GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורון יהודה: אם היא תקרה כל הבניינים יפלו כי הם קרטונים.
דורון יהודה: צריך לחשוב מה עושים בנידון.
דורון יהודה: אני יושב גם בוועדת הפנים ואני מתריע.
משה גפני: עורקבי בבקשה.
אבנר עורקבי: יש לנו רשימות המתנה מאוד ארוכות לרכישת דירות.
אבנר עורקבי: השר יודע את זה.
אבנר עורקבי: יש לנו בעיה רצינית בקשר לכך.
אבנר עורקבי: הן מבחינת ילדים נכים שנשארים בבית חולים כי אין דירה מותאמת למענם.
אבנר עורקבי: אני מבקש פתרון גם לנושא הזה.
משה גפני: אני אבקש דיון עם ראש הממשלה.
משה גפני: הנושא הוא נושא חברתי ממדרגה ראשונה.
משה גפני: אנחנו נזמין גם את משרד הרווחה ואת משרד החינוך, כנראה גם משרד התחבורה.
משה גפני: הועלו פה סעיפים קשים.
משה גפני: צריך פה שינוי מדיניות.
משה גפני: זה באמת לא הסמכות שלך.
משה גפני: לפי דעתי זו סמכות הממשלה.
משה גפני: לגבי שיקום שכונות.
משה גפני: תקציב שיקום שכונות הוא 27 מיליון שקל.
משה גפני: אתם הודעתם על קיצוץ של 17 מיליון שקל בתקציב שיקום שכונות.
משה גפני: כך הודיעו היום במשרד.
משה גפני: אני מבקש לדעת האם אתה יכול לומר לי, או שתתקשר עכשיו, האם מחזירים את התקציב הזה?
משה גפני: אם יקצצו שם אוי לחלום היפה הזה.
משה גפני: אתה יכול להשיב לי על העניין של שיקום שכונות?
ראובן קוגן: אני לא אתייחס לסוגיה העקרונית למרות שצוטטתי בעניין.
ראובן קוגן: אבל לגבי הקיצוץ עצמו היה קיצוץ של 2%.
ראובן קוגן: המשמעות שלו במשרד השיכון זה 17 מיליון שקל ב-2009 וכפול מזה ב-2010.
ראובן קוגן: כלומר 34 מיליון שקל.
ראובן קוגן: המשרד נשאל והתבקש לפרוש את הקיצוץ בתקציבו בלוחות זמנים שהיו קצרים מכיוון שהיו צריכים להביא את לוועדת הכספים של הכנסת את אישור הקיצוץ.
ראובן קוגן: המשרד החליט שהוא לא משתף פעולה והוא לא פורש את הקיצוץ, מה שאילץ אותנו כאגף תקציבים על מנת לעמוד בלוחות הזמנים לחפש את הסעיפים הגמישים לאותה עת שבה לא היו התחייבויות וניתן היה להפחית את הכספים.
ראובן קוגן: זה נפל על שני סעיפים אחרים, אחד זה שיקום שכונות ועוד סעיף אחד בפיתוח.
ראובן קוגן: אין שום מניעה שהמשרד יגיש את פרישת הקיצוץ מחדש ואנחנו נאשר אותו.
משה גפני: אדוני המנכ"ל.
מרדכי מרדכי: הדברים פה הם דברי שקר.
מרדכי מרדכי: הם שקר.
מרדכי מרדכי: נשאלנו ב-2009 לגבי הקיצוץ ובטווח של יום יומיים היינו צריכים להגיש הצעה.
מרדכי מרדכי: ביקשתי אחרי שיג ושיח שזה יהיה flat על כל הסעיפים.
מרדכי מרדכי: אגף תקציבים שלל את זה.
מרדכי מרדכי: אמר, אני אעשה את זה עם שיקום שכונות.
מרדכי מרדכי: אם תרצו נחזיר אחר כך נעשה תיקונים.
מרדכי מרדכי: זה היה ב-2009.
מרדכי מרדכי: ב-2010 אף אחד לא פנה אלינו, אף אחד לא דיבר איתנו.
מרדכי מרדכי: הבוקר אמרו לנו קיצצו 17 מיליון שקל שיקום שכונות.
משה גפני: אני אבקש ראובן ואני מבקש ממך אדוני המנכ"ל, לאחר סיום הישיבה כאן תדברו ביניכם.
מרדכי מרדכי: אני כבר אומר, נוריד את זה מתקציב שמירה במזרח העיר.
מרדכי מרדכי: בוא תקבע את וזהו.
משה גפני: אני לא קובע שום דבר.
משה גפני: אדוני המנכ"ל אתה תאמר אולי אפילו בכתב, תאמר איפה אתה רוצה את הקיצוץ הזה.
ראובן קוגן: אתה צודק בהצעתך.
ראובן קוגן: כל מה שהמשרד צריך לעשות זה לשלוח את הקיצוץ במייל או במכתב.
משה גפני: אבל למה לא דיברתם איתם?
ראובן קוגן: יש גבול למה שאני יכול להתייחס.
משה גפני: מישהו דיבר עם מרדכי מרדכי על הקיצוץ?
משה גפני: ראובן קוגן אני דיברתי עם הלשכה של מרדכי.
משה גפני: ואמיר העוזר שלו קיבל את השיחה.
משה גפני: אמיר, דיבר איתך ראובן בקשר לקיצוץ flat ב-2010?
