GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון ברלב: מי שיכול ליהנות ממנו, זה רק מי שמרוויח מעבר לסכום מסוים שזה פחות או יותר השכר הממוצע במשק.
גדעון ברלב: לכן רשויות במצב סוציו אקונומי נמוך, בהן התושבים מקבלים הכנסה ממוצעת של 5,000-6,000 שקלים, לא ייהנו אפילו אם ייתנו להם.
גדעון ברלב: מי שייהנה, זה מעמד הבינוני.
גדעון ברלב: המטרה היא למשוך את אותן אוכלוסיות חזקות שיהיו בפריפריה.
גדעון ברלב: אני רוצה לומר לך גבירתי יושבת הראש שלמרות שנקבע חוק הפריפריה וכדומה, שום דבר לא מתקדם עם משרדי הממשלה.
גדעון ברלב: אנחנו מקיימים דיונים, כמו רשויות אחרות, עם משרד החינוך אבל כלום לא קורה.
גדעון ברלב: את אותו סבסוד לגילאי שלוש, לא החזירו למי שנמצא בפריפריה.
גדעון ברלב: נושא תמרוץ המורים לחלק מהרשויות, לא החזירו.
גדעון ברלב: כך שכרגע נראה שזה על הנייר אבל הדבר לא מתבצע.
גדעון ברלב: בנושא סבסוד קרקעות לא שונה דבר.
גדעון ברלב: זאת אומרת, אותן רשויות – במקרה ערד היא אחת מהן – שלא קיבלו סבסוד לפיתוח ולמכרזים של מינהל מקרקעי ישראל, לא השתנה דבר.
גדעון ברלב: לכן אני קורא כאן לחברי הוועדה להפעיל את השפעתם כך שהמשרדים הייעודיים יאזרו עוז ויקדמו את הדבר.
גדעון ברלב: בשעתו נאמר לי על ידי משרד החינוך שמחכים למפה.
מירי רגב: עכשיו יש מפה.
גדעון ברלב: והכינו מראש את הכל בטבלאות אקסל ולא אקסל ורק צריך לשתול את זה.
גדעון ברלב: אנחנו באים ואומרים להם אבל אומרים לנו שזה ייקח עוד כך וכך חודשים.
גדעון ברלב: צריך למנוע את מסמוס כל הנושא הזה.
מירי רגב: לגבי הטבות מס, בואו לא נתייחס כרגע מאחר שבועז סופר אמור להגיע לכאן ואני ארצה לשמוע אותו, כך שאחרי דבריו נוכל להתייחס לנושא.
מירי רגב: אני רוצה התייחסות רק בנושא מפת העדיפות הלאומית.
מירי רגב: זה הדבר היחידי ואחר כך נתקדם.
צדוק זוהוראי: ראש מועצה מקומית אלקנה.
צדוק זוהוראי: אני רוצה להשמיע את קולו של הישוב, את קול הזעקה על אי הכללתו במפת העדיפות הלאומית.
צדוק זוהוראי: גם הקריטריונים, על פי תשובתו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה בפניו ערערתי על אי הכללת הישוב כאשר ציינתי שהיא נמצאת באותו קו רוחב כמו ישובים דומים באותה רמת איומים, סמיכות לגבול, איום, אי השלמת גדר הפרדה וכל אותם מאפיינים שמאפיינים גם את קרני שומרון, עלי זהב ואחרים שכן נכללו.
צדוק זוהוראי: אין שום הצדקה לאי הכללתה של אלקנה במפת העדיפות הלאומית.
צדוק זוהוראי: על פי הבג"צ האחרון שקבע את התוואי החדש של גדר ההפרדה, הכניסה לאלקנה יחד עם אפרים ושערי תקווה היא דרך מובלעת מאוד מאוד צרה.
צדוק זוהוראי: יש הרחבה מאוד גדולה של מה שנקרא הבלון העוטף של האזור וזה יוצר נקניק צר של מבואה מאוד צרה של כניסה לישוב.
צדוק זוהוראי: רמת האיומים רק מחריפה.
