GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: השירות שניתן בנציבות תלונות הציבור הוא שירות חינם כמובן ואין כאן תשלום של אגרה, והנציבות הגדילה את עצמה בצורה דרמטית בשנים האחרונות והיום היא עומדת על כמעט 13 אלף תלונות בשנה בהן אנחנו עוסקים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: 13 אלף תלונות בשנה של הציבור כלפי השלטון המרכזי וכלפי השלטון המקומי.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: במקום מועסקת קבוצה גדולה של עורכי דין שעוסקים בתחום הזה, אנשי מקצוע ולהערכתנו הגידול הגדול מצביע על אמון הציבור במוסד הזה שהוא נציבות תלונות הציבור.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לפני שנים דובר על 4,000-5,000 תלונות בשנים מסוימות, דובר על 6,000 תלונות בשנים מסוימות וזה כבר היה מספר גבוה, אבל השנה אנחנו מדברים על 12,640 תלונות.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: יכול להיות שאנחנו עוד נגיע בסיכום הסופי למספר גבוה יותר שיעמוד על 13,000 תלונות של הציבור.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אינני מבקש הגדלת תקציב.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו נחיה במסגרת התקציב הקיים שאתם ואנחנו אישרנו, ואין לי שום בעיה בעניין הזה, אבל אנחנו מדברים רק על התיקון של שיא כוח אדם.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לא תקן.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: התקן הוא בסמכות של המבקר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו מדברים על שיא כוח אדם אותו צריך להגדיל מ-570 ל-575 כדי לאפשר לנו את פתיחת שתי השלוחות האלה, האחת שתיפתח ברמלה-לוד והשנייה שתיפתח בנצרת עילית.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: תודה.
משה גפני: תודה רבה אדוני המבקר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אדוני היושב ראש, ביקשתי ממנהל נציבות תלונות הציבור שנמצא כאן, שבשתי מלים ובקצרה יאמר את דברו בעניין הזה.
משה גפני: גבירתי היועצת המשפטית, אנחנו צריכים להצביע על הבקשה הזאת?
שגית אפיק: זאת הצבעה.
שגית אפיק: ועדת הכספים מאשרת לפי סעיף 24 את התקציב של משרד מבקר המדינה והיא רשאית להצביע ולאשר גם שינויים בתקציב.
שגית אפיק: שינוי בשיא כוח אדם, גם אם הוא לא כרוך בעלות תקציבית, הוא שינוי שוועדת הכספים צריכה לאשר אותו.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: יש אצלנו ויכוח על הפרשנות של הביטוי הזה.
משה גפני: מי סבור אחרת?
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: יש בתוכנו כאלה.
משה גפני: יש מישהו שיכול לומר?
משה גפני: מעניין אותי סתם מבחינה משפטית.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: הבחינה המשפטית אומרת שהתקציב מאושר, נושא כוח אדם הוא עניין שהמבקר צריך להחליט בו.
משה גפני: כך טוענים אלה שאומרים שלא צריך הצבעה.
יצחק וקנין: למיטב זיכרוני הנושא הזה עלה כאן מספר פעמים.
שגית אפיק: נכון.
שגית אפיק: הוא עלה בהקשרים אחרים.
יצחק וקנין: אני אומר את זה בגלל הוותק שלי ואני חושב שגם חבר הכנסת אורון יודע זאת.
יצחק וקנין: תמיד הנושא הזה עלה ובסופו של דבר ועדת הכספים הצביעה.
שגית אפיק: נכון, הייתה הצבעה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: העמדה שלנו היא כדלקמן.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו מבקשים את אישור הכנסת ולכן אנחנו באים לכאן כדי שאתם תצביעו על העניין הזה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: זה גם נותן לנו תוקף מוסרי.
משה גפני: אדוני מנהל תלונות הציבור, בבקשה.
הלל שמגר: תודה רבה אדוני היושב ראש.
משה גפני: אנחנו נפגשנו כמה פעמים.
הלל שמגר: כן.
משה גפני: היו לי תלונות על משהו בשירות המדינה ובסוף זה הסתיים בסטירה.
הלל שמגר: המבקר כדרכו מיצה את הדברים וברשותך, אני רק אוסיף רק כמה מילות ביאור נוספות.
משה גפני: אגב, כמה שנים אתה בתפקידך?
הלל שמגר: בנציבות תלונות הציבור, ב-1 במרץ ימלאו שלוש שנים.
הלל שמגר: בחמש השנים האחרונות מספר התלונות הכפיל את עצמו.
הלל שמגר: בשנה האחרונה, בשנת 2009, חל גידול של 20 אחוזים במספר התלונות.
משה גפני: הוא היום מייצג את המוסדות החרדיים מול השלטון.
יצחק וקנין: זה בדיוק מה שאמרתי עכשיו.
יצחק וקנין: מתוך שלא לשמה יבוא לשמה.
משה גפני: לא מתוך שלא לשמה.
משה גפני: זאת שערוריית עולם.
משה גפני: אם היינו מדינה מסודרת, זה הרי היה הופך להיות אני לא יודע מה.