אמיר הלר: לא צריך ללכת רחוק מדי.
אמיר הלר: מיילים נשלחו.
אמיר הלר: יש הוכחות לכל.
אמיר הלר: בשנת 2009 לקראת סוף השנה אחרי שהממשלה החליטה על הקיצוץ שאלו אותנו לאן אנחנו רוצים לחלק את שני האחוזים האלה.
אמיר הלר: כמו שהמנכ"ל אמר כתבנו במייל לראובן שכל הקיצוץ אנחנו מבקשים שיהיה flat על כל התקציב.
אמיר הלר: אף אחד לא דיבר איתנו על 2010.
ראובן קוגן: לגבי 2010, מאחר והשנה התחילה לפני שבוע אין שום בעיה לפרוש את הקיצוץ ב-2010 איך שהמשרד חושב לנכון במגבלות שיש למשרד כי יש סעיפים קשיחים עדיין.
משה גפני: יושבים כאן האנשים המוסמכים במשרד השיכון, כולל השר, המנכ"ל והעוזר שלו שהוא היה אמור להיות זה שמתדיין איתך ועם משרד האוצר בעניין של הקיצוץ.
משה גפני: אני דורש שלא יהיה קיצוץ בשיקום שכונות.
משה גפני: המנכ"ל או העוזר שלו, מישהו מוסמך מהמשרד יעביר אליכם היום מה הקיצוץ שהם אמורים לעשות.
משה גפני: ועדת הכספים דורשת שלא יהיה קיצוץ בשיקום שכונות.
משה גפני: היה כבר קיצוץ.
משה גפני: ודאי שזה גמיש מכיוון שלדיירים בשיקום שכונות אין פה.
משה גפני: אין להם את הלובי.
משה גפני: הם לא שוכרים לוביסטים, הם לא שוכרים יחצ"נים.
משה גפני: הם אנשים מסכנים.
משה גפני: הם אנשים שאנחנו צריכים לדאוג להם.
משה גפני: ואני דורש לא לעשות יותר קיצוץ בשיקום שכונות.
משה גפני: המנכ"ל או מי מטעמו יעביר אליכם מייל או פקס או ידבר אתכם ויגיד לכם על מה הקיצוץ ואני מבקש בעוד שבוע אדוני המנכ"ל לקבל תשובה מה עלה בעניין הזה.
אריאל אטיאס: אני רוצה להודות לך היושב ראש על כינוס הישיבה ועל הרוח הגבית שאנחנו מקבלים.
אריאל אטיאס: יחד עם זאת כדי שזה לא ייהפך לישיבת קיטורים אני מציע שתזמין לפה את שר האוצר איתי ביחד עם הוועדה, עם כל מי שיש לו מה להגיד, ואני מציע לשר האוצר ללמוד את הפרטים, לא כמו שהוא עושה עד היום ונותן לנו להתגושש עם אגף תקציבים.
אריאל אטיאס: הם מנהלים אותנו.
אריאל אטיאס: מה שראיתם עכשיו זה רק דוגמית למה שאנחנו עוברים וזה בגלל ששר האוצר לא מעורב בשום נושא שקשור למשרד הבינוי והשיכון, אבל שום נושא.
אריאל אטיאס: אפשר לפנות אליו פעם ופעמיים ושלוש וארבע.
אריאל אטיאס: נופל על אוזניים ערלות.
אריאל אטיאס: הכול אגף תקציבים.
אריאל אטיאס: הוא נותן להם תחושה שהם הקובעים לצורך העניין אבל כשהם יצטרכו את האצבעות שלנו הם יפגשו אותנו.
אריאל אטיאס: לקראת 2010 ו-2011 הולכת להיות פה שריפה לא קטנה בכל ההתנהלות הזאת שהיא, אתם יודעים, בשנה הראשונה לקואליציה הכול מתנהל על מי מנוחות, כולם מבסוטים, היה דו שנתי, לא יהיה יותר, כבר אורי יוגב הודיע לכם את זה בעיתון, שלא יהיה יותר תקציב דו שנתי.
אריאל אטיאס: אני אומר לכם שזה יכול בשנה השנייה של הממשלה להתחיל לעשות בלגן.
אריאל אטיאס: אני שומע את זה בהרבה משרדים.
אריאל אטיאס: שרים ככל שהם כבדים יותר ככה אין להם עם מי לדבר באוצר.
אריאל אטיאס: אין להם עם מי לדבר.
אריאל אטיאס: אמרתי את הדברים האלה לראש הממשלה.
אריאל אטיאס: כן, כן, כן.
אריאל אטיאס: הוא מקשיב, הוא רושם, הוא יטפל, הוא יעשה.
אריאל אטיאס: שום דבר.
אריאל אטיאס: הכול מילים, מילים, מילים.
אריאל אטיאס: זה פשוט נמאס.
אריאל אטיאס: יש לכם עסק עם שרים דומיננטים שרוצים לעבוד, עם מנכ"לים חרוצים, עם עובדים שרוצים להזיז את העניינים.
אריאל אטיאס: אתם קושרים את הידיים שלנו.
אריאל אטיאס: עוד ניצחון ועוד ניצחון.
אריאל אטיאס: וניצחון אחד פתאום יהיה בעיה.
אריאל אטיאס: עכשיו מה יקרה?
אריאל אטיאס: ראש הממשלה פתאום יבין שיש לו בעיה.
