GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אומר הקדוש ברוך הוא: נתתי לך את השכחה, ותשכח כן מחולליך.
משה גפני: גם אלי אתה בא ואתה שוכח אותי?
משה גפני: אני נתתי להם את התקציב הדו שנתי, אז עכשיו הם לא באים אבל הם שכחו שאני נתתי להם אותו כך שלפחות יבואו.
חיים אורון: הדימוי שסיפרת הוא בעייתי.
משה גפני: לא, חס וחלילה.
משה גפני: לא עולה על הדעת אפילו.
משה גפני: ידעתי שיושבים כאן אנשים אינטליגנטיים ויודעים שזה רק הדימוי.
משה גפני: אין קשר בכלל.
משה גפני: המציאות היא שלא באים.
משה גפני: על כל פנים, אני מבקש לסכם את הישיבה כלהלן.
משה גפני: מרוח הדברים בוועדה עולה שאנחנו בשום פנים ואופן לא רוצים שיהיה תקציב דו שנתי.
משה גפני: מקצועית.
משה גפני: גם עניינית, גם מקצועית, גם ציבורית, גם מוסרית.
משה גפני: אי אפשר לתכנן היום – בעוד חודשיים-שלושה – את סוף 2011.
משה גפני: ראינו את זה עכשיו, התחזית של היום, התחזית של מה שתוכנן באוגוסט 2008 הובאה לממשלה.
חיים אורון: אתה צריך לתכנן את סוף 2012.
משה גפני: באוגוסט 2008 הובא לממשלה מיד אחרי זה.
משה גפני: הממשלה לא התכנסה ובעצם אנחנו עבדנו על מדיניות שנקבעה שנתיים קודם לסוף 2010.
משה גפני: זה לפי דעתנו לא יכול להיות.
משה גפני: אלא מה, אני שומע שמתחילים אצלכם בלשכה המשפטית להכין את החוק של תקציב דו שנתי.
משה גפני: אני מבקש שתאמר להם לעצור.
משה גפני: לא להכין עוד שום דבר.
משה גפני: תדברו אתנו.
משה גפני: אנחנו חלק מהעניין.
משה גפני: על כל פנים, אני לא רוצה לקבל החלטה על תקציב דו שנתי או לא תקציב דו שנתי, היות שלא הבעתם עמדה.
משה גפני: אני מבקש שלא תקבלו החלטה על תקציב דו שנתי מבלי שאתם מדברים אתנו.
משה גפני: אם אתם הולכים על תקציב רגיל, תקציב חד שנתי, בסדר.
משה גפני: אם אתם הולכים על תקציב דו שנתי בלי שהייתה הסכמה אתנו, שתנמקו לנו למה צריך את זה.
משה גפני: תנמקו את החסרונות, את המעלות, ונקיים על זה דיון לפני שאתם מביאים את זה.
משה גפני: נקיים על זה דיון כאן כך שלפחות הקואליציה תעמוד מאחורי העניין.
משה גפני: אם תעשו את זה, זה לא יאושר כאן.
משה גפני: חד משמעית.
משה גפני: לא יאושר תקציב דו שנתי בוועדת הכספים היום כאשר אני בראשה, ללא הידברות אתנו.
משה גפני: אם היועצים המשפטיים מכינים את החוק, שיפסיקו.
משה גפני: אם אין להם עבודה וסתם הם מכינים את זה בשביל תחביב, בסדר.
משה גפני: אני מבקש שתעביר את זה לשר ולסגן השר שאני לא יודע לאן הוא הלך.
משה גפני: אנחנו בינואר, אין תקציב, כולם יודעים עכשיו קבל עם ועולם שאנחנו בעד לטפל בחוק ההסדרים ואנחנו נקדיש לכך את כל הזמן הנדרש.
משה גפני: תתחילו בזה עכשיו.
משה גפני: אם תבואו עם חוק הסדרים, עם רפורמות במשק המדינה, בכל מה שנלווה לעניין הזה, אתם תבואו לכאן בנובמבר או אפילו באוקטובר – תשכחו מהעניין הזה.
משה גפני: לא יקום ולא יהיה.
פניה קירשנבאום: למה שלא נבטל או לפחות נצמצם?
משה גפני: לא, אני אומר להם שאני בעד חוק ההסדרים אבל עכשיו.
משה גפני: שיביאו את הרפורמה בתכנון ובנייה, שיביאו רפורמה במינהל מקרקעי ישראל, שיביאו רפורמה במשק המדינה, שיביאו את הכל.
משה גפני: אנחנו עומדים לרשותכם, עובדים אצלכם אבל תביאו עכשיו.
משה גפני: אם אתם לא מביאים עכשיו, סימן שכוונותיכם לא לטובה ולא לגופו של עניין.
משה גפני: יש קואליציה יציבה, חזקה, מה שיצטרכו להעביר בנובמבר, יעבירו עכשיו.
משה גפני: מה שיצטרכו להעביר בדצמבר, יעבירו בפברואר עם דיון מסודר, מקצועי, לא חפוז, ושלא נבוא אחרי כן בטענות למה תדמית הכנסת היא כל כך גרועה כאשר אנחנו מאשרים כאן חוקים בצורה כזאת.
משה גפני: יש לכם את כל הזמן שבעולם עכשיו.
