GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהרן זיסו: זה שוק חופשי, אבל השוק מנצח בקטע הזה ואנחנו רואים את זה.
אהרן זיסו: יש מרינה בה עולה יותר ויש מרינה בה עולה פחות.
אהרן זיסו: בסוף המחירים הם סבירים.
אהרן זיסו: נמל יפו, אם מחר אני מבטל את האגרות האלה, המחיר יעלה ודרך אגב, זה טוב לי שהוא יעלה כי המחיר היום הוא כזה שהמדינה מממנת את זה שאתה מחזיק את כלי השיט הפרטי שלך במרינה.
אהרן זיסו: אני לא חושב שהמסים שלי נועדו לזה אלא יותר טוב שישימו מזגן בכיתה של הבת שלי.
אהרן זיסו: המסים לא מיועדים לזה שמחזיק כלי שיט פרטי במרינה.
מירב תורג'מן: מדוע למרות שהבעלות עברה מ-2007 לא באתם לבטל את התקנות?
אהרן זיסו: זה הזמן שזה לוקח במדינה.
אהרן זיסו: הייתה ועדת תעריפים במשרד התחבורה, הייתה ועדה בין משרדית וכולי.
בילי בירון: יש תהליכים שאנחנו צריכים לעבור לפני שאנחנו מגיעים לכאן.
אהרן זיסו: אלה התהליכים.
אהרן זיסו: זה לא שאני קובע ומחר אני כאן.
אהרן זיסו: תקנות המעגנות שנמצאות בכנסת בוועדה ליד, התחיל התהליך בהן לני 14 שנים ושלוש שנים הן על שולחן הוועדה.
אהרן זיסו: אני לא צריך להסביר יותר – והן עוד לא התקבלו.
טמיר כהן: תסביר את עניין הדייגים.
אהרן זיסו: הדייגים הם החריג היחידי.
אהרן זיסו: יש הסדר בין משרד החקלאות לבין משרד התחבורה בגלל המצוקה של הדייגים.
אהרן זיסו: תעריף הדייגים לא נכלל בתקנה הזאת אלא הוא בהסדר נפרד וכאן אין שום שינוי בתעריף.
מירב תורג'מן: מכוח מה מוסדר נושא הדייגים?
בילי בירון: מתוקף הסכם בין משרד התחבורה למשרד החקלאות.
אהרן זיסו: הם לא נפגעים למרות שהתעריף שלהם לא הגיוני.
אהרן זיסו: הוא נמוך בצורה בוטה.
אהרן זיסו: הם לא משלמים אפילו 10 אחוזים מעלות המקום.
בילי בירון: עלות ריאלית.
ציון פיניאן: בגלל דאגה לפרנסה?
אהרן זיסו: חלק הוא הקטע של הפרנסה וחלק הוא מאחר שאנחנו לא עושים את העבודה שלנו כמו שצריך.
אהרן זיסו: אנחנו צריכים לטפל גם בזה.
אהרן זיסו: אני לא מצפה מהדייגים לחלוטין שישלמו מחיר ריאלי כי אצלם המצוקה שונה לחלוטין אבל כן, הוא צריך להיות משהו יותר הגיוני.
אהרן זיסו: בכל מקרה, אנחנו לא מדברים על זה עכשיו.
אהרן זיסו: לא הכנסנו את זה בכוונה כי הדייגים זאת בעיה קשה והיא בפני עצמה.
אהרן זיסו: דרך אגב, הדייגים משלמים את אותו תעריף בכל המקומות בארץ, בכל מעגני הדיג.
אהרן זיסו: כיוון שכאן אנחנו מדברים רק על העוגנים ביפו, זה לא כולל את הדייגים.
אהרן זיסו: מדובר על הכלים הפרטיים.
ציון פיניאן: אנחנו מצביעים על הצעת תקנות הנמלים (אגרות שירותי עגינה בנמל יפו) (ביטול), התש"ע-2010.
ציון פיניאן: ה צ ב ע ה התקנות אושרו פה אחד תודה רבה.
משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
משה גפני: על סדר היום המשך הדיון בנושא שדנו בו, פיצוי היישובים המוקפאים ובינתיים הגיעה בקשה ממספר חברי כנסת לדיון מהיר בנושא.
משה גפני: נתחיל קודם עם חברי הכנסת, לפני המשך הדיון מכיוון שזה מעניין לעניין באותו עניין ובעצם זה אותו עניין.
משה גפני: אני מבקש מחברי הכנסת להציג את הנושא בקצרה מכיוון שיש מספר חברי כנסת ואני רוצה לשמוע את המשרדים.
משה גפני: חברי הכנסת אורי אריאל, זאב אלקין, חיים אמסלם, מיכאל בן-ארי, עתניאל שנלר, דוד אזולאי, רונית תירוש, אורי אורבך, זבולון אורלב ואורי מקלב הגישו בקשות לדיון מהיר.
משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.
אורי אריאל: בוקר טוב, אדוני היושב ראש, תודה.
אורי אריאל: הצו הזה, שדעתי ידועה עליו, הוא צו דרקוני ולא ראוי למדינה כמו מדינת ישראל.
אורי אריאל: זהו שימוש ציני בהבדלה בין אזורים שהם ביהודה ושומרון לבין מדינת ישראל.