אריאל אטיאס: אז הוא יתנהג כמו שהוא התנהג עד עכשיו כשהיתה לו בעיה.
אריאל אטיאס: אנחנו לא רוצים להגיע לשם.
אריאל אטיאס: אנחנו לא רוצים לכופף אף אחד.
אריאל אטיאס: אבל אין לנו עם מי לדבר.
אריאל אטיאס: עכשיו מותר לנו שמתוך 10 דברים 8 לא יקבלו, 2 יקבלו.
אריאל אטיאס: 9 על אחד.
אריאל אטיאס: אפס, כלום.
אריאל אטיאס: הכול דיבורים.
אריאל אטיאס: ואנחנו עושים את המדיניות של הרפורמה במנהל שראש הממשלה רצה במשרד האוצר.
אריאל אטיאס: ואתם מתגאים בזה ברפורמה במנהל.
אריאל אטיאס: מי עושה את הרפורמה במנהל?
אריאל אטיאס: אנחנו עושים.
אריאל אטיאס: אתם העברתם חוקים.
אריאל אטיאס: קרה עם זה משהו?
אריאל אטיאס: אפס.
אריאל אטיאס: אם אנחנו לא נשווק עשרות אלפים לא תשווק קרקע אחת.
אריאל אטיאס: מי ישווק?
אריאל אטיאס: ראש הממשלה ישווק?
אריאל אטיאס: שר האוצר ישווק?
אריאל אטיאס: אנחנו משווקים.
אריאל אטיאס: אם אנחנו לא נוביל את הרפורמה במנהל מקרקעי ישראל ונבצע אותה, לא תיאוריות ומילים, לא תהיה רפורמה.
אריאל אטיאס: בגלל שאתם מרגישים ששר האוצר, ואתה לא אשם ראובן, אני לא מאשים אותך, ברמה האישית אתה אחד המוכשרים שיש.
אריאל אטיאס: מבין מיד מה מדברים.
אריאל אטיאס: אבל אתם שם יושבים בתוך חדרים קטנים ואומרים איך אנחנו נכניס להוא ונכניס להוא.
אריאל אטיאס: וקרב המוחות הזה.
אריאל אטיאס: ואתם חושבים שאנחנו נקבל קנאק ועוד קנאק.
אריאל אטיאס: פתאום זה בא לכם בראש.
אריאל אטיאס: עכשיו לא לכם.
אריאל אטיאס: אתם מה אכפת לכם?
אריאל אטיאס: הציבור לא כועס עליכם, אתם לא אמורים להיבחר, אתם לא אמורים לספק סחורה.
אריאל אטיאס: זה בכלל לא מעניין אתכם.
אריאל אטיאס: אבל מה אתם עושים?
אריאל אטיאס: אתם לוקחים את שר האוצר שלכם שהוא איש טוב, הוא פילוסוף.
אריאל אטיאס: אתם מנתקים אותו מכל הדיון.
אריאל אטיאס: הוא מתעסק או בענייני הביטחון או ברכבות.
אריאל אטיאס: וכל השוטף לא קיים.
אריאל אטיאס: אין עם מי לדבר.
אריאל אטיאס: במי אתם פוגעים?
אריאל אטיאס: אתם פוגעים באזרחים, בעצמכם.
אריאל אטיאס: השרים מתוסכלים.
אריאל אטיאס: ואני אומר לכם שאני משמש פה לכמה שרים כבדים מאוד שהם כאלה שאומרים, אין עם מי לדבר.
אריאל אטיאס: חצי שנה אין עם מי להיפגש.
אריאל אטיאס: למה זה קורה?
אריאל אטיאס: כי אני הייתי בדיונים אתכם.
אריאל אטיאס: יש לנו כמה גרמים אינטליגנציה.
אריאל אטיאס: חמש דקות לתוך הדיון ואתה מבין אם הבן אדם מצוי בפרטים או לא.
אריאל אטיאס: לכן אני אומר אדוני היושב ראש.
אריאל אטיאס: זה מכאב, זה מצער, זה מתסכול.
אריאל אטיאס: אני לא באתי להעביר קדנציה.
אריאל אטיאס: באתי להשפיע.
אריאל אטיאס: אנחנו עושים עוד הרבה דברים גדולים.
אריאל אטיאס: לא תשברו אותנו.
אריאל אטיאס: אנחנו ננצח אתכם.
אריאל אטיאס: ראובן זה לא נגד אגף תקציבים זה נגד התפישה.
אריאל אטיאס: שהחוכמה נמצאת רק במקום אחד.
אריאל אטיאס: אנחנו צריכים לעבור בשלום את הפוליטיקאים האלה וזה הכול.
אריאל אטיאס: אני מסכים שלא בכול אנחנו צודקים.
אריאל אטיאס: לא לכל הצרכים יש מענה.
אריאל אטיאס: אבל לא ייתכן שלשום דבר הכול לא.
אריאל אטיאס: גם דברים שאנחנו מוכיחים אותם במספרים כמו מענקי מקום או כמו הלוואות מקום וכמו שאמרתם את הטענה הזאת שאמרתם שהכסף יחזור לקבלנים, אז אמרנו בואו ניתן הצעה ונסבסד את התשלומים החודשיים לפי אחוזים כדי לתת תמריץ.
אריאל אטיאס: אינספור הצעות.
אריאל אטיאס: אין אפילו דיון.
אריאל אטיאס: כי אתם נעולים במסך שלכם.
