GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אדרי: אנחנו לא מתווכחים עם החקלאים.
שי חרמש: אלה שני דברים שונים לגמרי.
משה גפני: אנחנו מדברים על גרעיני דלעת.
משה גפני: למה אתם מבקשים את הצו הזה?
שירלי אביבי: אנחנו מבקשים אותו מהסיבה שזה בהתאם להחלטה של ארגון המכס העולמי שמחייבת אותנו.
שירלי אביבי: אנחנו עובדים לפי עקרונות הסיווג של ארגון המכס העולמי ולכן, בעקבות החלטות שהוא מקבל, אנחנו מחויבים ולכן אנחנו פועלים לתקן צו תעריף המכס בהתאם להנחיות שלו.
משה גפני: וזה ישפיע על הצרכנים?
שירלי אביבי: אנחנו חושבים שלא.
שירלי אביבי: בעבר המכס היה 12 אחוזים בפרט 1209 ואנחנו מעבירים את זה ל-12012 באותו מס.
שירלי אביבי: לכן אנחנו לא חושבים שצריך להיות כאן איזשהו שינוי.
שי חרמש: אין כאן הגדלת חשיפה ליבוא.
שירלי אביבי: מכיוון שהפרט הזה לא היה קיים בפרט שביקשו מאתנו, אנחנו מוסיפים שם את הפרט הזה.
שירלי אביבי: לכן עקרונית זאת העלאה.
שירלי אביבי: זה דבר טכני.
מירי רגב: אנחנו נלך אתם עם הדלעת אם הם ילכו אתנו עם האלכוהול.
משה גפני: לא עושים דילים בוועדה אלא כל דבר לגופו של עניין.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור הצו.
משה גפני: ה צ ב ע ה צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 4), התש"ע-2009 (גרעיני דלעת) – אושר פה אחד
בועז סופר: צריך להדגיש שזאת הגנה על הייצור המקומי.
משה גפני: יש עוד הרבה דברים שצריך להגן בהם על המקומיים, ואתם לא מגינים.
משה גפני: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 6), התש"ע-2009 (נייר למטרות משק בית
קובי בוזו: מדובר בתיקון טכני.
קובי בוזו: אנחנו בדקנו וראינו שהתרגום שלנו לתעריף המכס העולמי החסיר את המילה "או לא" לגבי ניירות טואלט מודפסים או ארוגים וכולי.
משה גפני: יש השפעה על הצרכנים?
קובי בוזו: אנחנו סבורים שאין השפעה על הצרכנים כי ממילא סוכני מכס שמחוברים לתעריף הכלל עולמי ידעו שזה מסווג בפרט הנכון.
יעקב אדרי: השאלה אם הסיווג לא משנה את המחיר.
משה גפני: שאלתי.
משה גפני: הוא אומר לא.
מירי רגב: גם על המים אמרנו שזה רק 150 שקלים בחודש.
משה גפני: לא, זה לא המקרה.
בועז סופר: גם חברת החשמל.
מירי רגב: אתה רואה למה צריך להיות פיקוח על החשמל ועל המים?
משה גפני: השאלה הייתה אם זה ישפיע על הצרכנים.
קובי בוזו: לא.
קובי בוזו: זה לא ישפיע על הצרכנים כי אנחנו סבורים שכבר היום גם היבואנים מסווגים ממילא בפרט הנכון.
משה גפני: ה צ ב ע ה צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 6), התש"ע-2009 (נייר למטרות
משה גפני: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 7), התש"ע-2009 (פטור ממסים על ציוד לכיבוי דליקות ולהצלה)
קובי בוזו: פרט 622 בתעריף המכס מעניק פטור ממסים על ציוד לכיבוי והצלה.
קובי בוזו: בבדיקה שערכנו ראינו שהפטור מעניק רק על מכס ולא על מס קניה כיוון שממילא ביטלנו את כל מסי הקניה שהיו קיימים על ברזל, על צינורות וכולי.
קובי בוזו: לפני שינוי הצו היה פטור ממכס.
קובי בוזו: בבדיקה שעשינו גם בתיאום עם משרד התעשייה וגם עם המפקח על הכבאות, ראינו שהציוד שיש עליו פטור, ניתן לייצור גם בארץ.
קובי בוזו: לכן למעשה הפטור שהיה קיים טרם הצו העניק פטור ממכס על ציוד שיכול להיות מיוצר בארץ וכיום מייבאים אותו מסין או מארצות שלישיות ולמעשה יש כאן פגיעה בייצור המקומי.
קובי בוזו: לאחר שישבנו גם עם משרד התעשייה וגם עם המפקח על הכבאות, החלטנו לבטל את הפרט הזה, מה עוד שראינו שלא היה כאן יבוא רציני ולכן גם תוספת ההכנסות כאן היא רק של 2.9 מיליון שקלים בשנה.
שגית אפיק: בהנחה שזה לא יירכש בייצור המקומי.
קובי בוזו: אם כולם ימשיכו לייבא את מה שהם מייבאים היום ולא ירכשו את זה בארץ.
שגית אפיק: אז לא תהיה הגנה על הייצור המקומי?
משה גפני: אבל תהיה תוספת הכנסות.
