיק: ההגדרה היא רחבה.
שגית אפיק: כל שימוש או במחקר או בממצאים, לרבות פרסום.
יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, אני יושב כאן ומחריש.
יהודה נסרדישי: כל נקודה שעולה, יש כאן חברי כנסת שבאנו אליהם היום והם ישמיעו את דבריהם.
יהודה נסרדישי: יש כאן נציגות של רשות המסים ומנהל רשות המסים בא אליך היום.
יהודה נסרדישי: יושב כאן נציגו של משרד האוצר.
יהודה נסרדישי: אני לא מבין, על כל דבר צריך לראות האם זה המקובל עליכם והאם זה טוב לכם.
יהודה נסרדישי: אתה יודע, אתה מחוקק ואני גובה מס.
יהודה נסרדישי: זאת אומרת, אני פונה אליכם בקריאה שלא נלך לכל מיני תחומים שאנחנו נפרוץ את הסכר.
יהודה נסרדישי: אתה יודע שאני איש מסים הרבה מאוד שנים.
משה גפני: איש מסים מאוד מוכשר, מאוד מסור ומאוד נאמן.
משה גפני: אנחנו משתדלים להיות חברי כנסת מאוד מסורים ומאוד נאמנים.
משה גפני: אתם גם רציתם מע"מ על פירות וירקות, ולא נתנו.
משה גפני: רציתם להוריד מס הכנסה ולא נתנו כמו שרציתם.
יהודה נסרדישי: התקדימים שאתם מובילים בהצעת החוק הזאת, הם פריצת סכר של דיני המס במדינת ישראל.
יהודה נסרדישי: לכן לכולנו, לא רק כגובה מס אלא גם לכם, יש אחריות לשמור על המסגרת.
משה גפני: אדוני מנהל רשות המסים, בגלל שאני חבר טוב שלך ואני מאוד מכבד אותך ומעריך אותך, אפשרתי לך לומר את הדברים.
משה גפני: אסור להגיד את המשפט הזה בדיון הזה.
משה גפני: את המשפט הזה היה צריך להגיד בממשלה, היה צריך להגיד בדיון הראשון, היה צריך להגיד במליאת הכנסת אבל לא עכשיו.
משה גפני: עכשיו זאת רק הצבעה.
משה גפני: לגבי האחריות, הפריצה וכל הדברים האלה, גם לי יש מה לומר אבל אני לא אומר.
אלכס מילר: זה לא היה קורה אם לא היו רוצים לגבות מס.
יהודה נסרדישי: הצהרנו בדיון הזה כאן ואמרנו שמנהל רשות המסים יוציא הוראת נוהל, יבהיר מה כן ומה לא.
יהודה נסרדישי: את הפשרה הזאת היה צריך לקבל.
אלכס מילר: כבר שבע שנים אתם בבית משפט.
משה גפני: אחרי שהתברר לנו שהוראות נוהל בנושאים מסוימים הן הוראות נוהל מחייבות.
משה גפני: יש לי כמה דברים שאין בהם הוראות נוהל.
אמנון כהן: יש גם חקיקות שלא מתייחסים אליהן.
משה גפני: אני מדבר על הוראות נוהל.
משה גפני: אני מתחנן להוראות נוהל.
מנחם נאמן: אני רוצה להסביר לגבי הבקשה של רשות המסים להוסיף את "למעט תמלוגים".
מנחם נאמן: על התמלוגים משלמים מיסוי, משלמים מס מלא על תמלוגים.
מנחם נאמן: אני חושב שזה פשוט לערב מין בשאינו מינו.
מנחם נאמן: זה הופך את המלגה לחייבת במס.
מנחם נאמן: על התמלוגים משלמים מס, אין מחלוקת, אבל אני לא רוצה שאולי בעתיד יקבלו פעם תמלוגים, איזשהו מחקר, בגלל זה המלגה עכשיו תהיה חייבת במס.
יהודה נסרדישי: למה לא לכתוב כאן גם דיבידנד?
משה גפני: מר נסרדישי, קיבלתי את העמדה שלך.
משה גפני: עורך דין נאמן צריך לעשות את תפקידו.
