GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: לפי דעתי כאן זה נראה לי דבר די סגור אבל הם רוצים להעיר משהו, שיעירו משהו ושבועיים זה מספיק.
חיים אורון: זה לא הסכם עם הפלשתינאים אלא זה שמישהו רוצה לומר שהתקורה היא לא מיליון ו-200 אלא כמה תהיה התקורה לאדמיניסטרציה, בשנה הראשונה 3 מיליון, בשנה השנייה 2 מיליון, בשנה השלישית ואילך מיליון ו-200.
חיים אורון: הם רוצים לומר רק מיליון, תביאו מיליון ונגמור את העניין.
קריאה: עם מיליון אי אפשר לעשות כלום.
חיים אורון: מיליון, תקורה.
שלי יחימוביץ': למשרד הביטחון העברנו מיליארד בלי שום בעיה.
ציון פיניאן: הבעיה היא חמורה וכואבת, אבל הפתרון הוא פתרון פוליטי.
ציון פיניאן: יש הסכם וצריך לכבד את ההסכם.
ציון פיניאן: כל הנושא הזה יקום וייפול לפי הלחצים של מפלגת העבודה.
שלי יחימוביץ': אל תגיד את זה כי אז אתה מתנער מהכוח שלך כאן בוועדה.
ציון פיניאן: לא, אני לא מתנער.
ציון פיניאן: אני מצטרף ללחצים.
שלי יחימוביץ': אתה צריך להילחם על זה בלי הבדלי מפלגות.
ציון פיניאן: הרב גפני יודע שאני בעד קיום הסכמים.
ציון פיניאן: גם אם זה כואב, אני בעד קיום הסכמים.
משה גפני: זה נכון, אבל את צודקת, חברת הכנסת יחימוביץ, שכאן צריכה להיות מלחמה כוללת.
חיים אורון: הפעם זה יותר פשוט.
ציון פיניאן: במשך תשעת החודשים שאני כאן, אני חושב שיצאתי הרבה מאוד נגד המפלגה שלי בנושא של קיום הסכמים.
שלי יחימוביץ': אני לא יכולה לצאת נגד המפלגה שלי.
שלי יחימוביץ': לא נגד היושב ראש.
ציון פיניאן: כל מה שאני חתום עליו, אני צריך לקיים.
משה גפני: חבר הכנסת פיניאן הוכיח את זה פעמים רבות.
משה גפני: משרד התעשייה גם רוצה להתייחס לנושא?
חנה גד: אני רוצה להתייחס לצד של החשב הכללי.
חנה גד: אני אמנם יושבת במשרד התעשייה אבל אני נציגת החשב הכללי.
חנה גד: העיר כאן אבי ברק לעניין עמדת החשב הכללי, לזה שהוא עיכב את העברת הכסף וכולי.
חנה גד: עמדת החשב הכללי היא שאנחנו רוצים לדאוג שהכסף, שמטרתו של הכסף, אותם כספים שישבו בעבר בתקציבינו ולא הועברו, בין היתר לא הועברו בגלל בעיות שהיו מול ההסתדרות.
חנה גד: בעיה אקוטית שהייתה היא שהם רצו שאנחנו למעשה נעביר את כל ה-60 מיליון שקלים באותה שנה או אפילו על פני שנתיים ביום הראשון לקופת אותה עמותה.
חנה גד: החשב הכללי, תפקידו לדאוג שהכסף הזה יגיע ליעדו ומה שאומר החשב הכללי זה שברגע שתגדירו קריטריונים, תסכמו אותם עם משרד התעשייה, אנחנו נדע מי אוכלוסיית היעד, אנחנו נעביר את הכסף.
משה גפני: איפה זה עומד עכשיו מבחינת החשב הכללי?
חנה גד: החשב הכללי מעונין לקדם את זה.
משה גפני: מעונין, גם אני מעונין, אבל איפה זה עומד עכשיו?
משה גפני: הקריטריונים שגובשו ועליהם דובר, הם בסדר?
משה גפני: זה גם מה שאמר אבי ברק ומה שאמרה ריקי.
חנה גד: הם בסדר במובן הזה שאם עמדת ההסתדרות היא שאנחנו נעביר בגין ביצוע, בגין הוכחת פעילות, אנחנו תמיד נעביר כסף.
חנה גד: החשב הכללי בעיקרון, המדינה, לא מעביר כסף מראש בגין אי פעילות.
משה גפני: מה שהיה פעם, היה.
משה גפני: עכשיו יש בעיה?
משה גפני: אתם מודעים לבעיה?
חנה גד: נכון להיום אנחנו לא רואים בעיה.
חנה גד: כרגע החשב הכללי, בתיאום עם מנכ"ל משרד התעשייה, מתכוונים לקדם את ההסכם הזה.
משה גפני: מתכוונים.
חנה גד: אין כרגע איזה נושא שיושב אצל החשב הכללי וממתין.
משה גפני: ריקי, את אמרת שאתם עומדים בפני סיום?
משה גפני: איפה זה עומד?
ריקי ארמן: כמו שאמרתי קודם, לפני מספר שבועות הייתה ישיבה עם ההתאחדות וההסתדרות.
ריקי ארמן: עומדת להיות ישיבה נוספת.
חיים אורון: מתי?
אבי ברק: לא ידוע.
