GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
30095: יחד עם זאת, סוגרים את המשכנתאות כאשר העולים הם שנתיים במרכז הקליטה ומורידים להם מהסכום של המשכנתא.
30095: זה פשוט לא יאומן.
30095: הם עצרו את זה ואחר כך מענישים את העולים.
משה גפני: אבי מספין.
משה גפני: אם אפשר לא לחזור על מה שהמנכ"ל אמר.
אבי מספין: לא, אני אדבר בצורה מאוד ממוקדת.
אבי מספין: תוכנית החומש במקורה היא תוכנית מצוינת שגם משרדי ממשלה וגם ארגוני יוצאי אתיופיה היו שותפים לה וכולם הצדיעו לתוכנית הזאת.
אבי מספין: לא ברור למה עשו מהפך בתוכנית כאשר קיצצו את התוכנית ב-20 אחוזים וגם את מקורות התקציב.
אבי מספין: אני חושב כהצעה, אם אנחנו נתקדם עכשיו להצעות, שצריך להחזיר את התוכנית לתוכנית המקורית כי היא תוכנית מצוינת.
אבי מספין: מבחינת התקציב, אם לא יהיה תקציב חדש במשרד האוצר, תקציב תוספתי, זה לא נחשב לתוכנית חומש כי זה לא בא לשפר שום דבר.
אבי מספין: כרגע תוכנית החומש שעברה בחוק ההסדרים, היא תוכנית ללא תקציב תוספתי.
אבי מספין: כלומר, זאת לא תוכנית חומש אלא זה שוטף וכך מתנהגים משרדי הממשלה.
אבי מספין: התוכנית עצמה אומרת שצריך להיות תקציב לתוכנית רב שנתית, אבל תקציב חד שנתי.
אבי מספין: באים משרדי הממשלה – אני אשמש כסניגור בתחום הזה – ואומרים שהם לא יכולים לבצע כאשר אין להם תכנון רב שנתי ואין להם תקציב רב שנתי.
אבי מספין: אני חושב שראוי שהוועדה תציע שגם התקצוב יהיה רב שנתי כדי שאפשר יהיה באמת להשפיע.
יעקב אדרי: כפי שנאמר כאן, ולא הייתי בכל הדיון אבל ברור לי כאחד שהוביל את התוכנית לאישור בממשלה, הנושא נטחן ודנו עם כל הגורמים המקצועיים שנתנו את דעתם בעניין הזה.
יעקב אדרי: בסוף הוצאנו תוכנית שלדעתי היא תוכנית טובה וזה על דעת כולם, כולל משרד ראש הממשלה שהוביל את זה ביחד אתנו.
יעקב אדרי: כבר אז היו ניסיונות לנגוס מהתוכנית מימין ומשמאל, כמו תמיד, כמו בכל תוכנית והסכמנו גם להתפשר בחלק מהסכום, אבל בסוף הובאה תוכנית ואושרה.
יעקב אדרי: כמובן ראינו שפעם אחר פעם ניסו לנגוס והצליחו.
יעקב אדרי: בפעם האחרונה, בתקציב הנוכחי, יש בעיה קשה מאוד לתוכנית הזאת.
יעקב אדרי: קודם כל, קיצצו אותה ב-20 אחוזים, אבל זה לא רק קיצוץ של 20 אחוזים אלא חלק מהתקציב העבירו דרך המשרדים השונים וזה למעשה בריחה תקציבית או גניבה תקציבית, איך שרוצים לקרוא לזה, ולמעשה הקיצוץ הוא יותר גדול והוא יותר משמעותי.
יעקב אדרי: למעשה מהתוכנית הזאת, שהיא תוכנית חומש, ולא סתם תוכנית חומש, אי אפשר לטפל ולשפר תנאי הקהילה האתיופית בלי שהתוכנית תהיה ארוכת טווח.
יעקב אדרי: אם זה אקמול לשנה הזו או לחצי השנה הקרובה, או לאיזו בעיה אחת, לא.
יעקב אדרי: כאן הייתה תוכנית הוליסטית שהקיפה כמעט את כל הנושאים העיקריים והבעייתיים של העדה האתיופית ואני חושב שוועדת הכספים בהמשך תצטרך לומר את דברה ולנסות להחזיר חלק מהתקציבים שברחו.
משה גפני: מתי הממשלה קיבלה את ההחלטה?
דני אדמסו: ב-10 בפברואר 2008.
אברהם מיכאלי: ב-10 בפברואר 2008 קבעו את זה ובאוגוסט כבר ביטלו.
יעקב אדרי: לא, חלק.
שלמה מולה: לא, זה לא נכון, זה לא בוטל.
אברהם מיכאלי: לא בוטל אבל לא תוקצב.
משה גפני: יעקב אדרי היה אז שר בממשלה.
שלמה מולה: היו ארבעה שרים במשך הזמן.
משה גפני: רגע, אל תעזרו לי.
משה גפני: ההחלטה בממשלה התקבלה ב-2008.
משה גפני: בפברואר 2008.
משה גפני: הייתה החלטת ממשלה במאי 2009 להמשך הביצוע, החלטה מספר 188.
יעקב אדרי: במאי 2009 כבר לא הייתי שר.
דני אדמסו: זה היה בעקבות בג"ץ.