אריאל אטיאס: אתם עוסקים ב-flat.
אריאל אטיאס: מה שראינו כאן זו רק דוגמה קטנה.
אריאל אטיאס: לכן אדוני היושב ראש, לדיון הבא אני בכלל לא מגיע.
אריאל אטיאס: לא רוצה לבוא יותר.
אריאל אטיאס: הייתי שבוע שעבר בוועדת כלכלה.
אריאל אטיאס: אני וכל המשרד הוצאנו קיטור.
אריאל אטיאס: חזרנו למשרד.
אריאל אטיאס: חוץ מלהוריד דמעות ולנגב אותן לא עשינו כלום.
אריאל אטיאס: ונגמר.
אריאל אטיאס: עכשיו באנו לפה בגלל שכיבדנו אותך.
אריאל אטיאס: ולא קרה כלום.
אריאל אטיאס: אז בפעם הבאה אני לא מגיע לא לוועדת כלכלה ולא לוועדת כספים אם אני לא יודע שיושב פה שר אוצר שמכיר את החומר ויודע להשיב תשובות.
אריאל אטיאס: אני מאוד מבקש את הסיוע שלך בעניין הזה.
משה גפני: הנושא של הדיור הוא פשוט קטסטרופה מבחינת הזוגות הצעירים, משפחות, פריפריה, כל מה שנאמר כאן על כל הסעיפים.
משה גפני: המדיניות השתנתה באופן דרסטי במשך 7 השנים האחרונות על כל הסעיפים, שיקום שכונות, דירות נר, הלוואות מקום, מענקים, משכנתאות.
משה גפני: הכול השתנה.
משה גפני: מי שאין לו כסף החברה זורקת אותו החוצה.
משה גפני: ההשלכה של הדיור השלכה חמורה שאינה קשורה כבר לשיכון ואיננה קשורה למשרד האוצר.
משה גפני: היום אנשים סוגרים חדרים קטנים ומשכירים אותם.
משה גפני: אנשים גרים מתחת לאדמה.
משה גפני: זוגות צעירים, משפחות עם ילדים.
משה גפני: אפשר לראות את זה בערים רבות בארץ.
משה גפני: זה כתם עצום על החברה הישראלית.
משה גפני: אנחנו הופכים בעניין הזה להיות מדינת עולם שלישי כאשר מנגד יש מדינה עשירה במרובע של תל אביב עם המגדלים שם.
משה גפני: בהיסטוריה של העמים מצב כזה של פערי מעמדות כשהמדינה לא התערבה זה הביא להסלמה.
משה גפני: את הנושא הזה אנחנו לא יכולים לגמור ברמה הפקידותית עם כל הכבוד לפקידי האוצר.
משה גפני: מה שהשר תיאר כאן הוא הצגת תמונה אמיתית.
משה גפני: אנחנו נקיים דיון עם עוד כמה משרדים.
משה גפני: אני אבקש להזמין את ראש הממשלה לדיון עקרוני ואנחנו נזמין את השרים החברתיים.
משה גפני: אני במקביל מקבל את ההצעה שלך אדוני השר.
משה גפני: אני אבקש לקבוע דיון עם שר האוצר ואיתך לגבי מדיניות השיכון.
משה גפני: אם לא ייפתר העניין של שיקום שכונות ושהשר אחרי זה ירים אלי טלפון ויגיד לי, לא יצא לי כלום מהוועדה, תגיד לחברים שלך במשרד האוצר, חבל להם על הזמן.
משה גפני: הבעיה הזאת תיפתר היום.
משה גפני: אני בתוך שבוע רוצה לדעת מה העניין.
משה גפני: אם השר אטיאס יוכל להגיד בפורום כלשהו שהוא היה אצלי בוועדה ולא יצא ממנה שום דבר אני לא רוצה להגיד מה שיקרה.
משה גפני: אדוני השר אני מודה לך.
משה גפני: היה דיון מאוד מעניין איתך, מאוד חשוב.
משה גפני: הדברים נכונים.
משה גפני: ראובן יש לך סמכות להעביר את עיקרי הדיון הזה לאנשים במשרד האוצר.
משה גפני: זה כל כך נכון.
משה גפני: הוא אמנם חדש בכנסת באופן יחסי, לשנים שאנחנו נמצאים אני וג'ומס אבל זה בדיוק התהליך.
משה גפני: אני מרגיש את זה על עצמי.
משה גפני: היתה שנה קואליציה חזקה, תפקדו, תקציב דו שנתי, משבר כלכלי, כולנו הרגשנו סיפוק בזה שאנחנו צלחנו ביחד את המשבר.
משה גפני: זה עם שר השיכון, זה איתי.
משה גפני: יש עוד כמה שרים.
משה גפני: לא כולם מעיזים להגיד מה שהשר אטיאס אמר אבל לי הם כבר אומרים את זה.
משה גפני: אני מבקש לבחון את הדברים מחדש.
משה גפני: תודה אדוני השר.
משה גפני: על סדר היום תקנות ניירות ערך (אגרת בקשה למתן היתר לפרסום תשקיף) (הוראת שעה), התש"ע-2009.
דניאל רימון: עם כניסתו לתוקף של תיקון 147 לפקודת מס הכנסה אשר הקים את המכשיר של קרנות הנדל"ן, נדרש היה לתמרץ את המכשיר הזה כדי שיעמוד על רגליו כמו גם את המכשיר של ניירות ערך מסחריים ולכן זה לווה בדרך של הוראת שעה שקבעה פטור מאגרת תשקיף.
