GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בועז רדי: לגבי אותם אנשים שעושים פעולה של הפקדה בקרן נאמנות שקלית, גם אם יש להם חמישה ילדים, ואז הם עושים עשרים פעולות בחודש, לגביהם אפשר להעלות את הרף וזה גם הגיוני.
שמשון אלבק: שוב, אנחנו נצטרך להיכנס לכל מיני הבחנות.
שמשון אלבק: למשל, יש קרנות נאמנות שהן קרנות כספיות שמתייחסים אליהם כמו פק"ם.
שמשון אלבק: אדם יכול להכניס ולהוציא משם כסף, 10,000 שקלים ו-12 אלף שקלים, כניסה ויציאה כמה פעמים בחודש.
שמשון אלבק: זאת לא פעילות בשוק ההון.
בועז רדי: זה מאוד לא כדאי לו כי הוא מפסיד כל כך הרבה כסף שאני לא חושב שהוא ילך על זה.
שמשון אלבק: שם לפחות אין עמלות הפצה.
שמשון אלבק: לגופו של עניין, אלה לא שני התנאים היחידים אלא יש תנאי שלישי והתנאי השלישי אומר שאדם הוא בעל מומחיות וכישורים בשוק ההון.
שמשון אלבק: זאת אומרת, לא צריכים להתקיים גם ה-12 מיליון וגם זה אלא אם הוא באמת בעל מומחיות וכישורים בשוק ההון, צריכים להתקיים עוד אחד מבין השניים האחרים.
מירב תורג'מן: שניים מתוך השלושה.
שמשון אלבק: לכן כנראה הוא ייכנס לאחת הקטיגוריות האלה ואני מאמין שאף אחד לא יתחיל לפצל פעולות כדי להגיע לסטטוס הנכסף שהוא לא צריך להיפגש עם יועץ השקעות אלא הוא יכול להיפגש עם כל אדם בבנק כי זאת המשמעות של זה.
משה גפני: אנחנו ממשיכים.
מירב תורג'מן: 31.
מירב תורג'מן: תיקון חוק בתי משפט לעניינים מינהליים בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס-2000, בתוספת הראשונה, בפרט 21(18), במקום "פרק ב' וסעיף 48(ה)" יבוא "פרקים ב' ו-ב'1".
שרה קנדלר: ערעור על החלטות הרשות עוד לפני בית משפט לעניינים מינהליים.
שרה קנדלר: גם כאן אנחנו מתקנים טעות.
שרה קנדלר: משהו בערעורים תוקן בחוק הייעוץ בתיקון קודם ולא תוקן במקביל בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים.
שרה קנדלר: גם את הפרק החדש שהוספנו, פרק ב'1 לעוסקים הזרים, שגם יהיה אפשר לערער על החלטות הרשות.
מירב תורג'מן: אחרי הסעיף הזה יהיה התיקון לחוק ניירות ערך, מה שהוסכם עליו לגבי הפחתת הסכומים.
מירב תורג'מן: תיקון חוק ניירות ערך בחוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968, בסעיף 52יח(ג), במקום "ובשיעורים" יבוא "ובשיעורי הפחתה מירביים".
מירב תורג'מן: בחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 8), התשס"ה-2005, בסעיף 25(ג), בסופו יבוא "ובלבד שבקשת רשיון לפי הוראות אלה הוגשה לא יאוחר מיום כ"ד בטבת התשע"א (31 בדצמבר 2010)".
מירב תורג'מן: 33.
מירב תורג'מן: תחילה (א) תחילתו של חוק זה 60 ימים מיום פרסומו.
מירב תורג'מן: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), תחילתם של פרק ב'1 וסעיפים 39(ג) ו-40 לחוק העיקרי, כנוסחם בסעיפים 10, 27 ו-28 לחוק זה, ושל פרט 21(18) לתוספת הראשונה לחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס-2000, כנוסחו בסעיף 31 לחוק זה, עם כניסתן לתוקף של תקנו לפי סעיף 10ח לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 10 לחוק זה.
משה גפני: כלומר, מתי זה נכנס לתוקף?
מירב תורג'מן: אם הם יתקינו את התקנות לעניין העוסקים הזרים.
שרה קנדלר: הם בקרוב יגיעו לוועדה.
מירב תורג'מן: מרשם העוסקים הזרים.
מירב תורג'מן: כל הפרק של העוסקים הזרים ייכנס לתוקף עם כניסתן של תקנות בעניין.
משה גפני: מי מאשר את התקנות?
מירב תורג'מן: השר בהתייעצות ובאישור ועדת הכספים.
שרה קנדלר: אלה תקנות טכניות יחסית של איך מבצעים את המרשם.
משה גפני: יש הערות לחוק הזה?
משה גפני: יש הערות נוספות מעבר להערות שכבר העירו?
משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 11), התש"ע-2010 - אושרה פה אחד הצעת החוק אושרה פה אחד להכנה לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 12), התש"ע-2010.
שרה קנדלר: תיקון מספר 12 לחוק הייעוץ.
שרה קנדלר: יש פה שני עניינים מרכזיים.
שרה קנדלר: נושא אחד מדבר על הסדרה של תעודות סל כנכס מיועץ בחוק הייעוץ.