משה גפני: יש לי כאן מכתב של רביב לחבר הכנסת חיים אורון והוא כותב לו ש"ביצועה יעמוד על 700 מיליון שקלים וכי התוכנית תוארך בשנה נוספת, כך שביצועה יתפרס עד שנת 2013".
משה גפני: מה זאת אומרת בשנה נוספת?
משה גפני: החליטו להאריך את זה, באותה החלטת ממשלה שאתה כבר לא היית בה, ל-2013.
יעקב אדרי: עם אותו תקציב.
יעקב אדרי: הורידו כבר את ה-20 אחוזים וחילקו אותו לעוד שנה נוספת.
משה גפני: בהחלטה המקורית כמה כסף היה לתוכנית?
יעקב אדרי: מיליארד שקלים.
יעקב אדרי: במקור היה מיליארד שקלים, אחרי כן גילחו מפה וגנבו משם.
יעקב אדרי: בסוף התקציב היה 870 מיליון שקלים.
יעקב אדרי: כמובן עכשיו הוסיפו עוד שנה וגילחו 20 אחוזים.
שלמה מולה: אני רוצה להוסיף כאן משהו.
שלמה מולה: למרות זאת, בשנת 2008 היה תקצוב של 70 מיליון שקלים, אם אני לא טועה.
דני אדמסו: 82 מיליון שקלים.
שלמה מולה: 82 מיליון שקלים.
שלמה מולה: ביצוע התוכנית בפועל בשנת 2008, זה התחיל נדמה לי בין ספטמבר לנובמבר 2008.
שלמה מולה: זאת אומרת, משם בעצם היינו צריכים להיות במצב בו ב-2009 וב-2010 היה צריך להיות תקציב יותר גדול על פי התוכנית המקורית, אבל מה שנעשה הוא שבתקצוב 2009 ו-2010, במקום שכל התקציב יהיה במשרד הקליטה במתכונתו המקורית, כדי שיהיה אפשר לפקח ושלא תהיה בריחה תקציבית, לא רק ה-20 אחוזים, מה שקרה הוא שיצרו תקנונים במשרדים השונים ואמרו שכל משרד יתוקצב.
שלמה מולה: בסופו של דבר לא תקצבו את המשרדים.
שלמה מולה: אני מניח שנציגי משרד הרווחה יתייחסו לכך וכך גם משרד השיכון.
אריאל לוין: אפשר להתייחס?
משה גפני: לא עכשיו.
משה גפני: אני רוצה ללכת לפי הסדר.
משה גפני: אתה תהיה גורם מרכזי כאן בדיון.
אריאל לוין: לא גורם מרכזי.
משה גפני: כן, בגלל שמשרד השיכון יש לו את התקציב הכי גדול.
אריאל לוין: צריך להסתכל על העובדות.
אריאל לוין: בשנת 2008 לא היה תקציב תוספתי.
משה גפני: אני אאפשר לך, אבל אחר כך.
חיים אורון: זאת ההערה הכי מהותית.
משה גפני: אני רוצה להגיע להערה המהותית הזאת אבל לפני כן אני רוצה לשמוע את המשרדים.
משה גפני: משרד ראש הממשלה, אני מבקש את אהוד פראוור.
משה גפני: אתה ראש אגף תכנון מדיניות.
משה גפני: אתה יכול לתת לנו תשובות למה שעלה כאן כל הזמן?
אהוד פראוור: אני חושב שהדיון מצביע על הקושי הגדול לקיים תוכנית רב שנתית.
אהוד פראוור: התוכנית הזאת אושרה מבלי שהמסגרת התקציבית שלה הייתה באותו אישור.
אהוד פראוור: לא ניתן אישור ברור לשאלה של המקורות התקציביים ופריסתם, כך שהיא יצאה לדרך במצב פחות טוב מתוכניות אחרות, וזה מאוד חבל.
אהוד פראוור: התיאור שקיים כרגע הוא של תוכנית שקשה לה מאוד לתפקד.
משה גפני: אני קצת מבולבל.
משה גפני: אני לא כל כך מבין.
משה גפני: תן לי להבין כי אני רוצה להבין.
משה גפני: אתה מייצג את משרד ראש הממשלה.
משה גפני: המילה "חבל" יצאה מפיך.
משה גפני: רק להבין.
משה גפני: אני בעד כנות ורצינות.
אהוד פראוור: אפשר לענות?
משה גפני: כן, בוודאי, אבל קודם שאני אשאל את השאלה.
משה גפני: השאלה שלי היא כזאת: אתה משרד ראש הממשלה, אתה אחראי על המדיניות, על התכנון.
משה גפני: הולכת ומתקבלת החלטת ממשלה, כולם מסכימים שצריך לטפל בעלייה מאתיופיה באופן חריג ומסודר, עם תכנון.
משה גפני: הממשלה מקבלת החלטה.
משה גפני: הממשלה הקודמת קיבלה החלטה, בסדר, קיבלה החלטה.
משה גפני: אז היא לא הצביעה על מקורות מימון, בסדר.
משה גפני: אבל יש ממשלה חדשה שאני חלק מהקואליציה שלה.
משה גפני: אתה אומר לי עכשיו פה בישיבה שהממשלה קיבלה החלטה.
אהוד פראוור: הממשלה הקודמת.
משה גפני: הממשלה הקודמת, זיכרונה לברכה.
אהוד פראוור: אבל אדוני, אני אומר מה אני אומר.
משה גפני: תן לי להשלים את השאלה.
