GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: יש המון דברים שאפשר לעשות.
משה גפני: צריך לפתוח את הנושא של נישואים וגירושין.
משה גפני: מי שרוצה דתי, דתי, מי שלא רוצה, שילך לרפורמים ויעשה הצגות.
משה גפני: אפשר לפתוח את התחבורה הציבורית בשבת ומי שרוצה, שייסע, מי שלא רוצה, שלא ייסע.
משה גפני: צריך שאנשים ייסעו במכוניות פרטיות?
משה גפני: יש לי סדרה ענקית של דברים.
משה גפני: הראש שלי הרי הוא ראש חילוני אלא שאני חרדי ואני מתגאה בזה.
משה גפני: מבחינה חילונית, כל המגבלות האלה, אנחנו נמצאים בעידן מודרני ואין בעיה.
משה גפני: אפשר ללכת על ההגיון שלך ובוא נלך אתו.
משה גפני: המשמעות של העניין היא לא זמן רב אלא זמן די קצר – אין לנו מדינה יהודית כאן ואין לנו מדינה בכלל ואני אומר לך מדוע.
משה גפני: קודם כל, הטענה של הערבים צודקת.
משה גפני: הם טוענים שאתה יושב על קרקעות שלהם, כולנו יושבים על קרקעות של הפלשתינאים.
משה גפני: כמו שאתה לא מסכים ביהודה ושומרון, הם גם לא מסכימים בחיפה.
משה גפני: מה אנחנו טוענים?
משה גפני: אנחנו טוענים שזו המדינה של העם היהודי.
משה גפני: זאת מדינה שניתנה לנו אלפי שנים קודם.
משה גפני: אם אנחנו לא מדינה יהודית, אני לא יודע מה יהיה עם הנכדים שלך.
משה גפני: אתה יודע, אני כבר מתחיל לחשוש מה יהיה עם הנכדים שלי.
משה גפני: לא יהיה כאן שום סממן ושום צביון יהודי.
משה גפני: לכן אני בעד לאשר את הפנייה לרכבת.
חיים אורון: גפני, תחשוב בלילה על תשובה יותר טובה.
חיים אורון: יש לך.
חיים אורון: אתה מסוגל לתת תשובה יותר טובה מאשר לשלוח אותי.
משה גפני: אני לא שולח אותך לשום מקום.
משה גפני: מתגברת המגמה לחסל את המדינה הזאת.
חיים אורון: אם היה רב – אני לא רוצה לומר כאן מילה לא יפה – לא לב ולא ראש אלא אבר אחר, שהיה אומר שהוא רוצה מדינה יהודית והוא לא רוצה לשחק את המשחק העקום שעל הכביש מבאר שבע לתל אביב נוסעות מכוניות.
חיים אורון: הוא עוד יבוא פעם הרב הזה.
משה גפני: תסלח לי, עם כל הכבוד, אם אתה מפעיל את הרכבת בשבת, המשמעות של העניין היא מאוד פשוטה: הם צריכים את המוסכים, הם צריכים את התיקונים, הם צריכים את כל הדברים ויש תגובת שרשרת.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שאדם ששומר מסורת, אדם ששומר שבת, לא יכול להתקבל לעבודה ואם הוא מתקבל לעבודה, הוא יהיה בדרג מאוד נמוך מכיוון שיצטרכו עובדים שיעבדו בשבת.
משה גפני: אתה פותח את הכל ולא נשאר כאן זכר וסממן לשבת.
חיים אורון: אתם בונים עולם.
חיים אורון: זה בלוף.
משה גפני: אתה צריך גם לחשוב בלילה.
משה גפני: אני אומר לך שהיום הציבור הדתי במקומות רבים, לא רק הציבור הדתי אלא הציבור המסורתי ששומר שבת, שומר שבת ברמה הכי נמוכה של שמירת שבת, לא רוצה לעבוד בשבת, יש לו היום בעיה במקומות רבים להתקבל לעבודה.
חיים אורון: בזה אני שותף לך.
משה גפני: מה אתה שותף?
משה גפני: אתה אומר לי לפתוח גם את הרכבת בשבת.
משה גפני: אתה מכניס עוד סקטור שלם לעניין בגלל שאם הרכבת עובדת בשבת, התחבורה הציבורית עובדת בשבת, הקיוסקים יעבדו בשבת, המוסכים יעבדו בשבת וכולי.
חיים אורון: לא יהיה נוסע אחד פחות.
חיים אורון: תקשיב טוב.
משה גפני: אתה טועה בעניין הזה.
אמנון כהן: בכל העולם ביום ראשון סגורים וכאן סגורים בשבת.
משה גפני: באופקים, בשבת בשעה 4 אחר הצהרים, עמד בתחנה יהודי עם כיפה, ואני מספר לך סיפור מהחיים וזה לא סיפור יחיד שלי.
משה גפני: אני ירדתי אליו מהבית ושאלתי אותו מה הוא עומד.
משה גפני: הוא אמר שאגד נוסע עכשיו, אז כבר לא שבת.
משה גפני: רבותיי, לאחר שקיבלנו הסברים ממנכ"ל הרכבת, אנחנו מצביעים.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 758 – אושרה פה אחד אדוני המנכ"ל, אני מודה לך.