דניאל רימון: בחלוף שנתיים ומאחר שהמכשירים האלה עדיין לא צברו כוח, הוארכה הוראת השעה וכעת, כאשר היא מסתיימת, אנחנו מבקשים להאריכה בשנית לשנתיים נוספות.
מירב תורג'מן: בשלישית.
דניאל רימון: בשנית, מאריכים.
דניאל רימון: כלומר, זאת פעם שלישית.
משה גפני: לחברים יש את התקנות?
דניאל רימון: הן הופצו.
משה גפני: למישהו מחברי הכנסת יש השגה על הארכת התקנות הללו בשנתיים?
אמנון כהן: למה לא לשנה אלא לשנתיים?
משה גפני: הם מבקשים שנתיים.
דניאל רימון: מדובר במכשירים שרמת הרווחיות בהן, ניירות ערך מסחריים שהם תחליף לפיקדון בנקאי, וגם המכשיר של קרנות שהם מכשירים שהם טובים מאוד לציבור.
דניאל רימון: לצערנו הם עדיין לא קיבלו תנופה.
דניאל רימון: אפשר גם להרחיב את הדיבור, אם יושב ראש הוועדה יבקש, ולומר מדוע זה לא קרה עד עתה וזה לא קרה בגלל טעמים שקשורים בנו.
דניאל רימון: מכיוון שכך, אנחנו לא רוצים שהרכיב הזה של אגרת תשקיף הוא זה שיפריע למכשירים האלה להתרומם.
משה גפני: היועצת המשפטית, יש בעיה?
משה גפני: ה צ ב ע ה תקנות ניירות ערך (אגרת בקשה למתן היתר לפרסום תשקיף) (הוראת שעה), התש"ע-2009 – אושרו פה אחד
משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא חיובן במס של ריבית רעיונית על פיקדונות בבתי הדיור המוגן.
משה גפני: חבר הכנסת אורון, אתה פנית אלי בעניין הזה ואני השתכנעתי שצריך לקיים דיון בנושא.
משה גפני: אני מבקש ממך להציג בבקשה את הנושא.
חיים אורון: הנושא ללא ספק פחות מסעיר מהנושא הקודם בו דנו ולכן אנחנו כאן בזוג, מה גם שהשעה מעט מאוחרת, אבל אני חושב שנחשפה בעיה לא פשוטה.
חיים אורון: אני בכוונה אומר את זה בסגנון הזה כי יצא לי להיפגש עם אנשי רשות המסים ואני מודע למורכבות של העניין.
חיים אורון: העניין התעורר בעקבות בג"צ מחודש מרץ האחרון ויש לו שתי פנים.
חיים אורון: קודם כל, אני אגדיר את הבעיה כי מי שלא מצוי בזה, כולל אני, עד שנכנסתי לנושא, יש פה קצת בלבול.
חיים אורון: לא מדובר בבתי אבות סיעודיים, לא מדובר באשפוז סיעודי בתור שכזה, אלא מדובר בקטע מתוך המכלול הזה והוא מה שנקרא הדיור המוגן.
חיים אורון: העבודה הטובה של מרכז המידע והמחקר בהתרעה מאוד קצרה הכין על פי בקשתי, להערכתם ועל פי האינפורמציה שבידיהם מדובר באוכלוסייה של כ-12 אלף דיירים, בין 50 ל-70 מוסדות, ב-9,500 דירות שהן מה שנקרא הדיור המוגן המסחרי.
חיים אורון: המבנה של המערכת הזאת בנוי בכל מיני צורות, אבל הצורה אליה אנחנו מתייחסים אליה עכשיו היא מרכיב של פיקדון שקיים באופן התשלום או הבטחת הזכויות של הדייר.
חיים אורון: הוא מפקיד סכום מסוים ובנוסף לכך יש תשלום חודשי בהתאם למסגרות השונות.
חיים אורון: יש כאן גם מערכות – ואני לא רוצה להאריך לגבי תשלום הפיקדון – שהגיעו למסקנה שהפיקדון הממוצע הוא מעל 800 אלף שקלים, בוא נאמר בסביבות 150 אלף דולר.
חיים אורון: צריך לקחת את כל המספרים כאן קצת בזהירות וגם הם בעצמם אומרים אבל בוא נאמר שבזה מדובר.
חיים אורון: הבג"צ יצר מצב שלכאורה יש כאן הטבה משני צדדים ולכן נוצרת מה שנקרא ריבית רעיונית ולכן צריך להטיל על זה מס.
חיים אורון: יש קטע אחד שהוא של בעלי בתי הדיור המוגן.
חיים אורון: הם מקבלים כספים, משתמשים בכסף הזה, הכסף הזה מהווה הקטנת התשלום של הדייר.
חיים אורון: לכאורה בשני הצדדים ישנה הכנסה או ספק הכנסה או כן הכנסה, ועל זה מתנהל הוויכוח הגדול.
חיים אורון: אני קודם כל רוצה לומר שבמכתב שכתבתי לך כתוב שמדובר בתביעה רטרואקטיבית מדיירים.
חיים אורון: נאמר לי על ידי רשות המסים שאין תביעה רטרואקטיבית מדיירים וזה לא עומד על הפרק.
קריאה: יש שומות שכבר הוצאו.