אורי אריאל: אף אחד מהיושבים אתנו פה ממערכת הביטחון וכל אלה שלא אתנו פה לא היו משתמשים בזה, לא כלפי סודנים שנכנסים לכאן בניגוד לחוק ולא נגד אף אחד אחר.
אורי אריאל: בהתייחסות לדיון המהיר עצמו, אדוני היושב ראש, הצו הזה הוכן לפחות שבועות לפני שהוא נחתם.
אורי אריאל: כי אמרו לי את זה אנשי משרד הביטחון.
אורי אריאל: עסקו בזה זמן רב, הכינו את זה, ניסו לראות את ההשלכות, את היתרונות והכינו צו, אלא שלא הכינו את הצעד המינימלי שכל משפטן, כל פקיד, כל שר וכל יהודי היה עושה שאומר: אם פגעת במישהו, פצה אותו.
אורי אריאל: הכניסו איזה סעיף בלי לתת בו ולו מעט תוכן.
אורי אריאל: עד היום הזה, למטב ידיעתי – אני משאיר את זה בסימן שאלה כי אולי לכבוד הוועדה היום יש נתונים חדשים שאני לא ער להם – אין ועדות מלאות, שמתפקדות, אין קריטריונים, אין הקצאת תקציב ובזה אני משוכנע כי זה היה צריך לבוא לכאן, לוועדת הכספים שהרי אין מקור תקציבי שעומד לרשות העניין אחרת היינו מאשרים אותו מן הסתם, אין אומדן כמה זה יעלה, אין כלום.
אורי אריאל: נאדה, אפס, זירו, שום דבר, כלום.
אורי אריאל: מה זה חשוב?
אורי אריאל: אלה יהודים שיושבים מעבר לקו הירוק ואפשר להתעמר בהם.
אורי אריאל: לא במקרה אני משתמש במילה התעמרות, בפשטות המילה.
אורי אריאל: תפתחו את המילון ותקראו.
אורי אריאל: אני לא אומר את זה כדי להרגיז אף אחד ומי שמתרגז זה בעיקר אנחנו.
אורי אריאל: זה נוגע לכולם, זה נוגע לתעשיינים, זה נוגע לבונים, זה נוגע לאזרחים פשוטים.
אורי אריאל: לפני כחודש ישבה פה גברת מהר-אדר שאמרה: אני מהר-אדר, אני בעד השלום – כך היא אמרה וגפני הוסיף את שלו: גם אנחנו בעד השלום.
אורי אריאל: כל בוקר, ערב וצהריים אנחנו מתפללים לשלום.
אורי אריאל: היא אמרה: שילמתי 800 אלף שקל על המגרש, עוד 100 אלף שקל לתכנון ולאגרות, מה אני עושה?
אורי אריאל: היא הסתכלה עלינו בתמיהה.
אורי אריאל: הרמנו כולנו את הידיים, הסתכלנו אחד על השני ושאלנו: מה עושים?
אורי אריאל: אני לא יכול להגיד שאני מופתע ועכשיו שמעתי תירוץ, לא מהיושבים פה.
אורי אריאל: לא התקדמנו עם העניין כי היה דיון על תיקוני הצו ורצינו לראות מה יהיו התיקונים ואז נתקדם.
אורי אריאל: חברים, אני מציע שאתם לא תחזרו על התירוץ הזה, אבל כל אחד יבחר לו את המילים שהוא רוצה.
אורי אריאל: למה אין ועדות?
אורי אריאל: למה אין תקציב?
אורי אריאל: מדוע התיקון משנה עכשיו משהו?
אורי אריאל: אולי גם תעדכנו את הוועדה מה תיקוני הצו כי אנשים מסוימים תלו בזה תקוות רבות.
אורי אריאל: לא אני, אני לא מופתע, זה בסדר, תודה על התיקונים, תיקונים מינוריים, מזעריים, כפי שהיה צפוי.
אורי אריאל: תירוצים יש למכביר, מן הסתם.
אורי אריאל: אני רוצה להציע ליושב ראש הוועדה ולחברי הוועדה שתי הצעות מעשיות.
אורי אריאל: בהנחה שלא יצליחו להפתיע אותי ולא יהיו תשובות מספקות, אני מציע שתי דרכים מעשיות לזרז את הממשלה.
אורי אריאל: הממשלה היא האחראית, לא הפקידים שיושבים פה, שעושים את דברה.
אורי אריאל: האחת, להפסיק העברות באופן גורף, להוציא ממש פיקוח נפש.
אורי אריאל: מדובר בהעברות של האוצר, של משרד הביטחון ושל משרד ראש הממשלה.
אורי אריאל: אלה שלושת המשרדים האחראים ישירות.
משה גפני: אין כמעט העברות אבל יש דברים אחרים.
משה גפני: התברר לי שפה בוועדה הממשלה צריכה את הוועדה כל יום וחצי.
אורי אריאל: לא דווקא העברות אלא כל דבר ששלושת המשרדים האלה רוצים.
אורי אריאל: שנית, שכל חברי הוועדה יתמכו בהצעת החוק שיזם חבר הכנסת דני דנון, ידידי, שמסדירה את העניין בחוק.
אורי אריאל: אני לא חושב שנוכל לסמוך בעניין הזה על הממשלה.
אורי אריאל: לפי הזמן שעבר ולפי התוצאה.