שרה קנדלר: בחוק הייעוץ, אחרי ועדת בכר, יש יועץ השקעות ויש משווק השקעות, כאשר ההבדל בין יועץ השקעות זה שהוא אובייקטיבי לבין משווק השקעות שיש לו זיקה לנכס.
משה גפני: תצטרכי להסביר לי כמה מונחים.
שרה קנדלר: לפני ועדת בכר היה רק יועץ השקעות בחוק הייעוץ.
שרה קנדלר: אחרי ועדת בכר עשו הבחנה בין יועץ לבין משווק.
שרה קנדלר: יועץ השקעות בדרך כלל בבנקים, הם נקיים מזיקה לנכסים פיננסיים כי הבנקים הרי מכרו את כל קרנות הנאמנות וקופות הגמל.
שרה קנדלר: הם נקיים והיועץ שם הוא אובייקטיבי.
שרה קנדלר: לעומת זאת, בבתי השקעות יושבים משווקי השקעות כי בתי השקעות בדרך כלל גם מנפיקים מוצרים פיננסיים, קרנות נאמנות וכן הלאה, אז יש להם זיקה והם קשורים או בקשרי בעלות או שהם מקבלים עמלות או תמריצים עבור הייעוץ שהם נותנים.
שרה קנדלר: לכן הם מסווגים כמשווקים.
משה גפני: מה החוק הזה אומר?
שרה קנדלר: החוק הזה בעצם עושה תיקון לגבי תעודות סל.
משה גפני: תעודות סל, זה המקביל של קרנות נאמנות?
משה גפני: למה קוראים לזה תעודות סל?
שרה קנדלר: כי הם עוקבים אחרי סל של מדדים וניירות ערך.
משה גפני: לא על קרנות נאמנות?
שרה קנדלר: יש סוג של קרן.
שמשון אלבק: תעודות סל מתחייבות לתת לאדם את השינויים במדד בנייר ערך מסוים אותו הם בחרו.
שמשון אלבק: אם זה מדד תל אביב 25, עלה באחוז, מחר בבוקר תרצה לפדות את הכסף, תבוא לתעודת הסל ותגיד שישלמו לך בדיוק את המדד והן אמורות לשלם.
שמשון אלבק: קרן נאמנות עובדת טיפה שונה.
שמשון אלבק: הוא בא ואומר שהוא עושה את מירב המאמצים על מנת להשקיע בניירות הערך של מדד 25, לפעמים אני יותר טוב מהמדד, לפעמים אני פחות טוב.
שרה קנדלר: התיקון הזה בא להכניס את תעודות הסל לאותה מסגרת של קרנות הנאמנות.
שרה קנדלר: לומר שגם תעודת סל, כמו קרן נאמנות, מי שיש לו זיקה אליה, הופך להיות משווק השקעות או מי שיש לו אינטרס ולכן יש לו חובות גילוי ללקוח מוגברות על זה שהוא נגוע.
משה גפני: איזה בנק ייפגע מזה?
שרה קנדלר: הבנק היחיד שייפגע זה בנק דיסקונט.
שרה קנדלר: הוא היחיד שמחזיק היום.
שרה קנדלר: לכן גם קבענו הוראת מעבר עד 2013.
שרה קנדלר: זאת אומרת, הם לא יאלצו למכור את החברה עד 2013, שזה התאריך האחרון.
משה גפני: זאת אומרת, אתמול עזרנו לבנק לאומי והיום נפגע בבנק דיסקונט.
שמשון אלבק: לא פוגעים בבנק.
שמשון אלבק: מיישרים קו עם המלצות ועדת בכר.
שמשון אלבק: הבנק מודע לעניין הזה.
משה גפני: מה יהיה מעמד בנק הפועלים?
בועז רדי: לנו אין עמדה בעניין הזה.
בועז רדי: אין לנו חברה.
משה גפני: את החוק הזה אתם מביאים ואת החוק אתמול הביא בנק ישראל, כך שזה בכלל לא קשור אחד לשני.
שרה קנדלר: אם כן, זה התיקון האחד שאנחנו מביאים בתיקון 12.
שרה קנדלר: התיקון השני הוא עניין אחר לגמרי.
שרה קנדלר: היום אחד התנאים למתן רשיון ליחיד הוא עצם היותו מחזיק בביטוח.
שרה קנדלר: אנחנו רוצים להפוך את זה מתנאי לרשיון לחובה.
שרה קנדלר: זאת אומרת, אדם יוכל להוציא את הרשיון גם בלי ביטוח אחרי שהוא עבר את כל הבחינות וההתמחות.
שרה קנדלר: הוא יוכל אחרי כן לקבל את התעודה אבל הוא לא יצטרך עדיין להציג ביטוח.
שרה קנדלר: למשל, אם הוא לא רוצה להתחיל לעבוד, הוא יוכל באמת לדחות את זה עד שהוא מתחיל לעבוד.
משה גפני: דרך אגב, אני רוצה לומר לפרוטוקול, עם כל הסימפטיה שיש לי לבנקים, ואני באמת חושב שהם עושים עבודה טובה, אני חושב שהאינטרס שלי במקרה הזה הוא האינטרס שלכם מאחר שאני צריך לייצג לא את הבנקים, והבנקים הם גופים חזקים, אלא את הלקוחות והם לא צריכים להיפגע מניגוד עניינים.