משה גפני: פניות מספר 763 ו-764
רביב סובל: במסגרת ההסכם הקואליציוני של סיעת ש"ס נותרו עוד 9 מיליון שקלים שלא חולקו והם מחולקים במסגרת הפנייה הזאת לצרכים שונים בתוך מערכת החינוך – לשעות לימוד למבוקר שאינו רשמי, הן לטובת תוכניות לזהירות בדרכים, לתוכניות לטיפול בפרוייקטים של חינוך מיוחד, תרבות יהודית.
משה גפני: אני רואה שהם נתנו גם לחינוך העצמאי בגלל שיש ברוך גדול בנושא של החינוך המיוחד בחינוך העצמאי.
רביב סובל: אכן.
רביב סובל: מי שמקצה את המשאבים, זה משרד החינוך.
רביב סובל: אנחנו הקפדנו להכניס את זה בהתאם לפרופורציה.
משה גפני: כן, השר נהרי אמר לי.
אמנון כהן: אנחנו תמיד מחלקים לכל המגזרים.
משה גפני: לא, אל תיסחף.
משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן, אל תיסחף בעניין הזה ואל תפתח פצעים.
משה גפני: על כל פנים, אתם עמדתם על זה.
משה גפני: השר נהרי סיפר לי את זה ואני מודה לך ולו על העניין הזה.
משה גפני: זה פותר את הבעיה של החינוך המיוחד?
רביב סובל: אני חושב שכן.
רביב סובל: אלה המספרים שקיבלנו ממשרד החינוך.
משה גפני: התקציב הזה הוא רק ל-2009.
משה גפני: זאת אומרת, הוא לא ל-2010.
רביב סובל: תש"ע.
רביב סובל: לשנת הלימודים תש"ע.
משה גפני: לחינוך העצמאי זה לא יספיק.
משה גפני: שאלתי גם את השר נהרי.
משה גפני: החינוך המיוחד עומד בפני קריסה.
משה גפני: אני שאלתי לגבי החינוך העצמאי.
משה גפני: תראה מה סופג ילד בחינוך החרדי.
משה גפני: אמרו לי בחינוך העצמאי שהם מתנגדים להעביר את הכסף הזה מההסכם הקואליציוני.
משה גפני: הרי יש חוק, אלה הרי ילדי שילוב, אלה ילדי חינוך מיוחד.
משה גפני: מה זאת אומרת משרד החינוך לא מתקצב את זה?
משה גפני: אני שאלתי את פינסקי, שאלתי במשרד החינוך, שאלתי אותו לפני חודש, פנו אלי מנהלי בתי ספר וגם עיריות.
משה גפני: הוא אמר שבאמת הם עובדים על העניין הזה.
משה גפני: מה זה עובדים על העניין הזה?
משה גפני: הם מבקשים ממני שאני אדבר אתך.
משה גפני: זאת אומרת, אתה שם לב?
משה גפני: שואלים אותי בחינוך העצמאי למה זה מכסף קואליציוני.
רביב סובל: השאלה היא לא אם זה לא כסף קואליציוני או לא כסף קואליציוני.
משה גפני: אני מודה לך על העניין הזה.
רביב סובל: לא, אתה לא צריך להודות לי.
רביב סובל: זה כסף של ש"ס.
משה גפני: אמרתי שאני מודה לשר נהרי ואני מודה ל-ש"ס.
אמנון כהן: לאלי ישי.
משה גפני: הוא אמר לי לומר אלי ישי.
משה גפני: לאלי ישי.
משה גפני: באמת, למה זה כסף קואליציוני?
רביב סובל: הסוגיה של הקצאת משאבים לחינוך המיוחד היא סוגיה בהחלט סבוכה מאוד כיוון שמצד אחד הצרכים הם תמיד גדולים הרבה יותר מאשר כמות המשאבים שניתן להקצות, כיוון שהקריטריונים הם מאוד מאוד גמישים והנטייה היום היא להשתמש יותר ויותר בפתרונות של חינוך מיוחד.
רביב סובל: לכן למשרד החינוך יש בעיה של, נקרא לזה, התאמה בין כמות המשאבים שהוא יכול להקצות לטובת החינוך המיוחד וזה לא רק במעיין החינוך התורני אלא בכלל במערכת החינוך.
רביב סובל: אתה יכול לבדוק.
רביב סובל: הבעיה הזאת קיימת בכלל.
משה גפני: נכון, אבל כאן היא הרבה יותר חריפה.
רביב סובל: אני לא יודע אם זה יותר חריף או לא כי אין לי את כל הנתונים.
חיים אורון: אם זה יותר חריף, אתה אומר שבלי הכסף הקואליציוני הילדים בחינוך העצמאי מקופחים בחינוך המיוחד.
משה גפני: אם לא כסף שעובר עכשיו, בתוך חודש, ואולי אפילו פחות, מפסיקים את ילדי השילוב.
חיים אורון: אני שואל שאלה אחרת.
חיים אורון: הטענה שלכם שאתם מקופחים, אפשר לקבל על זה נייר?
משה גפני: אני אתן לך בתוך יום.
חיים אורון: השוואה בין שלושה ילדים בשלושה מקומות.