משה גפני: הממשלה הנוכחית שאני בקואליציה שלה קיבלה החלטה במאי 2009, ליתר דיוק, ב-12 במאי 2009, שזה יבוצע, ה-700 מיליון שקלים יבוצעו, התוכנית תוארך בשנה נוספת וכולי.
משה גפני: נקבע.
משה גפני: יש טבלה.
משה גפני: משרד הקליטה בשנת 2009 – 5 מיליון, ב-2010 – 10 מיליון, בחינוך – 15 מיליון, ב-2010 – 20 מיליון, משרד השיכון 85 מיליון, ב-2010 – 90 מיליון, וכן הלאה וכן הלאה.
משה גפני: 113 מיליון סך כל התוכנית ב-2009 וב-2010 סך כל התוכנית הוא 128 מיליון שקלים.
משה גפני: עכשיו אני רוצה להבין.
משה גפני: הדף הזה שהממשלה קיבלה עליו החלטה, הוא היה ללא מקורות תקציב?
אהוד פראוור: לא דיברתי עליו.
משה גפני: קח בחשבון שאני לא מבין כלום ותסביר לי הכל מהתחלה.
משה גפני: תאמר לי איך הממשלה קיבלה החלטה.
אהוד פראוור: תן לי רגע להתקדם.
משה גפני: עכשיו אני שותק.
משה גפני: רק קח בחשבון שאתה צריך להסביר לי בדיוק כי אני לא מבין כלום.
אהוד פראוור: קודם כל, אני מודה לך.
אהוד פראוור: אני מקבל את ההערות על התנהגותי קודם ועכשיו אני רוצה להשלים את דבריי.
אהוד פראוור: אני מסכים עם התיאור שמצבה של התוכנית כרגע אינו טוב.
אהוד פראוור: השאלה איננה אם תקצבנו אותה עם מקורות לשנת 2009 ו-2010 כי התשובה היא כן, אלא השאלה היא איך מייצבים את התוכנית הזאת.
אהוד פראוור: הכוונה שלנו היא להביא לוועדת שרים לקליטה עד סוף החודש הזה – ואם זה ייקח עוד שלושה-ארבעה ימים, זה ייקח - תוכנית שמייצבת את התוכנית הזאת עד סוף 2013.
אהוד פראוור: התוכנית קובעת את התקציב השנתי לכל שנה, קובעת את המקורות, קובעת גם באופן מושכל מתוך התוכנית המקורית עם הירידה ל-700 ועם הפריסה מה ייעשה ולא ייעשה.
אהוד פראוור: זאת תוכנית שתוטמע בתקנות ואנחנו מעריכים שאם נצטרך להוסיף למה שיש כרגע סכומים לא גדולים, כדי לאזן איזה שהם עיוותים שקרו במהלך ביצועה והצורה שהיא התפתחה.
אהוד פראוור: אני מעריך שאם אנחנו נצליח לעשות את שני הדברים האלה, אני חושב שנצליח ואני לא רואה סיבה למה לא, גם לקבע את התוכנית עד 2013, כלומר, שמשרדים יוכלו להתקשר.
אהוד פראוור: הלא זה לב ליבו של הסיפור.
אהוד פראוור: משרדים יוכלו לצאת למכרזים היכן שהם לא מבצעים על ידי פקידיהם, הם יוכלו לעשות התקשרויות ארוכות טווח, והלא על זה חלק גדול מהכסף לא יוצא כי לא יודעים מה יהיה בשנה הבאה ולכן לא יודעים איך להתקשר.
אהוד פראוור: הכסף הזה יהיה תחת בקרה משום שהוא יהיה בתקנות ייעודיות שלא ניתן יהיה להעביר אותו לדברים אחרים אלא באישורכם אבל אני מקווה שבקטע הזה לא יהיו אישורים.
אהוד פראוור: התוכנית תעמוד על הרגליים.
קריאה: מאיפה המקורות?
אהוד פראוור: יש שינוי גדול בין הממשלה הקודמת לממשלה הזאת בהחמרה שדברים נעשים, אבל התנהל עכשיו משא ומתן ארוך בין האוצר למשרדים, לא בהכרח משרדים אהבו את זה, ובסופו של דבר הגיעו לסיכומים עם המשרדים, לא בלי עזרה של משרד האוצר, מאיפה הכסף בא ואיך הכסף ישנו.
אהוד פראוור: ברור שכל כסף תוספתי שאנחנו ניתן לתוכנית ב-2010 ואחר כך ב-2011, ב-2012 וב-2013, יעבור דרך משרד הקליטה כדי לחזור לאפשר לו את המימון.
אהוד פראוור: אני מעריך שאנחנו מסוגלים לעמוד גם בזה וגם בלוח הזמנים.
משה גפני: אפילו אני הבנתי.
משה גפני: כמה זמן אמרת?
אהוד פראוור: אני אומר שאני מעריך שאנחנו נעשה את זה או עד ה-31 בינואר.
משה גפני: תגיד את התאריך הכי מאוחר.
אהוד פראוור: תן לי את ה-14 בפברואר.
משה גפני: ב-14 בפברואר אתה מודיע לנו מה עלה בגורל העניין הזה.
אהוד פראוור: אני לא רואה סיבה למה לא.
משה גפני: אולי זה לא יתבצע כי לפעמים יש תקלות.
אהוד פראוור: אני אספר לאדוני מה קורה.