משה גפני: החודש הזה תביאו רפורמה אחת, כל רבעון, אבל הכל עכשיו ולא יהיה חוק הסדרים לתקציב 2011.
משה גפני: אני מבקש להסמיך את ועדת הכספים לקבל החלטה על הקדמת הנחת התקציב על שולחן הכנסת.
משה גפני: אני רוצה לדבר עם שר האוצר.
משה גפני: את זה אני לא דורש ממך.
משה גפני: אני אדבר עם שר האוצר.
משה גפני: אני כמובן קודם אדבר עם יושב ראש הכנסת.
משה גפני: אם אנחנו הולכים על פי המתווה שאנחנו קבענו כאן בוועדה, מה שהולך לקרות זה כלהלן: הולך להיות חוק הסדרים מסודר, מקצועי, במשך כל שנת 2010, שידונו עליו כאן בוועדה ובוועדות אחרות, ואנחנו נגיע לאישור תקציב בלי חוק הסדרים אלא הכל כבר יהיה מוכן מראש.
משה גפני: אנחנו נגיע לתקציב ככל הנראה חד שנתי ל-2011 אלא אם כן יקרה משהו דרמטי ובאמת תשכנעו אותנו שיש צורך חיוני לעשות תקציב דו שנתי.
משה גפני: אם לא, אנחנו הולכים לאשר תקציב מסודר לשנת 2011 והדיונים יהיו מסודרים ונורמליים.
משה גפני: ועדת הכספים תוסמך להקדים את המועד ואז תוכלו להניח את זה קודם על שולחן הכנסת.
משה גפני: התדמית של הכנסת תהיה יותר טובה, הממשלה תפעל יותר נכון, אנחנו נעבוד יותר מקצועי.
משה גפני: אני מתווה לכם תוכנית.
משה גפני: זה לא אני אלא הוועדה מתווה לכם תוכנית מסודרת ואני מבקש שתאמצו אותה.
משה גפני: הדיון הזה לא היה דיון אופוזיציוני.
משה גפני: נאמרו בו דברים קשים לגבי העניין.
משה גפני: להפך, הדיון הוא דיון מקצועי.
משה גפני: תאמצו אותו.
משה גפני: תאמינו לי שמבחינת
משה גפני: כם זה יהיה טוב יותר.
משה גפני: יכול להיות שהמחיר יהיה יותר גבוה, יכול להיות שאז אתם באמת תצטרכו לשלם לרשויות המקומיות בהגדלת מענקי האיזון והגיע הזמן לעשות את זה, יכול להיות שתצטרכו לתמוך יותר בנושאי חינוך ורווחה, יכול להיות, אבל מצבנו הכלכלי יותר טוב, אנחנו מקווים שהוא גם ילך וישתפר ובסופו של דבר גם אתם אנשי האוצר אזרחים במדינה ויש לכם ילדים בבתי הספר, אתם משלמים היטל בצורת שזה מיותר וצריך להקפיא אותו וכולי.
משה גפני: את כל הדברים האלה צריך למנוע ובאמת במשרד האוצר יושבים אנשים טובים.
משה גפני: ההצעה שלי היא ללכת על המתווה הזה.
משה גפני: אני מודה לך על השתתפותך כאן באופן קבוע בניגוד לסגן השר שנכנס ויצא.
משה גפני: על סדר היום הצעה לסדר היום בנושא: "אי יישום תוכנית החומש לשיפור קליטת עולי אתיופיה" של חבר הכנסת שלמה מולה.
משה גפני: חבר הכנסת מולה, בבקשה.
שלמה מולה: קודם כל, אני רוצה להודות על קביעת הדיון.
שלמה מולה: אמנם הנושא עלה במליאת הכנסת אבל גם ביוזמתו של חבר הכנסת אורון התקיים דיון לפני מספר חודשים בתוכנית הזאת בתקופה בה היו דיוני התקציב.
שלמה מולה: אנחנו ידענו שהממשלה עובדת על אנשים, על הפקידים, התרענו ואמרנו שהתוכנית הזאת לא הולכת להיות מיושמת כי ידענו בדיוק מה קורה ועל הדיונים שהתקיימו.
שלמה מולה: בשנת 2000 הייתה יוזמה לקיים תוכנית שנקראת הפרוייקט הלאומי.
שלמה מולה: התוכנית הייתה אמורה להיות תוכנית ל-9-10 שנים בסדר גודל של 800-900 מיליון דולר וכאשר כל שנה תהיה תוכנית ממוקדת לקליטה מיוחדת של עולי אתיופיה עד גיל 45 בכל תחומי החיים, בכל שנה מאה מיליון דולר, כאשר הכסף יהיה 50 אחוזים ממגביות בחוץ לארץ ו-50 אחוזים מתקציב המדינה.
שלמה מולה: בהמשך השנים הוצעה תוכנית שנקראת תוכנית לעליית יהודי הפלאשמורה, בני הפלאשמורה, כאשר מאחורי החלטת הממשלה משנת 2003 הממשלה, בתיאום עם הפדרציות, הפדרציות התחייבו לגייס מאה מיליון דולר מתוכם גויסו 86 מיליון דולר והתוכנית באתיופיה לא יושמה וכל בני הפלאשמורה לא עלו לארץ.
שלמה מולה: הממשלה לא עמדה בהתחייבויותיה.
