GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס מילר: אפשר לומר שנעלה את המחירים ואז לא יקנו, אפשר לומר שנכניס כאן חוק יובש ואז לא יהיה אלכוהול בחנויות, וכבר ראינו כמה מדינות שעשו את זה ולמה זה גרם.
אלכס מילר: זה גרם לפשע, זה גרם לשוק שחור.
אלכס מילר: אני כן חושב שהנושא של התמודדות החברה עם שתיית האלכוהול צריך להיות הרבה יותר רחב והוא צריך להיות דרך החינוך ודרך הפעילות החברתית שעושים המשרדים הרלוונטיים.
אלכס מילר: כאשר אתה רואה את אותם צעירים שמשתכרים, הרי הם לא הולכים לחנויות וקונים מוצר בגלל ההתמצאות שלהם אם זה ויסקי כזה או וודקה כזאת ולפי זה הם בוחרים אלא הם בוחרים לפי המחיר.
אלכס מילר: אני בטוח שרוב האלכוהול שמגיע לאותם הצעירים מגיע מהבית והם לוקחים אותו מההורים.
אלכס מילר: אני בספק אם אותם צעירים יכולים להרשות לעצמם לרכוש אלכוהול בשווי של 200 שקלים פלוס ואם זה אלכוהול יותר זול, בזה לא תוכל לשלוט גם אחר כך ובסופו של דבר הם ימצאו פתרונות ופתרונות לא חסרים.
אלכס מילר: אם מישהו רוצה לדפוק לעצמו ראש, הוא ימצא את הפתרונות.
אלכס מילר: מצד אחד יצא מצב שהמחיר לאלכוהול איכותי יכול להיות, כמו שקורה היום, הרבה יותר גבוה ואז המחיר לאלכוהול שבעיני חלק מהאנשים נחשב לאלכוהול פחות איכותי, אותם צעירים – ולדעתי רוב האנשים כאן רוצים להילחם בתופעה הזאת של שתיית אלכוהול בקרב הצעירים – ירכשו אותו.
אלכס מילר: אנחנו רואים כל מיני דברים כאשר מערבבים אלכוהול כזה ואחר כי הוא זול, שתייה של דברים שאף אחד מאתנו לא היה חושב להכניס אותו לביתו.
אלכס מילר: אני מציע לשמוע מה קורה עם אותן מדינות אתן אין לנו הסכם סחר.
אלכס מילר: שנית, מבחינתי, אני כן חושב שאנחנו צריכים לטפל בתופעה של האלכוהול שהוא אלכוהול זול וניתן לקנייה, וכאשר מדובר על אלכוהול שהוא אלכוהול יקר, שם אני כן חושב שמי שצריך לטפל בתופעה הזאת אלה הן מערכות החינוך ומערכות הרווחה שהן מופקדות על החינוך בחברה.
משה גפני: יאיר גלר, מנכ"ל הרשות למלחמה בסמים במשרד לביטחון פנים.
יאיר גלר: אנחנו בחודשיים האחרונים מנסים – תוכנית שהממשלה מובילה מזה שנתיים - לשנות את תרבות צריכת האלכוהול במדינת ישראל, במיוחד בקרב הצעירים.
יאיר גלר: אנחנו לא המצאנו את הדברים.
יאיר גלר: בדקנו את הנושא בכל העולם המערבי במיוחד, במערב אירופה ובארצות הברית, והסתבר שם בצורה מובהקת שאינה משתמעת לשתי פנים שכאשר המחירים ירדו, הצריכה גדלה.
יאיר גלר: כאשר המחירים ירדו, הצריכה עלתה בצורה מובהקת בכל אותן מדינות, ולהפך.
יאיר גלר: אין לנו שום מחקר שמצביע על נתון הפוך.
יאיר גלר: אנחנו בדקנו את הדברים גם בשוודיה, גם בתאילנד, גם באירלנד וגם בפינלנד.
יאיר גלר: הסתבר לנו, כמו הרבה מדינות אחרות, שכאשר המסים עלו, הצריכה ירדה ולהפך.
יאיר גלר: אני רוצה להוסיף כאן לטובת הדיון את הנתונים המאוד מאוד ברורים שהנזקים הם לא רק נזקים חברתיים שהם קשים ביותר אלא גם נזקים כלכליים ולדעתי על זה משרד האוצר לא נתן את הדעת.
יאיר גלר: הנזקים הכלכליים, מדובר עליהם במיוחד בתחום הבריאות, במיוחד בנושא התחלואה וזה הנושא של התמותה.
יאיר גלר: 10 אחוזים מהתחלואה בעולם המערבי מקורה באלכוהול.
יאיר גלר: אם אנחנו ניקח את המכפלות של יום אשפוז, של רופאים, של סגלים אחרים שצריכים לטפל באותם מטופלים, אנחנו נגיע לסכומים של מאות מיליוני שקלים ומעבר לכך.
יאיר גלר: את זה כבר הבינו כולם בעולם המערבי ועל כן הייתה נסיגה מאותם הסכמים באיחוד האירופי והסכמי סחר בין לאומי.
יאיר גלר: אלכוהול הוא גורם מוות מספר שלוש בעולם.
יאיר גלר: הוא גורם להוצאות כבדות מאוד ואני חושב שכאן לא נלקחו בחשבון אותם פרמטרים.
