GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אפשר לקבל החלטה שאי אפשר לממש את התוכנית, אי אפשר לממש את התוכנית במשרד השיכון, אפשר לממש את התוכנית במשרד הקליטה, אפשר לממש אותה במשרד אחר.
משה גפני: תאמרו לנו את האמת.
משה גפני: האמת היא הדבר הכי חשוב במקרה הזה בגלל שאם הממשלה תגיע למסקנה שאכן אין תוכנית חומש לעולי אתיופיה אלא רק על הנייר ואין לזה שום משמעות מבחינה מעשית, יכול להיות שהשרים יתעשתו ויקבלו החלטה אחרת.
משה גפני: יכול להיות שראש הממשלה ושר האוצר ייכנסו לעניין.
משה גפני: יכול להיות שלא אבל יהיה לנו מה לומר.
משה גפני: הדבר הכי חמור, כאשר אני נבחרתי לכנסת היה, שעובדים עלי.
משה גפני: זאת אומרת, לא איכפת לי שיאמרו לי לא אבל כאשר עובדים עלי ואחרי כן צוחקים מאחורי גבי, אני נורא לא אוהב את זה.
משה גפני: הרבה פעמים יש לי תקלות בנושאים האלה.
משה גפני: אין בעיה, לא צריך תוכנית חומש לקליטת עולי אתיופיה, הם כבר נקלטו בארץ, הם כבר עושים ארגונים שונים כמו בכל המקומות, בסדר, אבל נגיד להם את האמת.
משה גפני: תאמינו לי שזה הכי מרגיז כאשר אני עולה מאתיופיה, אני הולך לבנק ואני מבקש את התנאים המיוחדים, והפקיד אומר לי שהוא לא יודע על מה אני מדבר.
משה גפני: זה צריך לרדת עד אחרון הפקידים בבנק.
משה גפני: זה צריך לרדת עד אחרונת התוכניות שנעשות במשרדי הממשלה.
משה גפני: חבר הכנסת מולה, אני לא מקבל שום החלטה, לא דן על כלום, הבנו את העיקרון, אין תוכנית חומש לעולי אתיופיה נכון להיום.
משה גפני: יכול להיות שמכאן ואילך תתחיל ואז אני מאוד אברך על כך.
משה גפני: 14 בפברואר אני מקבל ממך דיווח על מה אתם עושים עם הדבר הזה, ואם לא, את הפרוטוקול של הדיון הזה לא אשלח לראש הממשלה אלא אני אשלח לכל העיתונאים.
משה גפני: ראש הממשלה לא מפחיד אף אחד אבל העיתונאים מפחידים.
משה גפני: על סדר היום הצעה לסדר היום בנושא: מחאת החקלאים וסוגיית העובדים הזרים בחקלאות, הצעתם של חברי הכנסת מירי רגב, יואל חסון וחנין זועבי.
משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.
מירי רגב: כבוד היושב ראש, אני רוצה להודות לך על קיום הדיון החשוב הזה.
מירי רגב: כפי שאתה וכולנו מבינים, החקלאות בעיניי שווה ציונות.
מירי רגב: אנחנו רואים את השגריר הישראלי שהוא פרי הדר, עגבניות שונות, פלפלים וכולי.
מירי רגב: בכל הסופרמרקטים בעולם הם נמצאים וטוב שכך.
מירי רגב: שפע הפירות והירקות שאנחנו רואים בשווקים ובסופרמרקטים נובע ממחיר נמוך יחסית של הירקות והפירות.
מירי רגב: המחיר הנמוך נעוץ בין היתר בעובדה שהידיים העובדות בחקלאות הן בעצם ידי התאילנדים וזה לא משום שהחקלאים לא רוצים אחרים שיבואו ויעבדו בחקלאות.
מירי רגב: הם פנו לחיילים משוחררים, ואני יודעת את זה כדוברת צה"ל לשעבר, כאשר ניסינו לשווק את זה, אבל החיילים לא מגיעים.
מירי רגב: הם פנו למגזרים אחרים והם לא מגיעים.
מירי רגב: בעצם אין לחקלאים דרך אחרת כדי למנוע את התרסקות החקלאות אלא להעסיק עובדים זרים.
מירי רגב: כל החקלאים משלמים – אנחנו צריכים להבין את המספרים – בשנה עבור עובד זר כ-200 מיליון שקלים עם כל ההיטלים ועם כל ההוצאות.
מירי רגב: כתוצאה מהתוספת של 500 שקלים לחודש פיקדון עבור כל עובד זר, בעצם על זה הדיון, למנוע את תשלום ה-500 שקלים, הסכום יעלה ל-373 מיליון שקלים בשנה.
מירי רגב: אם אנחנו רוצים להרוס את החקלאות, בואו נאמר שאנחנו הורסים את החקלאות.
מירי רגב: לא נסבסד להם את המים, יש להם מחסור במים, נתפלל כל הזמן לקדוש ברוך הוא שלא תהיה קרה ולא יהיה חם והכל יהיה בסדר.
מירי רגב: נהרוס את החקלאות.
מירי רגב: אם אנחנו רוצים לעזור לחקלאות, ואנחנו דנים עם שר הפנים בכל מה שקשור לעובדים הזרים ולמסתננים.
מירי רגב: כל מה שלא קשור לפליטים.