שלמה מולה: כל מה שאני אומר, אני מבקש שיהיה כתוב בפרוטוקול וכל מי שרוצה לבדוק אותי, יוכל לבדוק אותי.
שלמה מולה: אני רוצה לומר שהדבר הבעייתי ביותר, שגם במעט הכסף שהיה, צריך לומר שבתוכנית הדבר היחידי שיושם היה טיפול קטן בחלק מהתוכנית, מתן משכנתאות מועדפות לעולים השוהים במרכזי קליטה.
שלמה מולה: רק הדבר הזה בלבד הופעל ורק הדבר הזה תוקצב בשנת 2008.
שלמה מולה: בשנת 2009 הופתעתי לגלות בתקציב של משרד השיכון, גם בדיון שהתקיים אצלך אדוני היושב ראש בשבוע שעבר, אמרו ש-40 מיליון שקלים היה עודף למשרד השיכון.
שלמה מולה: שאלתי למה, ואמרו שעולי אתיופיה לא קנו דירות.
אברהם מיכאלי: לא הביאו אותם לארץ.
שלמה מולה: לא רק שלא הביאו אותם אלא גם אלה שנמצאים במרכזי הקליטה, לא אפשרו להם לקנות דירה.
שלמה מולה: אמרו שלא היה צורך לפנות את מרכזי הקליטה.
שלמה מולה: אני חושב שרק פגיעה באינטליגנציה יכולה להראות כמה איוולת נגרמת סביב התוכנית הזאת.
שלמה מולה: אני מציע שארגוני העולים, אלה שהיו יותר מעורבים, יציגו את עמדתם.
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן.
ציון פיניאן: אני מודה לחבר הכנסת מולה על שהעלה את הנושא הזה.
ציון פיניאן: אני לא רוצה לדבר על תקציב אלא אני רוצה לדבר על יחס.
ציון פיניאן: להרגשתי, העלייה מאתיופיה מזכירה לי את שנות ה-50, עת ההורים שלנו עלו.
ציון פיניאן: העלו אותם ושכחו אותם.
ציון פיניאן: זה מה שקורה גם כאן.
ציון פיניאן: יש הבטחות, הבטיחו הבטחות, אבל בשטח שום דבר לא נעשה.
ציון פיניאן: העלו את העולים ושמו אותם בשכונות שיקום.
ציון פיניאן: לא כך מעלים עולים.
ציון פיניאן: לא מביאים אנשים ושמים אותם בשכונות שיקום, כי זה נזק על נזק.
ציון פיניאן: אם רוצים להביא אותם, אני רוצה לומר שהעלייה מאתיופיה היא עלייה מפוארת מאוד וחבל מאוד – ואני אומר מילה לא נאה – שהיא התקלקלה או שקלקלו אותה כאן בכל היחס שנתנו לה.
ציון פיניאן: היחס הוא יחס משפיל, יחס אפילו מדכא, יחס של הבטחות ללא כיסוי וחבל.
ציון פיניאן: הנושא של פתח תקווה הוא רק סימפטום שמראה איך קיבלו אותם, כי אחרי פתח תקווה, אני מצטער, זה ייפסק שם אבל יגיעו עוד ערים שגם בהן יתייחסו אליהם בצורה כזאת.
ציון פיניאן: העולים מאתיופיה באו עם תרבות, הם באו עם מורשת, הם באו עם ערכים, הם באו עם הרבה דברים טובים מאוד שיש להם אותם ואסור לשכוח אותם.
ציון פיניאן: צריך להקים ועדה שישתת
ציון פיניאן: פו בה גם חברי כנסת כי אז אתה יכול להיות בטוח שכל המסקנות ייושמו.
שלמה מולה: בינתיים מי שלא מיישם את התוכנית, זה יובל שטייניץ.
שלמה מולה: עובדתית זה כך.
ציון פיניאן: אם אתה מגיע לנושאים פוליטיים, יובל שטייניץ לא הראשון.
ציון פיניאן: לפני כן כבר פגעו בהם.
ציון פיניאן: לא חיכינו ליובל שטייניץ.
ציון פיניאן: מה עשה שר האוצר הקודם?
ציון פיניאן: מה עשה שר האוצר לפני הקודם?
ציון פיניאן: ומה עשה זה שלפניו?
ציון פיניאן: אי אפשר לומר שר האוצר יובל שטייניץ.
ציון פיניאן: לפני יובל שטייניץ היו הרבה יובלים שלא זרמו בהם מים.
שלמה מולה: כרגע אנחנו מדברים על התוכנית הזאת.
ציון פיניאן: אילו שרי האוצר הקודמים היו מטפלים בהם, לא היינו יושבים כאן לדון בנושא הזה.
ציון פיניאן: בנושא הזה הגשתי לפני חודש הצעת חוק שלי ואמרתי גם לחבר הכנסת מולה שיצטרף אלינו בנושא של שוויון ושיפור מעמדם של העולים מאתיופיה.
ציון פיניאן: אני מקווה שבעזרת השם הכנסת הזאת תצביע על הצעת החוק שאנחנו מגישים ולפחות נתקן מעט מהנזק שנגרם.
חיים אורון: אני רוצה לברך את חבר הכנסת מולה שהעלה את הנושא הזה לדיון.