משה גפני: צריך לדון לגופו של עניין האם אתם מביאים את זה באופן מידתי ומסודר.
משה גפני: אני חושב שהאינטרס שלנו הוא כזה.
משה גפני: בועז, יש בעיה עם זה?
משה גפני: לפי דעתכם זה לא מידתי?
בועז רדי: מאחר שזה נוגע לבנק שהוא לא בנק הפועלים, אני מעדיף לא להתייחס לתיקון הזה.
מירב תורג'מן: תיקון סעיף 1 בחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1 – (1) אחרי ההגדרה "מוצר מובנה" יבוא: "מוצרי מדדים" – תעודות סל, תעודות סחורה, תעודות בחסר או אופציות כיסוי, כמשמעותם בתקנון הבורסה, וכן מוצר מדד אחר כמשמעותו בתקנון הבורסה שקבע שר האוצר, בהתייעצות עם הרשות ובאישור ועדת הכספים של הכנסת".
מירב תורג'מן: (2) בהגדרה "ניירות ערך" אחרי "למסחר בבורסה" יבוא "ומוצרי מדדים".
מירב תורג'מן: (3) בהגדרה "נכסים פיננסיים" אחרי "מוצרים מובנים" יבוא "מוצרי מדדים".
מירב תורג'מן: (4) ההגדרה "תעודות סל" – תימחק.
מירב תורג'מן: תיקון סעיף 4 בסעיף 4(ג) לחוק העיקרי, בפסקה (7), במקום "תעודות סל" יבוא "מוצרי מדדים".
מירב תורג'מן: בסעיף 7 לחוק העיקרי - (1) בסעיף קטן (א), פסקה (6) – תימחק.
מירב תורג'מן: (2) בסעיף קטן (ה), במקום "עד (6)" יבוא "ו-(5).
מירב תורג'מן: תיקון סעיף 8 בסעיף 8 לחוק העיקרי - (1) בסעיף קטן (א), פסקה (6) – תימחק.
מירב תורג'מן: (2) בסעיף קטן (ד), במקום "עד (6)" יבוא "ו-(5)".
מירב תורג'מן: תיקון סעיף 10 בסעיף 10 לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ג) יבוא:
מירב תורג'מן: ביטול סעיף 17ג סעיף 17ג לחוק העיקרי – בטל.
מירב תורג'מן: הוספת סעיף 20ג אחרי סעיף 20ב לחוק העיקרי יבוא: "20ג.
מירב תורג'מן: חובת ביטוח יחיד בעל רשיון יערוך ביטוח לכיסוי חבותו בשל מעשה או מחדל רשלניים כלפי לקוח, בסכומים, בשיעורים ובתנאים שיקבע שר האוצר, בהתייעצות עם הרשות ובאישור ועדת הכספים של הכנסת".
מירב תורג'מן: תיקון סעיף 27 בסעיף 27 לחוק העיקרי, בסעיף קטן (ג), אחרי "למתן הרשיון" יבוא "ואם הוא יחיד – גם אם אינו מבוטח בביטוח כנדרש לפי הוראות סעיף 20ג".
מירב תורג'מן: תיקון סעיף 30 בסעיף 30(א) לחוק העיקרי – (1) בפסקה (1) במקום "7(א)(6) או (ג)(5), (8)(א)(6) או (ב)(1)" יבוא "7(ג)(5) או 8(ב)(1)".
מירב תורג'מן: (2) אחרי פסקה (1א) יבוא: "(1ב) עסק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות או בניהול תיקי השקעות, בלי שהוא מבוטח בביטוח כנדרש לפי הוראות סעיף 20ג".
מירב תורג'מן: בסעיף 38א(ב) לחוק העיקרי, אחרי פסקה (3) יבוא: "(3א) עסק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות או בניהול תיקי השקעות, בלי שהוא מבוטח בביטוח כנדרש לפי הוראות סעיף 20ג".
מירב תורג'מן: תיקון סעיף 39 בסעיף 39(ב), פסקה (9) – תימחק.
מירב תורג'מן: תחילה והוראות מעבר (א) תחילתו של חוק זה, 90 ימים מיום פרסומו (בסעיף זה – יום התחילה).
מירב תורג'מן: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), סעיפים 1(2) עד (4), 17ג ו-39(ב)(9) לחוק העיקרי, כנוסחם ערב יום התחילה, ימשיכו לחול עד יום ד' באלול התשע"ג (10 באוגוסט 2013), על יועץ השקעות שהחזיק כדין בחברה המנפיקה תעודות סל, ערב פרסומו של חוק זה.
מירב תורג'מן: לעניין זה – "החזקה" – כהגדרתה בחוק העיקרי.
מירב תורג'מן: "תעודות סל" – כהגדרתן בחוק העיקרי כנוסחו ערב יום התחילה.
משה גפני: יש הערות?
מירב תורג'מן: אני אניח את תיקון מספר 11 במליאה ואם אפשר, אחר כך אני אוכל להניח את תיקון מספר 12.
מירב תורג'מן: בעיקרו זה טכני.