משה גפני: ב-14 לפברואר, גם אם זה לא יוצא לפועל, תוכל לומר לנו ותאמר גם למה זה לא יוצא לפועל.
חיים אורון: תקבע ישיבה ל-21 בפברואר.
משה גפני: רגע, נראה אם נקיים ישיבה או לא.
משה גפני: סיכמנו?
משה גפני: ב-14 בפברואר אתה מודיע לנו גם אם זה לא יוצא לפועל, למה זה לא יצא לפועל.
משה גפני: אז נחליט אם מקיימים ישיבה או לא.
משה גפני: אולי נקיים ישיבה כדי לתת לך צל"ש.
משה גפני: יש אפשרות.
משה גפני: יש כאלה שהציעו לתת לשר האוצר פרס נובל ואני אתן לך פרס של ועדת הכספים.
משה גפני: ב-14 בפברואר אנחנו מקבלים דיווח ממשרד ראש הממשלה.
משה גפני: משרד השיכון.
אריאל לוין: אנחנו פועלים בשני תחומים: שיקום שכונות חברתי ומשכנתאות לצעירים.
אריאל לוין: שיקום שכונות חברתי, בשנת 2008, קיבלנו תוספת תקציב לתוכנית החומש שנקבעה.
אריאל לוין: סדר גודל של 3 מיליון שקלים.
אריאל לוין: התוכנית בוצעה במלואה.
אריאל לוין: קיבלנו גם תוספת תקציב בסדר גודל של 2 מיליון שקלים בשיקום שכונות חברתי וגם היא בוצעה.
אריאל לוין: בשנת 2009 אין תקציב תוספתי.
אריאל לוין: מתוך תקציבי המשרד והתוכנית שלנו בשיקום שכונות חברתי אמורה להיות סדר גודל של 10 מיליון שקלים בשנת 2009 או 7 מיליון שקלים, וב-2010 סדר גודל של 12 מיליון שקלים.
אריאל לוין: כל תקציב שיקום שכונות חברתי בכל הארץ הוא 5.5 מיליון שקלים.
אריאל לוין: יש משרדים שמשרד האוצר הולך לקראתם ומסייע להם בתוספות.
אריאל לוין: משרד השיכון, והיושב ראש מכיר את מסכת היחסים, שום דבר לא התקדם.
אריאל לוין: בשיקום שכונות חברתי אי אפשר לעשות תוכנית לשנה אחת.
אריאל לוין: עדיף לא לעשות תוכנית מאשר לעשות תוכנית לשנה אחת עם ציפיות להמשך כאשר בהמשך לא מתממש דבר.
משה גפני: בשנת 2009, כמה קיבלתם?
אריאל לוין: שום דבר.
משה גפני: כמה קיבלתם ב-2010?
אריאל לוין: כלום.
משה גפני: למה נאמר כאן קודם שרק זוג אחד ביצע את ההלוואה של המשכנתא?
אריאל לוין: רגע, אני אגע בתחום השני.
אריאל לוין: התחום השני הוא משכנתאות לצעירים.
אריאל לוין: בדרך כלל רוב המשכנתאות לאוכלוסייה שקשה לה להביא ערבים וקשה לה להסתדר בלי משכנתא ניתנת מכספי תקציב.
אריאל לוין: במקור הוחלט שהמשכנתאות לצעירים מקרב עולי אתיופיה יהיו מכספי בנק באחריות בנק.
שלמה מולה: 200 צעירים בשנה.
יעקב אדרי: זה אומר שהם לא יכולים לקחת משכנתא.
משה גפני: אם אתם רוצים לתקוף אותם ולא להגיע לשום דבר, זה בסדר ויהיה עוד דיון.
משה גפני: אתם רוצים שיהיה דיון בוועדת הכספים ולא יצא ממנו כלום?
אריאל לוין: להערכתנו זאת אוכלוסייה בין החלשות ביותר מבחינת יכולת לקחת משכנתא ולכן הכלי הזה לא ישים ולקח משכנתא רק זוג אחד כאשר הכוונה הייתה ל-200 משכנתאות.
יעקב אדרי: אחוז גבוה מאוד.
אריאל לוין: היה דיון במשרד ראש הממשלה כדי לראות איך אפשר לטפל בנושא, אם על ידי מענקים, אם על ידי השתתפות בהחזרים או בכל מיני כלים אחרים, איך אפשר להגיע לזה שתהיה לצעירים מאתיופיה נגישות לקחת משכנתא.
אריאל לוין: הדיון הזה לא הסתיים.
משה גפני: מיכל צוק, משרד האוצר, בבקשה.
משה גפני: למה הממשלה עובדת על עולי אתיופיה?
30095: הסיבה היא שאין לנו שרים.
30095: אם היו לנו שרים, זה לא היה כך.
משה גפני: אבל אסור לך להתערב.
משה גפני: כדי להתערב, אתה צריך ללכת לפריימריס ולהיבחר לכנסת ולקבל חסינות.
30095: בעתיד.
משה גפני: בעזרת השם.
משה גפני: אבל אתה לא יכול להתפרץ כך.
משה גפני: רק חברי כנסת שאני לא שולט עליהם יכולים לעשות.
משה גפני: מיכל צוק, מה עם תוכנית החומש?
משה גפני: כמה כסף עלתה התוכנית הזאת למשרד האוצר?
משה גפני: כמה כסף השקעתם בתוכנית הזאת בשנת 2009 וב-2010?