משה גפני: אנחנו נמצאים כאן במשטר כזה שכל אחד יכול לדבר וכל אחד מביע את עמדתו.
משה גפני: במקרה הזה קיבלתי את עמדתו של מנהל רשות המסים כך שאתה סתם מתעצבן.
יהודה נסרדישי: אמרתי שיוסיף גם דיבידנד.
משה גפני: כאמור, אני מקבל את עמדתך.
יהודה נסרדישי: אני מודה לך.
מיכל הנר דויטש: מה העניין של האדרת שם?
מיכל הנר דויטש: האיש כותב מחקר והאוניברסיטה שמה את שמה על זה וחלק מהשומות מדברים על האדרת השם.
מיכל הנר דויטש: האוניברסיטה מפרסמת את המחקר.
מיכל הנר דויטש: היא לא עושה מזה ספר ומוציאה אותו.
מיכל הנר דויטש: זה כבר לא כאן.
מיכל הנר דויטש: זאת כבר תמורה.
שגית אפיק: אם כך, צריך להבהיר את זה כי אנחנו הבנו שזה כולל.
נעם סגל: אבל האוניברסיטה תפרסם אותו בכל מקרה, אם הוא קיבל מלגה ובין אם לא קיבל מלגה.
נעם סגל: המלגה היא לא למטרת הפרסום.
משה גפני: להוסיף את הספר להגדרה.
משה גפני: אנחנו מקבלים את העמדה שלכם.
שגית אפיק: "תקופת הלימודים" – תקופת הלימודים של הסטודנט אשר הוגדרה בתקנון המוסד להשכלה גבוהה לגבי סוג הלימודים האמור.
שגית אפיק: "תקופת המחקר" – תקופת המחקר של חוקר כפי שהוגדרה על ידי המוסד המחקרי או המכון למחקר תורני.
מיכל הנר דויטש: לגבי הגדרת תקופת לימודים: ובלבד שלא תעלה על כל אחד מאלה לפי העניין: (1) לגבי מי שלומד לתואר אקדמי שני, לא חלפו שלוש שנות מס מהיום שהחל את לימודיו לתואר האמור.
מיכל הנר דויטש: (2) לגבי מי שלומד לתואר אקדמי שלישי, לא חלפו שש שנות מס מהיום שהחל את לימודיו לתואר האמור.
מיכל הנר דויטש: בהגדרת תקופת מחקר, בסופה יבוא: ובלבד שלא תעלה על שלוש שנות מס.
זאב אלקין: שלוש שנים ל-מ.א.
זאב אלקין: ושש שנים לדוקטורט.
קריאה: מה עם מי שיצאה לחופשת לידה?
מיכל הנר דויטש: אלה שנות מס.
קריאה: לא, אלה צריכות להיות שנות לימוד.
מיכל הנר דויטש: בפקודה אין לנו שנות לימודים.
אלכס מילר: נעשה 4 ו-7.
משה גפני: אלה עכשיו הנקודות השנויות במחלוקת.
משה גפני: עד עכשיו הסכמנו כמעט על הכל.
משה גפני: אני רוצה שעורך דין מיכל דויטש תחזור על ההצעה שלה ותקשיבו לה בשלמותה.
מיכל הנר דויטש: בהגדרת תקופת הלימודים, בסופה יבוא: ובלבד שלא תעלה על כל אחד מאלה לפי העניין.
מיכל הנר דויטש: (1) לגבי מי שלומד לתואר אקדמי שני, לא חלפו שלוש שנות מס מהיום שהחל את לימודיו לתואר האמור.
מיכל הנר דויטש: (2) לגבי מי שלומד לתואר אקדמי שלישי, לא חלפו שש שנות מס מהיום שהחל את לימודיו לתואר האקדמי.
מיכל הנר דויטש: בהגדרת תקופת מחקר, בסופה יבוא: ובלבד שלא תעלה על שלוש שנים.
יעקב אדרי: שלוש שני לתואר שני ושש שנים לתואר שלישי.
רונית תירוש: אבל אם שנת הלימודים מתחילה באוקטובר, כבר הלכה לי שנת מס שלמה.