משה גפני: ולכן מה המסקנה שאתה מציע לנו?
יאיר גלר: המסקנה היא חד משמעית.
יאיר גלר: העלאת המחירים בצורה מאוד מאוד משמעותית כפי שנעשתה בסקנדינביה למשל, מורידה את הצריכה בצורה משמעותית.
יאיר גלר: זה שיעור מספר אחד בכלכלה ואפשר להבין את זה בקלות רבה.
יאיר גלר: הנזקים האלה כאמור הם לא רק האלימות ותאונות הדרכים אלא יש כאן אובדן ימי עבודה רבים מאוד, יש כאן נושא של תחלואה כבדה מאוד עם כל הנושא התרופתי, רווחה, שיקום, וכל אותם פרמטרים שלטעמנו ולדעתנו לא נלקחו בחשבון.
יאיר גלר: אני ממליץ לכולם לקחת שוב את כל מדינות העולם המערבי שהיו שם וחזרו חזרה והם חזרו חזרה לאותה שיטה של העלאת מחירים, של העלאת מכסים, והם הצליחו להוריד.
יאיר גלר: אני מציע למדינת ישראל שלא תעשה את אותו סיבוב.
משה גפני: אל תציע למדינת ישראל שום דבר.
משה גפני: תציע לנו.
משה גפני: מה אתה מציע לנו, להצביע בעד הצו, נגד הצו, להימנע?
יאיר גלר: נגד הצו.
יאיר גלר: העלאה של כל מוצרי האלכוהול, העלאת המחיר של כל מוצרי האלכוהול.
בועז סופר: נגד הצו, זה אומר הוזלה של מוצרי האלכוהול.
משה גפני: כן, אתה תכף תאמר את זה.
רונית תירוש: אדוני היושב ראש, אני אקדים ואומר שניסיתי לקבל תשובות משום שכפי שציינתי יש אצלי איזשהו דיסוננס בין קריאת שני המסמכים – גם של המחלקה המשפטית של הוועדה וגם של המרכז למחקר ומידע – והרושם שנוצר שם הוא שכמעט אין הוזלה של המשקאות המיובאים וזה בניגוד למה שקראנו בעיתון.
רונית תירוש: בסדר, העיתון הוא לא מסמך.
משה גפני: השאלה איזה עיתון.
רונית תירוש: גם שר האוצר לשעבר קבע באופן חד משמעי שיש כאן הוזלה של המשקאות המיובאים ואני חושבת שזה לא מה שישרת את המטרה של המלחמה באלכוהול, אם זה נכון.
רונית תירוש: אני רוצה לעבור באופן מתודולוגי ולפני כן לומר שהרפורמה החלה כבר ב-1 בינואר וזה דבר שאני חושבת שהוא לא ייעשה, אדוני היושב ראש.
רונית תירוש: מביאים לנו כאן משהו לדיון ולאישור או לאי אישור, אבל בעצם זה יצא לדרך.
רונית תירוש: אני חושבת שזה חמור מאוד.
משה גפני: אבל זה החוק.
משה גפני: זה קורה מכיוון שיש סיבות הגיוניות למה אפשר להכניס צו לתוקף מיד מבלי שמתקיים דיון בוועדה וכולי.
משה גפני: אני רק ביקשתי שכל עוד אני יושב ראש הוועדה, שלא יביאו צו כזה מבלי שידברו אתי קודם.
משה גפני: בחלק מהדברים הם עמדו ובחלק מהדברים הם לא עמדו.
משה גפני: אחד הדברים היה הנושא של האלכוהול.
משה גפני: יש לזה סיבות ואני לא כועס עליהם בעניין הזה.
משה גפני: אני כועס עליהם בגלל סיבות אחרות.
רונית תירוש: ואם לא נאשר?
משה גפני: אם לא נאשר, לא יהיה צו.
רונית תירוש: רטרואקטיבית?
משה גפני: אין רטרואקטיבית.
רונית תירוש: מתודולוגית אני רוצה להביא שני נימוקים מדוע אני אתנגד.
בועז סופר: בהיבט הזה, אם הצו היה מפורסם לפני, כמובן שאז היו מאשימים אותנו במשהו אחר, אבל מה שהיה קורה זה שבשבוע-שבועיים, חודש-חודשיים עד מועד הדיון בוועדת הכספים, כל מוצרי האלכוהול שהמס עליהם עלה, היו פשוט נצברים במלאי ולאחר מכן זה לא היה משיג את המטרה.
אמנון כהן: בועז, תרשום בבקשה את כל הערות חברי הכנסת ואחר כך תוכל להתייחס אליהן.
רונית תירוש: אני אהיה מאוד ממוקדת.
רונית תירוש: יש לי שני טיעונים.
רונית תירוש: לגבי המוצרים המקומיים, הייקור לגביהם, ככל שאני מתרשמת מהטבלאות, הוא לא מספיק גבוה.
רונית תירוש: זאת אומרת, זה לא יגרום לצעירים לא לרכוש.
רונית תירוש: כרגע מה שמטריד אותי, גם כאימא וגם כאשת חינוך, הצעירים – ואני עושה הבחנה כי הצעירים הולכים בדרך כלל למקומי שהוא זול יותר, הוא נגיש יותר, ולכן הייקור שניתן למוצרים הללו, הוא לא מספיק מרתיע.
רונית תירוש: זה לא מה שיסייע לנו במלחמה בשימוש באלכוהול.