חיים אורון: כי אז אני מציע לכם ללכת ישר לבית המשפט.
משה גפני: אבל אנחנו לא נלך.
חיים אורון: למה לא תלכו?
משה גפני: אנחנו לא סומכים על בית המשפט.
חיים אורון: אתם תלכו.
משה גפני: אנחנו לא נלך.
משה גפני: אנחנו נקבל פסיקה של השופט חשין.
משה גפני: קיבלנו פסיקה של השופט חשין שהילד החרדי לא צריך לקבל הזנה בגלל שהוא בחר חינוך אחר.
חיים אורון: פעם אחת אני מכיר עמדה השוואתית כזאת.
משה גפני: אני אומר לחינוך העצמאי לא ללכת לבג"ץ.
חיים אורון: עשה אותה לא אחר מאשר שר המשפטים דהיום נאמן לפני שהיה נהרי של אז והמסמך הזה הוכיח שהם לא מקופחים.
חיים אורון: נאמן.
משה גפני: זה שאמר שהישיבות הם גנבים.
משה גפני: תבוא אתי לפעילות יום אחד, ואתה תראה.
משה גפני: תבוא ותראה על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: אנחנו המופלים, אפילו עוד לטובה.
חיים אורון: תעבירו את זה כבר.
חיים אורון: תעיז להצביע נגד.
משה גפני: אלי, אני מבקש עד מחר לקבל נייר.
משה גפני: אני רוצה לדעת השוואה בין הילד בחינוך המיוחד, בחינוך הממלכתי, לבין הילד בחינוך העצמאי.
משה גפני: אני רוצה השוואה כספית לראות כי יש טענה בוועדת הכספים שהילד החרדי מקבל יותר.
משה גפני: אני מבקש לקבל נייר עד מחר.
משה גפני: שלום ולהתראות.
שי חרמש: מי זה אלי?
משה גפני: מה איכפת לך?
שי חרמש: אני חבר ועדה.
משה גפני: העוזר של השר נאמן.
משה גפני: אני מכיר גם את הילדים.
משה גפני: אני יודע על מי מדובר.
רביב סובל: אני לא אומר שאתם מופלים לטובה ואני לא אומר שאתם מופלים לרעה.
רביב סובל: אני רוצה רק לומר דבר אחד.
משה גפני: דבר עם משרד החינוך ותשמע.
רביב סובל: בכל מערכת החינוך השמיכה היא קצרה במובן זה שהיכולות לספק את כל מגוון הרצונות בתחום החינוך המיוחד שרק הולכים וגדלים בשנים האחרונות בגלל כל מיני סיבות - יש כאן טרנדים מסוימים ברמה החינוכית - והם מקשים מאוד על משרד החינוך לענות על מכלול הצרכים בכלל מערכת החינוך.
רביב סובל: לכן המשרד לא מסוגל לענות על כל הבקשות שעולות מהשטח במובנים האלה והוא מקצץ בחינוך, למיטב ידיעתי גם בחינוך הרשמי וגם בחינוך העצמאי.
משה גפני: מה שאתה אומר, נכון.
משה גפני: בדקתי את זה ואני בעניין הזה הרבה זמן.
משה גפני: כאן זה נעשה הרבה יותר גרוע.
רביב סובל: אפשר להביא את אנשי משרד החינוך.
משה גפני: אני יכול גם להסביר את זה.
משה גפני: אתה צריך לבוא אתי לאלי, אתו דיברתי, שהוא מנהל בית ספר בחדרה ואתה תראה את הילדים ואתה תראה מה הוא מקבל.
חיים אורון: אני יכול להראות לך בית ספר אחר בחדרה ולא בזיסר אזרקה, ותשמע ממנהל בית הספר טענות מאוד דומות.
חיים אורון: יש לכם רוב.
משה גפני: אתה מצביע בעד.
משה גפני: אוי ואבוי אם אתה מצביע נגד.
יצחק וקנין: חיים, אל תצביע נגד.
משה גפני: אתה מצביע נגד?
חיים אורון: תקשיב לי רגע.
חיים אורון: הבעיה הגדולה שלי היא - למה אני אומר את זה ולמה אמרתי את זה אתמול לליצמן שרביב מאוד תומך בו עכשיו – שאתם שותפים לזה שדופקים חלשים בחלשים, כל פעם במקום אחר, כי אתם לא מתייצבים יחד אתנו להגן על כל החלשים ביחד.
חיים אורון: כאשר אנחנו מדברים על חינוך מיוחד, על 100 מיליון שקלים, אתם לא מצביעים כי קונים אתכם ב-7,5 מיליון שקלים.
חיים אורון: אם הייתם אומרים להם אין, בלי תקציבים לחינוך המיוחד כולו, אין תקציב, היה גם לכם וגם לכולם.
משה גפני: אתה צודק במאה אחוזים.
אמנון כהן: זה דיון עקרוני.
חיים אורון: מה נשאר לי כאן?
חיים אורון: רק דיונים עקרוניים.
משה גפני: בזה אתה ממש משכנע אותי.
משה גפני: אני הולך בדרך הזאת אבל הם עוצרים אותי בדרך ואומרים לי שאני אדאג לעצמי.
משה גפני: הם אומרים לי את זה.