צדוק זוהוראי: בתשובתו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה הוא מביע הבנה לדברים האמורים במכתבי אליו אבל הטענה המרכזית לאי הכללת אלקנה אומרת שזה נקבע על פי שיקולי מערכת הביטחון מבלי לבסס את השיקולים האלה על פי פרמטרים אובייקטיביים.
צדוק זוהוראי: זאת קביעה סתמית ששוללת את הזכויות של ישוב אלקנה להיכלל במפת העדיפות הלאומית וזאת ללא הצדקה.
מירי רגב: אתה העברת מכתב לגבי גולן?
מירי רגב: כדי לדון על כך בוועדת המשנה שהקים ראש הממשלה.
צדוק זוהוראי: העברתי מכתב למנכ"ל משרד ראש הממשלה, לאייל גבאי.
צדוק זוהוראי: אני מבקש מהוועדה לשקול את הפנייה שלנו בעניין הזה כי על פי אמות המידה שנקבעו אין שום הצדקה לאי הכללתה של אלקנה וזאת מבחינת רמת האיומים, קו הרוחב וכל הקריטריונים שמאפיינים ישובים סמוכי גבול וישובים מאוימים.
מירי רגב: אנחנו נעצור לרגע.
מירי רגב: לפני שאנחנו ממשיכים, חשוב לי לומר שגם יושב ראש ועדת הכספים שכיבד אותנו בנוכחותו ואני חייבת לומר מילה אישית.
מירי רגב: היושב ראש, חבר הכנסת משה גפני, גם בדיוני מליאת הוועדה עוסק באופן קבוע בסוגיית הפריפריה.
מירי רגב: הוא גם תושב לשעבר של הפריפריה, תושב אופקים, והוא בעצם החליט להקים את ועדת המשנה הזו כדי לדון בסוגיית הפריפריה כאשר מקיימים במליאת הוועדה גם דיוני מעקב כתוצאה מישיבות הוועדה כאן וסיכומיה.
מירי רגב: אני חייבת גם ברמה האישית להודות לו בשמי ובשם רוב ראשי הערים שמגיעים לכאן.
מירי רגב: מדי חודש כל ראשי הערים מגיעים לוועדה בגלל החשיבות שהם רואים בוועדה הזאת.
מירי רגב: לך, תודה רבה על כך שאתה מאפשר גם לי וגם להם לקדם את הנושאים ולהביא אותם לדיונים במליאת הוועדה על מנת לסכם אותם ולקדם אותם בממשלה.
משה גפני: אני באמצע ישיבה אחרת.
משה גפני: כמו חלק גדול מחברי הוועדה, אנחנו רואים את המציאות של מה שקורה בפריפריה ובערי הפיתוח.
משה גפני: העובדה הזו שבעצם אנחנו נמצאים בתהליך נורא ואיום של שתי מדינות.
משה גפני: מדינה אחת שהיא מדינת תל אביב ותל-אביב, ההגדרה היא לא הגדרה נכונה, אבל הכוונה לאזורי המרכז.
משה גפני: ההתייחסות לפריפריה הולכת ופוחתת.
משה גפני: היום היה לנו דיון בנושא של ענף הטקסטיל שהיה בעבר ממפעלי התעסוקה הגדולים ביותר בפריפריה אבל זה הולך ונכחד.
משה גפני: היום רוכשים מוצרים מחוץ לארץ והמפעלים נסגרים אחד אחרי השני ומצטמצמים.
משה גפני: הנושא של מענקי איזון, הנושא של עידוד השקעות הון וכל מה שעומד עכשיו על סדר היום, גם הנושא של אזורי עדיפות, גם הנושא של הישובים עם ההטבות במס.
משה גפני: אתמול בלילה קיבלתי מכתב משר האוצר לפיו הממשלה אמורה לקבל החלטה בעניין הזה מכיוון שהוא תלוי ועומד בבג"צ, הנושא של הטבות המס.
משה גפני: החשש הגדול שלנו הוא שהבג"צ יבטל את החוק ואם הוא יבטל את החוק, כולם יסבלו.