מירי רגב: זה ברור לנו לחלוטין שאנחנו צריכים לשמור על הדמוגרפיה שלנו ואני הולכת אתו בעניין הזה לאורך כל הדרך.
מירי רגב: עם זאת, יש מגזרים וענפים שאנחנו צריכים להחריג אותם - אני חושבת שגם שר הפנים מבין את זה – וזאת החקלאות, הסיעוד והבנייה כי אנחנו לא מוצאים אף אחד אחר שיעשה את זה.
משה גפני: בחוק ההתייעלות אנחנו שינינו את זה.
מירי רגב: זה הכל חלק מחוק ההסדרים שאתה נשאת נאום שנגע ללבי בדיון הקודם, ואני מסכימה עם כל מילה שאמרת.
מירי רגב: אני גם חושבת שחוק ההסדרים הוא בעייתי ואנחנו מכניסים את הכל פנימה, ואנחנו לא תמיד בודקים עד הסוף את מה שאנחנו חתומים עליו.
מירי רגב: על מנת למנוע את קריסת החקלאות, אני חושבת שאנחנו צריכים להסיר את הנטל הכבד הזה מעל החקלאים ולבטל את אותו פיקדון של 500 שקלים עבור כל עובד זר וכן להמשיך ברישום של העובדים הזרים, מי מגיע, לאן הוא מגיע, לכמה זמן הוא מגיע, האם סיים את העבודה שלו במשק הוא יכול לעבור למשק אחר, ואם לא, יחזור לארץ מוצאו.
מירי רגב: אין לי בעיה עם העובדים הזרים אבל צריך להבדיל בין עובדים זרים לחקלאות שנמצאים כאן ברישום מסודר.
מירי רגב: אין גורם ואין ענף שיש בו רישום יותר מסודר לגבי העובדים הזרים כפי שקיים בענף החקלאות.
מירי רגב: אני חושבת שכולנו מבינים את חשיבות החקלאות, מבינים שיש לנו יותר מדיי עניים במדינת ישראל, מבינים את החשיבות שברגע שהירקות והפירות מתייקרים, כל המוצרים מתייקרים בהתאם לזה.
מירי רגב: אנחנו צריכים לעשות הכל כדי להוזיל את אותה תוצרת של החקלאים.
מירי רגב: אני חושבת שהוועדה הזאת ואתה אדוני היושב ראש יכול כאן להוביל מהלך שאנחנו לא נאפשר את הגבייה של ה-500 שקלים פיקדון עבור כל עובד זר.
קריאה: לחודש.
מירי רגב: לחודש.
משה גפני: חברת הכנסת חנין זועבי.
חנין זועבי: אני אולי אתבסס דווקא על ההקדמה של חברת הכנסת מירי רגב.
חנין זועבי: אני חושבת שכן צריכים להוציא מהכלל שני הענפים שהזכירה חברת הכנסת מירי רגב, החקלאות והבניין, אבל להסתכל עליהם עם תמונה ייחודית וספציפית כי כבר יש עובדים מקומיים שהם יכולים ומסוגלים לעבוד בשני התחומים האלה של החקלאות והבניין.
חנין זועבי: חברת הכנסת רגב, יש כבר רישום של אלפי עובדות ערביות שרוצות לעבוד בתחום החקלאות אבל הן לא מוצאות מקום עבודה.
חנין זועבי: יש אלפים כאלה וכבר יש רשימות.
חנין זועבי: רשימות כאלה ניתנו למשרד החקלאות.
חנין זועבי: אני מדברת על עמותת מען למשל.
חנין זועבי: מסרו לי שמות בשנת 2007.
משה גפני: מהי עמותת מען?
חנין זועבי: עמותה לעבודת ערבים, שוויון לזכויות ערבים.
רפי אוחנה: זאת לא רק עבודת ערבים.
חנין זועבי: אם כן, יש רשימות שהוגשו לשר החקלאות לפני כשנה והרשימה היא רשימה שמית בה יש שמות של אלף נשים ערביות המעונינות לעבוד בתחום.
חנין זועבי: אני מתפלאת על כך שחברי הכנסת מדברים על מחסור בעובדים כאשר יש עובדות מובטלות שדווקא כן רוצות להשתלב בשני הענפים האלה.
חנין זועבי: נשים בתחום החקלאות, ועובדים ערבים בתחום הבניין.
חנין זועבי: אנחנו מגיעים למצב אבסורדי לפיו יש נטל על המשק וכאן, ומסמך ממשלתי שאני חייבת להזכיר, נאמר ש"הרווח הפרטי מהעסקת עובדים זרים אינו מצדיק את העלות המשקית של שחיקתם של העובדים הערבים ואינו משתלם לא למעסיק וגם לא למשלם המסים".
חנין זועבי: זה מסמך ממשלתי.
חנין זועבי: אנחנו מגיעים לתמונה אבסורדית כאשר כאן יש מובטלים מקומיים שרוצים להשתלב בעבודה ויש שחיקה וניצול של זכויותיהם של העובדים הזרים ויש נטל גם על החקלאים.
חנין זועבי: אני אומרת שכאן יש משחק של וין-וין ואפשר לפתור גם את בעיית החקלאים.
מירי רגב: את צודקת, אבל זה לא קשור לעניין בו אנחנו דנים היום.