משה גפני: יש למישהו הערות לחוק הזה?
משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 12), התש"ע-2010 – אושר פה אחד תודה רבה.
משה גפני: הנושא שעל סדר היום הוא קיצוץ מענקי האיזון לשנת 2010.
משה גפני: אני מחזיק את הרשימה של מענקי האיזון והאמת היא שבין יתר האנשים שהעבירו את זה אלי, זה היה עדי אלדר, ראש עיריית כרמיאל, אבל קיבלתי את זה גם מעוד מקורות וחשכו עיניי.
משה גפני: למעשה אחרי השנה הקשה שאנחנו עברנו ב-2009 מבחינת מענקי האיזון, הולך להיות יותר גרוע.
משה גפני: לאחר השנה הקשה שהייתה ב-2009, אנחנו מקבלים קיצוץ נוסף חמור מקודמו ואנחנו יודעים שבסופו של דבר הכסף הזה יוחזר.
משה גפני: הבעיה העיקרית, לפני שאנחנו מדברים על הקיצוץ עצמו, היא שראש עיר איננו יכול לתכנן לא את הביצוע שלו, לא מה הוא הולך לעשות במהלך השנה הזאת, הוא לא יודע היכן הוא עומד עם העניין ואני לא מדבר על זה שיש ישובים בהם מענק האיזון ירד לאפס, ישוב כמו כרמיאל.
ציון פיניאן: וטבריה.
משה גפני: לא, טבריה לא.
משה גפני: בטבריה יש קיצוץ של 70 אחוזים אבל היא לא ירדה לאפס.
ציון פיניאן: זה כמו אפס.
קריאה: זה בדרך לאפס.
חיים אורון: טירת הכרמל, אפס.
משה גפני: אי אפשר כך לנהל את השלטון המקומי וזה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת בעליל.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, שנדע את מה שאתה יודע, המשמעות של העניין היא הגדלת הפער.
חיים אורון: מתי זה נודע לך?
חיים אורון: משנה מאוד.
חיים אורון: זה היה בתקציב.
שי חרמש: זה נודע באפריל 2009.
חיים אורון: הצבעתם על זה.
חיים אורון: לפחות תתחיל את הדיון ותאמר הצבענו וטעינו.
חיים אורון: צעקנו את זה כאן.
שי חרמש: היחידים שאני לא מאשים אותם, אלה חברי הכנסת ציון פיניאן ומירי רגב שהם חדשים בכנסת ולא ידעו איך להסתכל על המספרים.
שי חרמש: זה היה באפריל.
משה גפני: אתם מוותרים על רשות הדיבור?
חיים אורון: אנחנו מחליפים את רשות הדיבור ברשות הצעקה.
חיים אורון: ברצינות.
חיים אורון: זה מתנהל כאילו החליטו על התקציב בממשלת ירדן ועכשיו מביאים לממשלת ישראל לבדוק מה קרה.
משה גפני: זכות הזעקה ניתנה והיא הסתיימה עכשיו.
שי חרמש: לא הסתיימה.
שי חרמש: עוד תשמע מאתנו.
משה גפני: אני חושב שאי אפשר כך לנהל את השלטון המקומי ובוודאי שאנחנו יודעים שהיה גם סיכום שהתקציב הזה יחזור.
משה גפני: אי אפשר לנהל כך את השלטון המקומי, מה גם שיש רשויות, בניגוד לרשויות האלה עליהן אנחנו מדברים, בהן לא היה שום קיצוץ ואלה הן הרשויות החזקות.
משה גפני: ברשויות החזקות אין קיצוץ מכיוון שהן נטולות מענק.
משה גפני: זה הולך להגדיל את הפער בין אלה שחלשים כלכלית לבין אלה שחזקים.
משה גפני: אני רוצה לומר לכם מה היה בתקציב.
משה גפני: אנחנו הצבענו בעד התקציב.
משה גפני: חברי הקואליציה הצביעו בעד התקציב כאשר בתקציב היה קיצוץ מאוד קשה במענקי האיזון.
משה גפני: אנחנו אז סיכמנו עם האוצר שמענקי האיזון יחזרו והיה ויכוח בכמה יחזרו.
משה גפני: חלק הוחזר ועכשיו הם באים ב-2010 בגלל שהם אינם רוצים שאנחנו נדרוש את ההחזר כולו, לכן עכשיו הם עושים את הקיצוץ הגדול, אנחנו ננהל אתם משא ומתן, הם יחזירו את הקיצוץ שהיה בשנה שעברה, הקיצוצים האלה שאנחנו רואים היום יוחזרו ולא יהיה לנו כוח יותר להתמודד עם הקיצוץ הגדול.
משה גפני: אני לא מתכוון לזה ואני לא חושב שאנחנו עכשיו נעשה את זה.
משה גפני: יש הבדל גדול בין מה שהיה כאשר אושר התקציב לבין מה שמתרחש היום.
משה גפני: כאשר אושר התקציב, המצב הכלכלי היה מאוד מאוד קשה.