משה גפני: אם נאשר את הצו, מאיפה תרכשו את הציוד?
ליאוניד שיימן: זה לא נוגע בפעילות שירותי הכבאות.
ליאוניד שיימן: מדובר כאן בציוד למערכות כיבוי אש אוטומטיות.
ליאוניד שיינמן: העמדה שלנו היא עמדה של המכס.
שי חרמש: זה מיוצר בארץ?
שגית אפיק: כן, זה מיוצר בארץ.
שי חרמש: אז זאת לא חשיפה.
משה גפני: זאת אומרת שלפי המצב היום, אם הצו הזה יאושר וימשיכו לרכוש - יש ייצור מקומי כמובן - מארצות אחרות, תהיה תוספת הכנסה למדינה של 2.9 מיליון שקלים.
משה גפני: אם בעקבות הצו הזה ירכשו מהייצור המקומי, וקיים ייצור מקומי, אין הכנסות למדינה.
משה גפני: רבותיי, יש שאלות?
שי חרמש: המשמעות היום היא הורדת העלות?
קובי בוזו: עלייה קטנה.
קריאה: מעלים את המכס למי שימשיך לייבא.
משה גפני: זה כדי להגן על הייצור המקומי.
משה גפני: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 7), התש"ע-2009 (פטור ממסים על ציוד לכיבוי דליקות ולהצלה) – אושר פה אחד שלושה צווים של רשות המסים אושרו.
משה גפני: על סדר היום צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה), התש"ע-2010, צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 10), התש"ע-2010 (מוצרי אלכוהול).
בועז סופר: עניינו של הצו הוא שינוי מבני מאוד משמעותי בכל מה שנוגע לשיטת המיסוי על אלכוהול.
בועז סופר: מדובר במהלך שאנחנו נמצאים בדיונים כארבע שנים, שלוש וחצי שנים, עם כל הגורמים הרלוונטיים הנוגעים בדבר – תעשיינים, יבואנים, דיוטי פרי וכן הלאה – בניסיון לשנות את שיטת המס הנוכחית.
בועז סופר: המגרעות בשיטת המס הנוכחית הן מספר מגרעות.
בועז סופר: המגרעת הראשונה היא שבעצם יש אפליה בין סוגי מוצרים שונים.
בועז סופר: זאת מגרעת שתכף נדבר גם על ההיבט הבין לאומי, אבל זאת מגרעת שאנחנו חושבים שעם כל הכבוד לסוגיית המס, לא אמור לעניין אותנו מה אדם שותה אלא אנחנו רוצים לראות את מידת ההשפעה או מידת הנזק שיש למשקה על בריאות הציבור, על ההתמכרות, על בני נוער וכולי, ולכן אנחנו צריכים להסתכל על מידת הנזק בלבד ולא על המחיר.
בועז סופר: הדבר השני הוא שאנחנו גובים מסים לפי המחיר הסיטונאי.
בועז סופר: כאשר אנחנו גובים מסים לפי המחיר הסיטונאי, אנחנו נמצאים בעצם במצב שבו הרגולטור הופך להיות אולי הגוף או הגורם המשפיע ביותר על תמחור המחירים בישראל.
בועז סופר: אם המחיר הסיטונאי עד 5 דולר הוא 1, המס, ומעל 5 דולר המס הוא שונה, מה שקורה הוא שאנחנו עלולים לייצר תכנוני מס וכל אחד יכול להכניס למירכאות כפולות ומכופלות את מה שאנחנו קוראים תכנוני מס.
בועז סופר: התוצאה היא שלמרות שבשטח זה לא אמור להיות כך, מרבית מוצרי האלכוהול במדינת ישראל, המחיר הסיטונאי הוא עד 5 דולר וזה באופן פשוט מפתיע.
בועז סופר: אני לא מאשים אף אחד, כי אם זאת השיטה שאנחנו עשינו ואם זאת השיטה שיצרנו, ואם כך המשק התכוונן ותכנן, לצורך העניין אפשר לטעון שזה לגיטימי.
אמנון כהן: 5 דולר גם על יבוא?
בועז סופר: לא קשור.
בועז סופר: זה מחיר סיטונאי.
בועז סופר: עד 5 דולר זה מס אחד ומעל 5 דולר זה מס אחר ואז מה שקורה זה שבעצם מתכננים את המס כך שרוב הצריכה תתרכז עד 5 דולר ואז תשלם את המס היותר נמוך.
בועז סופר: יתרה מזאת.
בועז סופר: מדובר ב-5 דולר ואנחנו עלולים להיות במצב קצת מגוחך שאונייה מפליגה ממדינה כלשהי באירופה ובמהלך ההפלגה הדולר עולה או יורד, המס משתנה.
בועז סופר: כלומר, מספיק שיהיה פיחות של אחוז או ייסוף של אחוז, המס יכול לעלות או לרדת, כי המחיר של 5 דולר תורגם לשקלים בעת היבוא ואז מה שקורה זה שבעצם אנחנו עלולים להיות במצב בו בא היבואן ואמר שהמס הוא איקס, הגיע לישראל והמס עלה או ירד.
יעקב אדרי: אין מוצרים אחרים עם אותה מתכונת עליה אתה מדבר עכשיו?