חנין זועבי: זה כן רלוונטי כאשר אנחנו מדברים על עובדים זרים, על חקלאות ועל מחסור ולא מזכירים שיש אבטלה.
מירי רגב: יש אבטלה בהרבה מקומות.
חנין זועבי: אבל אבטלה שהיא כן רלוונטית לתחום הזה והיא כן חלק מהפתרון לבעיה.
חנין זועבי: הרי מה הבעיה שאנחנו עוסקים בה?
חנין זועבי: מחסור בעובדים ולכן מביאים עובדים זרים.
חנין זועבי: עכשיו זה חלק מהפתרון שאף אחד לא מזכיר.
חנין זועבי: זה חלק מהפתרון שהוא כל כך רלוונטי והוא במוקד הרלוונטיות.
מירי רגב: אני אומרת שאנחנו צריכים גם לפתור את זה אבל הערבים עצמם מעסיקים תאילנדים.
חנין זועבי: בואו לא נשבש את הדברים.
חנין זועבי: יש אלפי מובטלים.
חנין זועבי: אני חושבת שזה כן רלוונטי וזה כן חלק מהפתרון וחלק מהבעיה.
חנין זועבי: חשוב לא לשמוט את החלק הזה ולשלב אותו כחלק מהדיון עצמו ולא כחלק מדיון אחר או כדיון אחר כשלעצמו.
חנין זועבי: זה כן חלק מהדיון.
משה גפני: אברהם הראובני, בבקשה.
אברהם הראובני: שמי אברהם הראובני, אני עובד בחברת עמיר ואני מופיע כאן מטעם לשכת המסחר.
אברהם הראובני: אני רוצה קודם כל לומר משהו לנושא המגזר הערבי וחברת מען.
אברהם הראובני: חבר'ה, זה לא כזה תמים כמו שזה נראה.
אברהם הראובני: אם אנחנו בוועדת כספים, אני רוצה שזה יהיה ברור.
שי חרמש: מספיק עם השטויות האלה.
שי חרמש: שתביא את אלף העובדות, מחכים להן.
שי חרמש: במקום אלף העובדות האלה, מגיעים אלף עובדים תאילנדים למגזר הערבי, אבל זה כבר עניין אחר.
מירי רגב: זה מה שאני אומרת.
חנין זועבי: אתה לא יודע שיש מובטלות?
שי חרמש: איך לגדל עגבניות, אני יודע.
שי חרמש: הרבה מעבר לזה, לא.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אני יושב כאן משעה 10 בבוקר ומקיים כל הזמן דיונים.
משה גפני: אתה נכנס ויוצא, וזה בסדר.
משה גפני: כך אני נהגתי כשלא הייתי יושב ראש.
שי חרמש: עשיתי את זה חד פעמית היום, אבל זה לא יחזור.
משה גפני: אני מבקש שתתחשב בי כי אני רוצה להיות תכליתי.
משה גפני: אני מבקש בלי קריאות ביניים.
משה גפני: בואו נראה אם אנחנו יכולים לעשות עם זה משהו ואם אנחנו לא יכולים לעשות כלום, נאמר את זה.
משה גפני: מר הראובני, בבקשה.
אברהם הראובני: אני אדבר בקצרה.
אברהם הראובני: אני רוצה להסביר לגבי אותה חברת מען.
אברהם הראובני: רבותיי, זה סיפור סתם.
חנין זועבי: עמותה.
אברהם הראובני: עמותה, סליחה.
אברהם הראובני: קודם כל, אני מוכרח לשאול אותך שאלה מאוד מוזרה.
משה גפני: תעצור.
משה גפני: אין חברת מען, אין עמותת מען, אין את הדיבורים של חברת הכנסת חנין זועבי, אין כלום.
משה גפני: אתה הוזמנת לוועדה, רצית להשתתף בדיון לגבי עובדים זרים בחקלאות.
משה גפני: תאמר לי מה יש לך לומר בעניין הזה.
משה גפני: אתה רוצה עוד עובדים זרים?
משה גפני: אתה חושב שצריך פחות עובדים זרים?
משה גפני: אתה חושב שלא צריך לשלם כסף?
משה גפני: תגיד את זה.
משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו לא מנהלים כאן דיאלוג.
משה גפני: אנחנו נברר את זה בסוף הדיון.
אברהם הראובני: בסדר.
אברהם הראובני: אני מקבל.
אברהם הראובני: אני חושב שה-500 שקלים האלה הם אכן ללא הצדקה.
אברהם הראובני: עלויות של עובד תאילנדי לחקלאי הן עלויות.
אברהם הראובני: אנחנו מדברים על 500 שקלים ויש כאן עוד כל מיני עלויות שהן בכלל מעבר לכל פרופורציה.
אברהם הראובני: אני רץ בין החקלאים ונפגש אתם.
אברהם הראובני: החקלאים לא עומדים בעומס הזה ובעלויות האלה.
אברהם הראובני: לא מעט חקלאים כבר הגיעו למסקנה שהם לא מסוגלים להעסיק.
מירי רגב: רק הפלשתינאים עובדים.
אברהם הראובני: גם הנימוקים ל-500 שקלים האלה, הם נימוקים שהם בכלל לא הגיוניים.