משה גפני: לכן אני קיימתי ישיבה במליאת הוועדה ביחד עם יושב ראש הכנסת ועם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה ודרשתי ממשרד האוצר ומהממשלה לקדם את החוק הזה ולהביא אותו אל הוועדה.
מגלי והבה: כולל ההרחבה.
משה גפני: אנחנו דיברנו על הרחבה.
משה גפני: ברור שאם יגיע חוק מהאוצר, הוא יגיע מצומצם יותר.
משה גפני: אני יכול לשער כך.
משה גפני: אנחנו נדון בעניין הזה.
משה גפני: אני נתתי עדיפות לנושא של הפריפריה והקמתי ועדת משנה לנושא הפריפריה וביקשתי שתעמוד בראשה חברת הכנסת מירי רגב, אחת המיוחדות בין חברי ועדת הכספים.
משה גפני: אם היא תיקח את זה ברצינות, כמו שהיא לקחה את נושא המע"מ על פירות וירקות, המצב של הפריפריה יהיה טוב יותר.
גדעון ברלב: יבטלו את זיכוי המס כמו שביטלו את המע"מ על פירות וירקות?
גדעון ברלב: אני יודע.
משה גפני: ביטול המע"מ היה לטובת האזרחים.
מירי רגב: תדעו שרק היושב ראש יכול לעשות את זה.
משה גפני: הנושא של הפריפריה מקבל עדיפות.
משה גפני: אני רואה בזה סכנה בגלל שאם בוחנים את ההיסטוריה, הפערים בעמים או במדינות, הפערים בין אוכלוסיות שונות וישובים שונים, אלה באמת פערים שהם בלתי מתקבלים על הדעת.
משה גפני: אנחנו הולכים למסלול של התרסקות וצריך לעצור עכשיו ונדאג לנושא הזה שהוא נושא מרכזי בחיינו.
משה גפני: אני מודה לך גבירתי היושבת ראש על שאת מנהלת את זה באופן שוטף ורציני.
משה גפני: כמובן את כל ההמלצות שאתם תציעו, אנחנו ניקח מאוד ברצינות.
משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות ועל הדיונים החשובים שאתם מקיימים.
דוד בוסקילה: אנחנו באמת מודים לך.
דוד בוסקילה: אני חושב שמה שאמרה חברת הכנסת מירי רגב נאמר גם על ידי פורום ערי הפיתוח במרכז השלטון המקומי.
דוד בוסקילה: העבודה שלך היא עבודה נפלאה ומה שאתה עושה, זאת עבודה אמיתית של יישור פערים בחברה הישראלית.
דוד בוסקילה: כולנו מודים ומעריכים את זה.
משה גפני: הנה, בועז סופר הגיע.
מירי רגב: תודה לך היושב ראש.
מירי רגב: אנחנו ממשיכים בהתייחסויות לגבי מפת העדיפות הלאומית.
מירי רגב: אחר כך נעבור לנושא הטבות המס, לאחר שבועז סופר יציג את הנושא.
אילן שוחט: ראש עיריית צפת.
אילן שוחט: אני מצטרף לברכות על כינוס הוועדה הזאת.
אילן שוחט: מדובר באחד הנושאים החשובים ביותר.
אילן שוחט: אני חושב שזה אחד הדיונים המשמעותיים ביותר שיכולים לקבוע את התפתחות מדינת ישראל ואת ההתפתחות של הפריפריה.
אילן שוחט: לצערי הרב הנושא הזה גם לא זוכה לסקירה תקשורתית כפי שראוי לו, והוא גם לא נמצא על סדר היום באג'נדה החברתית.
אילן שוחט: אני חושב שככל שתתפנה המפה הפוליטית לעסוק במצוקות הגדולות של מדינת ישראל, אנחנו נמצא את עצמנו במצב בו זאת הוועדה החשובה ביותר היום.
אילן שוחט: לגבי אזורי עדיפות.
אילן שוחט: הייתי רוצה לשמוע התייחסות.