משה גפני: אנחנו לא ידענו לאן אנחנו צועדים, אנחנו לא ידענו מה הולך לקרות עם הנושא הכלכלי בעולם, אנחנו לא יודעים אם אנחנו יוצאים מהמשבר, אנחנו לא ידענו מה הולך להיות עם אחוזי האבטלה, אנחנו היינו באי-ודאות מוחלטת מבחינת המצב הכלכלי ואף על פי כן התמודדנו עם הנושא של מענקי האיזון, חלקית, אבל התמודדנו.
משה גפני: היום המצב שונה לחלוטין מבחינת המצב הכלכלי, הוא שונה לחלוטין מבחינת תקציב המדינה, לצערי הרב – אני הסכמתי לזה בעיניים פקוחות ואני חושב שזה תרם לעניין – התקציב הוא תקציב דו שנתי ואין דיון עכשיו על התקציב.
משה גפני: אם היה דיון על התקציב, אין בכלל ספק שמענקי האיזון לא היו ברמתם הנוכחית.
משה גפני: אין חבר בוועדה, חבר אחד, שהיה נותן יד לאישור תקציב כזה.
משה גפני: התקציב הוא דו שנתי והאוצר יכול להיות שהוא רוצה שגם בשנים הבאות יהיה תקציב דו שנתי.
משה גפני: הוועדה כבר אמרה שהיא לא תסכים לזה.
משה גפני: מצבים משתנים והמציאות הזאת היא איננה מציאות שיכולה להימשך לאורך זמן.
משה גפני: היא הייתה נכונה כאשר היה משבר כלכלי, כאשר לאחר הבחירות היינו באמצע שנת תקציב, שלא היה תקציב מאושר וזה היה כורח המציאות.
משה גפני: האוצר לא יכול לנצל את מה שאנחנו עשינו כאן ותרמנו לטובת המשק.
משה גפני: אני מבקש, אדוני המנכ"ל, אם אתה יכול לומר לנו מה התקציב שעומד היום לרשותך במענקי האיזון, איך אתה חושב להתמודד עם רשימה נוראה כזאת ואיך הגעתם לנוסחה הזאת.
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן, שאלה קצרה, אם אתה רוצה.
ציון פיניאן: רק שאלה.
ציון פיניאן: האם כל הרשויות קיבלו הודעה לגבי הקיצוץ?
ציון פיניאן: בכמה אחוזים זה מתבטא בכל רשות או האם מדובר בקיצוץ רוחבי?
ציון פיניאן: האם יש קיצוצים ברשויות בהן הגבייה הייתה גבוהה?
ציון פיניאן: נודע לי שברשויות בהן הייתה גבייה של 90 אחוזים ומעלה, יש קיצוצים.
ציון פיניאן: אם זה המצב, לא כדאי לגבות.
גבריאל מימון: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה, אורחים נכבדים.
גבריאל מימון: השאלות הן קצרות והתשובות להן גם יהיו קצרות.
גבריאל מימון: היקף מענק האיזון, הסכום שמופיע בתקנה לשנת 2010, כפי שנאמר הוא אושר כבר בשנה שעברה והוא עומד על כ-1,8 מיליארד שקלים, כ-600 מיליון שקלים פחות מסך הכל היקף המענקים מכל הסוגים שעמדו לרשות המשרד ב-2009.
גבריאל מימון: אם משווים את זה ל-2008, מגיעים להפחתה של כמעט 900 מיליון שקלים, סכום מאוד מאוד מהותי שקשה לי להאמין שהוא מאפשר קיום סביר לרשות שתכליתה לתת רמת שירות סבירה ונאותה מבחינת סל השירותים שאמורים להינתן לאזרחים ולצרכני השירותים.
גבריאל מימון: הודעה על הקיצוץ.
גבריאל מימון: אני הודעתי לאוצר שאנחנו נודיע – ואני הנחיתי אתמול כך שבשבוע הבא גם יצאו התחשיבים של מענקי האיזון שמבוססים על 1,8, לצד הודעה שאנחנו במשא ומתן עם האוצר – על ההיקף הכולל של התקציב לשנת 2010.
גבריאל מימון: גם באוצר מודעים לכך שזה לא הסכום הסופי וזה לא יכול להיות הסכום הסופי, אבל אין ספק שצריך לתת מענה מוקדם ככל האפשר כדי לתת לרשויות אפשרות להתארגן ולתכנן את עצמן בצורה סבירה.
גבריאל מימון: לא יעלה על הדעת שאנחנו מבקשים מהם לאשר תקציב במהלך 2009 את תקציב 2010, כאשר חלק ממקור ההכנסה שלעתים ברשויות מסוימות יכול להגיע ל-25 אחוזים מסך כל צד ההכנסות של הרשות המקומית, וזה דבר שהוא מאוד מאוד בעייתי.
גבריאל מימון: לצד זה – בתשובה לחבר הכנסת פיניאן – אין מצב כזה שמקצצים יותר לרשויות שגבו יותר.
גבריאל מימון: יש נוסחה, שופכים את רוב הסכום לנוסחה ומשאירים סכום מסוים לתיקונים.
גבריאל מימון: אני חייב לומר שיש מקרים בהם נדרשים התיקונים מכיוון שהנוסחה יוצרת גם נקודות קיצון שנותנות תוצאה מאוד מאוד לא סבירה, ויושבים כאן חלק מראשי הרשויות שחוו את זה על בשרן בשנה שעברה.