משה גפני: הרי הוא העביר כאן חוקים מטעם משרד המשפטים ועכשיו הוא הולך באמצעות החוקים שהוא העביר לעשות כסף.
משה גפני: אף אחד לא יודע על מי אני מדבר.
חיים אורון: הוא יחיד, הוא מיוחד ואין דוגמה כזאת?
משה גפני: יחיד ומיוחד.
משה גפני: יש לי עצה לכל אלה שמתנהגים כך, שהם ילכו נגד החרדים ואז אתם כולם תגנו עליהם.
חיים אורון: על מי?
משה גפני: על מי שהולך נגדנו.
משה גפני: אומר לי היועץ המשפטי לממשלה שהוא איש ישר כסרגל.
חיים אורון: אני מגן עליו, גם עכשיו כאשר הוא עובד בשבילכם.
משה גפני: בשבילנו הוא עובד?
משה גפני: הוא עובד בשביל מוסדות חרדיים ואני נגד המוסדות החרדיים.
משה גפני: אני בעד ממלכתיות, שכולם יהיו שווים ולא בשביל המוסדות של הבן שלו.
משה גפני: לא חשוב, זה סתם דיבורים.
משה גפני: זה החלק האומנותי של הוועדה.
יצחק וקנין: זה היה סדין אדום.
חיים אורון: לא דנים אדם בשעת כעסו.
משה גפני: אני חייב לציין, בלי קשר לנושא עצמו, שהמשרד של מבקר המדינה ומנהל תלונות הציבור לוקחים כל תלונה באופן רציני ובודקים אותה באופן יסודי והם בחנו את הכל.
משה גפני: זה נקטע בעודו באיבו על ידי סטירה במסדרון ואז אמרתי שהתלונה מבוטלת וזהו.
הלל שמגר: אני אוסיף ואומר שהמדיניות שלנו בשנים האחרונות, וזו מדיניות שמוביל אותה מבקר המדינה כנציב תלונות הציבור, היא להגביר את הנגישות של אותן אוכלוסיות חלשות, שנציבות תלונות הציבור צריכה לשמש להן למעשה לפה בריבן עם הרשויות ושהן אינן מסוגלות לשלוח תלונות לא באמצעות האינטרנט, לא לנסח אותן בכתב ולא להסתייע בעורכי דין.
הלל שמגר: אנחנו צריכים להגיע אליהן והניסיון מלמד באמת על הצלחה גם של לשכת באר-שבע וגם של לשכת נצרת.
הלל שמגר: בשנה האחרונה לשכת באר-שבע טיפלה ב-2,000 פניות מתוכן לא כולן התגבשו לכלל תלונות, אבל קרוב לאלף מהן כן.
הלל שמגר: היו 2,000 תלונות וניתן שירות לפונה בהכוונה.
הלל שמגר: נצרת, אותו הדבר, עם 1,000 פונים.
הלל שמגר: החלוקה של המשרות הנוספות הללו תהיה כדלקמן: משרה אחת ללשכת נצרת כדי שתהיה מקבל קהל בשלוחה שלנו בנצרת עילית כדי שהוא יוכל לקבל תלונות גם מהישובים הסמוכים ומתושבי נצרת עילית, שלושה יהיו בלשכת רמלה-לוד כאשר היום הנפה שם היא מונה למעלה מ-300 אלף איש כאשר שליש מהתושבים ברמלה עצמה כוללים אוכלוסייה של עולים חדשים, גם תושבים ערבים וגם תושבים יהודים, ובבאר-שבע משרה אחת של עובד מקצועי מברר תלונות שהוא עורך דין במקצועו ודובר את השפה האתיופית.
הלל שמגר: אנחנו רוצים להגיע אל בני העדה האתיופית.
משה גפני: אגב, יש צורך בלשכה גם בנצרת וגם בנצרת עילית?
הלל שמגר: למעשה לא מדובר בלשכה נוספת אלא מדובר בעמדה קדמית או בשלוחה של עובד אחד.
משה גפני: כמה עולה לשכה כזאת?
הלל שמגר: מדובר בעובד אחד שהוא שייך ללשכת נצרת.
הלל שמגר: מדובר בשכירות של חדר אחד בו הוא ישב בשעות קבלת קהל ויוכל לקבל את האוכלוסייה שפונה שכוללת עולים חדשים, אוכלוסיית אימהות חד הוריות שהן לא מגיעות לנצרת העיר.
משה גפני: אני מאוד מודה לך.
חיים אורון: אני מאוד תומך בהצעה ואני חושב שהיא ראויה גם מבחינת הפריסה וגם מבחינת תוכנה.
חיים אורון: אדוני המבקר, אני לא יודע איך לא עלה עניין התקציב, אבל זה כנראה פטנט שאתם המצאתם.
חיים אורון: יש פתרון לשנה-שנתיים, אבל אחר כך מגדילים תקציב.
חיים אורון: אין לי בעיה.