חיים אורון: אני מחזיק כאן את הפרוטוקול מהישיבה מה-28 ביולי 2009 כאשר אני העליתי את הנושא לסדר היום.
חיים אורון: קראתי כאן עכשיו את דבריי ואם הייתי רוצה לשעמם אתכם, הייתי מקריא אותם מחדש מילה במילה כי לא קרה שום דבר.
אברהם מיכאלי: לא השתנה כלום.
חיים אורון: נכון, אלא רק לרעה.
חיים אורון: ובכל זאת, אדוני היושב ראש, סגן השר כנראה נעלב ממני הבוקר, אבל זה לא נורא, דיברו כאן על תוכנית ארוכת טווח, על שנים קדימה, אבל מה יש כאן בסך הכל?
חיים אורון: תקציב של 80 מיליון שקלים בשנה ולא מסוגלים לקיים אותו.
חיים אורון: אז מה אתם מספרים לנו סיפורים על תוכניות ארוכות טווח עם החלטות ממשלה?
חיים אורון: על זה מדובר.
חיים אורון: אתם מסוגלים לעשות תקציבים ארוכי טווח?
חיים אורון: אני רוצה להציע הצעה מאוד פשוטה.
חיים אורון: אחת ההחלטות של הממשלה, כפי שנאמר כאן, היא לקיים דיווח רבעוני או כאן כל ארבעה חודשים על ביצוע התוכנית.
חיים אורון: קודם כל, אני מבקש שאתה תבקש ממחלקת המחקר של הכנסת לבצע את הדיווח הזה ולהניח על שולחן הוועדה כל שלושה חודשים, כל רבעון, מה קרה, שלפחות זה קצת יכאב.
חיים אורון: כבר נמאס לי להיות חכם, אבל תראה מה עשו כאן.
חיים אורון: בהתחלה אמרו שנעשה סעיפים תקציביים, בכל משרד תהיה תקנה מיוחדת לעולי אתיופיה.
חיים אורון: קיצצו אותה בתוך קיצוצי הפלט בהחלטות הממשלה וירדו מ-800 ומשהו מיליון שקלים ל-700 מיליון וביטלו את התקנות הייחודיות.
חיים אורון: עכשיו כל משרד ממשלתי רודף בתוך המשרד איפה הכסף.
חיים אורון: האוצר יאמר שזה לא כסף שלו אלא זה כסף שלהם.
חיים אורון: הם יאמרו שאין להם כי יש להם כאן ויש להם כאן ובדוח שקיבלנו כאן מהמועצה למען יהודי אתיופיה, יש מספרים.
חיים אורון: אני אפילו נדהם מה-290 אלף שקלים שעברו מהתוכנית לשיפור המחשוב במוקדי קליטה במשרד הקליטה.
חיים אורון: זה כתוב ואני מתאר לעצמי שזה נכון.
חיים אורון: אני מתאר לעצמי.
חיים אורון: זה כתוב.
חיים אורון: זאת אומרת, אמרו שנעשה תקנות ייחודיות ואז נשלוט בהן.
חיים אורון: עכשיו לא שולטים בתקנות הייחודיות וזה בתוך תקציבי המשרדים.
חיים אורון: בקיצור, התוכנית החמש-שנתית לא החזיקה מעמד אפילו שנה וחצי.
חיים אורון: זה צריך לשכנע אותנו, את כל אלה שבונים תוכניות ארוכות טווח, מה שנשאר לנו, חוץ מאשר לחזור ולומר ולחזור ולומר, לומר שאנחנו רוצים לקבל כל שלושה חודשים דיווח שיהיה מונח על שולחן הוועדה, אתה תחליט אם אתה מעלה את זה לדיון או לא מעלה את זה לדיון, כי אין מנגנון דיווח בתוך הממשלה ואולי יתברר כאן שכן קיים.
חיים אורון: זה לא מקרה ראשון.
חיים אורון: אני יכול לספר על תוכנית 4 ורבע מיליון שקלים של המגזר הערבי ותראה מה יצא ממנה.
אהוד פראוור: מעל 3.5 מיליון ביצוע בחמש שנים בשנות המשבר הכלכלי הגדולות ביותר של המדינה.
חיים אורון: גם כאן אתה תאמר שזה מה שיצא?
חיים אורון: בתוכנית הזאת?
חיים אורון: לכן אני מציע שיימסר כאן דיווח רבעוני ונראה מה יצא מזה.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני לא רוצה להרחיב ולומר ממשלה זאת או ממשלה אחרת.
מגלי והבה: כל הממשלות חטאו לעלייה הזאת.
מגלי והבה: כאחד שמרגיש את האפליה ביום יום לאורך שנים, כאן במדינה כל אחד צריך להסתכל בראי, ולצערי הרב אני רואה את שרת הקליטה היום, אני רואה את שר האוצר היום, ולא יכול להיות שמצב עולי אתיופיה ימשיך להיות כפי שהוא.
מגלי והבה: אנחנו מדברים על דיווח על כן ביצעו או לא ביצעו.
מגלי והבה: בואו לשטח ותראו מה קורה עם העלייה הזאת.
מגלי והבה: ראינו את ההצגות ביולי, עת היה כאן דיון, ראינו את ההצגות בתחילת ספטמבר, בתחילת שנת הלימודים, ועדיין מתייחסים לאנשים האלה לפי צבעם.