חיים אורון: נאמר לי על ידי רשות המסים.
חיים אורון: אני אומר את זה כי אני כתבתי את הדברים על סמך מה שנאמר לי.
חיים אורון: אני אומר את זה וזה לא פותר את העניין.
חיים אורון: העובדה שאין רטרואקטיביות לא פותרת את העניין.
חיים אורון: יש שאלה אחת והיא מה דינו של הסכום שנמצא בידי בעלי בתי הדיור המוגן שהרי ברור לכל אחד שאם יש כאן מס, הוא בסוף יתגלגל על הדיירים באיזשהו אופן.
חיים אורון: הרי אם יש כאן הכנסה שהייתה פטורה ממס והיא הייתה חלק מהקלקולציה, זה מתגלגל ישר.
חיים אורון: אני מדבר עכשיו על מה שאותי בעיקר מעסיק.
חיים אורון: אני לא רוצה להסתיר ורוצה לומר שזאת שאלת הדיירים.
חיים אורון: אני לוקח דווקא את המקרה שאותי מעסיק הכי הרבה.
חיים אורון: אדם עם משפחה בגיל 65 או 67 או 70 החליטו למכור את ביתם, לקחת את הכסף, כולו או רובו או חלקו, לשים אותו בדיור מוגן בתהליך ששוחק אותו במשך 15 שנים, וכך לבלות את שארית חייהם.
חיים אורון: על מכירת הדירה אין מס.
חיים אורון: אפילו אפשר להשכיר אותה ואין מס אבל כאן פתאום יש מס.
חיים אורון: אז רגע, מה קרה?
חיים אורון: אני אומר כאן בהיבט הכי בסיסי של הדייר המוגן ואני גם אומר בהיבט החברתי.
חיים אורון: אנחנו רוצים ליצור חסם למהלך הזה באמצעות מס או לא?
חיים אורון: אני מקווה שאף אחד לא רוצה ליצור חסם.
חיים אורון: מאידך אומרים לי אנשי רשות המסים: עד כמה?
חיים אורון: האם זה סכום בלתי מוגבל?
חיים אורון: פטור ממס?
חיים אורון: אין לי תשובה טובה.
משה גפני: אפשר ליצור מדרוג.
חיים אורון: זה הכיוון שפחות או יותר אני דיברתי עליו ולכן אני חשבתי שלמרות שעדיין אין תשובות, ואני יודע שאין תשובות מרשות המסים, חשבתי שיש מקום לפתוח את הדיון הזה גם לדיון ציבורי כי עלולים להיקבע כללים שכאשר הם ייקבעו, זה יהיה מאוחר מדיי.
חיים אורון: לסיכום דבריי, כפי שאמרתי אני רואה כאן שני קטעים.
חיים אורון: יש את הקטע האחד שהוא כן או לא מיסוי של הכנסה של בעלי הדיור המוגן שהיא מתגלגלת אחר כך ויש סכנה שהיא תתגלגל על הדיירים ואז היא תשפיע על מחיר הדיור המוגן.
חיים אורון: יש תחום שני שבו אני מרגיש הרבה יותר בטוח מבחינת עמדתי והוא שהדיור המוגן, לפחות עד רמה מסוימת שצריך להקפיד עליה, אי אפשר להטיל עליו מס משום שאז נוצר קיפוח בין מי שנמצא בדיוק מוגן, במערכת הזאת, לבין מי שנמצא בביתו או אצל בנו או בכל מיני מקומות אחרים.
חיים אורון: זה מסובך.
משה גפני: אני לא בטוח שזה כל כך מסובך.
משה גפני: אם תהיה גמישות מצד רשות המסים, יכול להיות שזה לא כל כך מסובך.
חיים אורון: אני עשיתי את הפנייה הזאת בעקבות פניות, גם של כן לזקן שנציגיו נמצאים כאן וגם בעקבות פניות של אנשים כמו אוסקר שכולנו מכירים אותי כמי שעוסק בנושא הזה.
חיים אורון: יושבים כאן גם נציגים של בתי האבות.
חיים אורון: הנושא של גובה יום האשפוז – שהוא אח של הדיון הזה - על שולחננו.
חיים אורון: לא העליתי אותו היום אבל אני מזכיר אותו כי בסוף אלה מערכות קצת משיקות אחת לתוך השנייה.
משה גפני: אני לא בטוח שזה מסובך.
משה גפני: כאשר אתה ישבת אתי והסברת לי את המכתב שלך, לא הייתי מודע לעניין הזה בכלל, אבל אני השתכנעתי שהוועדה יכולה לתרום כאן להגעה לפתרון.
משה גפני: אני מסכים שאם יש קשיש שהולך לדיור מוגן אבל באמת הנכסים שעומדים לרשותו, התשלום שהוא צריך לשלם, גם במס וגם בזה, אתה רוצה לדאוג לאדם הממוצע הרגיל שנכנס לדיור מוגן ופתאום הוא צריך לשלם מס ואם הוא היה בביתו, הוא לא היה משלם.
אוסקר אבו ראזק: אני עובד במשרד רואי חשבון קסלמן את קסלמן ואני גם בעל עניין בסוגיה כי בעוד כמה שנים גם אני אכנס לדיון מוגן.
משה גפני: אני אעביר את מה שאמרת עכשיו ליועץ המשפטי לממשלה, כדי לדעת אם אין ניגוד עניינים.