ריקי ארמן: עומדת להיות ישיבה.
ריקי ארמן: אני לא יודעת.
אבי ברק: לא ידוע לנו.
אבי ברק: הייתה צריכה להיות ב-19 בינואר ישיבה של האוצר והבטיחו לזמן אותנו.
אבי ברק: 19 בינואר עבר ולא הייתה ישיבה.
משה גפני: מה את אומרת?
ריקי ארמן: אני מקווה שנגיע להסכמות.
משה גפני: לא, על ה-19 בינואר.
משה גפני: עכשיו כבר לא מעניינות אותי ההסכמות.
ריקי ארמן: אני לא יודעת בדיוק.
פניה קירשנבאום: יש קריטריונים ויש את הכל, למה לא מעבירים את הכסף?
אבי ברק: העמותה חתומה, ההסכמים חתומים.
פניה קירשנבאום: נשלח אותם לעבוד בתנאים בהם עובדים האנשים האלה ואולי הם יבינו מה הם הקריטריונים ויסכימו.
פניה קירשנבאום: כל מי שיושב ליד השולחן עם עט ביד, הוא לא מבין מה הם הקריטריונים כי הוא אף פעם לא היה במצב הזה.
ריקי ארמן: צריך להגיע להסכמה על הקריטריונים ועל תשלום הכסף.
חיים אורון: אם אני קולט נכון את הדברים בדו-שיח שמתנהל, החשב הכללי לא נותן כסף מראש.
חיים אורון: יש פה שני סוגי כספים.
חיים אורון: קודם כל, מדובר ב-60 מיליון שקלים.
חיים אורון: יש כאן כסף של התקורה ואם לא תתנו אותו מראש, אין סיפור.
חנה גד: אין בעיה.
חיים אורון: אז יש את הכסף של התקורה.
חיים אורון: אחר כך נניח רשמו 14 רצפים לקורס של חשמלאים מתקדמים.
חנה גד: גם בזה אין בעיה.
חיים אורון: אז איפה הבעיה?
ריקי ארמן: אין עדיין הסכמה.
חנה גד: ברגע שיש 14 רצפים ויש קורס, החשב הכללי יוכל להעביר את הכסף.
חיים אורון: למה דברים פשוטים מסתבכים עד כדי כך שכולם אומרים שנפוצץ את כל המערכת הממשלתית?
חיים אורון: למה אי אפשר לתת תשובות?
אבי ברק: הבעיה היא בפרטים הקטנים.
חנה גד: צריך לשאול את ההסתדרות האם יש אנשים כאלה שנרשמו לקורסים כאלה.
שלי יחימוביץ': הבעיה היא לא בפרטים הקטנים.
חיים אורון: איזו בעיה?
חיים אורון: תן דוגמה.
אבי ברק: לדוגמה 14 הרצפים.
אבי ברק: הם רוצים שאנחנו נביא רשימה של 14 רצפים, נעשה קורס ואז בתשלומים חודשיים כל פעם הם יעבירו לנו חלק מהכסף.
אבי ברק: זה נכון, כי אתם לא מוכנים להעביר אפילו סכום ראשוני כדי שנוכל לעשות פעילות.
אבי ברק: לא כל הכסף הוא לרצפים אלא יש גם כסף לפרישה מוקדמת.
אבי ברק: קראנו לזה דמי קיום והאנשים האלה צריכים דמי קיום, דמי מחיה.
אבי ברק: היה ויכוח על הגובה.
אבי ברק: הסכמנו גם להוריד את הסכום.
אבי ברק: יש סכומים שאנחנו צריכים כדי לתפעל.
חיים אורון: מרוב אתם תורידו את הכל, לא יימצא אף קליינט לזה.
חיים אורון: הרי זה מה שיקרה.
חיים אורון: בסוף יאמרו שיש כסף ולא משתמשים בו.
חיים אורון: ייתנו לבן אדם אלף שקלים בחודש והוא יאמר שהוא יזחל על ארבע אבל בעד אלף שקלים בחודש הוא לא יעבוד.
שלי יחימוביץ': יתנו למשל רק לרצף שמתמחה בקרמיקה.
חיים אורון: או שהם משנים את הדיסקט או שהם ממשיכים לחפש סיבות לא לעשות את זה.
חיים אורון: אני ראיתי אן את דמי הקיום ולא רציתי להעיר על זה.
חיים אורון: אני לא יודע איך מתקיימים עם זה.
חיים אורון: אלפיים שקלים.
שלי יחימוביץ': מה קורה עם זה עכשיו?
שלי יחימוביץ': עם דמי הקיום.
חיים אורון: אין עכשיו.
אבי ברק: כלום.
אבי ברק: אין דמי קיום.
אבי ברק: אין כלום.
אבי ברק: סיכמנו על דמי קיום בגובה של אלפיים שקלים.
שלי יחימוביץ': אגב, הם יקבלו רטרואקטיבית?
אבי ברק: שלילי.
חיים אורון: האדם לא עושה הסבה מקצועית ולכן הוא גם לא מקבל.
שרה זילברשטיין-היבש: אני רוצה להוסיף ולומר שיש גם בעיה עם אוכלוסיית היעד.
שרה זילברשטיין-היבש: אנחנו ב-2007 כבר פנינו אל משרד האוצר וציינו שבוועדת גולדברג נפלו הרבה מפעלים שלא התייחסו אליהם.