גבריאל מימון: אם ניקח לדוגמה בשנה שעברה את עפולה, היא קוצצה בשנה שעברה ב-70 אחוזים ממענק האיזון.
גבריאל מימון: אם ניקח את שלומי, שלומי קוצצה כמעט ב-50 אחוזים במענק האיזון וזה לצערי הרב.
גבריאל מימון: הכנתי לעצמי כבר סימולציות גם על ה-1,8 אבל יש פרמטרים נוספים אקסוגניים שגם כן מתקבלים אצלנו ממש עכשיו – התקבלו בשבוע שעבר – וזה אדוני היושב ראש דוח של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה על שינוי במעמד סוציו אקונומי של רשויות מקומיות.
גבריאל מימון: אני אתן דוגמה.
גבריאל מימון: רשות כמו נצרת עילית, המעבר שלה מ-5 ל-6, יוצר מצב שהיא מקוצצת כמעט ב-45 אחוזים במענק האיזון במעבר מ-2009 ל-2010.
גבריאל מימון: זאת דוגמה אחת ויש לי כאן לא מעט דוגמאות.
גבריאל מימון: ריכזתי את כל הרשויות ששינו את מעמדן הסוציו אקונומי בשנה שעברה.
גבריאל מימון: אחת הבעיות שגם אתן צריך להתמודד, והיינו מאוד מאוד רוצים להגיע לאיזושהי אפשרות לשנות אותם – וכאן אדוני אולי יוכל לקדם את זה – הבסיס לנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוא לנתוני 2006.
גבריאל מימון: כלומר, על פי שנת 2006 קובעים מעמד סוציו אקונומי של 2010.
גבריאל מימון: מה עבר באותה תקופה, בארבע השנים האלה?
גבריאל מימון: זאת בעיה שלא מאפשרת גם כאן את ההתמודדות עם המצב הקיים, את ההתמודדות עם השינוי בתקציב ולאפשר לתכנן לטווח ארוך.
גבריאל מימון: אני אמרתי את זה גם בישיבה שהיושב ראש כינס בשנה שעברה.
גבריאל מימון: הגיע הזמן שיהיה תקציב רב-שנתי לרשויות המקומיות.
גבריאל מימון: הרשויות המקומיות חייבות לדעת חמש שנים מראש מה מענק האיזון שעומד לרשותן, מה סל השירותים שהן היו רוצות לבנות באמצעותו, איך התקציב שלהן אמור להיראות, איך הן יוצרות מתווה יורד של תלות במענק האיזון.
גבריאל מימון: בלי זה אנחנו כל שנה, לצערי הרב, נגיע למצב שצריכים להתמודד עם מציאות שלא יכולנו לתכנן את האפשרות להגיע אליה מראש.
משה גפני: לפי מה קבעתם למשל שבשלומי הקיצוץ יהיה של 60 אחוזים, שבשדרות הקיצוץ יהיה של 33 אחוזים וכרמיאל תרד לאפס.
משה גפני: לפי מה קבעתם את זה?
משה גפני: איך התקבלה ההחלטה הזאת?
גבריאל מימון: אני מעדיף אדוני היושב ראש לא לחזור לדיון שהתקיים כאן לפני מספר חודשים שתכליתו הייתה לתת בדיוק מענה לשאלות האלה, למה זה ירד ככה ולמה זה ירד אחרת.
משה גפני: תאמר בקו כללי, איך נקבעו האחוזים.
גבריאל מימון: אמרתי.
גבריאל מימון: בשנה שעברה, בשנת 2009, סדר גודל של 2,1 מיליארד שקלים הוקצו בהתאם לנוסחה.
גבריאל מימון: קרי, נשפך הכסף ומה שהנוסחה נתנה, זה מה שהיה.
גבריאל מימון: יחד עם האוצר קבענו נוסחה לתיקונים במקומות בהם הקיצוץ היה דרסטי ולא הייתה שום אפשרות לרשות להתמודד אתו ולהיערך אליו.
גבריאל מימון: אז פרסמנו רשימת תיקונים עם קריטריונים מסודרים שהוצגו גם כאן לוועדה המכובדת הזו, וההקצאה בוצעה והוקצתה לרשויות המקומיות בשתי פעימות.
גבריאל מימון: המשמעות של הצורך לעשות את זה בצורה כזאת היא שאנחנו בעצמנו כמשרד, כרגולטור לרשויות המקומיות, לא יודעים הרבה מראש את הסכום הכולל שאמור להינתן לסיוע לרשויות המקומיות.
משה גפני: אתם סיימתם את 2010 בתקציב של 2,400 מיליארד?
גבריאל מימון: סך כל התקצוב ממשרד האוצר למשרד הפנים בגין כל סוגי המענקים הרלוונטיים לסיוע לרשויות המקומיות הסתכם ב-2,4 מיליארד שקלים.
משה גפני: עכשיו אתה מתחיל עם 1,8 מיליארד.
גבריאל מימון: מיליארד ו-816 מיליון שקלים.
גבריאל מימון: נכון לעכשיו ברי לכולם וידוע לכולם שזה לא הסכום הסופי אבל אני לא יכול לומר מהו הסכום הסופי כי אני לא יודע אותו.