אוסקר אבו ראזק: אני אמקד את הדיון.
אוסקר אבו ראזק: הסוגיה היא בפיקדון שמפקיד הדייר המוגן בידי בית הדיור המוגן שהוא בממוצע כ-500 אלף שקלים.
משה גפני: עורכת הדין הנר דויטש, את משיבה מטעם רשות המסים?
אוסקר אבו ראזק: ההתקשרות בין הדייר לבין בית הדיור המוגן היא לטווח ארוך, בין חמש לעשר שנים.
אוסקר אבו ראזק: הדייר המוגן מפקיד בידי בית הדיור המוגן סכום ממוצע של כ-600 אלף שקלים והסכום הזה מוחזר כאשר הוא צמוד למדד או צמוד לדולר, ללא ריבית.
אוסקר אבו ראזק: עד מרץ 2009 רשות המסים ושלטונות המס לא טענו שהדיירים חייבים במס על ריבית תיאורטית בגין הפיקדון.
אוסקר אבו ראזק: שלטונות המס לעולם לא באו ואמרו שמאחר שהדיירים נותנים פיקדון של 500 אלף שקלים ומקבלים רק הפרשי הצמדה, הם צריכים לשלם מס גם על ריבית של 4 אחוזים.
אוסקר אבו ראזק: מעולם לא הייתה טענה כזאת.
אוסקר אבו ראזק: יש טיוטת חוזר של מס הכנסה, יש פסקי דין, ויש צו בתוך החוק שפוטר ממס הפרשי הצמדה בידי הדיירים.
אוסקר אבו ראזק: במרץ 2009 בית המשפט העליון נתן פסק דין ולפי אותו פסק דין בין הדיור לדיירים יש מה נקרא עסקת חליפין.
אוסקר אבו ראזק: הדיירים מקבלים ריבית ובתי הדיור המוגן מספקים להם את השירות.
אוסקר אבו ראזק: אחרי פסק הדין שפורסם במרץ 2009 באה רשות המסים באופן רטרואקטיבי ואומרת לבעלי בתי הדיור המוגן: אתם החל משנת 2002 הייתם צריכים לנכות מס במקור מהריבית שהדיירים קיבלו לכאורה.
אוסקר אבו ראזק: בגלל שלא ניכיתם מס במקור מהריבית הזאת, ואותנו לא מעניין מה הסיבה, אתם עכשיו תנכו מהם ריבית.
אוסקר אבו ראזק: תקראו לכל אחד ואחד מהדיירים, תעשו חישוב במשך חמש-שש שנים כמה הריבית על הפיקדון הזה ותנכו מזה מס במקור.
אוסקר אבו ראזק: אם לא תנכו, אתם תשלמו את המס כי לפי החוק גם עובד שכיר שהמעביד מנכה ממנו מס במקור, המעביד הוא אחראי על תשלום המס.
אוסקר אבו ראזק: מה הבעיה.
אוסקר אבו ראזק: יש לנו 12 אלף דיירים כאלה.
אוסקר אבו ראזק: 12 אלף הדיירים האלה, מה שהם היום צריכים לעשות זה כל אחד צריך ללכת לפקיד השומה, להתחיל לרוץ בין משרדי השומה, ואם אין לו הכנסה חייבת במס, ולמרביתם לפי הסקר של המוסד לביטוח לאומי, ל-80 אחוזים מהאנשים המבוגרים מעל גיל 75 אין הכנסה חייבת במס בישראל.
אוסקר אבו ראזק: אם הסטטיסטיקה היא נכונה, 75 אחוזים או 80 אחוזים מהדיירים האלה, אין להם הכנסה חייבת והם צריכים עכשיו ללכת לפקיד השומה ולומר לו: הנה, אני מוכיח לך , גם אם הייתי מקבל את הריבית, אני לא הייתי חייב במס כי יש לי נקודות זיכוי ויש לי מדרגות מס.
אוסקר אבו ראזק: הדבר השני.
אוסקר אבו ראזק: ההתקשרות בין הדיירים המוגנים בבית הדיור המוגן היא תמיד לטווח ארוך והיא תמיד לשבע-שמונה שנים.
אוסקר אבו ראזק: אילו הדיירים היו יודעים לפני שבע-שמונה שנים שפתאום מס הכנסה ישנה את המדיניות שלו, ישנה את הפרשנות שלו, יכול להיות שהם היו מתנהגים בצורה אחרת.
אוסקר אבו ראזק: אני רוצה להסביר, ואדוני היה ברפורמה ב-2003 כאשר החליטו שכל עם ישראל חייב במס על ריבית בבנקים.
אוסקר אבו ראזק: הכנסת אמרה שכל מי שיש לו תוכנית חסכון עד שתגיע לנקודת הפתיחה, לא נטיל על הריבית מס.
אוסקר אבו ראזק: למרות שכולם חייבים במס החל מה-1 בינואר 2003.
אוסקר אבו ראזק: כל ריבית על תוכניות חסכון ותיקות, לא הוטל עליה מס וזה כתוב בחוק.
אוסקר אבו ראזק: אני מבין את רשות המסים, יש פסק דין, אבל אחת משתיים: או מפעילים את פסק הדין או משנים את החוק אבל למה רטרואקטיבית?
אוסקר אבו ראזק: הבעיה המרכזית כאן היא הרטרואקטיביות.
משה גפני: יש גם בעיה עקרונית.