שרה זילברשטיין-היבש: לכן אותם אנשים לא קיבלו כיסוי.
שרה זילברשטיין-היבש: כמובן שמשרד האוצר לא התייחס לרשימה הארוכה של המפעלים שאנחנו העברנו.
שרה זילברשטיין-היבש: בסופו של דבר אני רוצה לציין שאותם אנשים שיצאו לפרישה מוקדמת והם מגיל 65 עד 67 ואין להם מחייה, בסופו של דבר הם חייבים לשלם את הביטוח הרפואי ואת דמי הביטוח הלאומי.
שרה זילברשטיין-היבש: זאת אומרת, הם חייבים לשמור על איזה שהן זכויות כי אחרת הם ייפגעו גם בגיל 67.
שרה זילברשטיין-היבש: גם לזה המדינה לא נתנה את הדעת.
שרה זילברשטיין-היבש: זאת אומרת, יש לנו בכוכבית 8840, מוקד לפניות ציבור, מאות אנשים ואפשר לומר אפילו יותר ממאות, שאין להם מחייה.
שרה זילברשטיין-היבש: רשמנו מפעלים שונים שהאנשים האלה נמצאים משנת 2004 ומ-2007 בחלל ואין להם כל הכנסה.
שרה זילברשטיין-היבש: אותם אנשים – כולם מדברים על תשלומי העברה – כדי לקבל תשלומי העברה, הם צריכים לגמור את כל החסכונות שלהם, למכור את הרכב שלהם ואז לזכות בתשלומי העברה.
שרה זילברשטיין-היבש: אני רוצה שתתייחסו לנקודה הזאת כי בסופו של דבר הקלות הזאת בה אנחנו אומרים שאם לא יקבלו כאן, יקבלו תשלומי העברה, זה דבר מאוד מאוד קשה.
שרה זילברשטיין-היבש: זאת אומרת, אנשים שעבדו 35 שנים חייבים להתרוקן לגמרי כדי לזכות בתשלומי העברה.
שרה זילברשטיין-היבש: גם אותן אוכלוסיות שאפילו לא ייכנסו לרשימה שלכם, צריכים להתייחס אליהן כי הרבה מאוד מהגורמים לא ייכנסו לרשימה שלכם וצריכים למצוא לזה איזשהו פתרון.
משה גפני: אני מבקש לקבל לוחות זמנים, גם מנציג החשב הכללי וגם מאגף התקציבים.
משה גפני: תאמרו מתי יושבים ומתי נקבעו הישיבות.
משה גפני: אני רוצה לקבל עוד היום לוחות זמנים.
משה גפני: אני רוצה לדעת מתי לפי הערכת
משה גפני: כם העניין הזה יסוכם.
משה גפני: הרי הדברים ברורים.
משה גפני: שמענו את כל הדברים ואנחנו כבר יודעים פחות או יותר מה צריכים להיות הקריטריונים אלא אם כן יש כוונה במשרד האוצר להערים קשיים באופן כזה שתעבור עוד שנה וישכחו מהעניין הזה ולא יעבירו כסף.
משה גפני: זאת אומרת, אם זאת הכוונה, אני מציע שתאמרו אותה באופן גלוי.
משה גפני: אם כנים דבריכם שאתם מתכוונים לסיים את העניין הזה מכיוון שבסופו של דבר זה גם עולה כסף לקופת המדינה ובאופן לא מכובד, בתשלומי העברה ובכל מה שנלווה לזה, ובאמת כולנו מבינים שמדובר בדברים שהם כמעט גובלים באי אנושיות.
משה גפני: במציאות הזאת של העלאת גיל הפרישה, במקצועות הללו, זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.
משה גפני: מי מכם ישלח לי לוח זמנים כזה?
משה גפני: ריקי, את תעבירי לי לוח זמנים.
משה גפני: בתום המועד הזה, להערכתי זה צריך להסתיים תוך שבועיים-שלושה, אנחנו נקיים דיון כדי לשמוע על הסיכומים.
משה גפני: שבועיים-שלושה, זה נראה זמן סביר?
ריקי ארמן: אני לא יודעת לומר לך כרגע.
ריקי ארמן: אני צריכה לבדוק.
אבי ברק: לנו הבטחתם שבועיים בסוף דצמבר.
אבי ברק: כבר עבר חודש.
אבי ברק: אז עוד שבועיים-שלושה, לא יספיקו לכם?
משה גפני: אתה בינתיים לא יודע אפילו על מועד ישיבה נוספת.
אבי ברק: לא.
אבי ברק: לדעתי גם אין צורך בישיבה נוספת.
אבי ברק: הכל הועבר, כל החומר.
אבי ברק: אנחנו העברנו את החומר כי לא היה להם את הכל והם היו צריכים ב-19 בינואר לתת לנו תשובה אחרי דיון שלהם.
אבי ברק: אין על מה לשבת.
אבי ברק: מה יש עוד לשבת?
אבי ברק: אלא אם רוצים להתיש אותנו.
חיים אורון: אל תלך על זה, תדרוש ישיבה כי זה יהיה תירוץ עכשיו שאתם לא באים.
חיים אורון: תלך לישיבה סתם.