אילן שוחט: נקבע אזור עדיפות א', אזור עדיפות ב', אבל בתוך אזורי העדיפות עדיין יש הפרדה ועדיין קיימים הבדלים בין ישוב לישוב.
אילן שוחט: לדוגמה, אני מגיע מתפקיד של המנכ"ל התאחדות התעשיינים בצפון, ואני יודע שמפעל שרוצים להקים אותו בעפולה – ועפולה נקראת אזור עדיפות א' – לעומת מפעל שרוצים להקים אותו בצפת – שגם היא נקראת אזור עדיפות א' – מקבלים את אותם תנאים כאשר לאותו תעשיין שרוצה להקים את המפעל עדיף לפתוח אותו בעפולה אם הוא מקבל את אותם תנאים גם בצפת כי הוא יותר קרוב לאותה מדינת תל אביב עליה דיבר חבר הכנסת גפני.
אילן שוחט: יש שם כוח עבודה יותר טוב.
אילן שוחט: זאת אומרת, צריך עדיין לדעת אם תהיה התייחסות של מקרו לאותם נושאים.
אילן שוחט: אני מדבר כרגע כישוב צפת ואני מייצג כאן בפה מלא את כל ראשי הרשויות.
אילן שוחט: צפת, קצרין, רמת הגולן, אילת, ערד – אני בקשר אתכם דרך ועד ההורים.
אילן שוחט: כרגע אנחנו מתמודדים מול מציאות בלתי ניתנת.
אילן שוחט: אני כבר דיברתי עם שר החינוך ביום חמישי ב-12 בלילה.
אילן שוחט: צפת הולכת להגיש בג"צ בנושא הזה ויש סיכוי מאוד גדול שאנחנו נזכה בו.
מירי רגב: גילאי שלוש-ארבע?
אילן שוחט: גילאי שלוש-ארבע.
אילן שוחט: מה שקרה כאן זה עיוות.
אילן שוחט: יש כאן הפקרות.
אילן שוחט: יש לנו משפחות שאין להן איך לגמור את החודש ואני בחיים לא בא מגישה בכיינית, אבל משפחות שהיו משלמות 300 שקלים בשנה, בגלל איזה פקיד במשרד החינוך שקבע שעכשיו בגלל בג"צ שהוגש צריך לתת קריטריונים שתופסים את המכנה המשותף הרחב ביותר, הן צריכות לשלם 800 שקלים בחודש.
אילן שוחט: אף משפחה לא תעמוד בזה.
אילן שוחט: אני סוציו אקונומי שלוש ואני לא מצליח לדבר עם ההורים כדי שישלמו את זה.
אילן שוחט: אם כבר מדברים על צדק, ערים עם סוציו אקונומי שבע, חמש וארבע, כן מקבלות את הסבסוד.
אילן שוחט: העוול כאן זועק לשמים.
אילן שוחט: כאשר מדברים עם שושני וכאשר מדברים עם כל הגורמים בחינוך הם אומרים לי שאני צודק אבל שהם כבר חילקו את הכסף.
אילן שוחט: סיימנו את כל מסכת הדיבורים.
אילן שוחט: כרגע מי שמתמודד עם התושבים אלה אנחנו ומי שעומד בחזית אלה אנחנו.
אילן שוחט: אני מגיש כרגע בג"צ נגד משרד החינוך על ההחלטה הזאת ושיסבירו לי למה עפולה – ואין לי שום דבר נגד ראש עיריית עפולה או יוקנעם – שהיא מצב סוציו אקונומי שבע כן מקבלת סבסוד לגילאי שלוש וצפת, סוציו אקונומי שלוש, לא מקבלת.
אילן שוחט: מילה אחת לגבי הטבות מס.
מירי רגב: אנחנו לא נתייחס עכשיו להטבות מס כי בועז סופר קודם יציג את הנושא.
אילן שוחט: הייתי מבקש לגבי אותם ישובים שבעקבות בג"צ עדאללה יצאו החוצה בנושא החינוך, הם לקחו את המכנה המשותף.