אברהם הראובני: קודם כל, אם אני צריך לשלם לתאילנדי עבור כל מיני תנאים סוציאליים, למה הממשלה קופאית לעניין הזה?
משה גפני: ולכן אתה אומר שצריך לבטל את ה-500 שקלים.
משה גפני: יש כאן את ארגון מגדלי הפרחים וצמחי הנוי.
משה גפני: רשומים רפי אוחנה, דוד ברבי ואילן שוורצברג.
משה גפני: כולכם רוצים לדבר?
אברהם דניאל: בעניין קליטת עובדים, אנחנו נמצאים במחסור גדול בעובדים ואנחנו נשמח לקבל כל עובד.
אברהם דניאל: אנחנו פעלנו רבות לקליטת ישראלים כולל פתיחת קורס ש-12 שנים עבדנו עליו והוא יצא לפועל לפני חצי שנה במכללת ספיר כדי להכשיר ישראלים לעבודה בחקלאות.
אברהם דניאל: אני רוצה להדגיש בפני החברים מה אנחנו משלמים ובאיזה נטל אנחנו נושאים.
אברהם דניאל: אנחנו משלמים אגרה למשרד הפנים, למשרד התעשייה, בעבור היתר, סכום של 1,820 שקלים לשנה.
אברהם דניאל: אנחנו היום גם נדרשים לשלם 10 אחוזים מס מעסיקים שזה בשווי של 500 שקלים, 450 שקלים לחודש.
אברהם דניאל: עכשיו המס החדש, הפיקדון החדש של ה-500 שקלים, מביא אותנו לעלות של 1,900 שקלים, אם אני אקח גם את עלות המגורים שהיא בשווי של 750 שקלים.
משה גפני: ולכן עמדתך?
אברהם דניאל: אני מסביר אותה, אבל תן לי לנמק אותה.
אברהם דניאל: גם בעניין הזה, כאשר אנחנו לוקחים את כל העלות של העובד הזר, העובד הזר עולה לנו 5,750 שקלים לחודש.
אברהם דניאל: זה סכום כבד לנו, אנחנו לא יכולים לשאת בו ומשקים נסגרים.
אברהם דניאל: בוא נלך לתפיסה של הממשלה.
אברהם דניאל: הממשלה החליטה על מסים ואגרות על מעסיקי עובדים זרים מתוך ראייה שלא יהיה כדאי להעסיק אותם ובכך ליצור מקומות עבודה למובטלים.
אברהם דניאל: הממשלה הגיעה למסקנה עם הסכם שהיא חתמה עם התאחדות חקלאי ישראל שלא מקובל עלינו, היא חתמה על כך שיישארו בסוף שנת 2015, 18,900 עובדים.
אברהם דניאל: זאת אומרת, הממשלה הגיעה למודעות.
אברהם דניאל: אם היא הגיעה למודעות שלא ניתן בלי עובדים זרים, הרי ההגיון אומר שיש לבטל את המס.
אברהם דניאל: אתן לך דוגמה שנייה.
אברהם דניאל: המהגרים הלא חוקיים, הסודנים שמגיעים, עליהם לא צריכים לשלם אם אתה מעסיק אותם.
אברהם דניאל: יש להם רשיון עבודה ולא משלמים עליהם מס.
אברהם דניאל: הם בדיוק כמו הישראלים.
אברהם דניאל: אני מבין שאתה לא רוצה שאני ארחיב את הדיבור.
משה גפני: אני הבנתי במשפט הראשון.
משה גפני: אתה נגד המס הזה.
אברהם דניאל: אבל חשוב גם לדעת למה.
אברהם דניאל: אני לא סתם אומר.
אברהם דניאל: אני אומר אדוני היושב ראש שיש אמנה שממשלת ישראל חתומה עליה מול ממשלת תאילנד.
אברהם דניאל: האמנה היא למניעת כפל מס.
אברהם דניאל: אנחנו באים ואומרים מה המטרה של האמנה, לא להפלות את העובד הזר בהשוואה לעובד הישראלי.
אברהם דניאל: כל מה שחל על ישראלי, אנחנו מוכנים, אבל זה לא נראה לנו הגיוני שהממשלה תטיל עלינו סכום של 500 שקלים, היא לוקחת מזה 15 אחוזים מס, היא לוקחת מזה דמי ניהול, היא תחלק את הכסף היכן שהיא תרצה.
אברהם דניאל: זה לא הגיוני.
אברהם דניאל: לעומת זאת, בסיעוד, אם אנחנו משווים את עצמנו לסיעוד, גם הוא עובד זר ולמה לא מגיע לו אותו הדבר?
אברהם דניאל: אני לא חושב שמגיע לו אותו הדבר, אבל אני חושב שיש להוריד את הנטל הזה מעלינו כי הוא כבד לנו מאוד.
משה גפני: רפי אוחנה.
משה גפני: אתה חולק על אברהם דניאל?
רפי אוחנה: לא.
רפי אוחנה: משפט אחד להבהרה.
רפי אוחנה: אני גר במושב אביאל.
רפי אוחנה: אנחנו קבוצה של מושבים שגרים בסמיכות לחמישה-שישה כפרים ערביים די גדולים ואנחנו לא מצליחים להביא מהכפרים האלה עובדים, לא יותר משני אחוזים עובדים או עובדות ערבים.