אבי ברק: אם הוועדה תקבע ישיבה של הוועדה.
חיים אורון: לא הוועדה.
חיים אורון: ישיבה שלהם.
חיים אורון: שלא יהיה תירוץ שאתם לא באתם.
אבי ברק: הם לא הזמינו.
אבי ברק: שיזמינו.
אבי ברק: אם נוזמן, נגיע.
חיים אורון: הרב גפני, תוסיף לסיכום עם העברה תקציבית.
חיים אורון: לא רק סיכום הדיון אלא גם העברה תקציבית.
חיים אורון: הרי בלי העברה תקציבית זה לא יתחיל לעבוד.
חיים אורון: הברור צריך שייאמר.
משה גפני: הוא הולך להיאמר.
משה גפני: ברור לחלוטין – ואני מרוכז כולי בעניין הזה של הסיכום שכבר ארבע שנים הוא לא מסתיים – שברגע שיש סיכום, תצטרך להיות כאן העברה תקציבית.
משה גפני: הרי אין בתקציב המדינה, בוודאי לא ב-2010, תקציב לעניין הזה.
משה גפני: ברור שאם מגיע סיכום, הוא מגיע ביחד עם העברה תקציבית.
משה גפני: אני מתלבט ביני לבין עצמי, אני לא אוהב לריב עם האוצר, איך לנסח את ההחלטה באופן שלא תפגע בו, משום שהאמת היא שאם לא הייתי יושב ראש ועדת הכספים, הייתי מנסח את זה נורא ואיום, בגלל שאני חושב על האחות של פניה קירשנבאום שעובדת בבית החולים והיא בת 62, ואחרי שהעלו את גיל הפרישה ועד היום אין פתרון לעניין הזה, כאשר זה חוק וזאת התחייבות.
משה גפני: אני אנסח את העניין בזהירות ונהיה ממלכתיים בעניין הזה.
משה גפני: אני רוצה בתוך שלושה שבועות שיתקיים כאן דיון.
משה גפני: במשך שלושת השבועות האלה אני רוצה את הדיונים.
משה גפני: יתכן שאין צורך בדיון ויכול להיות שאתם יכולים לקבל החלטות בדרך הזאת, הכל על פי הקריטריונים.
משה גפני: אני מבקש, אם את יכולה עוד היום לשלוח לי לוח זמנים של פגישות או סיכומים או לא חשוב מה.
משה גפני: אם צריכה להיות פגישה, שתיעשה מיד פגישה.
משה גפני: אנחנו בעזרת השם בעוד שלושה שבועות נקיים דיון או נברך את משרד האוצר על כך שהוא מממש את העניין.
משה גפני: יכול להיות שנשלח מכאן ברכה גם לאהוד ברק על זה ההסכם הקואליציוני שלו.
משה גפני: יכול להיות, אבל אני לא מתחייב לגבי ההסכם הקואליציוני של מפלגת העבודה, אם ננקוט עמדה בעניין הזה.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו נברך ויכול להיות שלא, אבל נשאיר את זה בינתיים לשיקול הדעת של הוועדה.
משה גפני: אגב, מתברר שאף אחד ממפלגת העבודה גם לא דורש את זה.
משה גפני: אלמלא חבר הכנסת אורון העלה את הנושא כאן וחברת הכנסת יחימוביץ לא הייתה מוציאה את זה מההסכם הקואליציוני, אף אחד בכלל לא היה יודע על כך.
שלי יחימוביץ': אלמלא אלי יריב היה מביא לי את ההסכם הקואליציוני עכשיו.
משה גפני: אין מילה בהסכם הקואליציוני של יהדות התורה.
שלי יחימוביץ': שלא מומשה.
משה גפני: לא, מה מומשה?
משה גפני: אחד הדברים הוא בתי הדין.
משה גפני: זה לא הנושא של מומשה.
שלי יחימוביץ': אתה אומר שאני היום סיכלתי סעיף בהסכם הקואליציוני שלכם?
משה גפני: לא, הוא יאושר בסופו של דבר.
משה גפני: אני הולך להגיע להסכמה.
משה גפני: יש לי עכשיו שבועיים ואני גם אסביר לך במה מדובר.
משה גפני: אני חושב שאנחנו יכולים להגיע להסכמה, אבל נניח רגע לעניין הזה.
משה גפני: סעיף כזה שלא ממומש, אנחנו נחליט בדיון הבא מה אנחנו עושים עם מפלגת העבודה.
משה גפני: אני מבקש, כאמור, לקבל את לוח הזמנים.
משה גפני: אני מבקש את הדיון שיתקיים בעזרת השם בעוד שלושה שבועות, אלא אם כן תאמרי לנו שסיכמו את זה קודם ואז נקדים את מועד הדיון כי אנחנו רוצים לברך אתכם.
חיים אורון: הסעיף לגבי מפלגת העבודה הוא מצומצם או רחב?
משה גפני: לגבי מפלגת העבודה, נדון בישיבה הבאה.
משה גפני: אני רוצה לומר לחברי הוועדה לגבי מה שהעלה חבר הכנסת חיים אורון.
חיים אורון: אני מציע להתחיל לעקוב אחרי קרן המצוקה, ואני אומר את זה ברצינות.