משה גפני: חבר הכנסת אלקין, מה אתה מציע?
זאב אלקין: כמה נקודות.
זאב אלקין: קודם כל, אני מכיר את הסיפור הזה כשנות לימודיו ולא כשנות מס, בסיכום שהיה.
זאב אלקין: לכן אם הולכים על שנות מס, זה דורש להוסיף לפחות שנה למספרים שאת נוקבת בהם.
זאב אלקין: שנית, למרות שזה הסיכום – אגב, במקרה הזה, זה באמת הסיכום בין ור"ה ו-ות"ת לבין משרד האוצר – שוחחתי על כך עם שר האוצר בלילה ואמרתי לו שלמרות שזה הסיכום, לגבי דוקטורנטים אני מתנגד לשש שנים ודורש להעלות את מספר השנים לשבע, ובשיחה שהייתה לי אתו הוא הסכים.
זאב אלקין: לכן אני מציע לקחת את הבסיס שלוש לתואר שני, שבע שנים לדוקטורט, אם הם מתעקשים על שנות מס ולא על שנות לימודים.
זאב אלקין: אני מציע לקחת שלוש ושבע, ואם דורשים שנות מס ולא שנות לימודים, צריכה להיות שנה נוספת.
זאב אלקין: זה אומר 4 שנים ושמונה שנים.
יהודה נסרדישי: האם לימודי דוקטורט צמודים לשנת לימודים?
יהודה נסרדישי: מדוע אתה מוסיף כאן?
מנחם נאמן: הם צמודים.
יהודה נסרדישי: לא נכון.
זאב אלקין: בוודאי שכן.
משה גפני: אני לא מרשה את הדיאלוג הזה.
זאב אלקין: לגבי מכוני מחקר.
זאב אלקין: אני מכיר את המגבלה של שלוש שנים לגבי פוסט דוקטורנטים.
פפי יקירביץ: פוסט דוקטורנטים זה ארבע שנים.
זאב אלקין: אני לא מכיר לגבי כל החוקרים.
זאב אלקין: השאלה אם אתם מסכימים לזה כי זה הרבה יותר רחב.
30686: אנחנו לא מסכימים.
זאב אלקין: בפוסט דוקטורנטים, אני מבין את המגבלה הזאת לארבע שנים.
ישראל נחמן חשין: אנחנו מתנגדים להגבלת זמן.
פפי יקירביץ: אני רוצה לציין שאם מגבילים את תקופת הלימודים, אי אפשר לעשות את זה באופן רצוף.
פפי יקירביץ: יש לנו תלמידות שיוצאות לחופשות לידה, יש לנו עכשיו עניין לעודד תלמידות דוקטור ופוסט דוקטורט.
פפי יקירביץ: חייבים לקחת בחשבון שנות לימוד ולא מתי היא החלה ללמוד ויצאה לשנה של חופשת לידה.
גדי פרנק: מבחינת ות"ת, אנחנו דורשים את הסיכום הזה של הגבלה על תקופת הזמן.
גדי פרנק: לכן גם יושב ראש ות"ת דיבר גם אתך.
משה גפני: אני לא אומר על מה הוא דיבר אתי, אבל לא היה נוסח כזה בשיחה שלו אתי.
זאב אלקין: אמר לי יושב ראש ות"ת שהוא הסכים לזה אבל אין לו אינטרס.
גדי פרנק: הבוקר הייתה שיחה עם שר החינוך וגם שר החינוך הצטרף לבקשה הזאת של הגבלת זמן ברורה מבחינת מספר השנים.
גדי פרנק: מבחינת השנים בדיוק, אנחנו הצענו את ההצעה שאנחנו חושבים שהיא נכונה ואתם סוברנים להחליט.
משה גפני: אנחנו מדברים על פרופסור טרכטנברג?
משה גפני: מכיוון שהוא דיבר אתי, מה הוא אמר אני יודע, כך שאל תאמר לי מה הוא אמר.
משה גפני: שמעתי בדיוק מה הוא אמר.
יעקב אדרי: אפשר להסביר לנו למה הם דורשים להגביל?