רונית תירוש: הנימוק השני.
רונית תירוש: בהנחה שתעריפי המוצרים המיובאים ירדו – בהנחה, כי עדיין לא קיבלתי תשובה, אבל נניח שהעיתון צודק – קהל היעד שמטריד אותנו, הצעירים, ממילא זה לא קהל הצרכנים הטבעי של המוצרים הללו, קהל היעד הטבעי הוא בדרך כלל המבוגרים, בדרך כלל – כי אני מקבלת את מה שבועז סופר אמר - זה נקנה בדיוטי פרי וממילא זה ללא מס, אבל גם אם לא, אלה אנשים שידם משגת ויכולים לרכוש את המוצרים האלה.
רונית תירוש: לכן מה הרווחנו כאן?
רונית תירוש: לא רק שלא הרווחנו אלא אנחנו גם על הדרך פוגעים במה שנקרא כחול-לבן.
רונית תירוש: זאת אומרת, באותה מלחמה שהיא לא ברורה לנו, הרי ברגע שאנחנו מוזילים את המוצרים הללו, אני לא דואגת כאן לבעיות האלכוהול של צעירים, אני לא חושבת שזאת אוכלוסיית היעד, אבל יותר מבוגרים יצרכו יותר משקאות כי הם היו יותר זולים.
רונית תירוש: אני מדברת על המשקאות המיובאים.
רונית תירוש: אז יש פגיעה בשוק המקומי.
רונית תירוש: נתתי כאן שני נדבכים כאשר האחד הוא מכוון וממוקד בצעירים והשני הוא פגיעה בכלכלה.
רונית תירוש: משני הטעמים הללו אני אתנגד לרפורמה.
רונית תירוש: לסיכום אני מבקשת, כי מה שבאמת מעניין אותי זאת הצריכה המופרזת של צעירים, להעלות בצורה דרמטית את מחיר כל המוצרים, בין אם הם מיובאים או מקומיים כדי שתהיה פחות צריכה.
אמנון כהן: עודד ברוק, ממונה על האגף הבין לאומי.
אמנון כהן: תאמר לנו איך זה ישפיע ברמה העולמית, ה-OECD וכולי.
יעקב אדרי: הוא מהאוצר?
עודד ברוק: תודה רבה אדוני.
עודד ברוק: אני מבקש להשלים את עמדת האוצר לעניין הזה, וזה חשוב שזה ייאמר.
אמנון כהן: תתייחס גם לדברים שהעלו חברי הכנסת.
עודד ברוק: שיטת המיסוי כפי שהיא הייתה לפני כניסת הצו הזה לתוקף מפירה התחייבויות בין לאומיות של מדינת ישראל.
עודד ברוק: אני חוזר, מפירה התחייבויות בין לאומיות של מדינת ישראל.
עודד ברוק: כל הנושא הזה של שיעור המיסוי של האלכוהול, גובה המיסוי של האלכוהול, הוא נושא שבהחלט אפשר לתמוך בו ונדמה לי שיש תמיכה רחבה שאולי שיעור המס צריך להיות הרבה יותר גבוה, אבל כפי שהייתה השיטה הקודמת, לא ניתן להמשיך.
עודד ברוק: לא ניתן להמשיך מפני שמדינת ישראל מחויבת.
עודד ברוק: במשך תקופה ארוכה הופעל עלינו לחץ כבד מהקהילה הבין לאומית – בועז הזכיר את זה – ברמה הבילטרלית, ברמה האזורית, האיחוד האירופי, ארגונים בין לאומיים מפעילים עלינו לחץ ליישר קו.
עודד ברוק: מדינת ישראל בפירוש מפירה את מה שהיא חתומה עליו.
עודד ברוק: לכן אני חושב שיש כאן שני דיונים נפרדים.
עודד ברוק: דיון אחד הוא שקודם כל מדינת ישראל צריכה להעמיד את עצמה בכך שהיא מקיימת את מחויבויותיה הבין לאומיות.
עודד ברוק: זה הצו הזה.
עודד ברוק: דיון אחר נוסף יכול להיות על גובה המס.
עודד ברוק: במשך שנים אנחנו דוחים בלך ושוב אנשים מהקהילה הבין לאומית, את האנשים הבכירים ביותר, דוחים בלך ושוב כאשר אנחנו אומרים שאנחנו מקיימים דיונים.
אמנון כהן: אתה מתכוון כרגע שהורדת המחיר של אלכוהול מיובא, אתה אומר שאנחנו מיישרים קו.
עודד ברוק: אני אומר שבשינוי השיטה הזאת אנחנו קודם כל מיישרים קו עם הסטנדרטים הבין לאומיים ומדינת ישראל מקיימת את מחויבויותיה הבין לאומיות.
אלכס מילר: אתה שמעת את השאלה שלי?
אלכס מילר: אתה יכול לענות עליה?
אלכס מילר: שאלתי לגבי המדינות אתן אין לנו הסכם סחר.
אמנון כהן: הוא יתייחס לזה.
עודד ברוק: אני אתייחס.
עודד ברוק: בכל מקרה, זה דבר ראשון.
עודד ברוק: אני חייב לומר שבעצם הלחץ עלינו הועצם לאחרונה בצורה דרמטית כולל במפורש באיומים, אמנם סמויים, שהגיעה העת לשים קץ לפרסה הזאת בה מדינת ישראל מפירה את ההתחייבויות שלה.