משה גפני: אני מנסה.
משה גפני: באמת, אתה צודק ואני מסכים אתך במיליון אחוזים.
משה גפני: כך אנחנו צריכים לנהוג.
משה גפני: לאט לאט אני מקבל אומץ, אבל אז בא רביב סובל ומכניס לי נבוט על הראש ומשכיב אותי בחזרה.
משה גפני: אני אצא מזה.
משה גפני: אני מבטיח לך בעזרת השם.
משה גפני: בלי נדר, אני אומר לך שאני יוצא מזה.
משה גפני: אתה צודק מאה אחוזים.
משה גפני: זה מה שצריך לעשות ואז אתם תלמדו.
משה גפני: אנחנו יודעים להילחם.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 763 ו-764 – אושרו פה אחד תודה רבה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את מנכ"ל משרד האוצר, חיים שני.
משה גפני: אני מקדם בברכה כמובן את מנהל רשות המסים, יהודה נסרדישי.
משה גפני: אני מבקש לומר שהדיון היום מחולק לשניים.
משה גפני: כאשר היה כאן שר האוצר עם המנכ"ל החדש של משרד האוצר, בגלל קוצר הזמן, לא הסתייע שמנכ"ל משרד האוצר החדש – מעבר לעובדה שבירכנו אותו, ואנחנו גם מקווים שהברכה מתקיימת – יאמר את דבריו בנושא.
משה גפני: אנחנו מקיימים את הדיון לבקשתו של חבר הכנסת חיים אורון והנושא הוא השלכות והשפעות הרפורמה בהפחתת המסים.
משה גפני: הנושא של הפחתת המסים הוא נושא של אי מדיניות של ראש הממשלה ושל שר האוצר והמדיניות הזאת היא מדיניות שצריך לדון עליה.
משה גפני: מכיוון שאנחנו אמורים להתחיל את הדיאלוג ואת הדיון עם המנכ"ל החדש של משרד האוצר, אני סבור שמיד אנחנו יורדים עם המנכ"ל החדש ועם מנהל רשות המסים לעניין של המסים, נושא אותו העלה חבר הכנסת חיים אורון.
משה גפני: לפני שאנחנו מתחילים בדיון אני מבקש לומר שהנושא הזה שנוי במחלוקת.
משה גפני: הוא שנוי במחלוקת בעולם, הוא שנוי במחלוקת אצלנו, וכולם רוצים הפחתות מסים.
משה גפני: אין מציאות כזאת שמישהו לא רוצה שיפחיתו מס.
יהודה נסרדישי: חשבתי שגביית מסים שנויה במחלוקת.
משה גפני: גביית מסים שנויה במחלוקת.
משה גפני: הפחתות מס לא שנויות במחלוקת.
משה גפני: גם סעיף 46 שנוי במחלוקת.
יהודה נסרדישי: אני אשנה את מקומו בפקודה.
משה גפני: על כל פנים, הנושא הזה הוא נושא שנוי במחלוקת בעולם, כאשר מצד אחד אתה רוצה להפחית מסים, אתה רוצה לעודד תעסוקה, אתה רוצה לעודד מפעלים, אתה רוצה לעודד את כל מה שנלווה לעניין הזה, שהמדינה גובה פחות ממה שבן אדם מרוויח, אבל מצד שני החוב הלאומי לא קטן אלא הוא גדל ומאחר שאתה חייב את הכסף הזה, אתה יוצר גזרות מקשות ופוגעות בעיקר בשכבות של מעמד הביניים והשכבות החלשות.
משה גפני: אגב, הפחתות המסים לא עוזרות לשכבות החלשות כך שבעצם אתה פוגע במישרין בשכבות החלשות.
משה גפני: הנושא הזה הוא נושא שראוי לדיון וזה הדיון שאנחנו רוצים לקיים היום.
משה גפני: אני מבקש, אם אפשר, אדוני המנכ"ל ואדוני מנהל רשות המסים, שחיים אורון יתייחס לנושא.
יהודה נסרדישי: נמצאת אתנו גם הממונה על הכנסות המדינה.
משה גפני: נמצאת אתנו גם הממונה על הכנסות המדינה.
משה גפני: את הופעת כאן בהופעה מאוד מרשימה.
משה גפני: הייתה כאן הרצאה יוצאת מן הכלל של הממונה על הכנסות המדינה ואני מברך אותך.
חיים שני: אנחנו נציג את כולם.
חיים שני: מהאוצר הגיעה נבחרת מכובדת.
משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.
חיים אורון: תודה על קיום הדיון הזה שלושה ימים לפני שמתחילה השנה החדשה.
חיים אורון: לא שיש לי איזושהי אשליה שהדיון הזה ישנה את המציאות, אבל אני חושב שחלק מתפקידנו הוא כזה שאנחנו צריכים לפקח ולעקוב אחרי עבודת הממשלה.
חיים אורון: אני גם שמח שהאוצר באמת בא בהרכב כל כך מלא.
חיים אורון: אני קצת מצר על נוכחות חברי הכנסת, אבל זה כנראה קשור בדיונים שמתנהלים השבוע במקומות אחרים.