חנא סוייד: האם לפי מה שעשו במשרד הפנים, על פי גובה המענק הקיים היום, האם יש תחזית למספר הרשויות שיקרסו בגלל הקיצוץ הזה?
משה גפני: הוא אומר שזה לא סופי.
משה גפני: שאלה טובה.
משה גפני: למי אתם מתכננים ועדה קרואה?
מירי רגב: יהיו הרבה תפקידים פנויים.
שי חרמש: הליכוד יוכל לחלק ג'ובים.
משה גפני: שואל חבר הכנסת סוייד כמה רשויות יקרסו, אם זה נשאר כך.
גבריאל מימון: אני יכול לומר שב-2009 קרוב ל-13 רשויות התקשו מאוד באישור התקציב ל-2009.
גבריאל מימון: אחרי כל הניסיונות שלנו לעזור להם ולהאריך להם את המועדים, הגענו למצב ש-10 רשויות הצליחו לאשר ו-3 לצערי הרב לא הצליחו.
חיים אורון: כמה לפי הערכתך יסיימו בגירעון ב-2009?
חיים אורון: זאת השאלה האמיתית.
משה גפני: כמה מסיימים בגירעון?
גבריאל מימון: אני חושב שזה יהיה לא אחראי לזרוק כאן מספר של רשויות מקומיות שיסיימו בגירעון, אבל סביר להניח שהמספר יעלה למספר שהיה ב-2008.
מירי רגב: והוא?
גבריאל מימון: להערכתי מעל 100 רשויות.
חיים אורון: זה המספר היחידי המעניין.
משה גפני: קרן, יש משהו שהאוצר רוצה לומר בעניין הזה או אין מה לומר?
קרן טרנר: אולי להוסיף מספר משפטים על דברי המנכ"ל ואולי קודם כל קצת לחדד.
קרן טרנר: זה הסכום עליו החליטה הממשלה.
קרן טרנר: ב-2009 שר האוצר בא בדברים עם יושב ראש מרכז השלטון המקומי והצלחנו לתת מענה – הדעות חלוקות לגבי השאלה האם ניתן מענה מלא או חלקי – והסכום עלה ל-2,4 מיליארד שקלים.
קרן טרנר: אגב, אחרי כן הוספו עוד 30 מיליון שקלים.
קרן טרנר: לגבי תקציב שנת 2010, ברור לנו שהוא לא יישאר 1,8 מיליארד אלא ברור לנו שהוא צריך לעלות.
קרן טרנר: חשוב לחדד שהיה סיכום אצל שר האוצר שהרשויות החזקות כן יטו שכם ויעבירו סכומים מסוימים לרשויות החלשות.
קרן טרנר: זה היה חלק מהוויתור של שר האוצר על קרן הארנונה בשנה שעברה, ההסרה של העניין הזה מחוק ההסדרים.
קריאה: הם אתמול החליטו לא להעביר את זה.
משה גפני: אמרת ששר האוצר הסכים להוציא מחוק ההסדרים את הנושא של קרן הארנונה?
קרן טרנר: קרן הארנונה הייתה אמורה להעביר סכומים נכבדים.
משה גפני: את מדברת על הנושא של הארנונה ברשויות החזקות?
קרן טרנר: קרן הארנונה הממשלתית.
משה גפני: זאת אומרת, שר האוצר ויתר לתל אביב ולרעננה.
משה גפני: דרך אגב, למה הוא ויתר להם?
קרן טרנר: במקום שהנושא יעוגן בחקיקה.
משה גפני: קרן, אל תשימי לב להערות.
משה גפני: אני רוצה שתעני לי מקצועית.
משה גפני: אל תשימי לב להערות הפוליטיות.
משה גפני: יש כאן הרבה אנשים פוליטיים בחדר הזה, חוץ ממך וממני שמדברים רק מקצועית.
משה גפני: למה שר האוצר ויתר על קרן הארנונה?
קרן טרנר: השר משיקוליו העדיף שהנושא לא יעוגן בחקיקה אלא באופן וולנטרי מהרשויות החזקות אל מול התחייבות של הרשויות החזקות להעביר.
משה גפני: הם התנדבו לתת לכם כסף.
משה גפני: כתוצאה מזה שהוא ויתר שם, הוא פגע בחלשים.
משה גפני: מה הוא עשה כתוצאה מזה?
חיים אורון: הוא עשה דוגמית על המועצות הדתיות ולמד שזה לא עובד.
קרן טרנר: הנושא נדון כעת ברשויות החזקות.
קרן טרנר: אומרים כאן שהוכרע משהו אבל אנחנו עוד לא יודעים לגבי העניין הזה.
קרן טרנר: ברור לנו שזה לא הפתרון המלא, כלומר, זה לא שהרשויות החזקות עכשיו יעבירו פער של חצי מיליארד שקלים לרשויות החלשות אבל זה כן סיכום שהיה אצל השר וזה כן חלק מהפתרון.
קרן טרנר: אנחנו מחכים לראות מה קורה בעניין הזה.
קרן טרנר: אחרי שיהיה פתרון עם משרד הפנים בנושא הזה, בהובלת משרד הפנים, נצטרך לבוא לממשלה שתמצא גם מקורות לעניין הזה כי כידוע תקציב המדינה נקבע לשנת 2010 ואין איזשהו מקור.