משה גפני: אני מבקש לומר לחברי הוועדה שכאשר יש בקשות לדיון בוועדה, ברגע שבאמת מדובר בדיון שהוא דיון רציני ושיש צורך ציבורי להעלות אותו, אני מעלה אותו על אף סדר היום שבהרבה מאוד מהמקרים הוא עמוס מאוד.
משה גפני: אני מבקש לא לבקש דיון מהיר.
משה גפני: אני לא נעתר לבקשות לדיון מהיר.
משה גפני: לפעמים זה נכנס בתוך מערכת שהיא לא מתאימה ועל פי התקנון צריך להביא את זה.
משה גפני: אני גם רוצה לפנות ליושב ראש הכנסת.
משה גפני: זאת ועדה שחבריה – אני לא מדבר על חברים מחוץ לוועדה שמגישים דיון מהיר וכנראה בפעם הבאות גם לא איעתר לבקשה הזאת.
משה גפני: זה לא חילול שבת.
חיים אורון: יש עוד כמה דרגות.
משה גפני: אני יכול להביא דיון מהיר.
משה גפני: אמר לי יובל שטייניץ שהוא היה יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, היו מביאים לו דיון מהיר, הוא היה נותן לחבר הכנסת המציע לומר את הדברים שלו בחמש דקות, לא היה מקיים על זה דיון, מגיע למסקנות ובזה גומר את העניין.
שלי יחימוביץ': זה לא הנוהג בוועדת הכספים.
משה גפני: זה לא הנוהג בוועדת הכספים ואני לא מתכוון לנהוג כך.
חיים אורון: אני מאוד מקווה שזה השיעור היחידי שתלמד משטייניץ.
שלי יחימוביץ': אני בטוחה שלא תלמד ממנו את השיעור הזה.
חיים אורון: שבזה תסתפק.
משה גפני: אני לא הולך לעשות את זה.
משה גפני: זה לא הטבע שלי.
משה גפני: אני רק פונה לחברי הוועדה.
שלי יחימוביץ': לא זאת הכוונה בדיון מהיר.
משה גפני: כאשר יש דיונים שהם דיונים חשובים, אני מייחס יותר חשיבות לבקשה של חבר הוועדה באופן רגיל מאשר בדיון רגיל שקובעת הנשיאות בגלל סיבות כלשהן.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני ביקשתי ממך לקיים דיון על פרטנר, על כך שראש הרשות לניירות ערך אומר שהוא לא יכול להתערב בגלל שזאת חברה דואלית.
משה גפני: אנחנו נדבר על העניין הזה וכנראה אני אקיים דיון.
שלי יחימוביץ': אמרתי לך שאני לא מגישה הצעה לסדר היום כי ביקשת שלא נגיש.
משה גפני: לא כל בקשה של חבר ועדה, אני יכול להיעתר לה באופן מיידי.
משה גפני: אמרתי את דבריי בעניין הזה.
חיים אורון: בקשה לדיון בקרן המצוקה מונחת על שולחנך.
חיים אורון: אני מציע לקיים את הדיון כדי שלא נגיע בעוד ארבע שנים לדיון מהסוג הזה.
חיים אורון: שם זה המון כסף וזה כסף שנגבה מהאנשים.
משה גפני: אני מבקש לעדכן את חברי הוועדה.
משה גפני: נפגשתי בשבוע שעבר עם שר האוצר.
משה גפני: אני אומר לכם שמה שפוגעים בו בתקשורת, זה לא לעניין.
משה גפני: זה סתם.
ציון פיניאן: עברו קווים אדומים.
משה גפני: אני ממש מסתייג ממה שעושים לו בתקשורת.
משה גפני: הדברים שעמדו על סדר היום הם הנושאים שהיו בוועדה.
משה גפני: היה הנושא של התקציב הדו שנתי, ואני אמרתי לו שדעתנו היא שאנחנו מתנגדים לתקציב דו שנתי ואני לא חוזר בי מעמדתי הזאת.
חיים אורון: הוא אמר לך שהוא רוצה לבוא להסביר.
משה גפני: הוא אמר שהוא רוצה לבוא לוועדה בכלל, כי הרי קבענו שכל רבעון הוא יבוא, אבל הוא בדעתו שהתקציב הדו שנתי הוא נושא נכון.
משה גפני: אני חולק עליו ואני גם אמרתי לו את זה.
משה גפני: אנחנו סיכמנו שאנחנו נמשיך לדבר על העניין הזה.
משה גפני: דיברתי אתו לגבי מה שעלה כאן בוועדה על הנושא של מענקי האיזון.
משה גפני: אמרתי לו שלא יכול להיות בשום פנים ואופן שמגישים כזה תקציב, אחרי שהיה סיכום בשנה שעברה, בשנת התקציב שעברה, ב-2009, שזה יעמוד לפחות על מה שזה עמד בשנת 2009 ומגיע לכאן תקציב של מיליארד ו-800 מיליון של מענקי איזון, שזה דבר נורא ואיום.
משה גפני: אני מעריך שבתוך שבוע-שבוע וחצי יבוא לכאן שר האוצר.
משה גפני: אני מעריך שהוא יבוא לתקן את הדבר הזה.
משה גפני: הוא גם הסביר לי למה זה קרה, בעיות ממשרד הפנים, אבל לא משנה, אני לא נכנס לפרטים האלה.