מירי רגב: בואו נשמע מה השתנה.
מירי רגב: יש מס קצוב, יש מס אחוזי?
משה גפני: אני רוצה הצעה לסדר.
משה גפני: הנושא הזה הוא נושא מאוד מאוד רציני.
משה גפני: הוא לא צו שאנחנו יכולים לאשר כלאחר יד אלא הוא נושא רציני.
משה גפני: אני מבקש שנפעל בסדר.
משה גפני: בועז, תגיד בתמצית את הדברים שלך ואל תתייחס לאף אחד.
יצחק וקנין: אני לא רוצה תמצית.
משה גפני: הוא ידבר ואחרי כן הוא יחזור לדבר.
יצחק וקנין: אני רוצה לראות מה עומד מאחורי כל העניין הזה.
משה גפני: אחרי כן הוא ימשיך לדבר.
משה גפני: אני רוצה שקודם הוא יתמצת את הדברים, חברי הכנסת יתייחסו, האורחים יתייחסו ואחר כך הוא ימשיך לדבר.
משה גפני: אני לא הולך להצביע בחטף על העניין הזה.
יעקב אדרי: אתה מצביע היום על זה?
משה גפני: זה תלוי בדיון.
מירי רגב: הבנו.
משה גפני: מה אמרתי?
מירי רגב: תלוי בדיון.
רונית תירוש: אני רוצה לבקש מבועז שיתייחס למשהו תוך כדי הדברים שהוא אומר.
רונית תירוש: אצלי נוצר איזשהו דיסוננס בין המסמכים של מרכז המחקר והמידע של הכנסת והמחלקה המשפטית לבין מה שאני קוראת בכתבות.
משה גפני: הוא יסביר לאחר מכן.
יצחק וקנין: שאלה אם זה טוב לעם ישראל או לא טוב לעם ישראל.
משה גפני: אמרתי שאני אאפשר את הדיון הזה.
משה גפני: הוא לא אחראי למה שנכתב בעיתונים.
בועז סופר: מדובר בענף שמכיל מגוון אדיר של מוצרים עם מחירים שונים, עם מחירי יבוא שונים, עם מקורות שונים, עם מותגים שונים, עם איכויות שונות.
משה (מוץ) מטלון: עם השלכות חברתיות שונות.
בועז סופר: בסופו של דבר אנחנו ניסינו להסתכל על המגוון הרחב של כל השיקולים האלה ולקבוע מס שבסוף הדרך הוא מייצג נאמנה את הנזק שנגרם לחברה ואנחנו מאוד משתדלים להציג את זה בצורה מאוד עניינית ולא כי כתוב בעיתון שהמס יורד.
בועז סופר: צריך להבין שאין דרך לבוא ולקבוע מס אחיד, שהמס האחיד שאנחנו מבקשים מהוועדה לאשר הוא מס קצוב או קבוע לליטר כוהל.
בועז סופר: למה ליטר כוהל?
בועז סופר: כי עם 40 אחוזים ליטר כוהל ישלם יותר מ-20 אחוזים הוא ישלם יותר מ-17 אחוזים וכן הלאה.
בועז סופר: בסיטואציה הזאת אנחנו מתעלמים בעצם ממחיר המוצר, אנחנו הולכים רק לפי הנזק.
בועז סופר: זאת השיטה שנהוגה ברוב המוחלט של מדינות העולם וזאת השיטה היחידה שבאמת מפנימה את הנזק מהמוצר ללא כל קשר למחירו.
בועז סופר: ברור לגמרי שלוקחים מגוון אין סופי של מוצרים שהמחירים יכולים לנוע מ-10, 12 או 13 שקלים לבקבוק וודקה זול עד ל-700-800 ו-1,800 שקלים לבקבוק ויסקי יקר, אם לא למעלה מזה.
בועז סופר: ברור לגמרי שלאף אחד מאתנו אין דרך לעשות הוקוס פוקוס ושהכל יעלה או שהכל ירד או ששום דבר לא ישתנה.
בועז סופר: בסופו של דבר אנחנו רוצים שיטה פשוטה שתואמת את ההסכמים הבין לאומיים, מתעלמת או מייצרת נייטרלית של מערכת המס.
בועז סופר: היום המערכת מורכבת ומייצרת חיכוכים אין סופיים עם הייצור המקומי ועם היבואנים.
בועז סופר: יש טענות של הייצור המקומי שאנחנו מפלים אותם לרעה, לעניין התמ"א למשל, טענה שאין לי אלא לומר שבמקרה הזה הם צודקים ולכן אנחנו מבקשים לעדכן את התמ"א.
בועז סופר: הקהילה הבין לאומית טוענת, ובצדק גמור, שאנחנו מפלים בין מוצרים שונים.
בועז סופר: לכן בסופו של דבר, אחרי שמערבבים את הקערה ומנסים להסתכל על כל האינטרסים, יש כמה דברים שאנחנו מבקשים שיצאו משם.
בועז סופר: האחד, מס ברור ופשוט, גם אם לוקח לנו כמה שנים להגיע אליו.
בועז סופר: הדבר השני שהוא לא פחות חשוב מזה – יש כאן תעשייה מקומית, בעיקר של וודקה, שהצריכה של וודקה היא למעלה מ-50 אחוזים מהצריכה של אלכוהול.