משה גפני: אלה תשובות טובות.
משה גפני: אנחנו נמצאים בתקציב דו שנתי, כולנו ידענו והרי אישרנו, ביקשתם מאתנו ואישרנו תקציב דו שנתי.
משה גפני: ידעתם שהולך להיות בשנת 2010 סכום של 1,814 מיליארד מענקי איזון.
משה גפני: ידעתם שאי אפשר לנהל כך את השלטון המקומי.
משה גפני: ידעתם שיוסיפו.
משה גפני: ידעתם שאשי הערים החזקות יתנדבו לתת לערים החלשות או שיצטרכו את זה מתקציב המדינה.
משה גפני: על כל פנים, לי אמרו כאן בוועדה וגם בשיחות שניהלתי מחוץ לוועדה, שב-2010 יוסיפו את הכסף הזה.
משה גפני: למה ראש רשות שנמצא בעוטף עזה או נמצא בגבול הצפון או בבני ברק, למה הוא לא יכול לקבל בתחילת השנה?
משה גפני: הרי זה לא תקציב שלא אושר אלא הוא אושר.
משה גפני: למה לא ישבתם בדצמבר ואמרתם שזה התקציב שלכם?
משה גפני: למה אתם באים עם תקציב כזה שכולם יודעים שהוא בלתי אפשרי, במיוחד כאשר שר האוצר הולך לנהל אתי דיון השבוע – לא בוועדה – כי הוא רוצה שיהיה תקציב דו שנתי.
משה גפני: עולה בדעת
משה גפני: כם שזה מה שנעשה אחרי מה שקורה עכשיו?
משה גפני: עולה בדעתכם שנאשר תקציב דו שנתי?
משה גפני: למה לא יושבים עכשיו וקובעים את המסגרת?
משה גפני: המקורות, שהממשלה תחליט, או שראשי הרשויות הגדולות יתנדבו וייתנו את הכסף, או שייתנו את זה מהאוצר.
משה גפני: הרי אני רוצה לקיים דיון על תוספת.
משה גפני: הרי אי אפשר גם עם תקציב שנה שעברה לנהל את זה.
משה גפני: למה זה לא נעשה עד היום?
משה גפני: יש לך תשובה?
קרן טרנר: כאשר סוכמה המסגרת ל-2009 על סכום של 2,4 מיליארד, סוכם שלקראת סוף שנת 2009 אנחנו נדון על 2010.
קרן טרנר: בנובמבר אנחנו עדיין עסקנו בניסיונות של מרכז שלטון מקומי לפתוח את הסיכום הזה ועיקר הדיונים היו עוד על 2009 על אף שהסיכום נחתם ביולי.
קרן טרנר: ככל שמרכז שלטון מקומי והרשויות החזקות יבואו עם משרד הפנים ואתנו כמה שיותר מהר, אני מאמינה שנוכל לסיים את זה בלוח זמנים קצר.
קרן טרנר: זה דורש התגייסות של כלל הגופים לעניין הזה.
משה גפני: דוד בוסקילה, ראש עיריית שדרות בשם השלטון המקומי.
דוד בוסקילה: אדוני היושב ראש, אדוני המנכ"ל, חברי הכנסת, ידידיי ראשי הרשויות.
דוד בוסקילה: אפשר להתחיל לדבר במספרים על מה קרה למענק האיזון של הרשויות המקומיות במשך השנים, אבל אני אמחיש את זה בתמונה אחת שהיא טובה יותר מאלף מלים, והנה, זאת התמונה.
דוד בוסקילה: כאן היינו בשנת 2000 וכאן אנחנו בשנת 2010.
דוד בוסקילה: בור תחתיות יותר גדול מזה, אני לא חושב שמדינת ישראל יכולה לפעור.
דוד בוסקילה: הרי התקציב לשנת 2010, לפי היחסיות שלו בשנת 2000, כמעט נושק לציר האפס.
דוד בוסקילה: אני רוצה לומר לכם דבר אחד.
דוד בוסקילה: אנחנו כראשי רשויות אשמים ברוב הדברים אבל לא נוח לנו לדבר לא על משרד האוצר במדינת ישראל, לא על משרד הפנים במדינת ישראל ולא על שלטון מקומי במדינת ישראל אלא בואו ניקח לדוגמה כאילו אנחנו מדברים על מדינה אחרת.
דוד בוסקילה: איזו מדינה הייתה לוקחת תקציב שעמד בשנת 2000, 2001, 2002, על כמעט 3.5 מיליארד שקלים מענקים ומורידה אותו כמעט למיליארד ו-700 בשנת 2010?
דוד בוסקילה: איזו מדינה הייתה מסוגלת לעשות את זה ולהישאר בחיים?
דוד בוסקילה: אני רוצה לומר לכם עוד נקודה אחת.
דוד בוסקילה: אנחנו יושבים והרי התקציב שלנו, כאשר אנחנו שומעים על תקציב המענקים, זה הדבר היחידי בתקציב העיריות שלא מעוגן בחקיקה.
דוד בוסקילה: למה לא יעגנו בחקיקה פעם אחת את תקציב המענקים?