משה גפני: אבל אם אני אסדר לכם שיבואו?
רפי אוחנה: נקבל אותם בברכה.
משה גפני: דוד ברבי.
משה גפני: אתה חולק על הדברים שנאמרו?
דוד ברבי: לא.
דוד ברבי: אני מוסיף ואומר שלשלם בערך 40 אחוזים יותר משכר מינימום, זה מצב של הענשה ואת העונש הזה הגיע הזמן להפסיק אחרי הרבה שנים.
דוד ברבי: אם הסכימה ממשלת ישראל את הצורך לבטל את ההענשה, כי היא הסכימה על 18 אלף עובדים, אנחנו צריכים 50 אלף.
חנין זועבי: תחפשו.
דוד ברבי: אם הייתי יכול לענות, הייתי אומר שהם מגיעים וזה בלי תשתית העובדים התאילנדים, המינימום שקבעה הממשלה, אין מקום להעסיק אף אחד.
מירי רגב: הממשלה קבעה 18 אלף ועליהם מטילים מס, כדי להכניס מסים עקיפים למשרד האוצר.
דוד ברבי: ידוע גם – ואלה מספרים מדויקים – שעל כל עובד תאילנדי, בהיקף מועסקים ארבעה או חמישה ולא צריך לשכוח את זה למרות שכל הזמן שוכחים את זה.
משה גפני: אילן שוורצברג.
משה גפני: אתה בעד ה-500 שקלים?
אילן שוורצברג: אני נגד.
משה גפני: כולנו כבר השתכנענו.
אילן שוורצברג: אני חקלאי.
אילן שוורצברג: אני מעסיק לא מעט עובדים, גם ישראלים וגם תאילנדים, וממוצע גיל העובדים הישראלים שלי הוא מעל גיל 60 כי אי אפשר להשיג עובדים אחרים לחקלאות בארץ ממגזר כלשהו.
אילן שוורצברג: יש לי חברים במגזר הערבי שהם חקלאים והם בעצמם מעסיקים תאילנדים כי הם לא מצליחים להשיג עובדים ישראלים.
משה גפני: עורך דין סער פאוקר, אתה בעד ה-500 שקלים?
סער פאוקר: זה לא עניין של בעד או נגד.
סער פאוקר: אני רוצה להבהיר נקודה שלא עלתה כאן.
סער פאוקר: אני נגד זה שיוסיפו תשלומים לחקלאים.
משה גפני: אמרו לי על עורכי הדין שכאשר אתה שואל אותם שאלה ורוצה לקבל תשובה של כן או לא, הם מתחילים לומר שהם רוצים להסביר.
משה גפני: לפני שאתה מסביר, תאמר לי כן או לא.
משה גפני: אתה בעד ה-500 שקלים או נגד?
סער פאוקר: אני נגד תוספת תשלומים על החקלאים.
מירי רגב: אז אתה נגד.
סער פאוקר: למען ההגינות – וזה חשוב להזכיר, כי האוצר לא נמצא כאן.
מירי רגב: למה האוצר לא נמצא כאן?
משה גפני: היא לא הרגישה טוב.
מירי רגב: ואין לה מחליף?
משה גפני: תכף תראי שאין בה צורך בדיון הזה.
סער פאוקר: כבוד היושב ראש, למען ההגינות חשוב לי לומר שדה-500 שקלים הם חלק מהסכם שנחתם על ידי התאחדות חקלאי ישראל שאני לא מייצג אותה אבל היא חתמה על הסכם והיא לא מתייחסת לזה.
סער פאוקר: ב-12 במאי נחתם הסכם שה-500 שקלים הם חלק ממנו.
סער פאוקר: קודם כל, מבחינת עובדות, אלה העובדות.
סער פאוקר: ההסכם הזה לשיטתנו לא מקוים על ידי הממשלה או מקוים באופן חלקי וחסר, בין היתר בכך שבהסכם היה סעיף ספציפי ומפורש שאומר פתיחת שמים מיידית, ב-12 במאי 2009, אבל עד היום השמים לא נפתחו באופן מלא.
סער פאוקר: אני רוצה לומר עוד משהו לגבי ה-500 שקלים.
סער פאוקר: התכלית של ה-500 שקלים מבחינה משפטית היא גם כדי להבטיח את יציאתו של העובד הזר בזמן וגם לצורך מה שנקרא תנאים סוציאליים.
סער פאוקר: אנחנו לא מתנגדים, להפך, תומכים, בכך שהעובד יהיה זכאי לתנאים סוציאליים כמו שהוא זכאי לתשלום עבור ימי העבודה, אבל לא יכול להיות שהחקלאים מצד אחד יתחייבו – והם התחייבו, למרות שזה לא מקובל על חלק גדול מהחקלאים, אבל אבו וילן חתם על ההסכם – לא יכול להיות שגם אנחנו נתחייב ל-18,900 עובדים, מספר שמהווה ירידה של שליש במספר העובדים הזרים, נתחייב ל-500 שקלים, ומה נקבל בתמורה?
סער פאוקר: נקבל את זה שהעובדים לא מגיעים, מצבם הכלכלי של החקלאים הוא הרבה יותר גרוע ואנחנו למעשה מפסידים משני הכיוונים.