בועז סופר: כלומר, מקרב המשקאות האלכוהוליים, מרבית הצריכה היא של וודקה.
משה (מוץ) מטלון: יש לך פילוח של גילאים?
משה גפני: הוא כאן, הוא לא הולך לשום מקום והוא יענה אחר כך על השאלות.
בועז סופר: אני באמת אשתדל לענות לכל שאלה.
משה גפני: כן, אבל אחרי כן.
משה (מוץ) מטלון: זאת לא הייתה שאלה קנטרנית אלא זאת הייתה שאלה מיסית.
יצחק וקנין: אם אתה נותן לנו נתונים לגבי הוודקה, אתה יכול לומר לנו כמה הצריכה של וודקה של עד 25 שקלים?
בועז סופר: ודאי.
יצחק וקנין: אתה יכול לומר לנו מה אחוזי צריכה?
בועז סופר: התשובה היא בוודאי.
יצחק וקנין: זה חשוב לנו.
משה (מוץ) מטלון: גם חתכי גילאים.
בועז סופר: אני אשתדל לענות גם לשאלתה של חברת הכנסת תירוש ולמה שאתם מכוונים אותי.
בועז סופר: בסופו של דבר אנחנו מבקשים שיטה שתהיה פשוטה, תגלם את הנזק, תתעלם לשנייה מהפופוליזם הקצת זול של או-קיי, אז הוויסקי יורד קצת, ותסתכל על הנתון שאתם מכוונים אותי שבעצם אומר שנסתכל על איפה מרוכזת הצריכה.
בועז סופר: הוויסקי למשל, עם כל הכבוד, מכלל צריכת המשקאות החריפים, מדובר פחות או יותר בחמישה אחוזים מהצריכה.
בועז סופר: אני מדבר על הצריכה הרישומית, קרי, לא כאלה שמבריחים.
בועז סופר: אני יודע מה הדיוטי פרי מוכר וכן הלאה וכן הלאה, מה היבואנים מוכרים, מה הייצור המקומי.
בועז סופר: כלומר, מהצריכה הרישומית ברור שזה מוטה כלפי מטה כי מייבאים לא מעט במזוודות.
בועז סופר: בסיטואציה הזאת הוויסקי אחראי בערך ל-5 אחוזים מהצריכה.
מירי רגב: אם אתה תוריד את מחירי בשליש, תהיה צריכה הרבה יותר גבוהה.
בועז סופר: הוודקה אחראית על למעלה מ-50 אחוזים, כמעט 55 אחוזים מהצריכה כאשר ההתפלגות פחות או יותר היא שעד 20 שקלים אנחנו מדברים על 15 ואפילו 20 אחוזים.
בועז סופר: 20 אחוזים מצריכת המשקאות החריפים במדינת ישראל מגיעה מוודקה שמחירה לצרכן – לא עלות יבוא, לא חשבונית יבוא ולא כלום – עד 20 שקלים.
בועז סופר: אני יכול לנקוב בשמות אבל לדעתי זה לא העניין.
בועז סופר: 20 אחוזים.
בועז סופר: אם אני עולה מ-20 ל-40 שקלים, אני מצרף עוד 15 אחוזים.
מירי רגב: המסר הוא לשתות וודקה ולא ויסקי.
משה גפני: בועז, אני רוצה שתעצור לרגע.
משה גפני: חבר הכנסת רוני בר און, בבקשה, אתה צריך לצאת ולכן אני מאפשר לך לומר את הדברים.
משה גפני: אתה אורח חשוב כאן תמיד.
רוני בר-און: תודה רבה אדוני היושב ראש, כפי שאמרתי למספר חברים, גם לאנשים באוצר וגם לך, אני גזרתי על עצמי לפחות במשך שנה שתיקה והופעה בוועדה הזאת ובוועדת הכלכלה בהינתן שחלק גדול מהדברים שהיו צריכים להופיע כאן, ואכן הופיעו כאן, אלה דברים שנהגו – שלא לומר נהרו – בתקופת כהונתי כשר אוצר.
רוני בר-און: חשבתי שעוד לא סיגלתי לעצמי את היכולת שיש לרבים מחבריי לדבר משני הצדדים בעת ובעונה אחת.
רוני בר-און: אני מודה ביושר שהנושא הזה היה על שולחני במשרד האוצר ואני פוגע בעיקרון שאינני משתתף בדיון, ואני כן משתתף ואני אסביר גם למה.
רוני בר-און: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, שוב הממשלה מדברת כאן בשני קולות.
רוני בר-און: ראש הממשלה אומר דבר אחד ושר האוצר שלו אומר דבר אחר.
רוני בר-און: ראש הממשלה, בישיבת ממשלה לפני כחודשיים, הכריז, והוא ראוי על כך לכל שבח יחד עם הממשלה שלו, מלחמה – כך הוא אמר – בצריכת האלכוהול.
רוני בר-און: הוא פירט בצורה דידקטית וראויה את כל תופעות הלוואי שנגרמות כתוצאה מהשימוש באלכוהול, לרבות אלימות, השפעה על מספרי תאונות הדרכים וכולי.