חיים אורון: אני מכיר מעט נושאים שהם משמעותיים כמו הדיון הזה וזה מהטעם הפשוט שהם קובעים שורה ארוכה של פרמטרים שאחרי שהוויכוח הזה מוכרע, הם תוצאתיים.
חיים אורון: המחלוקת, כפי שכבר הזכרת בדברי הפתיחה, קיימת סביב הפרמטרים והשימוש בהם.
חיים אורון: אני לא אתחרה עם המצגת של משרד האוצר.
חיים אורון: הנושא הזה, כפי שנאמר, נדון בהרבה מאוד מסגרות.
חיים אורון: בכנס קיסריה האחרון הוא היה נושא למושב המרכזי.
חיים אורון: אגב, הוצגו הרבה מאוד חומרים, תוצאה ממושכת של צוות, ואני מודה שיכול להיות שכמו שעון שעומד, הוא מדייק פעם ב-12 שעות ואני מוצא את עצמו עכשיו כשעון שעומד שכל מיני אנשים שבעבר מאוד מאוד לא תמכו בגישה הזאת, הפעם תומכים בה אבל יכול להיות שזה מעבר לזה, משום שכנראה שקרה משהו בעולם בשנתיים האחרונות, יש למידה יותר רחבה של הנושאים הללו ואני מתכוון לקשר בין גודל ההוצאה הציבורית, בין נטל המס, בין גודל הגירעון וגודל החוב.
חיים אורון: יש כאן ארבעה פרמטרים שמשחקים אחד עם השני.
חיים אורון: העולם נמצא במקום מסוים.
חיים אורון: אני לא רוצה להסתיר, היות שיש לי הרגשה שכאשר מדובר בראש הממשלה זה ויכוח בתחום שאתה מכיר אותו מצוין, אבל זה ויכוח דתי וזה לא ויכוח על עובדות.
חיים אורון: הבעיה שלי היא שבוויכוח הדתי הזה מוסתרות העמדות.
חיים אורון: למה הן מוסתרות?
חיים אורון: משום שהעמדות שנמצאות אחרי הוויכוח הזה הן לא נאמרות בפומבי.
חיים אורון: אני רוצה להתחיל עם שלוש עובדות שאני חושב שהן לא במחלוקת.
חיים אורון: נטל המס במדינת ישראל הוא לא גבוה בהשוואות בין לאומיות.
משה גפני: אגב, כאשר אתה אומר דתי, למי אתה מתכוון?
משה גפני: חיים אורון: אני התכוונתי למרכיבים הדתיים של אנשים שיש בהם מרכיב פנטי בחלק מהעמדות שלהם, וזה עוגל אידיאולוגי.
משה גפני: דתי זה לא פנטי, אבל אתה מתכוון פנטי שזה יותר מתאים.
משה גפני: דתי זה לא פנטי.
משה גפני: דתי הוא איש ליברלי ופנטי זה משהו אחר.
משה גפני: זאת אומרת, ההגדרה שלך, מה שאתה מתכוון, זה שאי אפשר להזיז אותו מהעמדות האלה אפילו אם תביא לו הוכחות שהן לא נכונות.
חיים אורון: לגבי נטל המס, הנתונים קיימים.
חיים אורון: אגב, אני מסתכל כאן על הנתונים של פרידה ישראלי ואני לא ממציא שום דבר.
חיים אורון: אגב, כולם משתמשים באותם מקורות וזה הטסט בוק של כל מי שעוסק בתחומים הללו.
חיים אורון: אנחנו נמצאים בהשוואות הבין לאומיות, נכון, זה 2005, לפי דעתי עכשיו זה פחות, ב-36.4 אחוזי תמ"ג.
חיים אורון: יש כאן מדינות שנמצאות ב-50 אחוזים, ב-44 אחוזים, ב-43 אחוזים.
חיים שני: תרשה לי הערה.
חיים שני: חלק מהמצגת שלנו הייתה לתת לכם את הפלטפורמה לדיון, להביא את הנתונים הכי עדכניים למעשה בכל הפרמטרים שנגעת בהם עד עכשיו.
חיים אורון: ואם הם באופן מהותי שונים מהתזה שלי, אני אבקש סליחה.
חיים שני: לא אמרתי את זה.
חיים שני: אמרתי שנראה לך את הנתונים הכי מעודכנים.
חיים אורון: לגבי נטל המס, וגם כאן אני חושב שלא יהודה ולא פרידה – אני לא מכיר את דעותיו של המנכ"ל – לא יסתרו את מה שאני אומר.
חיים אורון: כאשר מדובר על המס הישיר, והוא הנושא שבו עוסקים עכשיו, כי מסים עקיפים עלו בארץ ועולים בארץ, דרך מים, דרך בצורת וכל הדברים האלה שלא רואים בהם מס, אבל המס הישיר, אנחנו בסדרי גודל יותר נמוכים מאשר כל העולם אתו רוצים להתחרות.
חיים אורון: גם במס חברות אנחנו יותר נמוכים מאשר כל העולם.
חיים אורון: זה באשר לנטל המס.
חיים אורון: באשר לגודל התקציב, השמן והרזה המפורסמים, גם כאן.
חיים אורון: גם אם מישהו רוצה, ואני לא רוצה, לבודד את הנטל המיוחד והשונה בסדרי גודל של תקציב הביטחון, גודל התקציב הישראלי לא חורג מהממוצע של הארצות, והשאלה למי אתה רוצה להיות דומה.