משה גפני: כבר אין לי כוח להסברים.
אלה גור: בשם מכון הרטמן ומכוני המחקר, אני רוצה לחדד.
אלה גור: אנחנו לא היינו מודעים עד לרגע זה לדרישה להגבלה, לא בזמן ולא בסכום.
אלה גור: ההצעה על המגבלה בסכומים, לא הבנתי אותה עד לרגע זה.
אלה גור: אנחנו כמובן מתנגדים לזה.
אלה גור: הצעת החוק שעמדה בפנינו לא כללה לא את ההגבלה הזו ולא את ההגבלה הזו.
אלה גור: אנחנו לא דיברנו לא עם שר האוצר ולא עם שר החינוך, גם לא עם פרופסור טרכטנברג בשעה 12 בלילה,.
אלה גור: היות שאנחנו כן נכללים בהצעת החוק, אני חושבת שכן היה צריך לפחות לדבר אתנו ולשמוע את דעתנו.
אלה גור: נכון להיום החוקרים אצלנו בוודאי ובוודאי שלא מוגבלים לא בשלוש שנים ולא בארבע שנים.
אלה גור: הם גם לא מוגבלים בכללים של ה-ות"ת לצורך העניין.
אלה גור: אם ל-ות"ת יש את האינטרסים שלה להגביל את זמן המחקר על החוקרים של מכוני המחקר, הם לא מוגבלים.
אלה גור: כל עוד הם חוקרים, אנחנו מעודדים אותם לחקור ובהתאם המלגות שהם מקבלים.
נעם סגל: עם כל הכבוד, אני הדוקטורנט ואני המסטרנט ואני יודע כמה זמן זה לוקח.
נעם סגל: ל-ות"ת יש הגדרה תקנית של שנות תואר.
נעם סגל: למה לא ללכת לפי ההגדרה האקדמית?
אלכס מילר: הם מדברים כאן בשנת מס ולא בשנת לימודים.
נעם סגל: אבל יש הגדרה תקנית.
נעם סגל: שנית, זה לפעמים לוקח יותר זמן.
נעם סגל: לי לקח תואר שני ארבע שנים כי יש לי ילדים והייתי צריך להתפרנס.
נעם סגל: לפעמים זה לוקח גם יותר זמן.
יעקב וירז'בינסקי: מכוני מחקר תורניים עוסקים בעיקר בהוצאת ספרים, כפי שנאמר.
יעקב וירז'בינסקי: אי אפשר להגביל את הדבר הזה לשנים, כך שבאמצע הספר יפסיקו אותו כדי שמישהו אחר יסיים אותו.
יעקב וירז'בינסקי: זה לא שייך.
רונית תירוש: תראו איך באנו להצביע אבל נגררנו לשעתיים דיון.
משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל, מה אתה מציע?
אורי אריאל: אנחנו מציעים – חבר הכנסת אמנון כהן ואני – שבעמוד 3, לגבי מכון מחקר תורני, שם כתוב "אשר הוכר על ידי משרד התרבות", יישאר "אשר הוכר או בתהליכי הכרה במשרד התרבות לעניין מתן תמיכה".
אורי אריאל: אני מבקש את הסכמתכם לכך.
יעקב אדרי: מה זאת אומרת בתהליכים?
חיים אורון: אני מבקש לומר "מכון מחקר של יהדות מתקדמת", ליד מכון מחקר תוכני.
שגית אפיק: מוסד ציבורי.
משה גפני: מכון מחקר של יהדות מתקדמת, אם למשל יש להם ישיבה, הם מקבלים מתקציב הישיבות.
משה גפני: אין הבחנה כזאת.
אורי אריאל: חבר הכנסת אורון, זה בסדר.
שגית אפיק: תהליכי הכרה הופך את זה למשהו מאוד אמורפי.
שגית אפיק: צריך לזכור שאנחנו בפקודת מס הכנסה ובסופו של דבר פקיד שומה יצטרך לבחון אם התקיים או לא התקיים.
אורי אריאל: משרד התרבות יודיע שהמוסד בתהליכי הכרה.
אורי אריאל: הרי יש גוף שמאשר.