חיים אורון: אני יותר מפעם אחת כאן בדיונים על תקציב המבקר, הצעתי – בדרך כלל מציעים באופן סמלי להוריד שקל – להוסיף שקל כדי להדגיש את חשיבות העניין.
חיים אורון: יש לי שאלה והערה.
חיים אורון: הערה היא לגבי נצרת עילית ונצרת תחתית.
חיים אורון: יש סוג של מסרים שהם יותר חזקים מהרבה דברים.
חיים אורון: בדרך כלל רוב רובה של האוכלוסייה הערבית נתבעת לקבל שירותים באזורים יהודים בחלק גדול מהחוזות, כולל באר שבע.
חיים אורון: ואם יש כבר מקרה אחד, הקרבה קצת מפריעה כי הרי לא עושים את הלשכה השנייה בצפת ובטוח שגם בצפת יש צורך.
חיים אורון: יש כאן משום מה קבלת העיקרון שערבים יכולים לבוא ליהודים, אבל יהודים לא יכולים לבוא לערבים ואני חושב שרצוי לחשוב על זה.
חיים אורון: אני יודע שזה מאוד עדין ויאמרו לי שאני נגד.
חיים אורון: אני לא נגד נצרת עילית, ואני לא רוצה להציג תעודת זהות.
משה גפני: כן, אבל יש בעיה.
חיים אורון: יש בעיה לשני הכיוונים.
חיים אורון: כאשר תושבי אום אל פאחם צריכים לנסוע לחדרה כדי לקבל את כל השירותים האזרחיים שלהם, זה דבר שיוצר בעיה ובכל זאת לא הקימו באום אל פאחם משרד פנים, משרד חינוך ומשרד רווחה.
חיים אורון: הערה שנייה היא שאלה.
חיים אורון: יש בעיה קשה מאוד - ואני יודע על באר שבע – של דובר ערבית בלשכות בכל המשרדים.
חיים אורון: השאלה אם כאשר מדובר בבאר שבע, כמה מהם הם דוברי ערבית.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, חלק מההערות העיר חבר הכנסת אורון אבל אני רוצה להרחיב את היריעה.
מגלי והבה: אם מישהו חושב לפתור את הבעיה כאשר בנצרת למטה, המרחק באוטובוס הוא שבע דקות, ולשדר מה שאמר חבר הכנסת אורון מבחינת הפרד בין האוכלוסיות, הוא טועה פעמיים.
מגלי והבה: כאשר אנחנו מדברים היום על מוסדות אחרים, קח את ביטוח לאומי בכרמיאל, יש שם אוכלוסייה של 200 אלף תושבים שמגיעים לכרמיאל, גם ערבים וגם יהודים, והעסק עובד יפה מאוד.
מגלי והבה: למה אנחנו צריכים ליצור את ההפרדה הזאת דווקא במוסד שצריך להיות לנו דוגמה ומופת?
מגלי והבה: אני מניח שבכרמיאל אין לכם משרד, אדוני המבקר.
מגלי והבה: לכן אני הייתי חושב בצורה הרבה יותר רצינית שמשרד מבקר המדינה ישרת את כל אזור הגליל והצפון בכרמיאל, מקום שהוא נגיש וקרוב, מאשר לטרטר את האוכלוסייה לחיפה כדי שתוכל להתלונן.
מגלי והבה: אני מבקש לכן שיהיה לנו משקל בהערה שלנו ותישקל האפשרות כך שהלשכה בנצרת תקבל את שתי האוכלוסיות.
מגלי והבה: נקודה שנייה.
מגלי והבה: ראיתי שיש לכם 570 תקנים או משרות.
מגלי והבה: האם אדוני או מישהו ממשרד מבקר המדינה יואיל לומר לי כמה לא יהודים מועסקים?
מגלי והבה: אנחנו מדברים על האחוז באוכלוסייה.
מגלי והבה: שני דברים למדתי מיושב ראש הוועדה - כאשר הוא אומר דבר פעם אחת ולא שלוש פעמים, אז הגרסה שלך מקובלת.
מגלי והבה: כאשר אני מדבר כאן על המקופחים, אני מדבר גם על החרדים ואתה יודע שזה בא לידי ביטוי בהצבעות.
מגלי והבה: אם כן, השאלה היא במקומה.
מגלי והבה: אנחנו היום צריכים לראות במוסד כמו משרד מבקר המדינה שתהיה בו העדפה מתקנת.
מגלי והבה: אני יודע שיש אחד או שניים שאני מכיר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: יש הרבה יותר.
מגלי והבה: אני יודע.
מגלי והבה: אני אומר שאני מכיר אותם.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: בשנים האחרונות גדל המספר בצורה דרמטית.
מגלי והבה: מאה אחוזים.
מגלי והבה: אני שמח לשמוע.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני לוקח את זה במידה מסוימת על עצמי.
משה גפני: אתה מדבר על ערבים ועל חרדים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: חרדים, אני לא יכול לומר אותו הדבר כרגע מבחינה מספרית.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: גם את זה אנחנו לוקחים בחשבון.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לגבי העובדים הערבים, המספר גדל ויגדל עוד.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: בבאר שבע למשל אנחנו מעסיקים עובדים דוברי ערבית ועובדים ערבים שמטפלים באוכלוסייה הערבית.