עודד ברוק: בעבר היה אותו סיפור עם – סתם אני נותן דוגמה – יפן.
עודד ברוק: יפן הפרה, הלכו אתה לדיספיוט סטלמנט, לא הייתה לה ברירה ויפן הגדולה שינתה את שיטת המיסוי שגם כן הפרה בדיוק בשיטה של ישראל.
קריאה: איך היא שינתה?
עודד ברוק: היא שינתה למס קצוב, השוותה את המס הקצוב על כל המשקאות האלכוהוליים לפי אחוז האלכוהול במשקה.
עודד ברוק: הדיון הזה נמשך זמן רב מאחר שהיינו צריכים לתת מענה לתעשייה המקומית, תקופת התאמה.
עודד ברוק: יש כאן תקופת התאמה של ארבע שנים, דבר שאין לו תקדים במישור הבין לאומי.
עודד ברוק: ארבע שנים ניתנות כאן לתעשייה המקומית כדי להתאים את עצמה ובסופו של דבר באמת ליישר קו.
עודד ברוק: אי לכך אני מסיים ואומר שאני מציע שנאשר את הצו הזה כדבר ראשון ואפשר לדון על העלאת המסים.
אמנון כהן: מה תשובתך לשאלת חבר הכנסת מילר בקשר למדינות שאין אתן הסכמי סחר?
אלכס מילר: באחוזים.
עודד ברוק: ההשפעה המרכזית היא בתיקון מס הקנייה.
עודד ברוק: מס הקנייה חל גם על מדינות שאין אתן הסכם סחר.
עודד ברוק: ההשפעה המרכזית על מדינות שאין אתן הסכם סחר או יש, היא בתחום המכס.
אמנון כהן: אתה יכול לענות לשאלת חבר הכנסת מילר?
אמנון כהן: אם לא, מישהו אחר יענה.
אלכס מילר: כנראה שהוא לא הבין את השאלה.
אמנון כהן: בועז יענה על השאלה.
אמנון כהן: זה לא במגרש שלו.
אמנון כהן: מירי רגב, בבקשה.
מירי רגב: שוחחתי עם בועז.
מירי רגב: אני חושבת שהרפורמה הזאת היא רפורמה אנטי חברתית.
מירי רגב: היא יוצרת מצב שצעירים ימשיכו לשתות ויגבירו את הצריכה של אלכוהול כמו ויסקי וכדומה ואני לא מקבלת את מה שאומר כאן בועז שוודקה כן וויסקי לא.
מירי רגב: המסר הוא לא לאלכוהול, לא לאלכוהול, לא לאלכוהול.
מירי רגב: אי אפשר לומר שאלכוהול כזה מותר ואלכוהול אחר לא מותר.
מירי רגב: העובדה היא שאני עשיתי סיור פאבים בשבוע האחרון וכבר המחיר של ויסקי הוא 10 שקלים לכוסית כאשר המחיר של בירה הוא גבוה יותר.
אלכס מילר: אני כבר לא מעודכן.
מירי רגב: אתה לא מעודכן במה שקורה בפאבים?
מירי רגב: אל תגיד את זה.
מירי רגב: הנתונים מראים שכאשר הורידו את המחיר של השמפניה, הצריכה של השמפניה עלתה ולא יעזור כלום.
מירי רגב: ככל שאתה מוריד את המחיר, הביקוש עולה.
מירי רגב: לכן מה שצריך לעשות זה דבר מאוד פשוט.
מירי רגב: העלה שר האוצר במהלך הדיון בממשלה את הסוגיה של ההסכמים הבין לאומיים וגם אני מודעת להסכמים הבין לאומיים.
מירי רגב: צריך למצוא פתרון לנושא האלכוהול ולהעלות את כל המחירים.
מירי רגב: בעניין הזה אין כאן עניין של הגנה על מוצר כחול-לבן.
מירי רגב: אם מוצר כחול-לבן גורם למצב של יתר אלכוהול, אני לא אגן עליו כי בסוף אלה הילדים של כולנו.
מירי רגב: אני מציע שנעלה את המחירים של הכל.
מירי רגב: יש כאן ויכוח האם זה יהיה מס קצוב או מס אחוזי.
מירי רגב: אני חושבת שזה צריך להיות מס אחוזי, אבל בועז מתנגד לזה.
מירי רגב: 200 אחוזים לכולם, גם בחוץ לארץ, גם מיובא וגם של הארץ.
מירי רגב: אומר בועז שזה גורם לו בעיה עם המיסוי.
מירי רגב: מבחינתי המיסוי הוא אמצעי והוא לא מטרה.
מירי רגב: זה אמצעי כדי להוות כלי שאנחנו נמנע תופעות שבסוף יחזרו אלינו כבומרנג.
מירי רגב: לכן אני אומרת שצריך במיידי קודם כל לבטל את הצו הזה.
מירי רגב: הדבר השני, צריך לקבוע ועדה שתוך שבוע ימים תבוא ותשב יחד עם הרשות ועם כולם, למצוא את שיטת המיסוי הנכונה ביותר שתעלה את המחירים של כל סוגי האלכוהול, גם המיובא וגם המקומי.
אמנון כהן: חבר הכנסת מטלון, בבקשה.