רוני בר-און: אני לא יכול להוכיח את זה אמפירית, אבל אני כמעט בטוח שהנתון נכון.
רוני בר-און: למיטב זיכרוני, הייתי אומר לא זיכרוני אלא ידיעתי, למעלה ממחצית תאונות הדרכים הקטלניות נקבעו ככאלה שמי שגרם להן נמצא בדמו אחוז אלכוהול מעבר למותר.
משה גפני: זה ברור לכולנו.
רוני בר-און: לא, זה לא ברור לכולם.
רוני בר-און: זה לא טריביאלי אבל אני כמעט בטוח שהנתון הזה הונח בפניי באיזשהו שלב.
רוני בר-און: פשיעה ודברים מהסוג הזה ברורים כמושפעים מצריכת אלכוהול מוגזמת.
רוני בר-און: הממשלה בהודעות דרמטיות הכריזה את אותה מלחמה באלימות, באלכוהול, ופתאום כאילו בלי שום קשר, כאילו מדובר בממשלה אחרת, מופיע שר האוצר ומניח בפני הכנסת צווים שמשמעותם היא הורדת מחירים, הייתי אומר אפילו דרמטית, של אלכוהול איכותי והעלאה זניחה של מחיר האלכוהול הזול.
רוני בר-און: פשוט דבר והיפוכו.
משה גפני: אתה אומר שזה היה על שולחנך כשר אוצר.
רוני בר-און: מיד אני אגיע לזה.
משה (מוץ) מטלון: תאמר לנו מה עמדתך.
רוני בר-און: אני אגיע לזה.
יעקב אדרי: הוא לא קידם את זה.
רוני בר-און: לא מפריעים לנאום ראשון של חבר כנסת בוועדת הכספים.
משה גפני: אבל נאום כזה אופוזיציוני?
רוני בר-און: תכף תשמע.
רוני בר-און: ממש דבר והיפוכו.
רוני בר-און: מצד אחד מלחמה באלכוהול ומצד שני הורדת מחירי האלכוהול.
רוני בר-און: אתה כוותיק בבית והחברים הוותיקים זוכרים עוד את אריק שרון אומר לבנימין נתניהו שהוא לא יודע בעד מה להצביע, בעד יד ימין שלך או בעד יד שמאל שלך.
רוני בר-און: לפני למעלה משנתיים הניחו בפניי את אותו שינוי מבני.
רוני בר-און: סמנכ"ל בכיר ברשות המסים בועז סופר, הוא בעצמו המציא את זה ללשכתי פעם ופעמים ושלוש פעמים, ואני סירבתי אפילו לקיים דיון מקצועי בעניין הזה מבלי שיונחו בפניי תוצאות של מחקר או של דיון באותן השפעות רוחב שגורם האלכוהול.
רוני בר-און: הייתי אומר שרק סוג של חוסר אחריות וחוסר הפעלה של שיקול דעת מביאים לחתימה על צווים מהסוג הזה ולבקש מהכנסת צווים שמשמעותם, אני קובע חד משמעית, נזק חברתי אדיר.
רוני בר-און: הורדת מחירים היא באופן אוטומטי העלאה של ביקוש וצריכה, באופן אוטומטי ואת זה לא צריך להוכיח לא במחקרים, אבל גם על זה יש מחקרים.
רוני בר-און: אותה ממשלה שביד אחת שלה נלחמת בצריכה המוגזמת ומנסה להוריד את הצריכה של האלכוהול, ביד השנייה שלה מעודדת ומעלה את הצריכה באלכוהול.
רוני בר-און: רפורמה, בעיקר רפורמה כלכלית, היא לא רק המלים היפות של הנואם שעוטף אותה ומסביר כמה היא חשובה וכמה היא דרושה.
רוני בר-און: להגברה של צריכת האלכוהול יש השלכות חברתיות וכלכליות למשק והן קשות ביותר, אדוני היושב ראש, כי תאונות דרכים זה לא רק צער וכאב לב אלא זה גם מחיר כלכלי יקר.
רוני בר-און: שימוש בסמים שיש לו קואורלציה מוחלטת לשימוש באלכוהול, אלה תחליפים זמינים ומי שעושה את זה, עושה את זה, וזה עולה למשק הרבה.
רוני בר-און: האלימות הפיזית עולה למשק הרבה.
רוני בר-און: התופעות האלה הן תופעות של יום יום בציבוריות הישראלית.
רוני בר-און: בשנים האחרונות יש החמרה בצריכת האלכוהול וזה מה שהביא את הממשלה להילחם בתופעה הזאת.
רוני בר-און: בקרב בני הנוער אנחנו סופרים היום בין 50 ל-60 אחוזים צרכני אלכוהול קבועים.
רוני בר-און: בין אותם צרכנים, אדוני היושב ראש, אל יקל הדבר בעיניך, זאת לא איזו קופסה סגורה כי גם בין אותם צרכנים יש הגברה של הצריכה של האלכוהול.
רוני בר-און: מי שספור כצורך אלכוהול, יכול לצרוך איקס, יכול לצרוך שני איקס ויכול לצרוך שלושה איקס והתופעה הולכת וגוברת.
רוני בר-און: אני רק אצטט את ראש הממשלה הזה, בנימין נתניהו, שאומר: "מגפת האלכוהול מתפשטת כווירוס".