אורי אריאל: ניתן הזמן לסדר את הדברים אחרי הצו, לא לפניו.
אורי אריאל: לפני הצו הבנו, לא סידרו.
אורי אריאל: יש מקום לתיקונים, אבל גם זה לא נעשה.
אורי אריאל: אלה שתי הצעות מעשיות ואני מאד מבקש מהיושב ראש להביא אותן להצבעה ולא להשאיר אותן ככה באוויר.
חיים אורון: מה דעתך שנתפזר עד להודעה חדשה?
אורי אריאל: זה יפנה לי הרבה זמן לדברים אחרים, יותר חשובים, מבזבוז הזמן הזה.
משה גפני: הצטבר אצלנו חומר רב וכעס גדול על משרד הביטחון על כך שהוא מזלזל בכנסת והוא עושה מה שהוא רוצה.
משה גפני: אגב, מישהו יודע מה בגורלם של חצי מיליארד השקלים?
אורי אריאל: הם הלכו להחזר חובות של מדינת ישראל ומפלס החובות ירד, הדירוג עלה ומצבנו השתפר.
משה גפני: שנדע שעל חצי מיליארד השקלים היתה רביזיה, אף אחד לא פנה לחברי הכנסת ולא פנה אליי.
משה גפני: לא הסרנו את הרביזיה.
משה גפני: חצי מיליארד השקלים הלכו להחזר חובות, חזרו לאוצר.
משה גפני: נציגי משרד הביטחון לא היו בדיון על הטקסטיל וזה הוציא גם אותי משלוותי.
משה גפני: התבטאתי מאד בחריפות נגד משרד הביטחון.
דני דנון: זה לא רק בוועדה שלך, אדוני היושב ראש.
משה גפני: אני לא יודע מה קורה בוועדות אחרות.
משה גפני: פה יש בעיה מכיוון שמשרד הביטחון אמור לכאורה להיות צריך את הוועדה, כלומר עובר לו פה כסף.
משה גפני: העברנו לו 3 מיליארד שקל, היה עוד חצי מיליארד שקל וזה משונה מאד.
משה גפני: אני עוד מבין אם הוא לא בא לוועדות אחרות, אולי הוא לא רוצה למסור דיווח ומזלזל בכנסת, אבל הוא צריך את ועדת הכספים.
זאב אלקין: הוא עובר על החוק.
משה גפני: התקבל מכתב בוועדה מעוזרת שר הביטחון והיא מציינת שעקב תקלה הנציג שלהם לא הגיע לדיון האחרון בסוגיה.
משה גפני: "להבהרת סוגיה זו אנו מציעים כי ראש מנהל הרכש יוזמן ליושב ראש ועדת הכספים להצגת מלוא הנתונים והעמדה בנידון.
משה גפני: אנא הודיעוני אם הצעה זו מקובלת עליכם".
משה גפני: אני אחשוב על העניין הזה ועל כל פנים, אני רוצה למסור לחברי הוועדה שמשרד הביטחון בכל זאת לא מתעלם.
משה גפני: יש תקלה, תקלות יכולות לקרות ונראה בהמשך.
משה גפני: אנחנו ממשיכים הלאה.
משה גפני: חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה.
זאב אלקין: אדוני היושב ראש, אני רוצה לנחם אותך.
זאב אלקין: אולי אתה תקרא לזה תקלה, אבל אתה לא לבד.
זאב אלקין: גם אתמול, בדיון בוועדת משנה של ועדת החוץ והביטחון, שוב לא הגיע נציג של צה"ל שהיה צריך להגיע.
זאב אלקין: אכן, שר הביטחון ממשיך במדיניות שלו שחוק לבד ומדיניות הגעה לכנסת לבד.
זאב אלקין: אני בטוח שהיועץ המשפטי שלו יודע לייעץ לו מה אומר החוק.
משה גפני: חבר הכנסת אלקין, אני לא מתכוון בדיון הזה לסדר סידורים לגבי ועדות אחרות.
משה גפני: משרד הביטחון נמצא בדיון הזה.
זאב אלקין: רציתי רק לנחם אותך שאתה לא לבד בעניין הזה.
שלמה מולה: אלקין הוא יושב ראש הקואליציה, לא?
משה גפני: זה לא רלוונטי, ממש לא.
זאב אלקין: חברי, חבר הכנסת מולה, אני חושב שצריך לכבד את הכנסת וצריך לכבד את חוק הכנסת להתייצבות.
זאב אלקין: אני בטוח שהיועץ המשפטי של משרד הביטחון יוכל להפנות את תשומת לבו של השר למה שאומר החוק בצורה מאד ברורה.
זאב אלקין: לעצם העניין, אני חושב שמה שיש כאן לפנינו הוא מחדל נוראי, בראש ובראשונה של משרד הביטחון כי הוא זה שהופקד להוביל את כל נושא ההקפאה.
זאב אלקין: בדיון שהתקיים שבוע אחרי ההחלטה על ההקפאה וכמה ימים בלבד אחרי הוצאת הצווים אמרו נציגי משרד הביטחון: תוך ימים ספורים יש ועדת תובנות, היא עובדת, קובעת לעצמה קריטריונים, הכל טוב ויפה.
זאב אלקין: כמה זמן עבר מאז?
זאב אלקין: יותר מחודש.