משה (מוץ) מטלון: בדבר אחד אני מסכים והוא שאין פתרון אחד למלחמה באלכוהול.
משה (מוץ) מטלון: אין פתרון אחד.
משה (מוץ) מטלון: זה יהיה בחינוך, זה יהיה ברווחה, זה יהיה באמצעות העלאת מסים והעלאת מחירים.
משה (מוץ) מטלון: אין ספק שאף אחד מאתנו לא יודע את הנוסחה האמיתית אבל אי אפשר לבוא ולומר שנעסוק רק בחינוך או נעסוק רק ברווחה ולא נעסוק במסים.
משה (מוץ) מטלון: תפקידנו כאן, עם כל הכבוד, לייצר את המדיניות הציבורית שלנו ואתם, אנשי האוצר, עם כל הכבוד לכם, אתם אחראים על יישום המדיניות הזאת.
משה (מוץ) מטלון: כאן התבלבלנו.
משה (מוץ) מטלון: אתם באים לעצב מדיניות ולפי תפיסתי והערכתי אתם עצמכם לא עשיתם את הערכת המצב הנכונה כי כל ילד בשיעור שלישי כלכלה – כי שני השיעורים הראשונים הוא הפסיד – יודע שכאשר אתה מוזיל מוצר, אתה מגביר את הביקוש של המוצר הזה.
משה (מוץ) מטלון: זה ברור מאליו.
משה (מוץ) מטלון: אנחנו חיים כך ומתנהלים כך.
משה (מוץ) מטלון: אני אתן לכם דוגמה ונגעה בזה חברת הכנסת רגב.
משה (מוץ) מטלון: הוזלנו את המחירים על הקאווה, הצריכה של המשקה הזה עלתה ב-28 אחוזים במשך שנתיים.
בועז סופר: אז מה אם זה גדל ב-28 אחוזים?
משה (מוץ) מטלון: על מנת ליצור הערכת מצב אמיתית, ודיברו על העניין הזה קודמיי, מקימים ועדה מקצועית, רב תחומית של אנשי חינוך, של אנשי משפט, של אנשי אכיפה, ובוחנים את המשמעויות האמיתיות של הנושא הזה.
משה (מוץ) מטלון: אני הצעתי את זה כאן לא כפרובוקציה.
משה (מוץ) מטלון: אני פשוט רוצה לתת לכם דוגמה.
משה (מוץ) מטלון: הבקבוק הזה שעלה עד ה-31 בדצמבר סכום של 325 שקלים, עלה אתמול 219 שקלים.
משה (מוץ) מטלון: זה אומר שבבר כוס משקה, מחירה ירד מ-40 שקלים ל-25 שקלים.
משה (מוץ) מטלון: רבותיי, בסופו של יום, בסופה של הרפורמה, הבקבוק הזה שנחשב יקר יגיע לסכום של 150 שקלים.
משה (מוץ) מטלון: 150 שקלים, שלושה-ארבעה ילדים יאספו כסף ויקנו את המשקה היקר הזה ולא יקנו את המשקה הזול והם ישתמשו במשקאות האלה וזה יגביר את הצריכה ואף אחד לא יכול להתעלם מהעניין הזה.
משה (מוץ) מטלון: קודם כל, יש הצעת חוק ויש לי כאן שותפים להצעת החוק, חבר הכנסת פיניאן וחבר הכנסת אברהם מיכאלי.
משה (מוץ) מטלון: הצעת החוק הזאת קובעת מיסוי אפילו של 250 אחוזים על כל סוגי האלכוהול, כולל תוצרת הארץ.
משה (מוץ) מטלון: כל סוגי האלכוהול, גם בארץ וגם בחוץ לארץ.
משה (מוץ) מטלון: אני אומר לכם שהגדיר קודם חבר הכנסת בר-און את העניין הזה כפצצת אטום ואני לא רץ כל כך לפצצות אטום, אבל אני אומר לכם שיש כאן סכנה.
משה (מוץ) מטלון: אני לא אכנס כאן למקרים של צעירים שפגשתי, אנשים שנפגעו בתאונות דרכים והם משוקמים בבתי חולים כמו לוינשטיין וכך הלאה כאשר המשקאות האלה הביאו אותם למצב בלתי הפיך.
משה (מוץ) מטלון: אני מבקש ממך אדוני לא לאשר את הצו הזה.
משה (מוץ) מטלון: אני חושב שהצו הזה יגרום לנו נזקים בלתי הפיכים ואם רוצים להיכנס לדיון אמיתי, תקימו את אותה ועדה שהוצעה כאן, ועדה רב תחומית, ותתקדמו בנושא הזה.
משה (מוץ) מטלון: היו"ר משה גפני שב לנהל את הישיבה
משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן.
אמנון כהן: אני חושב שצריך לחשוב מה לעשות עם הצו הזה כי אני חושב שהוא לא הגיע באופן נכון.
אמנון כהן: המלחמה שאנחנו עומדים בה היום בנושא של שתיית אלכוהול, בעיה חברתית קשה מאוד בקרב הנוער.
אמנון כהן: אני זוכר את עצמי לפני 15-20 שנים, גם אני הייתי חייל, הייתי יוצא עם חברים והיינו יושבים ביחד, אבל לא הייתה תרבות כזאת.
אמנון כהן: אף אחד לא ידע מהי וודקה ולא היו מדברים על זה בכלל.