ציון פיניאן: אני תומך בנושא הזה, מה עוד שהוא לא מצריך תוספת תקציבית אלא נשאר בתחום מה שנקרא שינויים פנימיים בתקציב.
ציון פיניאן: בנושא הזה של נצרת ונצרת עילית, טוב עשה המבקר שהגדיל את הכתובת בנצרת הקרובה לגליל, כי עד היום האנשים היו צריכים להגיע לחיפה ואפילו מעבר לה.
ציון פיניאן: אמר כאן חבר הכנסת חיים אורון שיש בעיה של הקירבה בין נצרת תחתית לנצרת עילית, וחבר הכנסת מגלי והבה אמר שהוא רוצה לשכה בכרמיאל, ומאחר שאני יודע שלמבקר יש הרבה עבודה בטבריה, הייתי מציע שזה יהיה בטבריה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: גם אני הייתי רוצה מאוד בטבריה.
ציון פיניאן: כי טבריה היא המרכז בין צפון הגליל לדרום הגליל.
ציון פיניאן: היה כדאי שזה יהיה שם.
משה גפני: האמת היא שאם היה זמן, הייתי מבקש שתרחיב לגבי טבריה, אבל אין לנו זמן.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: הייתי רוצה שיאמרו גם על צפת והוא יודע למה אני אומר את זה.
ציון פיניאן: כאמור, אני ממש מברך על הנושא כי באמת כל האנשים שרצו לפנות למשרד מבקר המדינה, היו צריכים להגיע לחיפה וזה הצריך כמעט יום עבודה אם לא יותר.
ציון פיניאן: צריך לעודד את המחשבה של המבקר ששולח זרועות לכל חלקי ארץ ישראל, דבר שהוא רק מוסיף, וגם נותן מה שנקרא רצון לאזרח לבוא ולהתלונן.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: האמת היא שיש לנו בתוכנית מקומות נוספים שאנחנו רוצים להגיע אליהם.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו מדברים על נהריה, אנחנו מדברים על צפת, אנחנו מדברים על טבריה, אנחנו מדברים על הדרום והמרכז ומקומות נוספים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו הגבלנו את עצמנו עכשיו לנצרת עילית וללוד-רמלה מתוך מגמה שמאוד יכול להיות שאנחנו לאחר מכן נאחד את שתי השלוחות האלה בנצרת ובנצרת עילית, ואז תיפתח לנו האפשרות לפתוח שלוחה נוספת בכרמיאל למשל או במקומות אחרים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו בתהליך של תנופה מבחינת העבודה, גם בביקורת וגם בנציבות תלונות הציבור.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: התנופה הזו, היא כמובן מוגבלת וההגבלות קיימות על כולם, על ההגבלות התקציביות.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: מצד שני, כאשר אתה בא למשרדי נציבות תלונות הציבור, אתה פה באמת מטפל בעמך.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אתה מטפל באנשים שזקוקים לסיוע וסעד, שמישהו יכתוב להם את המכתבים עבורם, והנציבות עושה את זה עם עורכי הדין שלה ועם העובדים שלה בצורה לדעתי משביעת רצון ויותר מכך.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: העובדים מרגישים הרגשת שליחות ואני חושב שהעתיד שלנו יהיה שאנחנו נפתח שלוחות נוספות כאשר יתאפשר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: העניין שהעלה חבר הכנסת מגלי והבה, באמת מבחינתנו באיזשהו רגע, להערכתי, יאוחדו שתי השלוחות הללו ואז תהיה לנו אפשרות לגשת לשלוחה אחרת במקום אחר והדוגמה של כרמיאל טובה מאוד.
פניה קירשנבאום: הערה.
פניה קירשנבאום: מכיוון שכבר עלה הנושא של החרדים ודוברי הערבית, האם בעיר כמו כרמיאל או ערים אחרות אתה דואג גם להכניס דוברי רוסית ולעזור לעולים?
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: בכל הלשכות יש עובדים דוברי רוסית, במיוחד בגלל הפניות הרבות של יוצאי חבר העמים.
משה גפני: חברת הכנסת קירשנבאום, טוב שהעלית את העניין הזה.
משה גפני: אני חושב שהנושא הזה עולה לא רק במשרד מבקר המדינה.
משה גפני: כאשר מדברים על שיא כוח אדם בכל משרד ובכל גוף, אנחנו מעלים את העניין הזה.
משה גפני: הבעיות של העולים החדשים נפתרות ובאמת אני סומך על המבקר שמה שהוא אומר, זה בסדר.
משה גפני: הפתרון של הערבים הוא גם בסדר בגלל שיש גם חוק שמחייב העדפה מתקנת.
משה גפני: מה שלא נפתר, זה נושא החרדים.
משה גפני: החרדים, זה רק כל הזמן טוב בשביל ההצהרות.
משה גפני: זאת אומרת הממשלה אומרת שהיא רוצה לעודד שילוב חרדים בעבודה, אבל כאשר מגיע באופן מעשי, יש בעיות.