שגית אפיק: ואם הוא לא יוכר?
אורי אריאל: אני מוסד שבא ואומר שאני בתהליכי הכרה.
אורי אריאל: משרד התרבות יודיע שאני בתהליכי הכרה.
שגית אפיק: משרד התרבות לא יודע מה זה תהליכי הכרה.
30686: לא ברורה לנו ההגדרה של תהליכי הכרה.
אורי אריאל: אנחנו נגיש את זה כהסתייגות.
רונית תירוש: למה בהגדרה של סטודנט מגדירים תואר ראשון, שני ושלישי ולא מכניסים את הפוסט דוקטורט?
שגית אפיק: עוד לא החלטתם לגבי הפוסט דוקטורט.
שגית אפיק: יש שלוש שאלות שנשארו פתוחות: הפוסט, התקופה והתקרה.
שגית אפיק: אלה שאלות שצריך להכריע בהן.
משה גפני: אנחנו מפסיקים את הישיבה לחמש דקות.
משה גפני: אנחנו מחדשים את הישיבה.
משה גפני: אני עובר להצבעה.
משה גפני: להלן הסיכומים, וכמובן ההסתייגויות יעלו למעלה.
משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון, אתה עומד על ההסתייגויות שלך?
משה גפני: הן יעלו למעלה.
אמנון כהן: גם שלי למעלה.
אמנון כהן: גם של אורי אריאל למעלה.
שגית אפיק: נתחיל מההגדרה של סטודנט.
שגית אפיק: בהגדרה של סטודנט יהיה: מי שלומד לימודים במוסד להשכלה גבוהה לתואר אקדמי, וירדו הראשון, השני או השלישי.
שגית אפיק: לעניין תקופת הלימודים של הסטודנט, המגבלה תהיה רק ביחס לתואר אקדמי שני, שזה יהיה ארבע שנים, ולתואר אקדמי שלישי, שזה יהיה שמונה שנים.
אמנון כהן: שנות מס.
שגית אפיק: שנות מס, משום שהוספה שנה.
שגית אפיק: לגבי החוקרים, תקופת הלימודים תהיה 12 שנות מס.
קריאה: אבל יש הגבלה בסכום.
שגית אפיק: הגבלה בסכום לגבי החוקרים תהיה 12 אלף כולל.
שגית אפיק: זאת אומרת, החישוב יהיה 12 אלף פחות מדרגת המס כפול 12 חודשים.
שגית אפיק: נכון?
שגית אפיק: זאת ההסכמה.
שגית אפיק: קריאה: המלגה 12 אלף?
שגית אפיק: 12 אלף כולל המדרגה.
שגית אפיק: זה 12 פחות 4 וחצי כפול 12.
שגית אפיק: זה 7 וחצי כפול 12.
זאב אלקין: בפועל זה 7 וחצי.
משה גפני: מס שכר לא יהיה.
שגית אפיק: זה תיקון לחוק המע"מ.
משה גפני: רבותיי, אני עובר להצבעה.
שגית אפיק: כולל התוספות שעלו בישיבה לגבי ספר ולגבי תמלוגים.
משה גפני: לגבי ההסתייגויות, ההסתייגויות כולן יעלו למליאה.
שגית אפיק: יש הסתייגויות מהותיות?
משה גפני: יש הסתייגויות מהותיות.
שגית אפיק: של תהליכי הכרה.
יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר מילה.
יהודה נסרדישי: לגבי מס שכר.
יהודה נסרדישי: זה לא נמצא בפקודת מס הכנסה אלא זה בחוק מע"מ, כך שאתה לא יכול כאן לעשות את זה.
משה גפני: אני יכול.
משה גפני: אני אוסיף את זה.
שגית אפיק: יש תיקון של משרד התרבות.
שגית אפיק: במקום מוכר על ידי משרד התרבות יהיה נתמך על ידי משרד התרבות.
משה גפני: אנחנו מצביעים על הצעת חוק פקודת מס הכניסה (מספר 165) (פטור ממס על מלגה לסטודנט), התש"ע-2010.
חיים אורון: אם אני מקבל ממשרד התרבות אלף שקלים, בזה קיבלתי פטור ממס הכנסה?