מגלי והבה: לצערי קשה לומר את הדברים האלה, קשה לחשוב עליהם, אבל גם לי יש צבע אחר משלכם, ויש קיפוח.
מגלי והבה: עכשיו שמעתי את נציג הממשלה שאומר שמתוך 4 וחצי מיליארד למגזר הערבי, הוציאו 3.5.
אהוד פראוור: מעולם לא היה סכום של 4.5 מיליארד אלא היה 4 מיליארד.
מגלי והבה: בסדר, 4 מיליארד.
משה גפני: הדיונים כאן מתקיימים באופן שונה ואני מאוד מבקש לא להתערב כאשר מישהו נמצא ברשות הדיבור, כולל גם קריאת ביניים.
משה גפני: אתה תקבל את רשות הדיבור ותוכל להשיב.
משה גפני: תרשום את הדברים שעולים כאן, גם אם אתה חושב שעולים דברים לא נכונים או לא מדויקים, ותתייחס אליהם לאחר מכן.
מגלי והבה: הציעו כאן שכל ארבעה חודשים יבואו לדווח לוועדה.
מגלי והבה: הבעיה היא ביישום התוכניות.
מגלי והבה: הבעיה היא בהעברת התקציבים.
מגלי והבה: הבעיה היא בטיפול באוכלוסייה הזאת.
מגלי והבה: למה אני צריך לבוא לכרמיאל ואני כבר יודע ישר איפה עולי אתיופיה גרים?
מגלי והבה: למה התנאים שלהם הם כאלה?
מגלי והבה: אותם עולים מארץ אחרת או מארצות אחרות, זה עולם אחר לגמרי.
מגלי והבה: צריכה להיות מדיניות שוויונית, ומי שבממשלה היום, הוא האחראי.
מגלי והבה: אנחנו צריכים לפעול לכך שהאוכלוסייה הזאת תקבל את מה שמגיע לה כי אחרת אנחנו פשוט מאוד מגדילים את הפערים וגורמים להם עוד קשיים.
מגלי והבה: ראינו שכאשר רוצים וכאשר יש מי שדואג, יש עולים שנקלטו יותר טוב, קיבלו תקציבים יותר טובים, בתי הספר שלהם יותר טובים והכל יותר טוב.
מגלי והבה: למה לא לתת לאותם עולים את מה שמגיע להם?
אברהם מיכאלי: לצערנו הדיון על תוכנית החומש מתקיים פעם רביעית או פעם חמישית.
אברהם מיכאלי: גם בקדנציה הקודמת הדיון הזה התקיים, אז הוא התקיים בוועדת העלייה והקליטה כי לפי ההחלטה המקורית כל ארבעה חודשים היו אמורים לקיים את הדיונים האלה.
אברהם מיכאלי: אנחנו יוצאים מהדיונים האלה בדיוק באותו מצב ואנחנו מגיעים לדיון חדש בדיוק באותו מצב.
אברהם מיכאלי: באמת היחס שנותנים לאוכלוסייה הזאת של יהודי אתיופיה, הוא משהו מאוד מפתיע.
אברהם מיכאלי: הממשלה מחליטה בתחילת השנה לתת להם תוכנית חומש, אבל ארבעה חודשים אחרי כן בתקציב שכבר תוכנן לשנת 2009, כבר ביטלו את התוכנית.
אברהם מיכאלי: זה מראה על יחס מזלזל.
מירי רגב: הם נקלטו מהר.
אברהם מיכאלי: אגב, זאת ממשלת קדימה.
משה גפני: אנחנו לא נותנים כאן ציונים לממשלה כלשהי.
אברהם מיכאלי: נכון, זה ממש לא חשוב.
משה גפני: הדיון הוא העולים מאתיופיה ולא חשוב איזו ממשלה.
אברהם מיכאלי: העולים מאתיופיה מקבלים יחס הכי מוזר במדינה הזאת.
אברהם מיכאלי: עם כל הכבוד למגזרים שונים בארץ, האוכלוסייה הזאת מקבלת, גם ביחס לקליטה, גם ביחס לעלייה, גם ביחס להתייחסות אליהם, יחס שונה.
אברהם מיכאלי: נכון, על הנייר מופיעים הרבה תקציבים.
אברהם מיכאלי: לפעמים אני אומר שיש אפילו עודף תקציבים שמונחים על הנייר, אבל השאלה איך מיישמים אותם ואיך מעבירים את התקציבים האלה.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני אפילו טענתי פעם שעל גב יהודי אתיופיה יש ארגונים שמתעשרים, מגייסים הרבה מאוד כסף בעולם והכסף הזה לא מגיע ליהודי אתיופיה.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו מסתובבים בשטח ושואלים היכן הכסף הגדול, הכסף הוא לא מהממשלה ולא מהארגונים.
אברהם מיכאלי: הממשלה, המדינה אחראית לקליטת יהודי אתיופיה ולא יכול להיות היחס המבזה הזה.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, בשבוע שעבר הייתה כאן הפגנה גדולה, עמדו שם מאות ואלפים של אנשים בשמש יוקדת, ממשלת ישראל לא טרחה אפילו לשלוח נציג למפגינים.
אברהם מיכאלי: הם כבר הפכו לעב"מים, כבר לא מתייחסים אליהם כאל בני אדם.