אמנון כהן: הנושא הזה הושרש בחברה ב-10-15 השנים האחרונות.
משה (מוץ) מטלון: מה שהיה, היו בירות.
אמנון כהן: הנושא של שתיית אלכוהול הוא נושא מורכב, הוא נושא שנכנס באופן מאוד רציני לחברה הישראלית, בעיקר בקרב הנוער.
אמנון כהן: זאת מלחמה מערכתית מול כל משרדי הממשלה וזה לא ייפתר על ידי ייקור מוצר כזה או אחר.
אמנון כהן: שמעתי כאן את נציג האוצר שדיבר על היחס שלנו בשוק הבין לאומי במסגרת כניסתנו ל-OECD ואני אומר שאם אנחנו צריכים לעמוד באמנות כאלה או אחרות, זה צו אחר.
אמנון כהן: צריך לחשוב על זה, איך מביאים את זה בנפרד אבל אל תכרוך דבר בדבר.
אמנון כהן: אני אומר שכאשר אתה כורך דבר בדבר, זה מביא לך לנזק.
אמנון כהן: אתה מביא מדיניות, מדינת ישראל תיכנס ל-OECD, אנחנו צריכים ליישר קו, זה ראשית כל.
אמנון כהן: יש בעיה אחרת, יש לנו בעיה של מלחמה באלכוהול ואנחנו רוצים לטפל בבעיה החברתית.
אמנון כהן: כאן, אם צריך בסופו של דבר שוועדה תקום ותאמר לייקר את המוצרים שיש בהם אלכוהול באחוזים כאלה ואחרים, זה משהו אחר לגמרי.
אמנון כהן: כאן חייב להיכנס הנושא החינוכי, ההסברתי, וחייב להיכנס כאן כל מכלול הדברים שהם בהסברה ואלה שנפלו כבר והשאלה איך מטפלים בהם, איך מטמיעים את זה בתוך בתי הספר, איך מעבירים את הנושא במקומות אחרים, איך שמים את הדברים האלה בכניסה למועדונים, איך עושים אכיפה בכל הנושא הזה.
אמנון כהן: זה שהצו נכנס לתוקף חורה לנו למרות שיש דברים חיוביים כאשר זה קורה, אבל כאן, בנושא הזה, אנחנו רואים את זה לשלילה.
אמנון כהן: אני חושב שכרגע אנחנו צריכים לבטל את הצו, לקבל החלטה כאן שאנחנו מבטלים את הצו, מקימים צוות – לא אמרתי ועדה – אד הוק לנושא מלחמה באלכוהול והצוות הזה ישב על כל הנושאים החברתיים, החינוכיים, הכלכליים, ארגונים שמטפלים בנושא, כמו המועצה לשלום הילד, העמותות והארגונים השונים, וניתן לצוות הזה לוח זמנים כך שבתוך חודש ימים הוא יגיש את המסקנות שלו.
משה גפני: לכן, מה אתה מציע?
אמנון כהן: קודם כל להקפיא את הצו ולאחר מכן להקים איזשהו צוות ולתת לו לוח זמנים כך שעד חודש ימים הוא יגיע למסקנות אבל שיתוף פעולה צריך להיות גם עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר – הסברה, חינוך, רווחה – ועמותות וארגונים כמו המועצה לשלום הילד כדי לדעת איך זה משפיע על הילדים ועל הנוער.
אמנון כהן: כל אחד ייתן את הדברים שלו ואז למעשה נוכל להגיע להסכמה.
אמנון כהן: בנושא של OECD, ביבוא, אני חושב שכן צריך לטפל בזה.
משה גפני: דובי פינטוך, איגוד לשכות המסחר.
דב פינטוך: אני יבואן משנת 1974 ואני יושב ראש חטיבת המשקאות המשכרים באיגוד לשכות המסחר.
דב פינטוך: אנחנו בעד הרפורמה למרות שהיינו חלק מהאנשים שהאוצר התייעץ אתם, גם עם יצרנים מקומיים, תעשיינים, ולא אהבנו את הסיומת אבל זה מה שיש.
דב פינטוך: בניגוד לעבר, אז באמת היה דבר לא היה הגיוני כאשר צורת העבודה הייתה מאוד קשה והביקורת הייתה מאוד קשה.
דב פינטוך: יש שני דברים שמפריעים לנו ולי באופן אישי כאשר האחד הוא אי דיוקים.
דב פינטוך: כולם מדברים על מחקרים.
דב פינטוך: במשך שנתיים ביקשתי מקולגות, מכל משרד שאנחנו מכירים שיראו לי בעיניים פעם אחת מחקר שאומר מה שאומרים בחוץ לארץ על כך שירד ועלה, והצריכה ירדה בגלל מיסוי כזה או בגלל פעולות כאלה, אבל אף אחד עד לרגע זה לא הביא לי שום דבר.
דב פינטוך: הכל דיבורים בעלמא.
דב פינטוך: לכן אני הייתי מבקש מהיושב ראש, לפני שקובעים משהו, לראות בעיניים אם קיימים מחקרים כאלה.
דב פינטוך: אני לא ראיתי אותם.
דב פינטוך: דיברה חברת הכנסת רגב על קאווה.
דב פינטוך: זה נושא לגמרי שונה.
דב פינטוך: זה לא אלכוהול אלא זה דבר ייני, יין.