חיים אורון: באשר לגודל החוב, לנושא הזה אפשר להתייחס בשתי הנקודות.
חיים אורון: החוב הוא בעייתי.
חיים אורון: מי שמוריד את המס מסכן את החוב, ושלא יספרו סיפורים אחרים.
חיים אורון: אי אפשר בבוקר לנאום נאום על חשיבות החוב ואחרי הצהרים להוריד את המס כי אז הדרך היחידה לגשר בין שני המספרים האלה היא על ידי הורדה בתקציב, וזה בעצם מרכז העניין.
חיים אורון: אין מקור שלישי.
חיים אורון: או שאתה לוקח מסים ומוריד בהם חוב, או שאתה מקטין תקציב ומוריד בהם חוב.
חיים אורון: אין מקור אחר.
חיים אורון: זאת בעצם הצומת של המחלוקת.
חיים אורון: יש מי שאומר שזה לא נורא, נקטין תקציב ביחס לתל"ג, פר קפיטה, ביחס לצרכים, אבל החוב הוא הגורם המרכזי.
חיים אורון: אני חושב שהראייה המאוזנת של הנושא הזה צריכה לומר שהפעם כבר אומרים את זה, וזאת הייתה העילה הבלתי אמצעית לבקשה לדיון, זה לא בא מאיזה אגף שמאלי של בית המחוקקים שאומרים עליו שלא איכפת לו שיהיה נטל מס גבוה כי הוא רוצה לדפוק את העשירים.
חיים אורון: זה התחיל עוד הרבה קודם אבל הפעם זה קיבל עמדה מאוד ברורה בכנס קיסריה.
חיים אורון: מי שמכיר את הרכב הכנס, הוא לא התחנך בדיוק בגבעת חביבה - מי שלא יודע מהי גבעת חביבה, זה הסמינר של השומר הצעיר – אלא הוא בא ממקומות אחרים.
חיים אורון: ישבנו כאן
חיים אורון: עם אנשי ה-OECD ובעדינות הם אמרו שהם לא מבינים ובפחות עדינות שאלו מה אנחנו עושים בדיוק.
חיים אורון: בשבוע שעבר היו אנשי קרן המטבע הלאומי וגם חברות דירוג, ואין, זה כאילו שאנחנו צריכים ללכת ואין מה לפתוח את הדיון.
חיים אורון: תראו חברים, בשנה הנוכחית, זה סיפור של 2.5 מיליארד שקלים לפי מה שאני יודע.
חיים אורון: בשנים הבאות, עד 2016 במתווה הזה, על פי הנתונים של שנה שעברה בערכים ההם, זה 15-16-17 מיליארד שקלים אם אנחנו במשק הזה ואם המשק יצמח, מה שאנחנו מקווים, זה יהיה יותר.
חיים אורון: אף פעם הדיון הזה לא בא כך.
חיים אורון: תביא אדוני היושב ראש את הדיון, סבסד את המים, להוריד לחברי הכנסת 300-400 שקלים בחודש או להוריד מסים.
חיים אורון: אני יודע שמה שאמרתי עכשיו הוא טיפה דמגוגיה, אבל זה בדיוק נראה כך.
חיים אורון: או חצי מיליארד לחינוך, חצי מיליארד מס חברות, או חצי מיליארד הקטנת חוב.
חיים אורון: זה לא מוצע כך אלא זה מוצע כדיון אחר.
חיים אורון: יש איזה מתווה כאילו אומרים מתווה, אז חושבים שירו טיל כדי לפגוע בטיל אירני ובמקום כלשהו הם ייפגעו בשמים.
חיים אורון: סליחה, המתווה הזה ישליך בדיוק על גודל התקציב ב-2011, הוא ישליך בדיוק על גודל הגירעון ב-2011, על גודל ההוצאה החברתית והאחרת ב-2011, ואנחנו נשבור את הראש לא על חצאי מיליארדים, לא על מיליארד וחצי-שניים שאלה הפחתות במס ליחידים, אלא על 10 מיליון שקלים, על 20 מיליון שקלים, על 50 מיליון שקלים, 3 מיליון שקלים המתנ"סים, זה נמצא בדיון הזה.
חיים אורון: לא אנחנו במעמדנו בעולם, פעם היו אומרים שה-OECD אומרים כך וכך, אתה משמיע קול בודד, אבל היום זה כבר לא קול בודד, אבל בעצם הדיון גם לא מתנהל בממשלה אדוני המנכ"ל ותאמין לי, אני יודע מה אני אומר.
חיים אורון: יש ויכוח אם יעלו את התקציב בחצי אחוז או לא בחצי אחוז.
חיים אורון: הדיון הזה לא מתנהל ואני חושש מאוד שגם כאן הוא לא יתנהל באופן אמיתי כי מה יהיה?
חיים אורון: בדיון עצמו רוב חברי הכנסת יאמרו שהוא לא מדבר לגמרי לא לעניין, ואחר כך, כמו שקרה לפני כמה חודשים, היה כאן לחץ גדל, העלו ב-1.7 את ההוצאה, דחו בשנה אחת את המדרגה אבל ממשיכים אתה עכשיו.