אברהם מיכאלי: מפגינים שם אלפי אנשים האם הממשלה כן תחליט לבדוק את 8,700 או לא תחליט כך.
אברהם מיכאלי: קודם כל, דוחים את זה בתרגילים מכוערים פוליטיים, שלא היו מעזים לעשות לקבוצה אחרת.
אברהם מיכאלי: אני באתי מברית המועצות לשעבר, לא היו מעזים לנהוג כך כלפי אוכלוסיית ברית המועצות לשעבר ולתת לה יחס כזה כאשר החלטות ממשלה נדחות מנימוקים לא ענייניים, מנימוקים שאני לא מבין מהיכן אפילו הגיעו, היכן הם מתחילים והיכן מסיימים אותם.
אברהם מיכאלי: לכן אדוני היושב ראש, למה שיתייחסו לאוכלוסייה הזאת, אם כלפי מפגינים – והפגנה היא כלי לגיטימי במדינת ישראל – מתייחסים כך?
אברהם מיכאלי: עומדים שם אלפי אנשים ואף אחד לא מתייחס אליהם.
אברהם מיכאלי: המשטרה אפילו ביקשה להפסיק את ההפגנה כי ריחמה על האנשים כי הם סתם עמדו שם.
אברהם מיכאלי: ביקשנו מספר פעמים שמישהו מנציגי הממשלה ירד להפגנה, אבל אף אחד לא ירד.
שלמה מולה: מלשכת ראש הממשלה.
אברהם מיכאלי: כמובן.
אברהם מיכאלי: ביקשנו שירדו לשם וירגיעו את האנשים ויאמרו כמה מלים טובות אבל אמרו שאף אחד לא רוצה לרדת.
אברהם מיכאלי: כי הם לא נחשבים, הם כנראה לא בני אדם.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, הדיון הזה, כאשר הוא מגיע לוועדת הכספים, אני מאוד שמח על כך.
אברהם מיכאלי: אני יודע על יוזמתך הברוכה בדברים האלה וצריך לפעמים לנקוט בהליכים נוקבים ואכן זאת הסוגיה בה צריך לנהוג כך.
אברהם מיכאלי: לכן אני מקווה שבאמת תעשה זאת.
משה גפני: האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.
דני אדמסו: תודה רבה אדוני היושב ראש.
דני אדמסו: הדיון, כמו שנאמר כאן, הפך להיות כבר לשיח שחוזר על עצמו בכל הצורות האפשריות.
דני אדמסו: לפני מספר שבועות, ב-31 בדצמבר, התקיים דיון בוועדת הקליטה והעלייה בנושא הזה.
דני אדמסו: יש כאן הולכת שולל של הציבור, של הקהילה, ויותר מזה, הרבה פעמים אפשר לומר שאין כסף ואז נוכל להתמודד, אבל מה שיותר מקומם הוא שהושקעו כספים, שהגיעו כספים ממקומות כאלה ואחרים, לא הכסף המצופה הגדול, אבל לפחות מה שיש, לא ידווחו לנו באופן שקרי על כך שהוא מוצא על תוכניות אחרות.
דני אדמסו: בימים אלה אנחנו מתמודדים למשל עם משכנתאות לעולים.
דני אדמסו: אחד הנושאים שלא מופעלים בתוכנית החומש, הוא נושא משכנתאות לעולים זוגות צעירים.
דני אדמסו: אמרנו שיש מצב מאוד בעייתי, בואו נאפשר לעולים הצעירים לפחות, אלה החזקים בתוך הקהילה, לא נוציא את כל המשפחות, לא נפרק את כל השכונות בהן הם מתגוררים, אלא נוציא את הזוגות הצעירים מחוץ לשכונות האלה.
דני אדמסו: עבר תקציב, התקציב שוכב משנת 2008, אבל מאז רק זוג אחד ניצל את הזכאות הזאת.
משה גפני: מה גובה התקציב?
דני אדמסו: התקציב לשנת 2008 היה 82 מיליון שקלים, כאשר 50 מיליון שקלים הם לנושא המשכנתאות שהועבר למשרד השיכון.
דני אדמסו: זה היה צריך להיות ממומש.
דני אדמסו: כלומר, הכסף קיים, ההחלטה עברה וכל מה שהיה צריך לקרות, זה להנגיש את המידע.
דני אדמסו: עד היום, אנחנו בשנת 2010, זוג אחד הצליח לשבור את הבירוקרטיה ולקבל את הזכאות הזאת.
דני אדמסו: מסיבה מאוד פשוטה.
דני אדמסו: אולי אני אדגים את האבסורד.
דני אדמסו: כדי שהתוכנית הזאת תונגש לקהילה האתיופית, אנחנו, שהיינו בתחילת הוועדה שותפים בתהליך ובקבלת החלטות הממשלה, אמרנו להקצות תקציב להנגשת המידע מכיוון שלא כולם דוברים את השפה וכולי.
דני אדמסו: ניסו לתת מול הבנקים, אבל הבנקים במובן מסוים, בחלק מהמקומות, לא הסכימו לתת את ההלוואות שהיו אמורים לתת.
דני אדמסו: הוסכם שבנק אחד יעשה את זה, אבל גם את זה הציבור לא יודע.
דני אדמסו: מסיבה מאוד מאוד לא ברורה אנחנו הולכים לבנקים ושם נאמר שהמדינה לא אישרה.