משה גפני: זה לא יישאר במיליארד ו-800 מיליון אלא זה יחזור ואנחנו נצטרך לדון.
פניה קירשנבאום: למה יחזור?
פניה קירשנבאום: ל-3 מיליארד?
משה גפני: לא, מבחינתו לא.
משה גפני: מבחינתנו כן.
משה גפני: המיליארד ו-800, מה שהיה כאן, שהבאנו את הרשימה של מענקי האיזון שהורידו את שלומי ב-60 אחוזים או שהורידו את כרמיאל לאפס, זה לא יהיה.
שלי יחימוביץ': אני כבר יודעת מה יהיה.
שלי יחימוביץ': הוא ישב כאן וידבר שעתיים על התקציב הדו שנתי וכמה זה דבר נפלא ופורץ דרך, ואיזה שבחים הוא קיבל מהבנק העולמי, אבל בואו לא נשתף פעולה עם הדברים האלה, ואני באמת לא נגדו באופן אישי.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שעושים עליו סיבובים יותר מדיי.
משה גפני: לא, זה לא בסדר.
שלי יחימוביץ': אם הוא בא לכאן, הוא צריך לבוא עם תשובות לשאלות קונקרטיות שעומדות על סדר היום של החברה הישראלית.
משה גפני: דיברתי אתו על זה.
שלי יחימוביץ': מענקי האיזון, שוק ההון, הרגולטורים בשוק ההון.
משה גפני: דיברתי אתו על זה והוא מסכים.
משה גפני: באופן עקרוני הוא מסכים.
שלי יחימוביץ': תתנה אתו שלא יהיו מצגות.
שלי יחימוביץ': בלי מצגות.
משה גפני: את זה לא התניתי אבל אני מוכן להתנות ולפי דעתי הוא גם יסכים.
שי חרמש: בשם השר אני יכול להודיע לך שתקבל 2.4.
שלי יחימוביץ': אני ממש לא בטוחה שה-2.4 זה סגור.
שלי יחימוביץ': זה לא מובן מאליו.
משה גפני: מה שאני אומר לחברי הוועדה זה שהנושאים שעלו כאן, אני מעלה את זה ואני גם מתכוון להעלות חלק מהדברים גם עם ראש הממשלה, אבל עם שר האוצר בשבוע שעבר, זה מה שהיה.
משה גפני: עלה גם הנושא של תעסוקת חרדים וערבים, וזה דווקא הוא העלה.
משה גפני: אני שאלתי אותו אם יש לו אומץ ללכת עם זה עד הסוף והוא אומר שכן.
משה גפני: בסדר, הוא גם הביא כמה דוגמאות של אומץ שלו בדברים אחרים למרות שלפי דעתי אין אומץ ללכת בעניין הזה עד הסוף וזה ייתקע באמצע.
משה גפני: בסדר, הנושא הזה עלה והוא מתכוון להקים ועדת שרים אני חושב לצורך העניין.
משה גפני: אני לא מאמין שמישהו בממשלה ילך עם זה עד הסוף.
משה גפני: זה יגיע לאיזשהו שלב באמצע ואז יאמרו שיש בעיות אחרות.
משה גפני: נראה לי שהוא לוקח את העניין ברצינות.
משה גפני: בואו ניתן לו את הקרדיט.
משה גפני: הוא בסך הכל שר אוצר פחות משנה.
חיים אורון: אגב, אין לי בעיה שיביא כמה מצגות שהוא רוצה בתנאי שכל ייגמר בפתיחה בחצי שעה עד 40 דקות.
שלי יחימוביץ': זה לא ייגמר בחצי שעה.
חיים אורון: מה שהוא רוצה שיעשה, אבל לא יותר מחצי שעה.
משה גפני: דעתי היא שהוא שר אוצר טוב.
חיים אורון: גם אני חושב כך.
חיים אורון: הוא לא טוב לעם ישראל, אבל הוא שר אוצר טוב.
משה גפני: מה שאתה אומר, לא רלוונטי, מה שאני אומר, רלוונטי.
משה גפני: הוא שר אוצר טוב.
משה גפני: אני חושב שיש הצלחה מוכחת.
משה גפני: המציאות היא שישראל יצאה מהמשבר הכלכלי והיא יצאה באופן נורמלי.
משה גפני: כפי שאמרתי קודם, אני מבקש לקבל את לוח הזמנים.
משה גפני: אני מתכוון לקיים דיון בעזרת השם בעוד כשלושה שבועות אלא אם כן זה ייגמר קודם לכן.
משה גפני: אני מבקש גם ממך, מר ברק, אם אתה יכול לעדכן את מנהל הוועדה במהלך התקופה הזאת ולומר לו מה מתרחש.
משה גפני: אני כמובן סומך על משרד האוצר לחלוטין אבל ליתר ביטחון, תגיד לנו גם אתה מה קורה.
משה גפני: כך גם חשבת משרד התעשייה, אני מבקש שנהיה בקשר בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו לא נסכים שממשלת ישראל תפר את ההסכם הקואליציוני עם מפלגת העבודה.
משה גפני: תודה רבה לכם.
משה גפני: מספר פנייה לוועדה: 2.
חן לב אשכלות: פניות 2 ו-5 נועדו לאפשר השקעה בקרנות המנוף, על פי הסכם השותפות בקרן.