רוני בר-און: אין הגיון בהצעה הזאת נוכח אותם נזקים חברתיים כלכליים עצומים שפירטתי אותם.
רוני בר-און: "כלי המיסוי" – ואתם יודעים את זה טוב ממני כי אתם חברי ועדת הכספים – "אחת המטרות שלו היא קביעת מדיניות חברתית ויישומה".
רוני בר-און: אתם עושים את זה יום יום.
רוני בר-און: אתם משתמשים במסים כדי לקבוע מדיניות חברתית וגם ליישם אותה, וגם עשיתם את זה והממשלה הזאת עשתה את זה.
רוני בר-און: "לרבות מניעת שימוש והקטנת צריכה בחומרים מזיקים".
רוני בר-און: ניקוטין, עשיתם את זה על סיגריות.
רוני בר-און: דלקים מזהמים, עשיתם רפורמה ירוקה.
רוני בר-און: "גם המסים שמטילים הם לא רק ממזערים את השימוש אלא גם מכסים את עלויות הנזקים שנגרמים מהצריכה של אותם חומרים שאותם ממסים".
רוני בר-און: מה שאנחנו עושים כאן היום זה בעצם עידוד והחמרת התופעה.
רוני בר-און: מיד אני אומר.
רוני בר-און: יושב כאן בועז סופר, פעמיים, אולי שלוש, אני לא יכול להתחייב על השלוש אבל פעמיים אני זוכר ובדקתי את זה גם ברשומות שלי, פעמיים ביקשו ממני לקיים דיון בעניין הזה אבל מנעתי את קיומו של הדיון הזה.
רוני בר-און: חובה לקבוע שיעור מס גבוה על משקאות אלכוהוליים שיעלה את המחיר שלהם באופן משמעותי.
רוני בר-און: אני לא עושה כאן אינדוקטרינציה.
רוני בר-און: אתם האנשים שצריכים לדעת את זה.
רוני בר-און: חובה לקבוע מס גבוה שיעלה את המחירים באופן משמעותי ויוביל בדרך של המחיר, כי זאת הדרך היחידה אדוני היושב ראש להפנים את העלויות ואת הנזקים שנגרמים מהצריכה הזאת.
רוני בר-און: הקשר בין העלאת המס, בין העלאת המחיר לירידת הצריכה מוכח אמפירית במחקרים רבים.
רוני בר-און: קחו מחקר אחרי מחקר ותראו את זה שחור על גבי לבן.
רוני בר-און: מדינות רבות, וגם זה קיים במחקרים, שהעלו את המסים על האלכוהול, הורידו וצמצמו באופן משמעותי את הצריכה.
רוני בר-און: אני אומר לכם, תבדקו את התעריפים במדינות אירופה ותראו שמדינת ישראל תתייצב בתחתית הסולם.
רוני בר-און: תראו את כל מדינות אירופה, לרבות אלה שמייצאות לנו חומרים מהסוג של ויסקי וגם יש להן אחריות לא קטנה לקמפיין הזה להורדת המס, וגם את זה אני יודע אבל אני לא אפרט כאן בעניין הזה כי אלה חומרים שהגיעו אלי מכוח הידיעה שלי כשר אוצר ואני לא יכול להשתמש בהם כאן.
רוני בר-און: גם את השימוש באלכוהול הזול ניתן לצמצם ברגע שתקבעו מס מינימלי על כל ליטר, דבר שיבטיח מחיר גבוה גם כאשר המס היחסי איננו גבוה מספיק להשיג את המטרה הזאת.
רוני בר-און: המנגנון הזה שקיים לכאורה סותר את הסכמי הסחר הבין לאומי שאנחנו חתומים עליהם, אבל אם תטילו מס אחיד גם על המיובא וגם על הייצור המקומי, אתם בעצם מנטרלים את הטענה הזאת.
רוני בר-און: מה שאני אומר זה שאסור להוזיל את מחירי האלכוהול כפי שמציע האוצר.
רוני בר-און: הדרך של המס האחיד שאני מציע, לא ייפגעו תגמולי המדינה כתוצאה מהמיסוי הזה, ומה שאני ביקשתי אז, בשעתו, מרשות המסים, כתנאי מוקדם, להביא את ההצעה שלהם, לפי דעתי את אותה הצעה למרות שאני לא יכול להתחייב על הווריאנטים כי לא ירדתי לעומקה, אבל להכניס אותה לדיון על שולחן שר האוצר, ביקשתי ודרשתי אז, ואני מציע לכם לדרוש את זה גם עכשיו, להקים ועדת מומחים, למנות בה אנשי חינוך, אנשי רווחה, קרימינולוגים, מומחים לתאונות דרכים, רשות למלחמה בסמים ואלכוהול ולבחון את כל השפעות הרוחב לפני שאתם, באישור טכני של צו מכס, מייצרים פצצת אטום חברתית וכלכלית.
בועז סופר: אני אשמח אם תשמע את דבריי.
משה גפני: חבר הכנסת רוני בר און, אני מודה לך על הדברים.