דני אדמסו: אתה בא למדינה, אומרים לך ללכת אל הבנקים.
דני אדמסו: בסופו של דבר מטרטרים אותנו, כך שבסופו של דבר לא קורה כלום.
דני אדמסו: עכשיו אנחנו בשנת 2010.
דני אדמסו: אנחנו מבקשים לאפשר.
דני אדמסו: נשאר תקציב, וכבר בהחלטה החדשה, מספר 188, הוחלט שהתקציב עובר משנת 2008 לשנה הבאה, אומרים שיש תקציב עודף.
דני אדמסו: האנשים לא מימשו, אבל בואו נאפשר את זה כמענק כי מאז גם עלו מחירי הדירות, דבר שלא חדש לאף אחד.
דני אדמסו: בואו נאפשר את התמיכה הזאת בכיוון הזה אבל גם בזה אנחנו מתקשים.
דני אדמסו: בימים אלה, לפני שבוע וחצי היינו בבג"ץ בנושא הזה ובג"ץ ביקש להכין תשובה מהמדינה תוך שישים ימים.
דני אדמסו: אני מבקש מהוועדה, זה מאוד יסייע לנו, גם בנושא של הדיווח לגבי תוכנית החומש לא מתקיים.
דני אדמסו: אני מסכים ומצטרף לקריאתו של חבר הכנסת אורון שהוועדה תבקש שיהיה דיווח שיונח על שולחן חברי הכנסת לגבי התקדמות תוכנית החומש, אבל לפני כן צריך לעשות משהו.
דני אדמסו: צריך לבקש היום את התוכניות שפועלות בקרב יוצאי אתיופיה כי אני עד למה שקורה.
דני אדמסו: בעצם הם מביאים לנו כדיווח תוכניות שכבר היו קיימות ויש להן תקציבים אחרים והן פועלות.
דני אדמסו: אני אתן דוגמה.
דני אדמסו: מדווח כאן ש-1,400 תלמידים יוצאי אתיופיה במסגרת תוכנית החומש.
דני אדמסו: אלה תלמידים שהיו הרבה לפני תוכנית החומש ופעלו במסגרות אחרות לגמרי.
דני אדמסו: אספו ילדים יוצאי אתיופיה מכל מיני תוכניות שהממשלה בצורה כזו או אחרת מעורבת בהן, ומדווחים על זה כעל תוכנית החומש.
דני אדמסו: אף לא תלמיד אחד קיבל אבל יש להם את החוצפה לומר את זה.
דני אדמסו: אנחנו מדברים על סטודנטים במינהל הסטודנטים.
דני אדמסו: מדווחים שמינהל הסטודנטים בעצם ממומן.
דני אדמסו: אנחנו יודעים שמאז ומתמיד במינהל הסטודנטים היה תקציב של משרד הקליטה בשיתוף הסוכנות היהודית, אבל לממשלה אין בעיה לדווח על כך כעל תוכנית החומש.
דני אדמסו: חבר הכנסת דיבר כאן על נושא של מחשוב.
דני אדמסו: בזמן שאנחנו אומרים שאין כסף, איך זה יכול להיות שהחתול שנתנו לשמור על השמנת, משרד הקליטה, קונה ציוד מחשוב למשרדים שלו?
דני אדמסו: וזה כאשר אומרים שאין כסף לעולים בשכונות.
דני אדמסו: אדוני היושב ראש, אני חושב שגם המלצתנו היא שאחת לרבעון, אחת לשלושה חודשים, יונח על שולחן הוועדה דיווח.
דני אדמסו: אני מבקש לאכוף את ההחלטה בצורה שרירותית.
דני אדמסו: אני הייתי כאן בדיון הקודם וראיתי את התקיפות והדרישות שלך אדוני היושב ראש.
דני אדמסו: אני אשמח שגם בנושא הזה, שאחת לשלושה חודשים, יונח על שולחן הוועדה אופן ביצוע התוכנית וכי נבקש את התוכניות שבלאו הכי פעלו קודם, כי יש כאן תרמית כאשר מדווחים על תוכניות שבלאו הכי קיימות כביצוע של תוכנית החומש.
דני אדמסו: אם אלו יהיו ההחלטות, אני חושב שנוכל להתקדם וזה יכריח את הממשלה להתחיל לעבוד במעט השנים שנותרו.
דני אדמסו: אני רוצה להזכיר לכולם שעברו שנתיים מאז התחילה התוכנית וזה אומר שנשארו שלוש שנים.
דני אדמסו: עוד שנתיים-שלוש יבואו ויאמרו שנגמרה תוכנית החומש כי עברו חמש שנים.
דני אדמסו: בעצם מרחו אותנו.
דני אדמסו: מה שקורה זה ששנתיים, יותר משליש מהזמן שהוקצב לתוכנית, לא עשו.
חיים אורון: כמה לפי דעתכם יצא עד עכשיו?
דני אדמסו: אולי.
דני אדמסו: בין 20 ל-30 אחוזים.
חיים אורון: 30 אחוזים מה-100 אחוזים?
דני אדמסו: מה-100 אחוזים של השנה.
חיים אורון: כלומר, מתוך 80 יצאו 30 מיליון?
דני אדמסו: אני משער שזה פחות.
משה גפני: אני לא מסכים לדיון הזה.