זאב אלקין: פעם מדווחים לי בוועדת החוץ והביטחון שיש ועדת תובנות, באים שבוע-שבועיים אחרי זה ואומרים: טעינו, אין ועדת תובנות כי משרד האוצר החליט שהנציג שלו הוא לא הנציג ויהיה נציג אחר.
זאב אלקין: בלגאן.
זאב אלקין: אדוני היושב ראש, עד עכשיו אני לא יודע ואולי בדיון הזה נתבשר אם יש בכלל ועדת תובנות, אם היא קיימת ואם היא התחילה לעבוד.
משה גפני: יש, יש.
זאב אלקין: אל תפתח תקוות כי אני אמרתי שיש לפני כמה שבועות כי אמרו לי שיש.
זאב אלקין: אחר כך התברר שהיה וברח.
זאב אלקין: אל תפתח תקוות כל כך מהר מזה שאומרים שיש והיא באמת ישנה.
זאב אלקין: גם אם יש ועדת תובנות והיא הוקמה שוב, אין קריטריונים.
זאב אלקין: מייק, זאת שאלה אליכם, למשרד המשפטים – איך יכולתם לתת יד לתהליך הזה, שאומר שמוקמת ועדה בת שלושה אנשים, היא קובעת קריטריונים והיא בעצמה יושבת על התביעות.
זאב אלקין: אני לא זוכר תקדים לזה, מתי היה דבר כזה?
זאב אלקין: נושא כל כך מרכזי – קביעת קריטריונים לפיצוי – יהיה עניין לוועדה של שלושה אנשים?
זאב אלקין: כמו שאנחנו רואים, אפילו להקים אותה אורך זמן ולא ברור מי מפקח עליה.
זאב אלקין: אני כבר לא מדבר על הפיקוח של הכנסת.
זאב אלקין: בעניין ההתנתקות, כשהיה נזק גדול, הלכתם בחקיקה לכנסת וכאן הכל נעשה בצו שהוצא על ידי אלוף הפיקוד.
זאב אלקין: אין שום פיקוח והקריטריונים לפיצוי אפילו לא מובאים להחלטת הממשלה.
זאב אלקין: הכל נעשה בהחלטה של שלושה אנשים ואני לא זוכר החלטות בסדר גודל תקציבי כזה – אני שותף להערכות שיש כאן שמדובר במאות מיליוני שקלים, אולי מיליארד שקל עלות של כל העניין הזה – ששלושה אנשים מחליטים בהן.
זאב אלקין: לא היה כדבר הזה בעיניי בהחלטות בסדר גודל כזה ואני לא מבין איך אתם, כמשרד המשפטים, נתתם לזה יד.
זאב אלקין: קריטריונים אין.
זאב אלקין: אדם שסופג היום נזקים, אף אחד לא מסוגל להגיד לו לא רק מתי הוא יקבל את הפיצוי ומה ההליך אלא האם בכלל מגיע לו.
זאב אלקין: הוא צריך לקבל החלטות היום כי הוא אדם ממושמע, אזרח שמקשיב לחוק ומקשיב לצו.
זאב אלקין: צריך לבטל חוזים, צריך לעכב תהליכים שהוא היה באמצעם.
זאב אלקין: לאן הוא יילך?
זאב אלקין: מגיע לו פיצוי או לא מגיע?
זאב אלקין: לאף אחד אין תשובה עד היום ועבר כבר חודש וחצי.
זאב אלקין: זה שאתם עדיין עומדים במסגרת הזמן שנתן הבג"ץ זה בסדר, כי בג"ץ נתן איזשהו קו קיצוני שבו יש למדינה זמן להתארגן, אבל לדעתי בקצב הזה אתם לא תעמדו גם בקריטריון של בג"ץ.
זאב אלקין: מאידך, אין שום סיבה לנצל את זה עד היום האחרון כי יש כאן פגיעה חמורה מאד בזכויות האזרח עם כל ההתנהלות סביב עניין הפיצויים.
זאב אלקין: הפקחים רצו הרבה יותר מהר מאשר הפיצויים ובעיניי זה היה צריך להיות יד ביד.
זאב אלקין: נקודה נוספת, אדוני היושב ראש – למי מגיעים פיצויים?
זאב אלקין: הקבינט היה מאד ברור בעניין הזה וכל מי שקרא את החלטת הקבינט ראה שמי שנפגע באופן ישיר יכול לפנות.
זאב אלקין: יש מקום לוויכוח מה קורה עם מי שנפגע באופן עקיף, אבל לפחות על פגיעה ישירה לא היתה שאלה.
זאב אלקין: יצא הצו הראשון ובעל היתר הוא היחיד שיכול לפנות.
זאב אלקין: יעדכנו אותנו איזה תיקונים יש לצו, ובעיניי אין מזור לעניין הזה.
זאב אלקין: משרד הביטחון מתעקש שלא משנה מה החליט הקבינט – זאת גם שאלה אליכם, מייק, איך אתם נותנים יד לזה שהקבינט מחליט משהו אחד ובצווים כתוב משהו אחר.
זאב אלקין: החליטו ללכת על בעל היתר.
זאב אלקין: ומה יקרה על אותם אנשים, כפי ששמענו, בעל מגרש ששילם על המגרש, שילם לאדריכל, שילם אגרות ועוד לא קיבל היתר.