משה גפני: אני רוצה לומר לך שאני לא יודע מה היה בתקופתך, אם אתה היית מביא צו כזה לאחת מוועדות הכנסת או לוועדת הכספים, היו מאשרים את זה כי פחדו ממך או בגלל שאהבו אותך או לא חשוב מה.
רוני בר-און: לא, בגלל שסמכו על זה שאני קיימתי דיון מוקדם בנושא.
רוני בר-און: הראיה, אני בעניין הזה סירבתי לדון.
משה גפני: דיברת כבר זמן רב.
משה גפני: שר האוצר הנוכחי, הוא מביא צו, הוא סומך על ועדת הכספים שהיא תבקר אותו, שהיא תקיים את הדיון ויש דברים שהיא אומרת עליהם לא.
רוני בר-און: אני לא רוצה לומר לך מי היה יושב ראש ועדת הכספים בזמני ומי הוא יושב ראש ועדת הכספים בזמן שר האוצר הנוכחי.
רוני בר-און: נדמה לי שבזה טמונה התשובה.
רוני בר-און: אני מודה לך שהקדמת לי את רשות הדיבור ואני מתנצל על שאני הולך.
משה גפני: חבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.
בועז סופר: אני מבקש להשלים את דבריי בשני משפטים.
בועז סופר: בסופו של דבר לדבר על הורדת שיעורי המס על אלכוהול שרובו של האלכוהול היקר מגיע ללא מס.
בועז סופר: אפשר לקבוע לא 200 אחוזים אלא נקבע 20 אלף אחוזים.
בועז סופר: רובו – באחריות ולפי נתונים – של האלכוהול היקר במדינת ישראל, ויסקי וקוניאק, מגיע ללא מס.
בועז סופר: כל אחד יסתכל במראה ויאמר מתי הוא קנה ויסקי שעולה 200 שקלים במדינת ישראל.
מירי רגב: למה בוודקה כן ובוויסקי לא?
מירי רגב: איזה מין מסר זה?
בועז סופר: גבירתי, ביקשתי לומר שני משפטים.
בועז סופר: לכן אנחנו מבקשים לשנות את השיטה ואני רק רוצה לספר לכם דבר אחד.
בועז סופר: המס הממוצע על ליטר כוהל עולה.
בועז סופר: איך יכול להיות שהמס הממוצע על ליטר כוהל עולה אבל יהיה גידול בצריכה?
בועז סופר: אני לא יודע.
בועז סופר: משפט שני.
בועז סופר: אין לי שום בעיה - ואני מודיע לכם חגיגית, אתם הריבון אבל אני בכל זאת קצת פקטור – להעלות בסופו של דבר, אחרי תקופת הביניים, כי כולם כבר בשלים ואומרים לי מה השורה התחתונה, שהמס יהיה גבוה יותר.
בועז סופר: אין לי שום בעיה אבל בתנאי אחד, שהוא יהיה קצוב.
מירי רגב: לא יהיה קצוב.
מירי רגב: יהיה חברתי.
משה (מוץ) מטלון: למה שיהיה קצוב?
משה (מוץ) מטלון: למה התנאי הוא שהוא יהיה קצוב?
בועז סופר: אני מסביר גם למה.
בועז סופר: אין שום הגיון, מעבר לזה שכולנו התרגלנו, נוח לנו לחשוב שעל בקבוק ויסקי יש 192 אחוזים אבל אני אספר לכם סיפור, אם לא שמעתם את המשפט הקודם, והוא שאין 192 אחוזים אלא יש אפס אחוז.
משה (מוץ) מטלון: למה?
בועז סופר: כי רוב הוויסקי מגיע מהדיוטי פרי.
משה גפני: הסתיימו שני המשפטים.
בועז סופר: לא, שאלו אותי שאלה ועניתי עליה.
משה גפני: אבל אתה לא עונה לחברי כנסת.
משה (מוץ) מטלון: אדוני היקר, זה ויסקי שלא הגיע מהדיוטי פרי.
בועז סופר: קורה.
משה (מוץ) מטלון: הנה חשבונית.
בועז סופר: לא אמרתי כל אלא אמרתי רוב.
משה (מוץ) מטלון: אמרת כל.
בועז סופר: אמרתי רוב.
בועז סופר: יש פרוטוקול.
משה (מוץ) מטלון: זה מה שעלה לי אתמול.
משה (מוץ) מטלון: אתמול הוא עלה לי 243 שקלים בלי דיוטי פרי.
בועז סופר: מה זה מוכיח?
משה (מוץ) מטלון: אני ארגיע אותך.
משה (מוץ) מטלון: קניתי גם וודקה זולה שאתה רוצה להעלות את מחירה.
משה גפני: יש מישהו שהביא ערק?
משה (מוץ) מטלון: הנה החשבונית והיא לא מהדיוטי פרי.
משה (מוץ) מטלון: זה עלה 24 שקלים.
משה (מוץ) מטלון: הנה החשבונית ולא מהדיוטי פרי.
בועז סופר: מה הוכחת לי?
משה גפני: חבר הכנסת מטלון, עם כל הכבוד, אני לא מסכים לעניין הזה.
משה גפני: אתה הבאת ויסקי, הבאת וודקה, ואתה בכוונה מקפח את המרוקאים ולא הבאת ערק.
משה (מוץ) מטלון: יש לי ערק.