מיכל צוק: כמו שציין אהוד פראוור, התוכנית המקורית שהוזכרה כאן ארוכות הייתה בהיקף תקציבי של כ-870 מיליון שקלים.
משה גפני: אני לא הולך לחזור על זה.
משה גפני: כבר אין לי סבלנות.
משה גפני: כמה כסף הושקע מעבר לתקציב של משרד השיכון למשל או של משרד הרווחה?
משה גפני: כמה כסף הושקע בתוכנית החומש?
שלמה מולה: כסף תוספתי.
משה גפני: מיכל צוק עובדת בכירה במשרד האוצר והיא תתייחס.
משה גפני: היא רצינית ומוכשרת.
משה גפני: כמה כסף התווסף לתוכנית החומש של עולי אתיופיה?
מיכל צוק: אני אומר שוב.
מיכל צוק: ממשלת ישראל, ואנחנו פעלנו בהתאם להחלטה שלה, כמו שכתוב במכתב שציינת שכתב רביב סובל, קבעה ב-12 במאי 2009 מסגרת תקציבית מפורטת על מנת שיהיה אפשר באמת להתניע ולהמשיך עם התוכנית שנקבעה, כי התוכנית הקודמת שנקבעה, וזה מה שהתחלתי לומר קודם, שכולם כאן מזכירים אותה, קבעה מסגרת תקציב כללית על חומש, לא קבעה לא את הפריסה ולא את מקורות המימון.
משה גפני: אני מבקש, את הנציגה הבכירה ביותר של משרד האוצר שנמצאת כאן.
משה גפני: קחי בחשבון שיושב ראש הוועדה הוא חרדי והוא יודע איך עובדים על החרדים.
משה גפני: הוא יודע, הוא מכיר את זה.
משה גפני: חפשי תירוצים אחרים.
משה גפני: אני שאלתי אותך שאלה ואני רוצה על זה תשובה.
משה גפני: את רוצה שאני אפרט את השאלה?
משה גפני: אני אפרט אותה.
משה גפני: במסגרת התוכנית של ה-113 מיליון שקלים לשנת 2009 או במסגרת התוכנית של ה-128 מיליון שקלים לשנת 2010, רוב הכסף הולך למשרד השיכון.
משה גפני: אומר משרד השיכון, למשל בתחום של המשכנתאות – אני לא מדבר על זה שלא התווסף שקל לתקציב 2009 ו-2010 – אין משכנתאות מכיוון שאי אפשר לממש אותן.
משה גפני: מילא אתם עובדים על החרדים, זה בסדר, הם סתומים, אבל איך אתם עובדים על עולי אתיופיה?
משה גפני: הרי הם אנשים חכמים.
משה גפני: מה אתם עושים מהם צחוק?
משה גפני: מה בתוכנית של 2009 ו-2010 נעשה בשיכון?
משה גפני: איזה עולה מאתיופיה קיבל הטבה בשיכון כתוצאה מתוכנית החומש?
משה גפני: מה קיבל העולה מאתיופיה בשנת 2009 ומה יקבל ב-2010 בנושא של השיכון?
מיכל צוק: יש תקציב, כפי שנקבע בהחלטת הממשלה, שתוקצב כולו לפי החלטת הממשלה, כפי שקבעה החלטת הממשלה בתקנה ייעודית.
מיכל צוק: לבוא ולומר שיש תקנות ייעודיות שאין בהן תקציב, זה ממש לא.
מיכל צוק: אנחנו פעלנו לפי החלטת הממשלה כך שבכל משרד יהיו תקנות ייעודיות, כך שיהיה אפשר לבוא ולראות שיש את התקציב לתוכנית החומש בהתאם למה שקבעה הממשלה וכפי שפורט.
שלמה מולה: אין תקציב.
שלמה מולה: אני אומר לך כאן שיצרתם תקנה במשרד החינוך – אפס כסף.
שלמה מולה: במשרד השיכון בנושא החברתי – אפס כסף.
שלמה מולה: במשרד הרווחה – אפס כסף.
שלמה מולה: את לא יכולה לבוא ולומר לנו את הדברים האלה כי אין כסף.
דפני מושיוב: לא, לא נכון.
דפני מושיוב: אצלנו יש שלושה מיליון.
שלמה מולה: לאיזה שנה?
משה גפני: לא להשיב.
שלמה מולה: כמה בתוכנית המקורית?
שלמה מולה: התוכנית המקורית שלכם היא 15 מיליון שקלים.
משה גפני: יופי, אמרת.
משה גפני: אני רוצה לעבור משרד משרד.
משה גפני: תן לי לעשות עבודה יסודית.
שלמה מולה: אני לא מוכן.
משה גפני: אתה יכול להיות לא מוכן, אבל אני יושב ראש הוועדה.
משה גפני: עם כל הכבוד, הם יאמרו מה שהם רוצים.
שלמה מולה: אנחנו חוזרים על אותו הדבר.
משה גפני: אני אומר לך למה אנחנו חוזרים על אותו הדבר, בגלל שאתה לא נותן לי לעשות עבודה יסודית ואתה מתפרץ באמצע.
משה גפני: כנראה שאתה מרוגז על הממשלה.
משה גפני: הדבר הכי חשוב, ריפוי המחלה, זה קודם לאתר את הבעיה.
משה גפני: בוא נאתר את הבעיה.