חיים אורון: המתווה הזה הוא מתווה קטסטרופלי מבחינתנו.
חיים אורון: אני יושב כאן בשביל לנסות להיאבק ולא כדי להצליח במאבקים.
חיים אורון: אתה יושב כאן כדי להצליח במאבקים, אבל אני יושב רק כדי להיאבק וזה מה שאני עושה.
משה גפני: תודה רבה חבר הכנסת אורון.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, שוב, אני דן בשני חלקי הדיון ביחד.
משה גפני: הדיון עצמו הוא דיון מאוד חשוב שאנחנו מקיימים אותו.
משה גפני: שוב, אני מברך אותך בשם הוועדה, בשם חברי הוועדה, בשמי, על כך שנכנסת לתפקיד החשוב הזה של מנכ"ל משרד האוצר בתקופה הקשה הזאת.
משה גפני: אני רואה בזה כבוד גדול.
משה גפני: אדם שהצליח מאוד בעסקים הפרטיים ועם הרקורד שלך, ואתה עזבת את המערכת הזאת ואתה באת למערכת הממשלתית שהיא מערכת לא קלה.
משה גפני: אתה תעמוד בביקורת מאוד קשה גם בתוך המשרד, גם בממשלה וגם בוועדה.
משה גפני: אתה תעמוד בביקורת.
משה גפני: אתה נמצא בצומת מרכזית ממש.
משה גפני: תשאל את הוותיקים במשרד והם יאמרו לך את הדברים האלה.
משה גפני: אני חושב שזאת ציונות אמיתית.
משה גפני: לעזוב את עולם העסקים שאתה מצליח בו, הרי לא נכשלת בו אלא להפך, עברת ממקום למקום ובכל מקום השארת חותם וטביעות אצבע, ואתה עזבת את זה ובאת לכאן, למערכת הממשלתית כשליחות.
משה גפני: אני מאחל לך הצלחה.
משה גפני: אני מבקש, בראשית דבריך, אם גם תוכל להציג את עצמך, על אף שאתה כבר נפלת לתוך היורה הרותחת וזה קצת נראה מאוחר, אבל יותר טוב מאוחר מלא כלום.
משה גפני: אני מבקש שמיד אחרי הצגת הדברים לגביך, תיכנס לדיון שהעלה חבר הכנסת חיים אורון.
משה גפני: אני מסכים עם הדברים שאמר חבר הכנסת אורון.
משה גפני: כולנו מסכימים עם הדיון שהוא העלה.
משה גפני: אני חולק על מה שהוא עשה כאשר למשל בתקציב הדו שנתי הוא התייחס לכך שאנחנו מדברים ובסופו של דבר זה מתנהל.
משה גפני: זה ממש לא התנהל כך בוועדת הכספים בתקציב הדו שנתי.
משה גפני: באו לכאן עם הפחתות מסים ואנחנו עמדנו בתוקף על העניין הזה שהפחתות המסים לא ייעשו במתכונת שהממשלה אישרה מכיוון שאנחנו לא רצינו שיהיה מע"מ על פירות וירקות, אנחנו לא רצינו שיהיה מס בריאות שהיה פוגע רק בשכבות החלשות, אנחנו שינינו דברים רבים גם בהיטל הבצורת וגם בדברים נוספים.
משה גפני: אני עצמי באתי לראש הממשלה בשם הוועדה ובאתי לשר האוצר ואמרתי להם שאי אפשר במתכונת הזאת שהולכים להטיל גזרות קשות כאלה על הציבור, לומר שמפחיתים מסים בשני אחוזים.
משה גפני: זה לא מתקבל על הדעת, אין מציאות כזאת ואתה לא יכול להסביר את זה.
משה גפני: אם זו שעת חירום שלכן אתה מטיל את הגזרות, אתה לא יכול להפחית מסים.
משה גפני: באמת הגענו לפשרה והפשרה הזאת היא הרע במיעוטו.
משה גפני: חבר הכנסת אורון היה שותף, כמו כולם, כמו חבר הכנסת ציון פיניאן, כמו חבר הכנסת יצחק וקנין, כמו חבר הכנסת מגלי והבה, כמו חבר הכנסת אלכס מילה, כמו חבר הכנסת שי חרמש, כמו כולם.
משה גפני: אני משתדל שהוועדה הזאת לא תהיה קואליציה ואופוזיציה.
משה גפני: בסופו של דבר כאשר מגיעות הצבעות כאלה קריטיות, כולנו מצביעים לא לפי המצפון אלא אנחנו מצביעים לפי קואליציה ואופוזיציה, אבל זה די נדיר.
משה גפני: זה היה בתקציב הדו שנתי, זה היה בעוד כמה מקרים דומים לעניין הזה ואני יכול לומר לך בוודאות שהיו הסכמות על חלק גדול מהנושאים.
משה גפני: הוועדה הזאת היא ועדה עם שיניים שיכולה לשנות דברים.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, בבקשה.
חיים שני: תודה רבה לחבר הכנסת גפני, תודה על המלים החמות.
חיים שני: לפי בקשתך, כמה מלים על עצמי.
חיים שני: אני מגיע למגזר הציבורי אחרי כמעט 30 שנים במגזר העסקי.