משה (מוץ) מטלון: השארתי אותו בחדר כי לא יכולתי לסחוב שלושה בקבוקים.
משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון.
משה גפני: אלכס מילר, בבקשה.
משה גפני: אני לא מגביל בזמן אבל אני מבקש שכל אחד ידבר באופן מתומצת.
משה (מוץ) מטלון: אין יותר פרובוקציה.
משה גפני: זאת לא פרובוקציה.
משה גפני: אני דיברתי עם בועז סופר.
משה גפני: אני לא מסכים למצב הזה – זה היה גם כאשר מוניתי לראשות הוועדה וגם בהמשך – שאתם תוציאו צווים למשך שישים ימים כפי שיש להם אפשרות בחוק מבלי ליידע אותי.
משה גפני: זה צריך להגיע לוועדה.
יצחק וקנין: אפילו שלא הייתי בישיבה, אני תומך בזה.
משה גפני: אני ביקשתי, ואני חושב שאפילו גם סיכמנו בימים האחרונים, כפי שאתם חוששים שדברים יצאו החוצה ואתם סומכים על רשות המסים, על האנשים שעוסקים בזה, ואתם סומכים על שר האוצר, על סגנו ועל עוזריהם, אתם יכולים לסמוך גם על יושב ראש ועדת הכספים.
משה גפני: אני חושב שכבר עמדתי במבחן הזה עת הייתה מכירת בנק דיסקונט, המניות של בנק דיסקונט, כאשר למעלה משבוע שלם היה כאן הנושא הזה וגם אני וגם צוות הוועדה ידענו על העניין ולא הוציאו אותו מאחר שחשבנו שזה יכול לגרום נזק.
משה גפני: אני אומר לך עכשיו באופן קטיגורי.
משה גפני: אתם פרסמתם צו על האלכוהול וזה עוד היה לפני הסיכום אבל אני מבקש – ותאמר את זה גם למנהל רשות המסים – שאם אתם הולכים לפרסם צו שבסופו של דבר צריך להיות מאושר על ידי ועדת הכספים, אני רוצה לדעת עליו קודם לכן.
משה גפני: אתם לא יכולים להעמיד אותנו בפני עובדות מוגמרות.
יצחק וקנין: הצו הזה כבר פועל.
משה (מוץ) מטלון: נכון, זה עלה 100 שקלים פחות מהמחיר לפני שבועיים.
יצחק וקנין: מאות ליטרים נמכרים היום.
מירי רגב: תסתכל, זה עולה יותר אם הוויסקי ירד ב-10 שקלים.
יצחק וקנין: זה נתון שאתם לא יודעים אותו ואני מוכן שייבדק הנתון שאני אומר.
מירי רגב: איך קורה דבר כזה?
מירי רגב: מה, אנחנו חותמת גומי?
משה גפני: איך שדבר כזה קורה, החוק מאפשר ובחוק יש גם צדק.
משה גפני: החוק מאפשר לשר האוצר לפרסם צו למשך שישים ימים ויש לזה גם הגיון, אבל מן הראוי – וזה מה שאני ביקשתי – שיידעו אותי קודם, לפני שמפרסמים צו כזה מכיוון שבסופו של דבר הוא צריך לבוא לאישור הוועדה.
משה גפני: אני אנקוט בדרך הזאת וגם אני אתעלם.
משה גפני: אם יתעלמו ממני, אני גם אתעלם מהם.
יעקב אדרי: מה קורה אם הוועדה מתנגדת והצו כבר פורסם?
משה גפני: אני יכול להביא את זה לדיון ואפשר לבטל.
יעקב אדרי: מוציאים צו שמבטל?
יצחק וקנין: זה חוזר למה שהיה.
יעקב אדרי: זה אבסורד.
שגית אפיק: החוק קובע שהצווים נכנסים לתוקף ממועד פרסומם ברשומות על ידי שר האוצר.
שגית אפיק: לרשות המסים יש שישים ימים להגיע במהלכם לוועדת הכספים ולקבל את אישור הוועדה לצווים.
שגית אפיק: אנחנו בתוך השישים ימים.
שגית אפיק: עברו כשלושים ימים.
יעקב אדרי: כשהם מפרסמים, המחירים הם כבר לפי הצו החדש?
שגית אפיק: אם הוועדה מבטלת, הביטול נכנס ממועד זה ואילך, ממועד הכרעת הוועדה ואילך.
שגית אפיק: אם הוועדה מאשרת את הצו, הוא ממשיך להתקיים.
משה גפני: חבר הכנסת אלכס מילר.
אלכס מילר: ראשית כל, יש לי כמה שאלות.
אלכס מילר: לפי מה שקראתי כאן, אני מבין שבאותן מדינות אתן אין הסכם סחר, מבחינתן יהיה איזשהו שינוי משנת 2012 או 2013.
אלכס מילר: אני אשמח אם תפרט את כל מה שקשור לאותן מדינות אתן אין הסכם סחר לפי הצו הזה, כי לא נגעת בנקודה האת.
אלכס מילר: אני רוצה להתייחס לכל העניין הזה של חינוך ותרבות שתיית האלכוהול דרך הכיס.
אלכס מילר: אני בטוח שיש מחקרים לכאן ולכאן.