משה גפני: יכול להיות שאין בכלל תוכנית חומש וזאת סתם עבודה בעיניים ואז אתה תראה איך שהממשלה קופצת בגלל שהם צריכים את הקולות של עולי אתיופיה.
משה גפני: בוא נגיד את האמת בפנים, אבל תן לסיים את העבודה.
משה גפני: את לא צריכה להיות כל כך רצינית מאחר שהכוונה היא לא אליך באופן אישי אלא הכוונה לראש הממשלה, וגם אליו לא באופן אישי.
מיכל צוק: הנושא רציני ואני משתדלת להיות רצינית.
מיכל צוק: אנחנו פעלנו על מנת שיהיה אפשר שבכל אחד מהמשרדים תהיה תקנה ייעודית לפיה אפשר יהיה לבצע את התקציב ושיהיה בה סכום.
מיכל צוק: כלומר, שלא תהיה תוכנית שקובעת איזושהי מסגרת כללית ובלי מקורות למימון כי את הדבר הזה אי אפשר היה לבצע.
מיכל צוק: לכן באמת באה הממשלה וקבעה פריסה קצת שונה של התוכנית ואכן פרסה אותה לעוד שנה, אבל קבעה כבר תקצוב של תקנות עם סכומים ברורים והסכומים האלה נמצאים בתקציב המשרדים.
משה גפני: מתי יהיו התקנות הייעודיות?
מיכל צוק: הן מופיעות כבר עתה.
מיכל צוק: התקנות האלה מופיעות בתקציב 2009 ובתקציב 2010 שאושר והן מופיעות בבסיס התקציב.
מיכל צוק: כלומר, אפשר לפעול אתן גם בהמשך תוכנית החומש.
מיכל צוק: כאשר מעלים כאן בעיות כאלה ואחרות לביצוע, ראשית, הביצוע לא נוגע בהכרח לקיומו של תקציב.
מיכל צוק: הבעיות בביצוע לא בהכרח – גם לפי מה שעולה כאן – נוגעות לקיומו או אי קיומו של תקציב, כי התקציב קיים, במסגרת תקציב המשרדים.
מיכל צוק: הנושא שהועלה כאן לגבי מימוש המשכנתאות, יש על זה דיונים, כפי שצוין, ומתקיימים דיונים גם מול המערכת הבנקאית על מנת לראות איך באמת אפשר לממש את הדבר.
מיכל צוק: אני אומרת שוב שמשרד האוצר פעל כדי לממש את החלטת הממשלה בנושא של תקצוב הסכומים השונים.
משה גפני: משרד הקליטה, בבקשה.
משה גפני: המשנה למנכ"ל נמצא כאן?
דוד יאסו: המשנה למנכ"ל לא הרגיש טוב.
משה גפני: שיהיה בריא.
דוד יאסו: רציתי להתחיל דווקא בנושא הדיווח לגבי הנתונים.
דוד יאסו: אני חושב שב-2008 כל התכלול היה במשרד הקליטה לגבי כל המשרדים.
דוד יאסו: עבור 2008, ב-17 בנובמבר המשנה למנכ"ל נתן כאן את פרטי פרטים לגבי כל התוכנית.
דוד יאסו: כבוד היושב ראש לא היה כאן באותה ישיבה, אבל ב-17 בנובמבר נתן המשנה למנכ"ל מצגת לכל הנוכחים כאן.
דוד יאסו: לגבי 2009-2010.
דוד יאסו: אני רוצה לומר שבהתחלה אמנם נאמר כסף תוספתי, אבל כרגע אין כסף תוספתי והכל מגיע מהמקורות.
דוד יאסו: ב-2009 משרד הקליטה היה המשרד היחידי שהביא את ה-5 מיליון שקלי ככסף תוספתי מהמשרד שלו וכל השאר זה לקחת מכיס אחד ולהעביר לכיס שני.
משה גפני: מה עם ה-10 מיליון ב-2010?
דוד יאסו: יש לנו כרגע.
דוד יאסו: קיבלנו 10 מיליון שקלים ויש לנו אותם.
משה גפני: מהיכן קיבלתם?
דוד יאסו: מתוך המשרד.
משה גפני: קצת התבלבלתי.
משה גפני: כאשר אתה אומר קיבלנו, אתה מדבר בתוך המשרד.
דוד יאסו: בתוך המשרד.
דוד יאסו: אני מאוד ברור בעניין הזה.
משה גפני: מה אתם עושים עם ה-10 מיליון שקלים בשנת 2010?
דוד יאסו: לגבי 2010, אנחנו כרגע יושבים ובונים את התוכניות כפי שנאמר על ידי אהוד פראוור, מאחר שאי אפשר לבנות תוכנית רב שנתית ולראות אותה אלא כל שנה צריך לבנות.
דוד יאסו: כרגע אנחנו יושבים ובונים אותה ונשמח להציג אותה בהמשך.
משה גפני: משרד החינוך.
מאיה שריר: אני מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים מאתמול אחר הצהרים.
אברהם מיכאלי: ברכות.
מאיה שריר: לגבי תוכנית החומש.
מאיה שריר: 5 מיליון שקלים הועברו ו-10 מיליון שקלים נוספים בפנייה הקרובה.
מאיה שריר: בסך הכל 15 מיליון שקלים כפי שהתחייבנו בהסכם לשנת הלימודים תש"ע.
מאיה שריר: יש לי תוכנית ביצוע.