דב פינטוך: שמפניה לא עלתה.
דב פינטוך: לכו לסטטיסטיקות ותראו שכל השנים מהיום שזה ירד, זה עלה פעם אחת וכל השנים ואילך, לא עלתה כמות הצריכה של שמפניה.
דב פינטוך: קאווה זה דבר אופנתי.
דב פינטוך: יש נתונים של המכס ואת יכולה לראות אותם.
משה (מוץ) מטלון: יש נתון של 28 אחוזים.
דב פינטוך: לא כי זה עולה כסף.
דב פינטוך: אני מדבר על שמפניה.
דב פינטוך: קאווה זה דבר אחר.
דב פינטוך: קאווה זה יין מבעבע.
משה (מוץ) מטלון: הקאווה עלתה ב-28 אחוזים.
דב פינטוך: קאווה עלתה, אני לא יודע אם ב-28 אחוזים או ב-48 אחוזים.
דב פינטוך: קאווה היא דבר אופנתי.
דב פינטוך: השנה הזאת יעלה משהו שנקרא פרוסקו שגם הוא יין מבעבע והוא מגיע מאיטליה.
דב פינטוך: הקאווה היא מספרד.
דב פינטוך: אתם נתפסים בשוליים בדבר שהוא בין 7 ל-10 אחוזים אלכוהול.
דב פינטוך: חבר הכנסת מטלון, אתה היית קונה שיבס לפני שלוש שנים לצריכה אישית?
דב פינטוך: לא.
דב פינטוך: היום הבן שלי שהולך לברים או הבנים שלי או בנים ובנות של אחרים, קונים.
דב פינטוך: אתה לא היית מעז לקנות בשוק המקומי כי זה היה מאוד יקר.
משה גפני: מה העמדה שלך?
דב פינטוך: אתה רוצה את השורה התחתונה?
דב פינטוך: לא לעשות שום שינויים, ללמוד את הנושא ובהמשך לראות ולהסיק מסקנות.
משה גפני: אני אשאל אותך ותענה לי.
משה גפני: אתה יבואן, אתה מציע לאשר את הצו?
משה גפני: אם אתה היית חבר ועדת הכספים, היית מציע לאשר את הצו?
דב פינטוך: כן.
משה גפני: לאשר את הצו.
משה גפני: מה עם הטענות שעלו כאן
משה גפני: כל הזמן שזה יגביר את צריכת האלכוהול?
אמנון כהן: זה טוב לו.
אמנון כהן: הוא יבואן.
משה גפני: זה שאתה יבואן, זה בסדר, אני מברך אותך שתצליח.
משה גפני: אתה מציע לאשר את הצו על אף הדיבורים שנאמרו כאן ואלה דיבורים מאוד רציניים.
דב פינטוך: הערת ביניים.
משה גפני: תענה לי.
דב פינטוך: יש לי משקאות זולים ויש לי משקאות יקרים.
דב פינטוך: אני נפגע קצת בזולים.
משה גפני: היית מאוד ברור, תודה.
יצחק וקנין: אני אומר לכם משהו.
יצחק וקנין: אתמול היה דיון בכנסת עם בני הנוער וגם בתוך ועדות הכנסת, ועדת החינוך, הוועדה למלחמה בסמים, הם השתתפו.
יצחק וקנין: רוב בני הנוער ברוב הדיונים, כולל הסיכומים שהיו במליאת הכנסת, דיברו על דבר אחד, על אלכוהול וסמים ועל הנגישות של בני הנוער למוצר הזה.
יצחק וקנין: אני רוצה לומר לכם מה אני רואה, במה שאני נפגש הרבה פעמים במסיבות מסוימות כאשר יש איזו תרבות בשנים האחרונות שהשתרשה מאוד ואני לא מחדש כאן כלום לאף אחד.
יצחק וקנין: לוקחים את הוודקה ואת הרד בול, דבר שלא ידענו אותו, ואל תספרו סיפורים שזה איזה דבר שהיה במחוזותינו כי זה לא היה אלא זאת תרבות שהשתרשה בשנים האחרונות וצריכת הבקבוק הזה שעולה 20 שקלים גורמת לכך שהנגישות למוצר הזה היא מאוד קלה, המחיר מאוד אטרקטיבי, אז תן לתפוס ראש ונגמר הסיפור.
יצחק וקנין: עוד דבר.
יצחק וקנין: גם צורת המיסוי שמציע בועז סופר, אני אומר לכם כאן באחריות מלאה – אתה הצעת את זה מצד האוצר – שכל הצו הזה הוא רק לדבר אחד: לא בשביל מניעת שתיית אלכוהול, אין בזה שום נגיעה לשתייה או לא לשתייה, ואני אומר את זה באחריות, מכיוון שאת המוצר הזה, אתה מעלה אותו לכוסית בעוד 5 שקלים, 6 שקלים, וזה זניח.
יצחק וקנין: אתם באתם לכאן כדי להתאים איזו התאמה לאיחוד האירופי, בסדר, אני מבין את הרצון של האוצר, אבל לומר לנו שבזה שאני מגדיל את זה מעט ומוריד את ההם בצורה משמעותית, אני אשנה משהו?
יצחק וקנין: על מי אתם עובדים כאן?
יצחק וקנין: תגידו, אתם חושבים שאנחנו אנשים שחיים באיזו פלנטה אחרת?