אוסקר אבו ראזק: גם אני הייתי ברשות המסים.
אוסקר אבו ראזק: אני מבין את הבעיה שלהם.
אוסקר אבו ראזק: בא בית המשפט ואמר משהו, בסדר, החל מהיום, אבל למה ללכת אחורה עשר שנים?
אוסקר אבו ראזק: גם כאשר חייבו את כל האנשים בריבית, לא הטילו מס על תוכניות החסכון אלא רק אמרו שנחכה לנקודת הפתיחה ושם נתחיל לחייב אתכם במס.
אוסקר אבו ראזק: אנחנו מדברים עכשיו על הכנסה רעיונית של 4,000 שקלים בחודש.
אוסקר אבו ראזק: אם הדייר היה נשאר עם הדירה, כפי שציין חבר הכנסת אורון, 4,500 שקלים בחודש היו פטורים ממס.
אוסקר אבו ראזק: יש כאן משהו שנקרא השקעה אלטרנטיבית.
אוסקר אבו ראזק: בואו ותנו פטור על 4,500 שקלים לחודש כמו שאילו הדייר היה מחזיק את הדירה שלו, הוא היה פטור ממס על הסכום הזה.
אוסקר אבו ראזק: למה כאן לחייב אותם במס?
משה גפני: היית ברור לגמרי.
אוסקר אבו ראזק: ההכנסה הזאת אדוני היא חסכון בריבית.
אוסקר אבו ראזק: העמדה המוצהרת של רשות המסים לפי החוזרים שאני מוכן להראות אותם להם, העמדה המוצהרת היא שהנחה בריבית איננה הכנסה חייבת במס.
אוסקר אבו ראזק: זאת העמדה של רשות המסים.
משה גפני: עופר מנירב.
עופר מנירב: אני מסכים במאה אחוזים עם מה שאוסקר אמר.
עופר מנירב: לא תמיד זה קורה לי, אבל הפעם זה קרה.
עופר מנירב: ראיתי את אנשי רשות המסים מנידים בראש כאי הסכמה למה שכביכול נעשה במשרדים, אבל אני אעיד שזה אכן בחלק מהמשרדים בדיוק קורה מה שאוסקר תיאר וזה ברמה של המשכן.
עופר מנירב: זאת אומרת, בעל בית הדיור המוגן, כאשר באים ואומרים לו: באופן עקרוני לא היית אמור לשלם מס, מדוע?
עופר מנירב: משום שרעיוני לשני הכיוונים, יש לך הכנסה מצד אחד והוצאה מצד שני, מתקזז לאפס.
עופר מנירב: אבל מכיוון שלא ניכית במקור על החלק של ההוצאה, לא באים דווקא למשתכן אלא באים למשכן ואומרים לו שלא יכירו לו בהוצאה בגלל שלא ניכית מס במקור והמשמעות היא שהוא ישלם את המס.
עופר מנירב: אם הוא ישלם את המס, ברור שזה יגולגל אחר כך על הדייר.
עופר מנירב: זה בקטע הזה.
עופר מנירב: אני גם חושב שהפתרון הוא מאוד מאוד קל ואמר אותו אוסקר בסיפא של דבריו.
עופר מנירב: שיסתכלו על ההכנסה הרעיונית הזאת כשכר דירה למגורים.
עופר מנירב: במגבלות שהחוק היום, מה שהחוק נותן פטורים בשכר דירה למגורים או נותן מעל לסכום מסוים 10 אחוזים מס, יש שתי חלופות, יתייחסו בדיוק באותה צורה.
עופר מנירב: המשמעות שכמעט כל המשתכנים לא ישלמו ולא גם שקל אחד, וגם יהיו פטורים מדיווח משום שאחרת מה יקרה?
עופר מנירב: עוד יחייבו אותם בדיווח, הם יצטרכו לפתוח תיק ולהגיש דיווח וכל מה שקשור מסביב.
יפעת סולל: אני באמת לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו כאן.
יפעת סולל: נאמרו כאן הרבה דברים נכונים.
יפעת סולל: אני רוצה רק להתייחס לסוגיה נוספת אחת.
יפעת סולל: בימים אלה, למעשה מזה שנתיים בערך, שוקד משרד המשפטים על הצעת חוק ממשלתית בנושא ההסדרה של כל הנושאים שקשורים בדיור המוגן משום שהדיור המוגן מעלה הרבה מאוד שאלות של זכויות הדיירים, גם במשמעויות הכלכליות, גם במשמעויות המשפטיות, גם במשמעויות של זכויותיהם כאשר הם הופכים להיות סיעודיים.
יפעת סולל: נדמה לי שלא צריך לשנות את המצב הקיים בעת הזאת, כאשר הצעת החוק סוף סוף אמורה להגיע לכנסת בזמן הקרוב, כך אני מקווה.
יפעת סולל: הם אומרים שהם סיימו את ההכנה אבל בינתיים לא נותנים לנו לראות אותה.
יפעת סולל: כאמור, הצעת החוק כבר גמורה ומוכנה והיא אמורה להגיע לכנסת.
משה גפני: הצעת חוק של מי?
יפעת סולל: הצעת חוק ממשלתית בנושא ההסדרה של כל הנושא של הדיור המוגן.
יפעת סולל: נדמה לי שהיום לשנות את המצב לרעת הדיירים, זה לא צריך להיות.
משה גפני: יש לי בקשה אליך.