תמי ויצמן: אנחנו פתחנו תוכניות ייעודיות ובסוף שנה שעברה קיבלנו 5 מיליון שקלים ועכשיו הגשנו פנייה לעוד 10 מיליון שקלים, כך שאת ה-15 מיליון שלנו לשנת הלימודים תש"ע נתנו וניתן את החלק של השליש לתשע"א בסך 20 מיליון.
משה גפני: מה אתם עושים עם הכסף?
מאיה שריר: יש לי כאן פירוט של התוכניות.
משה גפני: בקצרה.
מאיה שריר: חלקן לתגבור לימודי לקראת מבחני בגרות, חלקן הכנה לצה"ל, מצוינות, המעיין.
מאיה שריר: התוכניות האלה התחילו.
מאיה שריר: תוכנית המעיין לא התחילה לפעול כי זה במכרז.
מאיה שריר: 3.5 מיליון שקלים למשל תוקצבו לשש רשויות.
מאיה שריר: יש תוכניות מכל בתי הספר.
מאיה שריר: 650 אלף שקלים לאגף שח"ר לתוכניות תוספתיות, שיקום שכונות חינוכי.
מאיה שריר: כל התוכניות, על פי המתוכנן, ספטמבר עד דצמבר, יצאו 5 מיליון ו-540 אלף שקלים והשאר לינואר עד אוגוסט, ועוד הכנו את השליש לספטמבר-דצמבר 2010, לשנת הלימודים תשע"א.
משה גפני: משרד הרווחה.
דפני מושיוב: במשרד הרווחה נפתחה תקנה תקציבית חדשה ב-2009.
דפני מושיוב: היו בה 3 מיליון שקלים.
דפני מושיוב: הכסף הגיע רק בספטמבר.
משה גפני: זה מתוך תקציב המשרד?
דפני מושיוב: לא, זאת תוספת.
משה גפני: תוספת של 3 מיליון.
דפני מושיוב: לשנת 2010 גם כן יהיה סכום של 3 מיליון שקלים.
משה גפני: אבל לפי התוכנית זה 5 מיליון.
דפני מושיוב: זאת הייתה טעות.
דפני מושיוב: זה צריך להיות 3 מיליון שקלים.
משה גפני: טעות של המדפיס?
דפני מושיוב: כן, של המדפיס.
דפני מושיוב: זה סוכם, לפחות כך נאמר לי.
משה גפני: לא עשיתי חשבון האם הסך הכל הוא גם טעות.
דוד יאסו: הסך הכל הוא 126 מיליון שקלים.
משה גפני: אז גם הסך הכל הוא טעות.
דוד יאסו: זה 3 מיליון לרווחה.
משה גפני: חבר הכנסת אורון, רביב סובל עבד עליך.
משה גפני: גנב ממך 2 מיליון שקלים.
חיים אורון: מאיפה קיבלת את המכתב שלי?
חיים אורון: זה הדוח של הוועדה.
משה גפני: היא אומרת שיש 3 מיליון שקלים לרווחה.
משה גפני: אם כן, יש טעות וגם הסיכום לא נכון.
משה גפני: עבד עליך.
משה גפני: הנה, היא אומרת שזה טעות.
משה גפני: במשרד הרווחה כתוב 5 מיליון.
שלמה מולה: אבל בתקציב המקורי שלכם הגשתם 15 מיליון.
משה גפני: מה שרשום, זאת טעות.
משה גפני: זה 2 מיליון שקלים פחות.
דפני מושיוב: התוכנית הייתה מיועדת ל-15 שכונות.
דפני מושיוב: כתוצאה מהקיצוץ הכללי שהיה בתקציב עברנו לעבוד בארבע שכונות.
משה גפני: 3 מיליון מספיקים לעניין הזה?
דפני מושיוב: לארבע שכונות, בוא נהיה כנים, אנחנו עובדים עם קבוצה מאוד קטנה וההגעה להיקף של 15 שכונות היא מאוד קריטית כדי לחולל שינויים משמעותיים.
משה גפני: זאת אומרת, 3 מיליון שקלים לא מספיקים.
משה גפני: זה תוספתי.
משה גפני: אחרון המשרדים, משרד התעשייה.
בני פפרמן: בשנת 2009 נפתחה תקנה על סך קצת יותר מ-3 מיליון שקלים.
בני פפרמן: התקנה הזאת אמורה לממן פעילות משותפת עם משרד הרווחה בישובים כאשר התוכנית בכללותה התייחסה לעוד שתי תוכניות שכפי הנראה מבחינת סדר עדיפויות היא כנראה לא תתבצע כי אין מספיק כסף.
בני פפרמן: כלומר, תוכנית שהייתה אמורה להיות במשותף עם צה"ל כנראה לא תהיה.
משה גפני: למה אין כסף?
בני פפרמן: כי בסך הכל אנחנו ב-2009 תוקצבנו ב-3 מיליון ומ-2010, ככל שאני מבין את המהלך, אנחנו מתוקצבים ב-5.5 מיליון שקלים.
משה גפני: ב-2010 אתם מתוקצבים ב-5.5 מיליון שקלים?
בני פפרמן: אם אני מבין טוב את המהלך העתידי עליו מדבר אהוד פראוור.
משה גפני: לא, עזוב את אהוד פראוור.
בני פפרמן: 3 מיליון שקלים ב-2010.