משה גפני: אני עכשיו מדבר עקרונית.
משה גפני: לגבי משרד המבקר, הביקורת שאני מקבל מהציבור החרדי, מתברר לי שהם יכולים להיות טובים מאוד במשרד מבקר המדינה.
משה גפני: זאת ביקורת שאני מקבל מהם על למה אמרת ככה, למה עשית ככה וכולי.
משה גפני: זאת ביקורת עניינית ובונה.
מגלי והבה: יפה דורש, יפה מקיים.
מגלי והבה: אחת העוזרות שלי היא גם חרדית וגם רוסית.
יובל וגנר: יושב ראש נגישות ישראל.
יובל וגנר: רציתי לשאול כמה אנשים עם מוגבלות מועסקים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: יש לנו מספר עובדים.
משה גפני: גם זה נרשם.
משה גפני: אני מברך את מבקר המדינה ואת מנהל תלונות הציבור על הטיפול שהולך ומתרחב בעניין הזה שעומד כרגע על הפרק, הנושא של תלונות הציבור.
משה גפני: זה נכון שבסופו של דבר תהיה לזה גם עלות תקציבית.
משה גפני: אני לא רואה בזה חסרון.
משה גפני: ראוי שתקציב ילך למטרות ראויות.
משה גפני: לא צריך לשמור את התקציב במשרדים של אוצר המדינה ולא לעשות פעילות.
משה גפני: הרי היה אפשר לא להוציא בכלל כסף.
משה גפני: המטרה שלנו בוועדת הכספים היא להוציא כסף למטרות ראויות ולא להוציא כסף למטרות לא ראויות, וזאת מטרה ראויה.
משה גפני: אני מבקש להביא את בקשות מבקר המדינה להצבעה.
משה גפני: ה צ ב ע ה הבקשה לשינוי תקן במשרד מבקר המדינה – אושרה פה אחד פה אחד, אדוני המבקר, אושרה בקשתך.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: תודה רבה.
משה גפני: כמו תמיד.
משה גפני: על סדר היום ביצוע תקציב משרד החינוך לשנת 2009, בהשתתפות שר החינוך, גדעון סער.
משה גפני: אני מקדם אותך בברכה אדוני השר.
משה גפני: אני מודה לך על שנענית לבקשה שלנו.
משה גפני: אנחנו מקיימים סדרה של ישיבות אחת לשבועיים עם המשרדים השונים כדי לבחון את ביצוע התקציב בשנת 2009.
משה גפני: התפקיד שלנו הוא לפקח על עבודת המשרדים.
משה גפני: הפעם היה תקציב דו שנתי, כך שיש לנו זמן לעשות את זה באופן מסודר.
משה גפני: זה לא הולך לקרות אגב בפעם הבאה.
משה גפני: הפעם זה היה והפעם היה חשוב שזה יהיה כי זה תרם.
גדעון סער: אני מבין שאתה מתנגד לתקציב דו שנתי.
משה גפני: התקיים בוועדה דיון בשבוע שעבר, ודעת כל חברי הוועדה שהשתתפו בדיון הייתה שאנחנו לא נסכים לזה שיהיה תקציב דו שנתי.
משה גפני: יש לזה סיבות רבות, בעיקר הסיבות המקצועיות, אבל לא רק.
משה גפני: אגב, בכל העולם זה כך להוציא את בחריין.
משה גפני: תאר לעצמך אדוני השר את המצב של מדינת ישראל מבחינת המשק, איך הוא היה נראה כאשר אישרנו את התקציב ואיך הוא נראה היום.
משה גפני: הוא משק שונה לחלוטין באופן דרמטי.
משה גפני: גם יעד הגירעון צריך להיות שונה, גם הנושא של הצמיחה, גם הקיצוצים שתכף נדבר עליהם.
משה גפני: הכל צריך להיות שונה אבל זה היה בעל חשיבות עליונה.
משה גפני: זאת דעתי, למרות שזאת לא דעת רוב חברי הוועדה אבל רוב חברי הוועדה סבורים שהפעם היה צריך לעשות תקציב דו שנתי.
משה גפני: היות שאין לנו אישור תקציב, אבל לא רק בגלל זה, אנחנו מקיימים דיונים על המשרדים השונים.
משה גפני: אנחנו בעיקר דנים על המשרדים החברתיים.
משה גפני: אני רוצה לומר לך אדוני השר שלפני כשבועיים התקיים דיון על תקציב משרד השיכון והתברר שלמעלה מ-2 מיליארד שקלים הועברו ממשרד השיכון לקרנות הפנסיה ולהפחתת הגירעון של האוצר ומיליארד ו-800 מיליון שקלים, או למעלה מהסכום הזה, מתקציב מינהל מקרקעי ישראל שגבו מהתושבים, חזר לאוצר.
משה גפני: לא כן הדבר בהכנות שאנחנו הכנו לקראת הדיון במשרד החינוך.
משה גפני: לא כן הדבר במשרד החינוך.