משה גפני: תסכם את הדברים שלך.
משה גפני: יושבים כאן נציגי כל המשרדים ואני לא רוצה מכם את הדיווח על מה הממשלה עשתה.
משה גפני: אתם תאמרו מה הטענות שלכם על הממשלה ומשרדי הממשלה יצטרכו להשיב.
דני אדמסו: הטענות שלנו, כפי שרשום בדף.
דני אדמסו: הנושא של היעדר תקציב מאוד ברור בכל משרד.
משה גפני: סליחה רגע.
משה גפני: הדיון של חברי הכנסת מירי רגב, יואל חסון וחנין זועבי בנושא החקלאים יתקיים בשעה 1:00.
משה גפני: הדיון הזה מתמשך ואני רוצה לשמוע את נציגי כל המשרדים כך שלא נסיים אותו בשעה המתוכננת.
משה גפני: אם הדיון הזה יסתיים, נשתדל שהוא יסתיים עד שעה 1:00, ואם הוא יסתיים קודם, נעשה הפסקה עד 1:00 ואז נקיים את הדיון על החקלאים.
דני אדמסו: אם כן, אומר מאוד בקצרה מה הטענות שלי.
דני אדמסו: הטענה הראשונה היא לגבי היעדר תקנות תקציביות בכל משרד וכמובן מה הן התוכניות שאמורים להפעיל במסגרת תוכנית החומש.
דני אדמסו: אני מבקש לדעת מה התוכניות שמופעלות היות ומהי התוספת שהביאה לנו תוכנית החומש.
דני אדמסו: הדבר השני הוא היעדר מימוש תקציב בתוכנית החומש שהוא מוסט לתוכניות אחרות ויש למצוא דרך שנוכל לאכוף את זה ולמנוע את זה.
דני אדמסו: הדבר השלישי הוא הנושא של המשכנתאות של הצעירים.
דני אדמסו: מאז זה נקבע בשנת 2008 מצב השוק במדינת ישראל השתנה.
דני אדמסו: גם כך לא היה מדובר במענקים אלא בהלוואות ואנחנו מבקשים להגדיל את ההלוואות וכיוון שמצב השוק השתנה מאז התקבלה ההחלטה.
דני אדמסו: הדבר הרביעי והאחרון בנושא הזה, מלבד ההמלצות שרשמנו בסוף הדף, הוא קבלת דיווח, כפי שהמליץ חבר הכנסת אורון.
דני אדמסו: יש כאן נקודה רצינית.
דני אדמסו: הוועדה צריכה לדרוש לדעת מה הן התוכניות שמופעלות ומה הם הנתונים האחרים שקיימים בנושא של יוצאי אתיופיה, כי מה שקורה זה שמדווחים על תוכניות שבלאו הכי קיימות עבור יוצאי אתיופיה.
דני אדמסו: אלו הדברים.
משה גפני: אגב, תאמרו לי למה יש ארגונים שונים לעולי אתיופיה?
חיים אורון: למה יש דגל התורה ויהדות התורה?
משה גפני: לקחת לי את המשפט מהפה.
משה גפני: זה כמו דגל התורה ואגודת ישראל או שזה משהו אחר?
30095: בגלל יש הרבה נושאים.
30095: מדובר בחלוקת תפקידים.
30095: כל ארגון מתמצא ומתמחה בנושאים מסוימים.
אברהם מיכאלי: אחד התחומים שהם נקלטו בארץ, הם למדו מהישראלים איך להקים חמישים עמותות.
30095: יש לנו פורום שנקרא נציגי הארגונים, נציגות, ולכן אנחנו עובדים בשיתוף פעולה כולנו.
30095: כאן מתקבלות החלטות בממשלה, אבל הפקידים במשרדי הממשלה נשארים ולכן לא משנה אם השר מקבל החלטה, הפקידים סוגרים את העניין.
30095: לפני כשבועיים שר הפנים הגיש הצעת מחליטים לממשלה להעלות את 8,000 היהודים שנשארו באתיופיה, אבל מנכ"ל משרד ראש הממשלה סגר במגירה שלו.
חיים אורון: מנכ"ל משרד ראש הממשלה עשה את זה בלי ראש הממשלה?
30095: יכול להיות.
חיים אורון: זה לא יכול להיות.
חיים אורון: אני אומר לך שזה לא יכול להיות.
משה גפני: אני מבקש להתמקד בעניין.
משה גפני: אנחנו גולשים ומשאירים לסוף את משרדי הממשלה שהם היו צריכים להיות הראשונים.
משה גפני: הבעיות ברורות.
30095: נתתי כדוגמה את היחס של הפקידים.
30095: כל ממשלות ישראל כלפי יהודי אתיופיה, היחס הוא יחס מזלזל ולא מתייחסים ברצינות כאל אזרחים שווים בין שווים.
30095: תוכנית החומש, הייתי חבר בוועדה הזאת והמטרה שלה הייתה לשפר את מצב הקהילה ולהוציא את הצעירים משכונות מצוקה לדיור בערים יותר חזקות.
30095: פשוט לא יאומן שהם משנים את הכיוון ועושים בריחת תקציבים והיום הצעירים לא מקבלים את המשכנתא.
30095: בשנת 2009 גם לעולים חדשים במרכזי הקליטה, לא ביצעו את המשכנתא.