זאב אלקין: הרי זה תהליך וכל אחד כאן שבנה בית יודע באיזה שלב מגיע ההיתר.
זאב אלקין: הוא היה צריך לקבל היתר בעוד שבוע-שבועיים.
זאב אלקין: היה לו תכנון מלא, הוא מכר את ביתו ומה יקרה אתו?
זאב אלקין: הוא בכלל זכאי לפנות או לא זכאי לפנות?
זאב אלקין: הוא נופל בין הכסאות.
זאב אלקין: מה קורה עם הגורמים שנכנסים כאן בתווך, שהרי לא מדובר רק על בניה פרטית אלא גם על אזורי תעשיה ומבני ציבור.
זאב אלקין: מה קורה עם הקבלנים?
זאב אלקין: מה קורה עם המועצות, שנכנסו בתווך?
זאב אלקין: מה קורה עם המפעלים?
זאב אלקין: כלום, לאף אחד אין תשובות.
זאב אלקין: למה אין תשובות?
זאב אלקין: כי אין קריטריונים?
זאב אלקין: אפילו חלק גדול מאלה שנפגעים באופן ישיר, הצו חותך אותם כי הם לא יכולים לפנות לבקש פיצויים.
זאב אלקין: אפילו אין להם מה לחכות לקריטריונים כי אין להם מזור.
זאב אלקין: ככה, למרות שהקבינט החליט א', אלוף הפיקוד החליט ב'.
זאב אלקין: זה יכול להיות במדינה מסודרת?
זאב אלקין: כל ההתנהלות הזאת, לא רק שהיא מוזרה.
זאב אלקין: בנושא כל כך כבד הייתי מנסה להקפיד קלה כבחמורה.
זאב אלקין: אני מסיים בהצעה – אני זוכר את הוועדה הזאת בקדנציה הקודמת לוקחת לעצמה נושא, כמו נפגעי חפציבה, שם האחריות של המדינה היתה אחריות עקיפה.
זאב אלקין: היא לא פיקחה מספיק, אבל לפחות היא לא היתה זאת שחוללה את הנזק.
זאב אלקין: הייתי הולך עם הנושא הזה יד ביד, שם את הנושא על סדר היום, יום אחרי יום, נוקט בסנקציות כוועדת כספים עד שזה יגיע לאיזשהו פתרון.
זאב אלקין: הבעיה הנוכחית, בהיקף שלה, הרבה יותר גדולה מבעיית חפציבה.
משה גפני: הייתי בדיונים בפעם הקודמת ולא היו סנקציות.
משה גפני: אני יכול לעשות סנקציות.
משה גפני: הוועדה הקודמת לא עשתה סנקציות וכשאתה מדבר אתי על הוועדה הזאת בקדנציה הקודמת אני מייד נדרך.
זאב אלקין: אני לא מתכוון למי שאתה חושב שאתה מתכוון.
משה גפני: אני יודע, הייתי בדיונים.
זאב אלקין: זה היה לקראת סופה של הקדנציה הקודמת.
משה גפני: אתה רוצה שאני אעשה סנקציות נגד הממשלה?
משה גפני: תציע.
זאב אלקין: אני חושב שהוועדה הזאת צריכה לקחת את הנושא הזה ברצינות לא פחות מאשר נפגעי חפציבה, אפילו יותר, ולדרוש ממשרד הביטחון לסיים את כל ההליכים במהירות האפשרית, לעשות תהליך מסודר, ברור ושקוף של קביעת קריטריונים ולא ועדה שתשב ותחליט דברים לא ברורים, ולא להרפות עד שיגיעו פיצויים.
זאב אלקין: הסיפור הזה הרבה יותר חמור מפרשת חפציבה.
משה גפני: חבר הכנסת חיים אמסלם אינו נוכח.
משה גפני: חבר הכנסת מיכאל בן-ארי ויתר.
משה גפני: חבר הכנסת עתניאל שנלר, עכשיו התור שלך ואני מבקש ממך לוותר לחברת הכנסת רונית תירוש כי היא חייבת לצאת.
משה גפני: עתניאל שנלר ידבר אחרי רונית תירוש.
משה גפני: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.
רונית תירוש: תודה רבה לחברי עתניאל.
רונית תירוש: אדוני היושב ראש, אני מצרה על כך שאני אומרת את הדברים שלא בנוכחותו של חבר הכנסת אורון.
רונית תירוש: כשאני התבקשתי להצטרף לדיון המהיר הצטרפתי ברצון והייתי בטוחה שמכל סיעות הבית יהיו חתומים חברי כנסת, בעיקר חברי כנסת שידועים כמי שהם לוחמי חופש החירות, לוחמי זכויות האזרח, הפרט וזכויות האדם.
רונית תירוש: אני רואה בדיון המהיר הזה, כמו גם בהצעת החוק של חבר הכנסת דנון, במפורש תיקון לעיוות שנעשה על ידי ממשלת ישראל דרך זרועות הממשלה.
רונית תירוש: זאת פגיעה בזכותו של האזרח.
רונית תירוש: יושבים שם אנשים על פי חוק, מקבלים אישורים על פי חוק, משלמים על פי חוק ולפתע פתאום קורה דבר מאד מבורך בעיניי כי אני כן מברכת על ההקפאה.
רונית תירוש: אולי כל הרשימה הזאת מעידה על מי שמאמין שיש הקפאה.