משה גפני: רבותיי, קודם כל אני רוצה לומר לכם שנכון לרגע זה ההתרשמות שלי – ויכול להיות שאני טועה, ואז אני מתנצל בפני משרדי הממשלה – היא שאין תוכנית חומש לעולי אתיופיה.
משה גפני: מבחינה ציבורית זה טוב.
משה גפני: אפשר לומר לכל העולם שיש תוכנית חומש לעולי אתיופיה, אבל אין.
חיים אורון: גם גייסו לשם כך כסף.
משה גפני: אני לא נכנס לעניין הזה.
משה גפני: אין תוכנית חומש לעולי אתיופיה.
משה גפני: כל מי שיגיד אחרת, פשוט אומר לא אמת.
משה גפני: יש כסף קטן שגם לא מספיק.
משה גפני: יש קצת במשרד החינוך, והתקציב הוא מתוך תקציב משרד החינוך, וזה בסדר, משרד החינוך היה עושה את זה כנראה גם בלי תוכנית חומש.
משה גפני: יש תוספת של 3 מיליון שקלים למשרד הרווחה, יפה, הם היו יכולים לתת את זה מהקופה הקטנה.
משה גפני: יש את משרד התעשייה שגם לו יש תוכנית לא מספקת.
משה גפני: משרד הקליטה כמובן הוא המשרד המוביל בעניין הזה והוא נתן מתוך תקציבו כסף לקליטת עולי אתיופיה.
משה גפני: אפילו אם אני הייתי שר הקליטה הייתי נותן כסף לקליטת עולי אתיופיה, כי אחרת לשם מה המשרד הזה קיים?
משה גפני: אני רוצה לומר לכם שנדמה לי שאפילו אם שלמה מולה היה שר הקליטה, הוא היה נותן כסף לקליטת עולי אתיופיה, ולא רק אני.
משה גפני: זה ברור לחלוטין שכך היה קורה עם תוכנית חומש או בלי תוכנית חומש.
משה גפני: על כל פנים, רבותיי, זה בסדר, זה יפה, מבחינה סמלית מדינת ישראל מברכת את עולי אתיופיה וקולטת אותם בשמחה רבה ובאהבה רבה ולא נותנת לעניין הזה שקל.
משה גפני: בואו נאמר את האמת.
משה גפני: אלא מה, היות שאני איש אופטימי, אני עדיין מחכה לך, ל-14 בפברואר.
משה גפני: אתה הבנת את הדיון כאן?
משה גפני: אם אני הבנתי, גם אתה בטח הבנת.
משה גפני: רוב הכסף לא ממומש וגם לא יכול להיות ממומש.
משה גפני: אמר מר לוין ממשרד השיכון דבר שכולנו יודעים.
משה גפני: העולה מאתיופיה, אם שולחים אותו לבנק, לא יקבל את ההלוואה.
טל צ'וקל: אני עורך דין שעובד בארגון טבקה אבל כאן אני בא כמי שנפגע מהתוכנית הזאת.
טל צ'וקל: עבדו עלי אישית.
שלמה מולה: התוכנית הזאת לא מיועדת לך.
שלמה מולה: אתה עורך דין.
שלמה מולה: היא מיועדת לאוכלוסייה אחרת.
טל צ'וקל: למה לא?
טל צ'וקל: מדובר בזוגות צעירים.
חיים אורון: הוא בא לומר שאפילו הוא לא מקבל.
טל צ'וקל: אני הולך לפקיד הבנק, אני אומר לו שיש תוכנית כזאת ואני רוצה לממש אותה, והוא אומר לי שהוא לא יודע על מה אני מדבר.
טל צ'וקל: הלכתי לבנק אחר, הייתי בבנק לאומי ולמחרת הלכתי לבנק הפועלים, אמר לי הפקיד שהוא מצטער, הוא לא מבין אותי.
טל צ'וקל: מה זה מראה לנו?
טל צ'וקל: שעבדו גם עלינו.
משה גפני: אתה זוג צעיר?
טל צ'וקל: כן.
טל צ'וקל: נשוי ואב לילד.
טל צ'וקל: אני תושב אופקים שמנסה לברוח מאופקים.
משה גפני: שלא תעיז.
משה גפני: אם לא היית עולה מאתיופיה, היית אזרח שנולד כאן בארץ, הולך לבנק ומבקש כזוג צעיר משכנתא, היית מקבל?
טל צ'וקל: יכול להיות שכן.
חיים אורון: הוא רצה את התנאים המיוחדים.
טל צ'וקל: אני רציתי את התנאים.
טל צ'וקל: בתוכנית הרגילה אני יכול לקבל, אבל אני לא יכול לעמוד בה.
טל צ'וקל: אני לא יכול להעיז לקחת אותה.
משה גפני: כאשר אמרת לבנק שיש תנאים מיוחדים לעולי אתיופיה, הוא אמר לך שהוא לא מכיר.
טל צ'וקל: הוא לא מכיר.
משה גפני: אני מחכה ל-14 בפברואר.
משה גפני: אתה הבנת את הדיון.
אהוד פראוור: אדוני אמר את הדברים.
חיים אורון: יש לי הצעה בשבילך.
חיים אורון: אני מציע שתעביר את הפרוטוקול של הדיון הזה לראש הממשלה.
משה גפני: בסדר אבל אין צורך עכשיו.
משה גפני: אנחנו צריכים לקבל תשובות על השאלות שנשאלו כאן.