משה גפני: מדובר במחקר.
חיים אורון: איזה מנגנון אתם רוצים כאן?
חיים אורון: אתם השתגעתם לגמרי.
חיים אורון: אני באתי למשרד התרבות וביקשתי למכון בקיבוץ סעד.
חיים אורון: אז כל שעובד במכון בפנים?
שגית אפיק: רק הרישא של ההגדרה.
משה גפני: יש הגדרה ברורה.
אורי אריאל: יש מוסד שמוכר על ידי המשרד.
אורי אריאל: סימן שהוא עומד בתנאים בהם הוא צריך לעמוד, אבל הוא לא נתמך כי הוא לא הגיש את הבקשה.
אורי אריאל: מה הקשר לנתמך?
משה גפני: למה באמת לא מוכר?
אורי אריאל: המוסד מוכר על ידכם.
30686: אנחנו תומכים בהם לפי מבחני תמיכה בסעיף 3(א) לחוק יסודות התקציב.
חיים אורון: מה אומרים מבחני התמיכה?
אורי אריאל: אני לא רוצה לעכב ולכן אני מציע שנגיע להסכמה.
רונית תירוש: כפי שאומר חבר הכנסת אורון, יכולה להיות בעיה.
משה גפני: אני מביא להצבעה את הנוסח של מוכר.
משה גפני: הכוונה היא מאוד ברורה.
משה גפני: מדובר בהגדרות של חוקרים ושל כל מה שנלווה לעניין הזה.
משה גפני: אם יתברר שמבחינה משפטית הנוסח יצטרך להיות כמו שאת אומרת, אנחנו מסמיכים אתכם להגדיר את זה.
משה גפני: אני מציע על מוכר.
משה גפני: גם חבר הכנסת אורי אריאל יהיה בדיון הזה.
מיכל הנר דויטש: צריך שיהיה ברור שהחוקר שאנחנו מדברים כאן עליו הוא החוקר שלומד.
משה גפני: זאת ההגדרה.
מיכל הנר דויטש: חוקר שלומד ולא אחד שבא לחקור.
מיכל הנר דויטש: חוקר שלומד.
שגית אפיק: זאת אומרת, נוסיף להגדרה מי שמשמש חוקר ולומד במכון מחקר תורני.
משה גפני: אנחנו מצביעים על הצעת חוק פקודת מס הכניסה (מספר 165) (פטור ממס על מלגה לסטודנט), התש"ע-2010 של חברי הכנסת רונית תירוש ואלכס מילר על כל השינויים שהכנסנו במהלך הדיונים, על כל מה שהוקרא על ידי היועצת המשפטית של הוועדה.
משה גפני: כל ההסתייגויות שהוגשו, יעלו למליאה.
משה גפני: אני מבקש לאשר את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת החוק אושרה נמנע אחד, הרוב בעד.
משה גפני: אני מודה לרשות המסים, למנהל רשות המסים.
משה גפני: אני מודה ליועץ שר האוצר, אני מודה לראשי האוניברסיטאות, אני מודה לחברי הכנסת המציעים, אני מודה למי שטרח ועסק בהצעת החוק.
אלכס מילר: אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים.
אלכס מילר: אנחנו נעסוק היום בשלושה נושאים כאשר הנושא הראשון הוא עולים במגזר העצמאי, הסוגיה הנוספת עוסקת בהכרה בהוצאות אירוח לצורכי מס.
אלכס מילר: כאשר הקמנו את הוועדה ציינתי שאנחנו עוסקים בנושא הגלובלי והנושא השני הוא תת נושא אותו אנחנו מקבלים בעקבות פניות הציבור שמעונין להעלות נושא כלשהו לסדר היום של הוועדה בכנסת.
אלכס מילר: אני מברך את חברי הכנסת שמשתתפים אתנו בדיון.
אלכס מילר: חשוב לציין שמרכז המחקר והמידע של הכנסת – ונמצאת כאן נציגתו – עשה עבודה נפלאה במחקר בנושא אנשים ועולים במגזר העסקי כעצמאים.