סער פאוקר: לכן הדרישה שלנו היא, בהמשך לשאלתך, בנסיבות העניין אנחנו חושבים ש-500 שקלים לא צריך לעבור ואנחנו נגד תשלום הסכום הזה.
מירי רגב: המעביד גם מפריש לפיצויים.
אברהם דניאל: אנחנו מוכנים להקריא מה אומר החוק הישראלי.
סער פאוקר: אנחנו לא נגד תנאים סוציאליים.
סער פאוקר: לגבי מען.
סער פאוקר: לי יש ניסיון אישי חיובי עם מען, אבל הם לא נמצאים בכל הארץ.
סער פאוקר: נעשה ניסיון.
סער פאוקר: אנחנו יזמנו.
סער פאוקר: אני בתפקיד הקודם שלי הייתי היועץ המשפטי של כל חקלאי הפריפריה ויזמנו פנייה ל-מען, עשינו אתם לא ישיבה אחת ולא שתיים, הבאנו אותם למשרד התעשייה ומה לעשות, זה לא הסתייע ולא בגללנו.
סער פאוקר: זה לא הסתייע בגלל נסיבות אובייקטיביות ואם אתה רוצה, אנחנו נעביר אליך את החומר.
משה גפני: תכף נטפל בעניין הזה.
משה גפני: ירון סלומון מתנועת האיחוד החקלאי.
ירון סולומון: קודם כל, אני בעד לשלם כחוק.
ירון סולומון: במדינת ישראל יש חוק.
ירון סולומון: הנגזרת של התנאים הסוציאליים וכולי, זה מגובה המשכורת.
ירון סולומון: אם עושים את החישוב נכון, זה הרבה פחות מ-500 שקלים.
ירון סולומון: ואם כן, לשם מה זה בא?
ירון סולומון: יש חוק כזה או חוק אחר?
ירון סולומון: בכל מקרה, אני מסכים לעניין הזה שמדינת ישראל הסכימה בפעם הראשונה בהיסטוריה שצריכים עובדים זרים בחקלאות וסיכמו מה שנקרא על הסדר של 18,900 עובדים.
ירון סולומון: שבבקשה המדינה גם תקיים את החלק השני.
ירון סולומון: אנחנו מוכנים לשלם כחוק ולכן אני נגד העניין הזה של הטלת ה-500 שקלים.
משה גפני: מאיר שפיגלר, בבקשה.
שי חרמש: מאיר שפיגלר לא אחראי לאגרות, לקנסות ולהכבדת היד הפיננסית על החקלאים.
שי חרמש: שיירשם בפרוטוקול שהוא איש יקר.
מאיר שפיגלר: אני אומר כמה דברים.
מאיר שפיגלר: בהתייחס לדברים שנאמרו כאן, אני אחלק את דבריי לשניים.
מאיר שפיגלר: קודם כל, לגבי הסיפור של ה-26 אלף, ה-18,900 אמורים להיות בשנת 2015.
מאיר שפיגלר: אנחנו מדברים כעת על 2010, על 26 אלף, כך שלפחות ככל שהדבר נוגע למוסדות המדינה – לענייננו משרד הפנים – ההסכם ממומש הלכה למעשה, למעט נסיבות אובייקטיביות שהנוכחים כאן, וגם אלה שאינם נוכחים כאן, יודעים אותן טוב מאוד, והן לא תלויות אפילו כל כך בנו אלא תלויים דווקא בנכר, כלומר, במסגרות שפעילות בנושא של העובדים הזרים בתאילנד.
מאיר שפיגלר: לכן חלק מהתהליך של הבאת עובדים זרים מתאילנד לכאן, הוא כרגע נמצא בקשיים מסוימים.
מאיר שפיגלר: אנחנו מקווים לסיים את ההתמודדות עם הסוגיה הזאת בקרוב.
מאיר שפיגלר: ככלל, מבחינת משרד הפנים, אין מניעה, כמובן על בסיס השלמת התהליך של קבלת אישור להביא עובדים זרים מתאילנד, לממש את כל המכסה של ה-26 אלף עובדים.
מאיר שפיגלר: לראיה, עד לאחרונה, בחודש וחצי האחרונים, נכנסו כ-998 עובדים זרים בחקלאות מתאילנד.
מאיר שפיגלר: יש עוד כ-460 או 470 שנמצאים בקנה שקיבלו אשרות כניסה, אלא שחלק מאשרות הכניסה הן של אותן חברות שלא נותנות את האפשרות בתאילנד לספק להן את העובדים ולהביא אותם לארץ.
מאיר שפיגלר: ראוי שתדעו את הנתון העובדתי הזה.
מאיר שפיגלר: באמת יש מאבק והמאבק הזה הגיע לכדי ישיבות רבות משתתפים, כמעט משישה משרדים ממשלתיים, כולל משרד המשפטים, משטרת ישראל וכולי, במשרד הפנים.
מאיר שפיגלר: אנחנו מנסים לעשות את הכל כדי להסיר את העננה הזאת מעל כל הנושא של הבאת עובדים זרים בחקלאות מתאילנד או ממדינות אחרות לישראל ומקווים מאוד שזה יהיה בעתיד הנראה לעין.
מאיר שפיגלר: לעניין ההיטלים והפיקדון בו מדובר, אני חושב שכדאי ללכת לאו דווקא על הפיקדון.