משה גפני: במשרד החינוך הביצוע הוא כנראה ביצוע כמעט מלא, לא מלא לגמרי אבל כמעט מלא, ואני חושב שהוא המשרד שהכי מלא מבחינת ביצוע התקציב.
משה גפני: אני חייב לציין אדוני השר שזה המשרד בו כמעט ולא נערכו קיצוצים.
גדעון סער: לא, זה לא מדויק.
משה גפני: כמעט ולא היו קיצוצים.
גדעון סער: לגבי תקציב הפעולות, זה לא מדויק.
משה גפני: כמעט ולא היה קיצוץ מכיוון שאני זוכר שישבתי עם חבר הכנסת לשעבר יוסי שריד בוועדת החינוך ואנחנו עברנו קדנציה של 17 קיצוצים.
גדעון סער: זאת לא הקדנציה שלי.
גדעון סער: למה אתה שואל אותי?
גדעון סער: אתה ישבת בוועדת כספים.
משה גפני: לא, ועדת חינוך.
גדעון סער: אכן הייתה תקופה מאוד קשה ולכן צריך היום להוסיף לתקציב החינוך.
משה גפני: מתברר שחשוב מאוד שבמשרד חשוב ישב שר שהוא איש חזק ושיש לו גם גב פוליטי מאחוריו, כמו שאני רואה שבסקר בליכוד אתה המועמד המוביל.
משה גפני: שר חזק שיש לו גב ציבורי חזק ושהוא לא מפחד להתמודד.
גדעון סער: אני מקווה שזה יעזור לי להביא כסף ולא להפך.
חיים אורון: יש תסריט מאוד רציני שזה יהיה להפך.
משה גפני: אני חושב שלא.
חיים אורון: אתה רוצה שאני אתאר אותו?
משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון, ביקשת הצעה לסדר, בבקשה, אבל בקצרה כיוון שאני רוצה שהשר יתייחס לנושא.
חיים אורון: אני מבקש לדון על הנושא השני הכי חם היום.
חיים אורון: הנושא הראשון, אסור לדון בו כאן והוא מי יהיה יושב ראש בנק לאומי.
חיים אורון: על זה אסור לדון כאן, אבל הנושא השני, על מה שקורה ברשות החשמל, אני מבקש לקיים דיון.
חיים אורון: זה לא שגרתי שמדיחים יושב ראש רשות מהסוג הזה.
חיים אורון: אתה אולי מכיר יותר מקרוב את רשות המים, ותאר לך שהיו מדיחים את אורי שני.
חיים אורון: זה לא פשוט בעיקר כאשר יש מחלוקת מאוד כבדה על מחירי החשמל שהם גם משפיעים מאוד על המשק וגם משפיעים מאוד על כל אחד מאתנו.
משה גפני: רשמתי.
משה גפני: אדוני השר, בבקשה.
משה גפני: אגב, בוועדת הכספים יש נוהג שאנחנו בחודש שבט גם נוהגים לומר בדיחות.
משה גפני: לגבי הסקר, זה היה במסגרת התוכנית האומנותית של הוועדה.
גדעון סער: אלה דווקא נתונים רציניים.
גדעון סער: אתה הקדמת ואמרת, בצדק, שאחוז הביצוע של תקציב 2009 של משרד החינוך הוא אחוז גבוה.
גדעון סער: לפי הבנתי ובדיקתי הוא אפילו נדיר.
גדעון סער: אני מקווה מאוד שנצליח לחזור עליו גם בשנת 2010.
גדעון סער: הייתי מעדיף שאת הסקירה ייתנו אנשי המקצוע.
גדעון סער: נמצא כאן גם ראש אגף התקציבים, משה שגיא, וגם חשב המשרד, יהודה קיסר.
גדעון סער: הייתי מעדיף שהם יציגו את הנושאים ואני במידת הצורך אשלים.
משה גפני: תקציב המשרד הראשי, מה שנקרא תקציב הליבה של המשרד שהוא קשור למשרד הראשי ולחינוך ההתיישבותי, עמד בשנת 2009 על תקציב של 30.2 מיליארד שקלים.
משה גפני: מתוך אותו תקציב, היתרה שנשארה היא כ-45 מיליון שקלים, דהיינו, שיעור ביצוע של 99.85 אחוזים.
משה גפני: זאת אומרת, כל היתרה היא 0.15 אחוזים מתוך תקציב של 30 מיליארד שקלים.
משה גפני: זה אחוז ביצוע שלא היה במשרד מעולם, במשרד הראשי ובחינוך התיישבותי.
משה גפני: אם אני מסתכל על רשתות החינוך העצמאי והמעיין, שם אחוז הביצוע הוא יותר נמוך, גם השליטה שלנו כמשרד היא יותר נמוכה באופן הביצוע ולכן המעקב שלנו הוא פחות הדוק מאשר במשרד הראשי.
משה גפני: כאן הגענו ל-96 אחוזים ביצוע.
משה גפני: למה אחוז הביצוע נמוך?
משה גפני: יחסית.
משה גפני: לדעתי יש לכך שתי סיבות.