פניה קירשנבאום: אפשר לדעת למה זה הולך?
חן לב אשכלות: קרנות המנוף הוקמו במהלך שנת 2009, כדי לאפשר לחברות במשק למחזר חוב ביתר קלות עקב חששות מסוימים שהיו לגבי מחנק האשראי בשוק אגרות החוב הקונצרניות.
חן לב אשכלות: הקרנות הוקמו, כמו שאמרתי, במהלך 2009, המדינה מחויבת עד להשקעה של 1.1 מיליארד שקל.
חן לב אשכלות: צפי ההשקעות בקרן, על פי הערכות החשב הכללי, עומדות על כ-2 מיליארד שקל לשנה הנוכחית, מתוכם השקעות מטעם הממשלה של 500 מיליון שקל.
משה גפני: למה זה מגיע בפעמיים?
משה גפני: למה אחד 150 מיליון ואחד 500 מיליון?
חן לב אשכלות: 500 מיליון הרשאה להתחייב לכל השנה, ו-150 מיליון במזומן, לרבעון הראשון של 2009.
משה גפני: רבותיי, מי בעד פנייה מספר 2? ירים את ידו.
משה גפני: פנייה מס' 2 – אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 5.
משה גפני: מי בעד פנייה מספר 5? ירים את ידו.
משה גפני: פנייה מס' 5 – אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 7.
שירה גרינברג: הפנייה מתקצבת מספר נושאים.
שירה גרינברג: תכנית ההתנתקות, שעל פי החלטת ממשלה 565 מיום 12 ביולי 2009, משרד האוצר צריך לתקצב 7 מיליון שקלים, משרד החינוך 6 מיליון.
שירה גרינברג: מדובר פה בהשלמת הסכום.
שירה גרינברג: נעשתה פנייה בסוף שנה שעברה לשליש הראשון של תש"ע, מדובר פה בפנייה של ה-2/3 של תש"ע, שמשלים בדיוק לסכום המדובר.
שירה גרינברג: דבר נוסף שמתוקצב, 15 מיליון שקלים לסמינרים ו-15 מיליון שקלים לחינוך העצמאי, בהתאם להסכם הקואליציוני עם סיעת יהדות התורה.
חיים אורון: אני רוצה להבין את העניין של ההסכם הקואליציוני.
חיים אורון: אם זה לא היה בהסכם הקואליציוני, לא הייתם מתקצבים את זה?
חיים אורון: זאת אומרת שעל פי השיקול שלכם זאת לא עדיפות שצריך לשים לה 15 מיליון שקלים.
שירה גרינברג: על פי ההסכם הקואליציוני אנחנו מחויבים ל-96 מיליון ליהדות התורה.
שירה גרינברג: במסגרת הסכום הזה---
חיים אורון: את זה הבנתי, אבל חשובה לי התשובה הראשונה---
משה גפני: עזוב אותה.
חיים אורון: חבר הכנסת גפני, עם כל הכבוד, אני רוצה להבין.
חיים אורון: אתם באים ואומרים, על פי שיקול הדעת שלנו לא הייתם מתקצבים---
שירה גרינברג: אנחנו כן מבררים עם משרד החינוך הרבה פעמים מה הסכומים הנחוצים והאם יש בהם שימוש.
חיים אורון: שימוש זה לא בעיה.
חיים אורון: אז למה את אומרת שלא הייתם עושים את זה אם לא היה הסכם קואליציוני?
שירה גרינברג: בגלל שברגע שיש הסכם קואליציוני, אנחנו---
חיים אורון: אתם מפסיקים לחשוב, זה אני מקבל.
חיים אורון: אבל אני שואל אותך, על פי שיקול הדעת המקצועי שלך---
משה גפני: זה לא פייר כלפיה, אתה צריך לשאול את שר האוצר.
חיים אורון: תאמין לי שאני מדבר עם שר האוצר.
שירה גרינברג: אני כפקידה מחויבת לבצע הסכמים קואליציוניים.
שירה גרינברג: במידה ואתה שואל האם בסדרי העדיפויות של הממשלה נכון לתקצב את הסכום הזה על פני סכום אחר?
שירה גרינברג: זו כבר באמת שאלה לדרגים גבוהים ממני.
חיים אורון: עכשיו ענית יותר טוב מקודם, אבל פחות טוב מטעמי.
חיים אורון: בעצם באה הממשלה ואומרת לנו, אדוני היושב ראש, אם אני צריכה להחליט לחלק כסף באופן מקצועי, לא הייתי מחלקת את ההוצאה הזו, אבל היות וזה גדול עליי---
חיים אורון: אני חולק את מה שהיא אמרה לי.
חיים אורון: אם לא הבנתי משהו בעברית, אז תתקן אותי.
משה גפני: בסדר, מאה אחוז, אוקי.
חיים אורון: גב' שירה גרינברג אמרה, בעברית מאוד פשוטה, אם אני צריכה להקצות את הכספים, אני לא שמה פה 15 מיליון שקל.
שירה גרינברג: אני לא אמרתי---
משה גפני: היא לא אמרה את זה.
משה גפני: היא אמרה שכשמגיע הסכם קואליציוני, אז---
חיים אורון: היא מפסיקה לחשוב.
שי חרמש: הסכם קואליציוני משנה סדרי עדיפויות.