אלכס מילר: יש לנו בעיות כאלה ואחרות להן אנחנו מחפשים פתרון.
אלכס מילר: כל המטרה הסופית בסופו של דבר היא לשלב כמה שיותר, לתת כמה שיותר הזדמנויות, לפרוץ את אותם חסמים שקיימים במערכת הזאת.
אלכס מילר: נתחיל את הדיון בנושא הראשון, עולים בעסקים קטנים ובינוניים.
אלכס מילר: במחקר - שאני מקווה שנמצא לפניכם וכי עברתם עליו – בולט שמכלל העצמאים, כ-9 אחוזים הם גברים ו-5 אחוזים הן נשים.
אלכס מילר: אנחנו רואים במחקר שאותם החסמים שקיימים היום במדינת ישראל, החסמים התרבותיים והחינוכיים שמצביעים על הפחדים מפני עמידה מול הבירוקרטיה הישראלית, הפחד מהיכולת לנהל עסק בנוסף לטיפול במשפחה.
אלכס מילר: אני חושב שדווקא את הנושאים האלה נוכל להעלות כאן.
אלכס מילר: נמצאים כאן נציגי המשרדים השונים שיוכלו לומר לנו מה נעשה אצלם במשרדים, איזה פרוייקטים ואיזה יוזמות.
אלכס מילר: כמובן שאנחנו מברכים על כל דבר שקורה ואנחנו יודעים שהנושא של העסקים הקטנים הוא נושא לא קל במדינה.
אלכס מילר: יש הרבה מאוד בעיות שעל חלקן דיברנו בישיבה הקודמת, כמו נושא המיסוי, ואנחנו רואים גם תופעה של סגירת אלפי עסקים בעקבות המשבר הכלכלי האחרון.
אלכס מילר: אני אישית חושב שכאשר יש רעיון טוב, צריך לבדוק וצריך לעשות הכל כדי שבסופו של דבר אנחנו נוכל לומר שהמדינה נתנה הכל לאותו אדם שיש לו רעיון, שיש לו יוזמה ויש לו רצון.
אלכס מילר: כמובן שהפרמטר הגדול ביותר הוא עניין האשראי.
אלכס מילר: הכסף.
אלכס מילר: אם אנחנו מצליחים למצוא דרך להבטיח לאותו אדם שאם הרעיון שלו הוא טוב, שניתן באמת להפיק ממנו תמורה כספית, בסופו של דבר אנחנו גם צריכים למצוא דרך לחזק אותו ולתמוך בו כמי שהולך על יוזמה כזאת.
אלכס מילר: אני מציע שמי שרוצה להתייחס לנושא הזה, יעביר אלי את שמו.
אלכס מילר: יש מישהו שרוצה להתייחס לנושא הנשים?
אלכס מילר: חברת הכנסת זועבי, את רוצה להתייחס עכשיו או שאת רוצה לשמוע את הדוברים?
חנין זועבי: אני אשמע.
חנין זועבי: מי הכין את המחקר הזה?
אלכס מילר: מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
מוטי שפירא: אני מלשכת ארגוני העצמאים, לה"ב.
מוטי שפירא: זה נכון שהבסיס לחסמים שמופיעים כאן, אני מניח שהם נתנו כאן כרגע מדגם של נושא שמשתקף דרך קורס שאנחנו עשינו בלה"ב ואני לא חושב שאנחנו היחידים שעושים את זה במדינת ישראל, אבל המיקוד שלו היה ספציפי בנושא של כ-30 נשים מכלל אוכלוסיות יזמיות, עצמאיות, במקצועות חופשיים.
מוטי שפירא: עשינו קורס לאורך זמן שבא בעצם לגלות מה הם החסמים ובא גם לתת איזה שהם פתרונות.
מוטי שפירא: הדברים שכתובים כאן, הם משקפים באמת את מה שנמצא בקורס הזה ואני מסכים שאלה לא כל החסמים.
מוטי שפירא: אני רוצה לומר כמה דברים בכללי בהתייחסות לעניין הזה של שילוב נשים עצמאיות בכלל.