רונית תירוש: אולי אלה שלא חתומים בכלל לא מאמינים שיש הקפאה ושיש נזקים לאזרחים ובכלל שיש בעיות.
רונית תירוש: אני מזמינה גם את חברי הכנסת, בלי לנקוב בשמם, שכל כולם לוחמי החופש והחירות לסיור שאני מארגנת ביישובים הללו – אריאל, מעלה אדומים, גוש עציון ולכל מיני מקומות שבהם הוקפאה הבניה, כדי שיוכלו לראות במו עיניהם שראש הממשלה אכן מתכוון למה שהוא אמר.
רונית תירוש: הוא עשה צעד מאד דרמטי, למורת רוחם של רבים מחבריי, ואני מאד מברכת על הצעד הזה, אבל עם זאת, אני חושבת שאסור לפגוע באזרחים הללו ויחד נצא לראות את הנזקים.
רונית תירוש: אולי אחרי שהם יחוו, יבינו ויאמינו, סוף סוף הם יצטרפו גם הם להצעת החוק ויתמכו בה, שאכן לאנשים הללו מגיעה מלוא התמורה על הנזקים שהמדינה גרמה להם.
משה גפני: חבר הכנסת עתניאל שנלר ואחריו חבר הכנסת אורי אורבך.
עתניאל שנלר: אני חושב שאפשר להתווכח על עצם ההקפאה, יש כאלה שחושבים כך וכאלה שחושבים אחרת, אבל זה לא הנושא הנדון.
עתניאל שנלר: אני יכול לומר שיש כאן תופעה הרבה יותר עמוקה, היא מערכתית והיא לאורך שנים.
עתניאל שנלר: יש פחד במערכת הביטחון לתכנן נושאים רגישים.
עתניאל שנלר: בכל נושא רגיש לא עושים עבודת מטה ואם עושים, עושים בשו-שו.
עתניאל שנלר: היא בעצם לא מגיעה למיצוי ואז עומדים בפני שוקת שבורה.
עתניאל שנלר: כך היה כשהתחילו את התהליכים המדיניים, כך היה בהתנתקות, כאשר בעצם לא השכילו לעשות תכנון אמיתי, מלא, רחב ונוקב על כל תכנית ההתנתקות ועד היום אנחנו סוחבים על גבינו את ה-איך.
עתניאל שנלר: כך היה בתהליך השערורייתי של חוסר תכנון פינוי עמונה.
עתניאל שנלר: אם מדברים היום על פינוי מאחזים יהיו עוד פעם תהליכים לא ראויים מכיוון שלא מתכננים כמו שצריך.
עתניאל שנלר: כך קורה גם במקרה הזה, בנושא ההקפאה.
עתניאל שנלר: מה הרווחנו?
עתניאל שנלר: התנתקות, כפי שהיתה, לא תהיה עוד פעם כי אי אפשר לעשות שוב כאלה תקלות.
אורי אריאל: תגיד בלי נדר.
עתניאל שנלר: אני מדבר על הצורה.
עתניאל שנלר: הרי כולם יודעים בדיוק מה אני חושב.
עתניאל שנלר: כולם יודעים את דעתי העקרונית, אבל לא את דעתי איך עושים את זה.
עתניאל שנלר: אם פינוי מאחזים יהיה כמו פינוי עמונה הוא לא יהיה ואותו הדבר גם פה.
עתניאל שנלר: אם ימשיכו כך לנהל את הדברים, לא יהיה.
עתניאל שנלר: לכן, סוף מעשה במחשבה תחילה.
עתניאל שנלר: ניסיתי לראות מה מקור הבעיה ונדמה לי שמקור הבעיה הוא שבמערכת היררכית כמו צבא או ביטחון אין מספיק מערכות של איזונים, בלמים, מחשבות ואלטרנטיבות כי בסוף זה רוח המפקד, ולא משנה אם זה משרד הביטחון או צה"ל.
עתניאל שנלר: בסוף מחליטים ובזה זה נגמר.
עתניאל שנלר: אין מערכת אמיתית של בקרה.
עתניאל שנלר: הבקרה היא בתוך עבודת המטה של המשרד או של המערכת הצבאית וזאת תקלה מהותית מאד.
עתניאל שנלר: לכן הגשתי הצעת חוק והייתי מאד שמח שחברי הכנסת היו תומכים בהצעת החוק.
עתניאל שנלר: חבל שחבר הכנסת אלקין לא נמצא כי הייתי רוצה שהקואליציה תתמוך בחוק.
עתניאל שנלר: את הצעת החוק הצעתי כבר בכנסת השבע-עשרה ואני מגיש אותה בכנסת השמונה-עשרה והיא אומרת כדלהלן: דבר חקיקה המוצע על ידי מפקד כוחות צה"ל ביהודה ושומרון – זה אלוף פיקוד, כמובן, אבל זה לא הפיקוד אלא שר הביטחון – ואשר תכולתו נוגעת גם לאזרחים ישראליים, לא ייכנס לתוקפו אלא באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.
משה גפני: אתה מדבר על 443?
עתניאל שנלר: על הרבה דברים – זה הקפאה, זה 443, זה 334, זה 434, לא משנה.
משה גפני: איך זה נוגע להקפאה?
עתניאל שנלר: הצו להקפאה הוא צו שהוציא אלוף הפיקוד מתוקף החלטת שר הביטחון.