משה גפני: עכשיו אני רוצה לומר את דעתי, חבר הכנסת חיים אורון.
משה גפני: היות ואני מכיר את העניין הזה, אז אני אגיד לך את דעתי.
משה גפני: ה-15 מיליון שקל האלה הם חלק מההסכם הקואליציוני.
משה גפני: ההסכם הקואליציוני מדבר על 120 מיליון, הוא יירד בגלל קיצוצים, בסדר.
משה גפני: אני אגיד לכם מה שני הסעיפים שנוגעים לעניין הזה שהוא בעצם מקדמה.
משה גפני: יש בחינוך העצמאי סעיף שמדבר על שיפוצי בטיחות, על דברים הכרחיים מאוד.
משה גפני: כשהסתיימה 2009 נהיה שם 0.
משה גפני: עשו שם איחוד תקנות, 0.
משה גפני: עכשיו עומדים קבלנים שעשו שיפוצי בטיחות בבתי ספר שונים של החינוך העצמאי, החשב של החינוך העצמאי אומר 'אני לא יכול לשלם את הכסף'.
משה גפני: בסמינרים זה אמצע שנת הלימודים, מקבלים הסמינרים של הבנות לפי נקודה מסוימת, שהיא הרבה פחות מהסמינרים הכלליים.
משה גפני: בעקבות ההסכם הקואליציוני איתנו, מעלים את הנקודה באופן כזה שאפשר יהיה לשלם משכורות והכל, ועדיין פחות מהסמינרים הרגילים.
משה גפני: בסוף 2009, כשהסתיימה שנת התקציב של 2009, הכל ירד חזרה.
משה גפני: זאת אומרת עכשיו צריך להפסיק את המשכורות של המורות.
משה גפני: כמייצג את משרד האוצר, מה הוא אומר.
משה גפני: משרד האוצר אומר ליהדות התורה כך; אני עושה איתכם הסכם קואליציוני.
משה גפני: במשך כל השנים זה נמצא בתוך התקציב, הוא מוציא מהתקציב את כל הסכומים האלה, הוא מחכה שאנחנו נבקש את זה בהסכם קואליציוני כדי שלא יהיו לנו דרישות נוספות.
משה גפני: אין סיפור אחר.
משה גפני: אם משרד האוצר היה צריך לתקצב, ואנחנו היינו מתחייבים מראש שאין לנו שום דרישות, הוא היה מתקצב את זה בעצמו, בלי הסכם קואליציוני.
משה גפני: אבל אני לא הולך לשחק את המשחק הזה, ואני אומר לכם, בניגוד למה שיש כאלה רשעים שאומרים עליי, שאני רוצה שזה יהיה במשחק הזה של ההסכם הקואליציוני כדי שמנהלי המוסדות ייפנו אליי, בתקציב 2011, בכל מקרה ובכל מחיר, את כל הסכומים האלה אני מבקש להכניס בבסיס התקציב.
משה גפני: מגיע?
משה גפני: שיהיה בתוכו.
משה גפני: לא מגיע?
משה גפני: אל תשימו.
משה גפני: אני לא רוצה שיבואו וירימו אליי טלפונים, אני לא רוצה בקשות.
משה גפני: אני רוצה שהכל יהיה על השולחן.
משה גפני: שתהיה השוואה, כמה שמקבלים הסמינרים החרדים, וכמה המקבילים שלהם, שהם אינם חרדים, ונראה אז לאן אנחנו מגיעים.
משה גפני: אבל יש לזה גם הסברים.
משה גפני: נראה מה שקורה בחינוך הממלכתי לגבי שיפוצי בטיחות, לגבי כל מה שנלווה בסעיפים האלה.
משה גפני: אני רוצה לשבח את אגף התקציבים.
משה גפני: ברגע שהוא ראה שבאמת מדובר על מצוקה מיידית, הוא עשה העברה.
משה גפני: חבר הכנסת אורון, כאילו לא ידעת את הנאום שלי, כאילו שאתה לא מכיר את זה.
משה גפני: מי בעד העברה מספר 7? ירים את ידו.
משה גפני: העברה מס' 7 – אושרה.
משה גפני: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 4), התש"ע-2009 (גרעיני דלעת)
שירלי אביבי: תיקון מספר 4 עוסק בגרעיני דלעת.
שירלי אביבי: בהתאם להחלטת סיווג מחודש מרץ 2008 שפורסמה על ידי ארגון הסחר העולמי, הוחלט כי גרעיני דלעת צריכים להיות מסווגים, אם ניתן להשתמש בהם לזריעה אך עיקר ייעודם למאכל אדם, בפרט 12 ולא ב-1209 כפי שזה היה נהוג עד היום.
שירלי אביבי: גרעיני דלעת היו מסווגים, אם הם למאכל אדם, בפרט 1209.
שירלי אביבי: בעקבות החלטת ארגון המכס העולמי, צריך לסווג אותם ב-1209 ולכן החלנו צו שמעביר את כל גרעיני הדלעת, כאשר הם למאכל, לפרט 1209 עם המיסוי שהיה קיים בעבר.
שי חרמש: דלעת או דלויים.
שירלי אביבי: גרעיני דלעת.
שי חרמש: דלעת זה מוצר אחד ודלויים הם ממשפחה שונה.