משה גפני: האחת, תוספות תקציב שהגיעו בחודש דצמבר.
משה גפני: באיזה סעיף יש תת ביצוע?
משה גפני: אני יכול לפרט.
משה גפני: ברשת החינוך העצמאי, תת הביצוע מגיע ל-4 אחוזים והיתרה היא כ-41 מיליון שקלים.
משה גפני: מאיזה סעיף?
משה גפני: בסעיפי שכר.
משה גפני: אני רוצה להבין משהו.
משה גפני: לא זה עיקר הדיון, אבל אני רוצה להבין.
משה גפני: יושב חשב והוא לא עובד החינוך העצמאי אלא הוא עובד של משרד האוצר.
משה גפני: יושב חשב החינוך העצמאי.
משה גפני: איך מגיע תת ביצוע בסעיפי שכר כזה גבוה?
משה גפני: יותר מכל המשרד עצמו, עם ה-30 מיליארד שקלים.
משה גפני: אין לי תשובה לשאלה הזאת, איך חשב שאחראי על תחום מסוים לא מצליח להגיע לתחזית ביצוע של שכר.
משה גפני: אני יכול לומר לך שבמשרד הראשי הביצוע של שכר חודשי, למעלה ממיליארד שקלים, הצלחנו להגיע לדיוק של פחות מ-10 מיליון שקלים פלוס-מינוס.
חיים אורון: היו כאן הרבה העברות.
משה גפני: לא, אל תערב את זה.
חיים אורון: כשהוא אומר מי קולע בול, השאלה היא למה הוא לא עשה העברות אצלו במשרד אם הוא ראה שהוא לא מוצאי 44 מיליון לשכר ולמה הוא לא העביר את זה.
משה גפני: העביר.
משה גפני: העברנו.
משה גפני: חלק העברנו.
חיים אורון: חלק העברנו.
משה גפני: באמצע דצמבר צפיתי שתישאר יתרה.
משה גפני: היתרה הייתה אמורה להיות הרבה יותר גבוהה.
משה גפני: משכנו 65 מיליון שקלים לרשתות ולאחר שקיבלנו את הצפי של השכר שהחשב צפה, השארנו את היתרות.
שי חרמש: אולי נתחיל עכשיו מהמקרו ולא מהמיקרו?
משה גפני: עם כל הכבוד, אתה רוצה לנהל את הישיבה?
משה גפני: תחכה.
משה גפני: בקדנציה הבאה, אולי, לא בטוח.
חיים אורון: לא, יש עוד דרכים.
משה גפני: תלוי מה יהיה עם קדימה.
משה גפני: משה שגיא, תעשה לי טובה, אני היושב ראש ואל תענה לשי חרמש עכשיו.
גדעון סער: אני מבקש אדוני היושב ראש, יושב איש מקצוע, תנו לו לתת את הסקירה במשך חמש דקות ברציפות.
גדעון סער: אחרי כן אפשר להפריע או רצוי להפריע לי כי אני נהנה מזה.
משה גפני: הוא אמר שהיה כאן תת ביצוע ומאוד מעניין למה.
גדעון סער: הוא יכול לענות לכל שאלה, אבל צריך לאפשר לו להציג את הדברים בצורה מסודרת.
משה גפני: תת ביצוע ברשתות הוא בנושא שכר של מוסדות תלמודי תורה, מוסדות הפטור, ונושא השכר של החינוך העצמאי ושכר של עובדי המעיין.
משה גפני: שם היתרה וזה נובע מתחזית שכר שהייתה גבוהה מהביצוע בפועל.
משה גפני: סך כל הביצוע של כל המשרד הראשי התיישבותי והרשתות, מגיע ל-99.7 אחוזים.
משה גפני: בסך הכל הכללי זה גם שיעור ביצוע גבוה שאם הביצוע ברשויות היה בהתאם לביצוע במשרד הראשי, היינו מגיעים לביצוע של 99.9 אחוזים.
עמי צדיק: כמה זה בכסף?
עמי צדיק: 100 מיליון שקלים?
משה גפני: סדר גודל של 100 מיליון שקלים על כל המערכת.
משה גפני: המשרד הראשי פלוס התיישבותי – 45 מיליון שקלים, והרשתות – כ-58 מיליון שקלים.
משה גפני: יש סעיפים ספציפיים שאתה רוצה להתייחס אליהם?
שלי יחימוביץ': זה הביצוע הכי גבוה מכל המשרדים.
משה גפני: כן, זה הביצוע הכי גבוה מכל המשרדים.
משה גפני: יש איזה דברים ספציפיים שאתה סבור שיש בעיה אתם בגלל תת ביצוע?
משה גפני: אני סבור שאפשר לשפר את שיעור הביצוע ברשתות, מאחר שזה גם חוזר על עצמו.
משה גפני: זאת כבר שנה שנייה שמשאירים שם יתרות יחסית גדולות למשרד הראשי.
משה גפני: אני חושב שיש כאן מקום לשיפור בעבודת התנהלות החשב בחינוך העצמאי ובמעיין.