יצחק וקנין: יתרה מזאת.
יצחק וקנין: אני אומר שאני לא הייתי נותן דקה אחת לצו הזה להמשיך.
יצחק וקנין: שנייה לא הייתי נותן לו להמשיך אלא מיד הייתי מבטל אותו.
יצחק וקנין: ברגע זה הייתי מבטל אותו.
יצחק וקנין: אני רוצה לומר לכם יותר מזה.
יצחק וקנין: תראו, יש כאן בעיות קשות מאוד.
יצחק וקנין: אני לא רוצה לומר מה אמר רוני בר-און שדיבר על תאונות דרכים ועל כל מה שיש מסביב.
יצחק וקנין: אי אפשר לעשות פעולה כזאת בלי לבוא ולבחון אותה.
יצחק וקנין: אתה אומר שאין מחקרים, אבל לי יש את המציאות שאני חי אתה.
יצחק וקנין: המציאות היא יותר גדולה מהחיים, ממה שאתה אומר ומהמחקרים.
יצחק וקנין: אנחנו רואים את זה ביום יום.
יצחק וקנין: אנחנו רואים כמה תאונות דרכים, אלימות, זה רצח וההוא התמסטל ואחר כך אנס ועשה עוד דברים.
יצחק וקנין: על מה אתם מדברים כאן?
יצחק וקנין: מספיק עם הבלוף הזה.
יצחק וקנין: אני אומר לכם שצריך מיד להקים כאן ועדה שיהיו בה חברי כנסת והיא תדון לעומק בנושא הזה, עם כל ההשלכות.
יצחק וקנין: אני הייתי סגן שר העבודה והרווחה והייתי ממונה בתקופה מסוימת על הרשות לשיקום האסיר ואני לא רוצה לומר לך באיזה דברים נתקלנו, כולל הרשות למלחמה בסמים.
יצחק וקנין: מספרים כאן סיפורים.
יצחק וקנין: כאשר הכניסו את האקסטזי, למה זה היה?
יצחק וקנין: כי הייתה נגישות, הכסף קל והכל קל ואתה יכול לקנות אותו בכל פינה.
יצחק וקנין: אותו דבר עם הוודקה והערק.
יצחק וקנין: אני אומר לכם שאני מכיר אלכוהוליסטים והבעיה שלהם היא שהם לא משתחררים מהבקבוק וזה בגלל המחיר הזול שלו.
יצחק וקנין: גם ההעלאה שאתם מציעים היא לא העלאה בכלל אלא זה רק עבור האיחוד האירופי אבל מעבר לזה, אין כאן שום דבר.
יצחק וקנין: כל הצו הזה, לצערי הרב, לא נבחן ולא היה בו שום שיקול דעת אלא הביאו לנו דבר שמניחים אותו על השולחן והוא כבר רץ.
יצחק וקנין: תבדקו מה קורה היום בתקופה הקצרה הזאת.
יצחק וקנין: אני שותה את השיבס, שותה משקאות איכותיים, אבל הנקודה היא שאני בטוח שאני היום אצרוך יותר כי זה יותר זול.
יצחק וקנין: אם פעם הייתי צריך ללכת לדיוטי פרי כדי לקנות את זה, אני יכול עכשיו לקנות את זה בכל חנות.
יצחק וקנין: תפסיקו לספר לנו סיפורים.
יצחק וקנין: הכיס שלנו מדבר בהרבה דברים ובטח בדבר הזה.
יצחק וקנין: זאת הכלכלה במיטבה ואל תספרו סיפורים.
יצחק וקנין: כל מה שבועז הביא כאן, זה רק דבר אחד, זה בשביל האיחוד האירופי ואין לו שום עניין של חשיבה איך אני מונע את צריכת האלכוהול, איך אני מונע מאותם צעירים ששותים לשתות ואחר כך נוהגים.
יצחק וקנין: אני אומר לך אדוני היושב ראש, תקים ועדה שתבחן את הנושא הזה ובוועדה יהיו כל הגורמים.
יצחק וקנין: כאן מדובר בחיי אדם, בעוד מיליון ואחד פרמטרים שאני לא רוצה לגעת בהם כרגע.
יצחק וקנין: לכן, בטל את הצו הזה מיד ותקים ועדה שתדון בדבר הזה, תבחן אותו על כל היבטיו ותביא לכאן את המסקנות שלה.
משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי ואחריו חבר הכנסת יואל חסון.
יעקב אדרי: לצערי הרב אדוני היושב ראש, כפי שצפיתי, היום לא תהיה הצבעה.
יעקב אדרי: כך הבנתי.
משה גפני: אני מתלבט בעניין הזה.
יעקב אדרי: אני אברך אותך אם תהיה הצבעה, כי אתה תחסוך בחיי אדם.
מירי רגב: בוא נראה אותנו עושים את זה היום.
מירי רגב: בועז, תעלה את כל המחירים.
בועז סופר: בקבוק ב-1,800 שקלים?
קריאה: הייתה כאן הצעה למס אחיד.
יצחק וקנין: לפני חמש דקות אישרנו לך כאן שלושה צווים.
בועז סופר: אתה אומר שאני באתי בלי שיקול דעת?
יצחק וקנין: אתה באת בלי שיקול דעת.
משה גפני: רשות הדיבור לחבר הכנסת יעקב אדרי ואני מבקש לא לדבר על בועז.