חיים שני: בתקופה הזאת ניהלתי חברה בשם נייס מערכות במשך כתשע שנים.
חיים שני: כאשר הצטרפתי אליה כמנכ"ל החברה מכרה כ-100 מיליון דולר והפסידה כסף עם כ-700 עובדים, וכאשר סיימתי לפני כחודשיים, המחזור האחרון היה 630 מיליון דולר – אם לדייק, 628 מיליון דולר בשנה שעברה - עם 2,500 עובדים בכל העולם, מעל 1,000 בישראל ועוד כמה מאות מסביב, עם רווח של מעל 100 מיליון דולר, שווי שוק של 2 ביליון.
חיים שני: גייסתי פעמיים כ-200 מיליון דולר בנסדאק.
חיים שני: החברה נסחרת בנסדאק ובתל אביב.
חיים שני: מבחינת הצמיחה שלה, היא גדלה הן על ידי פיתוח של מוצרים משלה והן על ידי רכישה של חברות מתחרות ומשלימות, כולל חברות ישראליות.
חיים שני: במובן הזה היא הייתה יחסית ייחודית וציונית כמו שאמרת.
חיים שני: מבחינת המגזר של הלקוחות, שירתתי את רוב המגזר הפיננסי.
חיים שני: רוב הלקוחות הפיננסיים הם מהגדולים בעולם, לקוחות התקשורת הגדולים בעולם וממשלות במגוון רחב של מוצרים, הן לתחום הרגולציה והן לתחום של בקרת איכות ושירות.
חיים שני: ניהלתי את העסקים של הפלייד מטיריאלס בישראל, חברת ענק אמריקאית שקנתה שתי חברות ישראליות, בין היתר גם שהיתי במרכז החברה בקליפורניה ויצא לי לראות איך חברת ענק אמריקאית מתנהלת וחושבת.
חיים שני: הייתי המנכ"ל של אורבוטק באירופה עם סניפים בכל אירופה, מנכ"ל של אורבוטק באסיה עם סניפים בכל אסיה, הקמתי את הסניף הישראלי הראשון בחברת היי-טק בסין וליוויתי את הצמיחה של החברה כסמנכ"ל שאחראי על כל הביזנס שלה מהמטה בישראל אחרי תקופה.
חיים שני: יש לי תואר ראשון בתעשייה וניהול מהטכניון ותואר שני מ-NCD בצרפת.
חיים שני: אני מקווה לתרום את החלק שלי במגזר הציבורי.
חיים שני: מטריד אותי מה שמטריד כל אחד מכם, כך אני מנחש, כאשר פעם אחת היא הצמיחה לנפש בישראל.
חיים שני: כלכלה צומחת, חשוב שהיא תצמח גם לנפש יותר מאשר המתחרים שלנו, השותפים שלנו, בין אם זה ב-OECD או בין אם זה במקומות אחרים.
חיים שני: הנושא השני שמטריד את כולנו הוא חלוקת העושר, להבטיח שכאשר הכלכלה צומחת, היא מתחלקת בצורה טובה יותר בין העשירונים השונים, מדד ג'יני ואחרים.
חיים שני: אני מקווה שהתרומה הצנועה שלי תהיה לפחות בשלב הראשון ניצול של הניסיון שאני אוכל להביא מהמגזר העסקי.
חיים שני: קטר הצמיחה של מדינת ישראל היה במשך שנים רבות המגזר הטכנולוגי.
חיים שני: זה לא מובטח שזה יימשך כך, ואני מקווה שאנחנו נשכיל להבין מה צריך לעשות, אם בכלל, מבחינת הממשלה כדי שהמגזר הזה ימשיך לצמוח בשנים הקרובות.
חיים שני: המגזר הפיננסי אותו אני מכיר היטב מהווה שמן למשק וחוץ מזה, הוא גם מהווה מעסיק גדול לתעשיית השירותים וגם שם אני מקווה לתרום את חלקי הצנוע.
חיים שני: זה לא סוד שישראל נתפסת כמקום שמבחינת המגזר הממשלתי, הבירוקרטיה שולטת.
חיים שני: ראיתי לא מעט מדינות בעולם מיישמות טכנולוגיה על מנת לצמצם את הבירוקרטיה הממשלתית ולייעל את השירות לאזרח.
חיים שני: אני מקווה שאני אוכל לתרום שם.
חיים שני: יש שני מגזרים שהתרומה שלהם לתעסוקה ולצמיחה היא פחות ממה שכולנו היינו רוצים וזה מעבר לזה שבכל חברה יש תמיד חלקים יותר חלשים, אלה שני מגזרים שכולנו מדברים עליהם, המגזר הערבי והמגזר החרדי.
חיים שני: אני מקווה שאני אוכל לתרום לשילוב של שני המגזרים האלה בשתי התעשיות שדיברתי עליהן קודם, אלה התעשיות שמייצרות ערך, שם יש הרבה מאוד כסף מבחינת שכר, מבחינת תרומה, ואני מקווה לראות התחלות שכבר קורות של שילוב המגזר החרדי והמגזר הערבי גם בתעשייה הטכנולוגית וגם במגזר הפיננסי.
חיים שני: בנושא תכנון.