משה גפני: אולי גם הקטע הזה של ההעברות התקציביות בשבוע הראשון של דצמבר, גם זה לא מקל על העניין.
משה גפני: יהודה קיסר, אתה רוצה להוסיף?
יהודה קיסר: לא.
משה גפני: יש עוד מישהו מהמשרד שאתה רוצה שיתייחס?
משה גפני: יש כאן מישהו מהחשב הכללי באוצר או שרק מאגף התקציבים?
משה גפני: יש מישהו ממשרד האוצר?
טמיר כהן: הם הוזמנו.
משה גפני: לא הגיע מישהו ממשרד האוצר?
גדעון סער: אתה אמרת לי לבוא ואני התייצבתי.
משה גפני: לכן עם משרד החינוך היחסים שלי הם מצוינים ועם משרד האוצר, אתה תראה את היחסים בהמשך.
משה גפני: יש עוד כמה דברים שתקועים להם כאן.
משה גפני: זה ממש לא בסדר.
משה גפני: בכלל לא בא מישהו ממשרד האוצר?
משה גפני: יהודה, היות שאתה היחיד עובד משרד האוצר שנמצא כאן כרגע, אני רוצה לומר לך שתת הביצוע ברשתות הוא מאוד פשוט.
משה גפני: שלא תהיה אי הבנה בעניין הזה.
משה גפני: הסיבה היא מכיוון שהחשב שנמצא גם בחינוך העצמאי וגם במעיין החינוך התורני, רץ ממקום למקום.
משה גפני: זאת אומרת, אין חשב במשרה מלאה בחינוך העצמאי.
משה גפני: זה שייך לילידים, לאלה שלא צריך לטפל בהם יותר מדיי.
משה גפני: מה זה מחזיקים חשב בחצי משרה שהוא רץ ממקום למקום?
משה גפני: איך קורה דבר כזה של תחזית של שכר והתחזית לוקה כמעט ב-100 מיליון שקלים.
משה גפני: הרי 50 מיליון שקלים העברנו כאן, החזרנו לאוצר במהלך חודש דצמבר, ועדיין נשארה יתרה.
משה גפני: יהודה קיסר, אתה איש מקצוע, אתה יכול לומר שיכול לקרות דבר כזה?
משה גפני: זה יכול לקרות רק בחינוך העצמאי.
משה גפני: שם זה יכול לקרות כי כך משרד האוצר מתייחס לרשת הזאת.
משה גפני: מילא אם זה היה במשרד אחר, אם זה היה במשרד השיכון, אני מבין, יש תת ביצוע של 2 מיליארד שקלים, אז יש עוד תת ביצוע של מאה מיליון שקלים, אבל כאן מדובר במשרד שהניצול שלו הוא 99.9 אחוזים.
משה גפני: שכר אי אפשר לחזות?
משה גפני: לא יודעים כמה מורים יש?
משה גפני: לא יודעים מה עלות השכר?
גדעון סער: יכול להיות שאם חשב משרד החינוך יהודה קיסר היה גם החשב שתחת פיקוחו נמצאת רשת החינוך העצמאי – ואגב, זה רעיון לא רע – החינוך העצמאי היה זוכה לאחוז ביצוע יותר גבוה.
גדעון סער: אם אתה תסכים להוביל אתי מהלך כזה שחשב משרד החינוך יהיה גם החשב שילווה את שתי הרשתות, אני יכול לערוב לכך שיהיו אחוזי ניצול הרבה יותר גבוהים ברשתות.
שלי יחימוביץ': יש מניעה שזה יקרה?
משה גפני: משרד האוצר פשוט לא רוצה.
משה גפני: יש לו מספר תקנים מוגבל והוא מקצץ ברשתות.
משה גפני: הוא לוקח חשב אחד, שם אותו על שתי הרשתות, אין קשר בין הדברים, החינוך העצמאי צריך חשב וחצי.
משה גפני: כמה חשבים את חושבת יש במשרד החינוך?
משה גפני: הוא החשב, אבל יש תחתיו סגנים ויש עוד אנשים.
משה גפני: מבקש היושב ראש או המשנה למנכ"ל, הוא אומר דחוף, בדצמבר, הוא צריך לבצע דברים, אז אומרים לו שהוא לא נמצא כי היום הוא במעיין החינוך התורני.
משה גפני: שאף אחד במשרד האוצר אצל החשב הכללי יחשוב שאנחנו לא מבינים את המסר.
משה גפני: מבינים.
משה גפני: תת ביצוע של 95 מיליון שקלים בשכר.
שי חרמש: אם אפשר, אם דנים בסעיפים הקטנים, יש לי שאלה.
שי חרמש: יש כאן תת ביצוע של 164 מיליון שקלים בחידוש מבנים וזה קצת יותר דרמטי  משכר.
שי חרמש: אולי לעניין זה כדאי לשאול שאלה.
שלי יחימוביץ': אולי קודם נשמע את הסקירה.
משה גפני: כן, אדוני השר, בבקשה.
גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני אסתפק בסקירה צנועה לעניין זה.