מאיר שפיגלר: הפיקדון הוא בעצם תחליף לתנאי פרישה ואמר את הדברים בצורה מלאה עורך דין סער פאוקר ואין לי מה להוסיף על הדברים שהוא אמר.
מאיר שפיגלר: אני הבנתי ממר דניאל שאתם דווקא באתם בעיקר להשיג על ה-10 אחוזים היטל העסקה ולא על ה-500 שקלים פיקדון.
אברהם דניאל: על הכל.
אברהם דניאל: אנחנו מדברים על הכל.
מאיר שפיגלר: כידוע לכולם כאן זה דבר שנקבע בחוק ההסדרים.
מאיר שפיגלר: כמו שקיבלו החלטה, אפשר גם לשנות אותה.
מאיר שפיגלר: כמובן אני לא הגורם הרלוונטי לעניין זה.
מאיר שפיגלר: אני בוודאי אמור לעשות הלכה למעשה את מה שקובעת ממשלת מדינת ישראל וזו החלטת ממשלה.
מאיר שפיגלר: לכן בהקשר הזה אני לא קובע.
מאיר שפיגלר: זו החלטת ממשלה.
מאיר שפיגלר: זה על בסיס החלטת ממשלה שאחר כך הגיעה וקיבלה את אישור הכנסת.
משה גפני: במקרה הזה זה חוק.
מאיר שפיגלר: לכן כמובן שבהקשר הזה, אני אמור לבצע הלכה למעשה את מה שקובעים הגורמים המוסמכים.
מאיר שפיגלר: יש בכל זאת תוחלת לסיפור של ה-500 שקלים או ה-400 שקלים או ה-700 שקלים.
מאיר שפיגלר: התוחלת היא כפולה.
דוד ברבי: תגיד 150 מיליון שקלים.
דוד ברבי: קל לכם לומר 500 שקלים, אבל מה זה 500 שקלים?
דוד ברבי: תגיד 150 מיליון שקלים שהחקלאים המסכנים צריכים לשלם.
דוד ברבי: תחשבו על זה שוב.
דוד ברבי: אני משלם את השיק.
מאיר שפיגלר: נכון, אבל עובדתית זה 500 שקלים.
משה גפני: עזוב את מאיר שפיגלר.
משה גפני: הוא צריך לומר את הדברים המקצועיים ואנחנו נחליט מה אנחנו עושים.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה התפקיד שלך.
משה גפני: זאת אומרת, אתה מופקד על העניין של העובדים הזרים וכולי.
משה גפני: אם למשל אני אביא לך רשימות מ-מען, הנשים הערביות שרוצות לעבוד בחקלאות, אתה תוכל לקחת את הרשימות האלה ולהעביר אותן לחקלאים ולראות אולי אפשר לספק להן עבודה?
שי חרמש: הרשימות נמצאות אצל החקלאים.
שי חרמש: לשם כך אנחנו לא צריכים את מאיר.
שי חרמש: אנחנו עובדים ישר מול מען.
משה גפני: מי זה אנחנו?
שי חרמש: אנחנו החקלאים.
משה גפני: אני הבנתי שאתה בליכוד.
משה גפני: איך נהיית חקלאי פתאום?
שי חרמש: יש חקלאים גם בליכוד ואני לא בליכוד.
חנין זועבי: מה אתה כחקלאי עושה עם הרשימות האלה?
שי חרמש: הרב גפני, תברך שלא הייתי היום.
חנין זועבי: לא עשית כלום עם הרשימות.
משה גפני: נברר לגבי הרשימות.
מירי רגב: זה לא רלוונטי.
חנין זועבי: זה כן רלוונטי.
חנין זועבי: אני לא מבינה למה את אומרת שזה לא רלוונטי.
משה גפני: חברת הכנסת זועבי, את רוצה להתייחס אלי?
משה גפני: אני הולך לטפל בבעיה הזאת שהעלית שהיא לא קשורה כל כך לנושא הדיון אלא היא קשורה בעקיפין.
משה גפני: אני הולך לטפל בזה.
משה גפני: אני לא משאיר את זה בצד.
משה גפני: שאלתי את מאיר שפיגלר, היות שאני חבר שלו ואני יודע שהוא איש מוכשר ורציני, אני רוצה לברר אתו כמה דברים.
משה גפני: מאיר, אני רוצה לדעת במסגרת התפקיד שלך.
משה גפני: העלו כאן החקלאים והעלתה כאן חברת הכנסת מירי רגב, אבל בעיקר עכשיו החקלאים, את הנושא של 500 שקלים.
משה גפני: אתה יכול להסביר את ה-500 שקלים, בסדר.
משה גפני: מצב החקלאות הוא בכי רע.
משה גפני: יש מציאות מאוד מאוד קשה.
משה גפני: השאלה אם במסגרת המכלול, האם זה שייך לתפקיד שלך?
משה גפני: במסגרת המכלול שהחקלאים צריכים לשלם, האם ניתן להקל עליהם?
משה גפני: הרי המדינה מסכימה שצריך להביא עובדים זרים, ואני באמת, כמו מירי רגב, אחרי שהיא אומרת, אין אחריה ולא כלום, גם אני מסכים עם המדיניות של שר הפנים לגבי עובדים זרים.