מוטי שפירא: דרך אגב, לפי דעתי זה נכון לגבי עולים, אם כי לגבי עולים יש מערכת אחרת של תמיכה.
מוטי שפירא: מדינת ישראל לפי דעתי עדיין לא עברה את המחסום של התובנה שצריך לעודד בכלים הרבה יותר משוכללים ולהסיר את החסמים והפחדים מעבודה כעצמאים, בין אם אלו נשים, בין אם אלה גברים, בין אם אלה גברים, בין אם אלה מיעוטים, בין מי שזה לא יהיה.
מוטי שפירא: עדיין אנחנו לא שם.
מוטי שפירא: כתוצאה מזה שאנחנו לא שם עדיין, בכלל מי שיסתכל על הנתונים הסטטיסטיים, כאן כתוב לך שגברים מהווים 8,9 אחוזים, אבל מי שיסתכל על הנתונים האלה לאורך זמן – ישנו כאן ברוך שהוא הכלכלן של התאחדות המלאכה והתעשייה – יראה תופעה מעניינת בישראל והיא שונה מאירופה.
מוטי שפירא: בישראל מספר העצמאים לא עולה בשיעורים תואמים לגידול האוכלוסייה.
מוטי שפירא: זאת אומרת, ברוב מדינות העולם, לפחות הגידול בעצמאים הוא בגובה הגידול של האוכלוסייה ויש מקומות שהגידול בעצמאים עולה ואומר גם למה.
מוטי שפירא: לדוגמה, אם אנחנו מדברים על נשים, יש קבוצה גדולה מאוד של נשים שפורשות היום למשל מהוראה והן בגילאי 55 או 50 ומשהו, וחלק גדול מהנשים הללו הולך לעבודה כעצמאיות.
מוטי שפירא: הן לא מתחילות להיות עוד פעם שכירות אלא הן הולכות לעבוד כעצמאיות.
מוטי שפירא: במדינת ישראל משום מה השיעור הזה לא עולה.
מוטי שפירא: למה?
מוטי שפירא: מפני שקורים כאן כמה דברים ביחד.
מוטי שפירא: אני אומר דווקא משום שנמצאת כאן הרשות לעסקים קטנים והמט"ים.
מוטי שפירא: אני חושב שהמדינה עושה טעות אם היא תחליש את הנושא של המט"ים.
מוטי שפירא: אמנם הקימו עכשיו סוכנות במשרד התעשייה, אבל יש חשיבות מאוד גדולה שהמט"ים, כזרוע ביצועית של הממשלה ב-22 או ב-20 ומשהו מרכזים בארץ, יהיו מספיק חזקים כדי לתת פתרונות ומידע לכולם, יקבלו את התקצובים המתאימים ומעליהם תהיה סוכנות או מערכת שתוכל לתת להם פתרונות כמו שצריך.
מוטי שפירא: מתפתחת בארץ – דרך אגב, זה קיים בכל העולם - קבוצה מאוד משמעותית של נשים.
מוטי שפירא: שוב, בעניין הזה אלה ישראליות עולות או ישראליות ששוהות בארץ, נשים שעובדות כפרילנסריות בעיקר בענפי התקשורת.
מוטי שפירא: זה מספר גדול מאוד של נשים.
מוטי שפירא: שלשום הייתה כתבה בגלובס, אבל אנחנו בלה"ב מקדמים גם הצעת חוק בנושא הזה ונדמה לי שגם אתה, היושב ראש, חתום עליה.
מוטי שפירא: זאת קבוצה שלמה שהיום כמעט עובדת בתנאי שעבוד מוזרים.
מוטי שפירא: אלה בנות, בעיקר, 95 אחוזים מהם הן נשים, עובדות כעצמאיות על ידי מעסיק אחד.
מוטי שפירא: קרוב ל-90 אחוזים מנפח העסקתן אצל מעסיק אחד, בעבודה כעצמאיות אבל בעצם כשכירות.
מוטי שפירא: הן עובדות כשכירות.
מוטי שפירא: אין להן שום תנאים מאותו מעסיק בודד.
מוטי שפירא: הן די מוגבלות ולא יכולות לעבוד אצל מעסיק אחר.