עתניאל שנלר: טענתי היא שהכנסת חייבת לבקר את זה.
עתניאל שנלר: אין שום מערכת חקיקתית במדינת ישראל, ולו אחת, שלא נעשית על ידי הכנסת או בבקרת הכנסת, גם בחקיקת משנה.
עתניאל שנלר: דברי הסבר בשורות קצרות: על פי פסיקת בית המשפט העליון, נושא איתו מפקד האזור את הדין המנהלי הישראלי בתרמילו גם בעת שהוא משמש כריבון בשטח כבוש.
עתניאל שנלר: דברי חקיקה של מפקד האזור החלים גם על אזרחים ישראליים באזור חייבים להתאים את עצמם לנורמות משפטיות וציבוריות המקובלות במדינת ישראל, הגם שזה לא החוק הישראלי.
עתניאל שנלר: ככל שמדובר באזרחים ישראלים, שכוח הגנתם אינו נובע מהמשפט הבינלאומי, כנהוג כלפי אזרחים מוגנים, אלא מכוח זכויות הפרט והנורמות המשפטיות המקובלות לגבי אזרחים ישראלים במדינת ישראל, ראוי שהכנסת תפקח על החקיקה.
עתניאל שנלר: אגב, גם כהאצה לנושא הזה, הפתרון הוא קידום החקיקה הזאת כי אז יש לו שתי אלטרנטיבות: או לחוקק בצורה פתוחה, גלויה ומבוקרת על ידי הכנסת, או לחשוב פעמיים לפני כל דבר חקיקה עם כל האיזונים הראויים.
משה גפני: חבר הכנסת אורי אורבך.
אורי אורבך: אני מסכים לעניין הפיצויים ואני גם חתום על חלק מהוורסיות של הצעות החוק ואני אוסיף לגבי האחריות.
אורי אורבך: אנחנו תוקפים כל הזמן את אהוד ברק, שר הביטחון, והוא כאילו כולא הברקים של ראש הממשלה, ה'גוי של שבת' שלו.
אורי אורבך: מדי פעם מתעדכן ראש הממשלה ואומר: מה אתם אומרים?
אורי אורבך: מה אהוד ברק עושה?
אורי אורבך: האחריות היא של ראש הממשלה נתניהו, שאהוד ברק הוא שליחו, אבל האחריות היא קודם כל שלו.
אורי אורבך: צריך להבהיר לו את זה מבחוץ ואנחנו מבהירים לו את זה מבפנים, מתוך הקואליציה.
אורי אורבך: לא יכול להיות פה משחק כפול – החוקר הרע הוא אהוד ברק, השמאלני שמתנכל להתיישבות ומידי פעם ראש הממשלה מתעדכן ואומר: חמור מאד, ומנענע בראשו.
אורי אריאל: בטבע זה הברק אחרי הרעם.
אורי אורבך: אהוד ברק, בכסף שלו ובמחיר הדירה שלו מקפיד הרבה יותר במחיר המון דירות שנבנות.
אורי אורבך: ...
אורי אריאל: לא נעבור לעניינים אישיים.
משה גפני: אני לא מתמצה בזה.
משה גפני: ביקשנו שלא לדון בוועדה הזאת בנושא הסלון האווירי, מה אתה נכנס לזה?
אורי אורבך: מי דיבר על הסלון האווירי?
אורי אורבך: דיברתי על הדירה.
אורי אורבך: אני אומר את זה דווקא כהערכה להבנה של שר הביטחון בנדל"ן, שהיא הבנה מוכחת.
משה גפני: לא רלוונטי העניין, אנחנו לא מתווכי דירות.
אורי אורבך: זה רלוונטי כי מדובר ברכושם של אנשים אחרים, שהוא אחראי עליהם.
אורי אורבך: הוא יודע מה משמעותו של נזק כלכלי ולכן ראש הממשלה, ולא שר הביטחון, צריך להתערב בסוגיה הזאת.
משה גפני: חבר הכנסת זבולון אורלב אינו נוכח.
משה גפני: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.
משה גפני: אחריו חבר הכנסת דני דנון.
משה גפני: אני מבקש סבלנות מנציגי המשרדים כדי שכל חברי הכנסת יאמרו את דבריהם.
משה גפני: אני אבקש התייחסויות רציניות מהמשרדים בגלל שאני מקבל איומים מחברי הכנסת להחריף את הסנקציות נגד הממשלה.
משה גפני: יכול להיות שאני לא אעמוד בלחצים שלהם.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אני חושב שבכלל לא צריך לקרוא לזה פיצויים.
אורי מקלב: לפיצויים יש קונוטציה שמגיע פיצוי, משהו שהוא יותר.
אורי מקלב: זאת הצעה לכיסוי נזקים ולא מבקשים עכשיו יותר מזה.
אורי מקלב: הממשלה תקנה תקנה, יש לזה השלכה על אנשים, יש לזה השלכה גם על קבלנים ועל רשויות, אבל נתחיל עם האזרח הקטן כדוגמה.
אורי מקלב: האזרח הקטן קיבל היתר בניה וזה במהותו חוזה שהוא עשה עם הממשלה.
אורי מקלב: איך הממשלה לא דואגת במקביל לכסות את הנזק שנגרם בעקבות התקנה?