משה גפני: אם מירי רגב אמרה, אני חייב לקבל את זה, אפילו אם הייתי חושב לכתחילה אחרת.
משה גפני: אני מסכים עם המדיניות הזאת, אבל אתה לא סבור שהעומס שמטילים בעניין הזה על החקלאים הוא כבד מנשוא?
מאיר שפיגלר: אני אשיב לך מהסוף.
מאיר שפיגלר: קודם כל, זה קשור ליחידת הסמך לעובדים זרים.
מאיר שפיגלר: מדובר בתנאים להבאת עובדים זרים והעסקתם בארץ וזה חלק בלתי נפרד מהמכלול הזה.
מאיר שפיגלר: לגבי סבור או לא סבור, כפי שאתה יודע, כמי שמכיר אותי זמן רב, יש גורמים שצריכים לתת את התשובה לעניין זה כי מדובר במדיניות ולא מדובר במעשה מקצועי בלבד.
מאיר שפיגלר: לכן זה גם היה בוועדת הכספים של הכנסת שאתה למיטב זיכרוני אז עמדת בראש הוועדה ואתה גם העברת בין היתר את הדיונים ואחר כך את החקיקה בנושא.
משה גפני: צמצמנו.
מאיר שפיגלר: לא, זה צומצם עוד לפני כן.
משה גפני: לא, בחוק ההתייעלות.
מאיר שפיגלר: ההיטל ירד, נכון.
מאיר שפיגלר: ההיטל ירד מ-15 ל-10 אחוזים.
מאיר שפיגלר: לא הוסיפו להיטל, אם אני לא טועה.
שי חרמש: רצו להעלות אבל לא העלו.
שי חרמש: אף אחד לא הוריד כלום.
משה גפני: הגיע לכאן חוק התייעלות.
שי חרמש: רצו לייקר ולא נתנו.
קריאה: זה ירד עוד קודם, בהסכם.
שי חרמש: הם רצו 15 אחוזים ונשארו 10 אחוזים.
קריאה: זה לא הגיע לכאן.
קריאה: זה ירד בהסכם.
משה גפני: מה שאומר חבר הכנסת חרמש הוא שאנחנו מיותרים כאן.
משה גפני: זאת אומרת, אם לא היינו עושים שום דבר, היה הסכם וגמרנו.
משה גפני: זאת אומרת, היה נשאר כך כמו שסוכם והכל בסדר, ואנחנו בעצם לא עשינו כלום.
שי חרמש: פחות או יותר.
משה גפני: מאיר שפיגלר, תמשיך.
משה גפני: אני חולק על חבר הכנסת שי חרמש.
שי חרמש: בעניין הזה.
משה גפני: היו דיונים אצלי בחדר גם על הנושא של החקלאים, גם על הנושא של הבנייה וגם על הנושא של הסיעוד היו דיונים וזה ירד אצלי בחדר.
קריאה: על הקנסות.
משה גפני: על הקנסות.
משה גפני: בניגוד לך, אני לא מרגיש מיותר.
משה גפני: בעניין הזה.
מאיר שפיגלר: צריך לציין שלעניין תאגידי בניין כן העלו ל-15 אחוזים ולגבי החקלאות לא העלו בכלל.
מאיר שפיגלר: זה בדיוק מה שהיה אז.
קריאה: בבניין הם מגלגלים את זה למחיר הדירות, אנחנו לא יכולים לגלגל את זה.
משה גפני: הדיאלוג הסתיים.
משה גפני: עכשיו דבר לגופו של עניין.
מאיר שפיגלר: אני אומר שוב, יש את המקומות בהם אמורים לדון בכל דבר.
מאיר שפיגלר: ההחלטות לעניין זה נקבעות בעצה אחת.
משה גפני: אם אתה היית מקבל החלטות, איזה החלטה היית מקבל?
מאיר שפיגלר: אתה יודע שאתה גורר אותי.
משה גפני: לא, אני רוצה את דעתך המקצועית.
מאיר שפיגלר: דעתי המקצועית היא שכל מה שנוגע להחלטות הממשלה, אנחנו מממשים הלכה למעשה.
משה גפני: משרד החקלאות.
שמואל סגל: אני מבקש לדבר רק על דבר אחד, בעקבות הדיון שהתקיים הבוקר בנושא של חוק ההסדרים.
שמואל סגל: מונתה ועדה בראשות פרופסור אפשטיין והיא הגיעה למסקנה שעד 2014 צריכים לרדת ל-3,000 עובדים רק לערבה ולרמת נגב.
חנין זועבי: במקום כמה?
שי חרמש: 27,500.
שמואל סגל: 27,500.
שמואל סגל: היו כל מיני דיונים.
שמואל סגל: להוריד 90 אחוזים.
אברהם דניאל: דרך אגב, אין לנו בעיה עם זה.
אברהם דניאל: שיחליטו לסגור את החקלאות, אין לנו בעיה.
משה גפני: אבל מדובר על זה שיהיו 18 אלף.
שי חרמש: לא, זה ההסכם.
אברהם דניאל: 18,900.
מאיר שפיגלר: ברשותך, אני מתנצל על ההתפרצות, פרופסור אפשטיין לכל אורך הדרך מנסה להוביל פיילוט של עובדים עונתיים.