אורי מקלב: אדם הפר חוזה, אדם עשה נזק בעקבות חוזה?
אורי מקלב: הוא צריך לשלם על זה.
אורי מקלב: זאת לא ממשלה פיראטית.
אורי מקלב: ממשלה שיש לה כוח להקפיא בניה.
אורי מקלב: ...
אורי אריאל: איך הגעת למסקנה שהיא לא פיראטית?
אורי אריאל: אתה יכול להרחיב בזה שתיים-שלוש דקות?
אורי מקלב: נראה לפי התשובות של האוצר, של הממשלה.
אורי מקלב: גם אתה בתחילת דבריך אמרת שיש לך תקווה ואני בטוח בזה.
אורי מקלב: איך יכול להיות שממשלה שמקפיאה בניה ויש לה כוח לעמוד בכאלה לחצים והיא יודעת להתקין כאלה תקנות, ועם זה היא לא יכולה להקפיא את המשכנתא הקטנה?
אורי מקלב: אנשים כבר משלמים משכנתא אבל שום דבר לא מתקדם.
אורי מקלב: איך הם יכולים להתמודד מול הבנקים, שהם קצת יותר מהאזרחים?
אורי מקלב: עוד לפני שיושבת ועדת תובנות צריך להיות מסר שיש מישהו שעומד מאחורי האנשים האלה.
אורי מקלב: אותם אנשים שתיקנו תקנה צריכים להראות שיש גם מי שדואג לנספח הקטן, לא החלק המדיני.
אורי מקלב: יש עוד כמה נושאים – אפשר להקפיא תביעות כספיות שיש עד שתתברר מערכת הפיצויים.
אורי מקלב: הממשלה יכולה לעשות את זה כמסר מיידי לפני שיושבת הוועדה ותקבע קריטריונים.
אורי מקלב: בדברים הברורים צריך לתת תשובות מכיוון שיש בזה גם מסר.
אורי מקלב: ודאי, הצטרפתי להצעת החוק של דני דנון.
אורי מקלב: לסיכום, אני רואה את הדבר הזה לא כפיצוי אלא כתשלום על נזקים בפועל, בעליל, שקרו לאזרחים ישרי דרך, שלא חשבו שהם לקחו איזשהו סיכון.
אורי מקלב: לא כל מי שהלך לגור שם חשב שהוא לוקח סיכון.
אורי מקלב: הוא הולך לגור במקום שמעודד על ידי הממשלה.
אורי מקלב: זה מקום המגורים שלו, הוא התחיל את הבניה והוא תקוע באמצע.
משה גפני: חבר הכנסת דני דנון.
דני דנון: אדוני היושב ראש, הצו התקבל בלילה, עשו אותו במחשכים ולא הודיעו לאף אחד.
דני דנון: אנשים שעד היום היו חלוצים הפכו לאויבים.
דני דנון: מפקחים עליהם עם הליקופטרים ועושים איסוף סלולרי.
דני דנון: זה עצוב ואפילו אומלל.
דני דנון: כרגע יש פיצויים ואני פונה עכשיו לאנשי משרד הביטחון והאוצר – אתם יכולים לעשות גניבה בלילה של הפיצויים.
דני דנון: לשבת אצלכם במשרדים ולהחליט לבד איך לפצות ואת מי לפצות כי אתם יודעים הכי טוב, או שתעשו את זה בהידברות וזה על ידי חקיקה מהירה.
דני דנון: נשמע את ראשי המתיישבים, נשמע את האנשים שנפגעים – את חלקם שמעת פה בוועדה, אדוני היושב ראש, ובוועדות אחרות בבית גם שמעו אותם.
דני דנון: נשמע את הצרכים שלהם ובסופו של דבר הכסף ישולם.
דני דנון: מי שמשלם משכנתא על מגרש בהר אדר או בעילי, המדינה תשלם לו את המשכנתא הזאת.
דני דנון: מי שמשלם היום שכר דירה באיזשהו מקום כי הוא לא יכול לבנות את הבית, המדינה תשלם את שכר הדירה הזה.
דני דנון: זה יקרה, אבל השאלה היא האם בדרך האנשים האלה יושפלו, האם הם ירגישו שאף אחד לא מקשיב להם או שזה ייעשה בצורת הידברות.
דני דנון: כרגע אין הידברות.
דני דנון: הייתי בבית המשפט ושמעתי לא את חברת הליכוד אלא את נשיאת בית המשפט העליון, דורית בייניש, מה היא אמרה על הצו הזה, איך היא התייחסה להחלטה שהתקבלה.
דני דנון: היא אמרה שלא היתה שום מחשבה לגבי מתן פיצויים הולמים לאנשים.
דני דנון: יש פה הצעת חוק שחתומים עליה 17 חברי כנסת ועוד רבים יצטרפו אליה.
דני דנון: אני פונה אליכם לעשות את זה בהידברות יחד עם המתיישבים, לתת להם נציגות באותה ועדה.
דני דנון: תהיה ועדה לא של חמישה אנשים אלא של שישה.
דני דנון: יהיה נציג מתיישבים ותשמעו את האנשים.
דני דנון: באתי עם הצעת חוק יעילה ופרטנית, שאומרת כמה שווה כל מטר, אבל לא ראיתי עדיין שום נייר וההקפאה כבר מתרחשת במשך למעלה מחודש ימים.