אילן שוחט: שאלו אותם למה הוציאו את צפת, למה הוציאו את ערד, את קצרין, את אילת, והם אמרו שהם מצאו אצת המכנה המשותף הרחב ביותר, איזה ישובים היו בחוק שיקום שכונות בשנות ה-90.
אילן שוחט: זה היה הקריטריון.
אילן שוחט: מה לעשות שמשנות ה-90 יש ערים שהלכו והתפתחו והשגשוג שלהן הוא גדול והן כבר לא רלוונטיות לקבל את הסבסוד הזה, אבל אנחנו נשארנו מאחור.
אילן שוחט: אם במסגרת הוועדה הזאת תהיה פנייה – את הבג"צ אני אמור להגיש עד יום חמישי – ותהיה איזושהי חשיבה מחודשת או ימצאו איזשהו תקציב לפחות לבוא לקראתנו, לדבר אתנו, להבטיח לנו משהו, לומר לנו שייתנו חלק וישתתפו אתנו, אבל אין כלום, אטימות מוחלטת.
אילן שוחט: אני מודיע לכם שזה הקרב הבא ואנחנו לא נוותר.
מירי רגב: גבי, בעניין הזה, בתוך מפת העדיפות הלאומית, כמו שאני הבנתי, אין יותר התייחסויות ל-א', ב' ו-ג' אלא מהקו התחתון ועד הקו העליון, קרי, דרומה או צפונה, כולם מקבלים את אותן העדפות או שאני טועה.
גבי גולן: הסברתי שהממשלה קבעה אזור.
קריאה: השר מחליט.
מירי רגב: הוא קובע את הקריטריונים שלו.
קריאה: קריטריונים מקצועיים.
מירי רגב: לא יהיה מנוס אלא להזמין לכאן את שר החינוך ואת שר השיכון והבינוי כדי שכל אחד יסביר איך הוא מממש את מפת העדיפות הלאומית תחת המשרד שלו ואיזה הטבות הוא נותן ולמי.
גבי גולן: השרים האלה אמורים לחזור לממשלה ולהציג את הפריסה הפנימית.
מירי רגב: יש עוד מישהו שרוצה לדבר רק על מפת העדיפות הלאומית?
מירב תורג'מן: לגבי מפת עדיפות לאומית, יש דין וחשבון שנתי לוועדת הכספים.
מירב תורג'מן: צריך להגיע לכאן בכל שנה ולהניח דוח שמפרט את ההטבות שניתנו.
מירי רגב: כל משרדי הממשלה הרלוונטיים.
מירב תורג'מן: הממשלה.
גבי גולן: אנחנו.
מירי רגב: אתם בעצם מרכזים את זה ומציגים בוועדת הכספים.
גבי גולן: הדוח כבר עכשיו קיים באתר האינטרנט.
גבי גולן: אמרתי את זה כבר כמה פעמים.
גבי גולן: כלומר, מי שמאוד מעונין, יכול לראות.
מירי רגב: אל תחזור על טעויות רשות המים שאמרה שכל הנתונים על המים קיימים באתר האינטרנט.
מירי רגב: בוא נדבר.
מירי רגב: אנחנו בני אדם ונדבר.
מירי רגב: מגיעים לוועדה כזאת, מגיעים לכאן ראשי ערים, גם אתה התכבדת ובאת, אז תביא את הנתונים בצורה מסודרת ותאמר מי עשה, מה עשה, איפה הפערים וכולי.
גבי גולן: אני מנסה להוסיף ולא להפחית.
גבי גולן: אני אומר שהאנשים כאן יגלו התעניינות, יוכלו לראות באתר שאנחנו מאוד גאים בו והשקענו בו כסף רב.
מירי רגב: אפשר לעשות קישור בין האתר שלך לאתר שלי?
מירי רגב: זה מה שחשוב.
דוד אלחייני: ראש המועצה האזורית בקעת הירדן.
דוד אלחייני: בקעת הירדן, 860 אלף דונם, מחדרה לגדרה רק בצד המזרחי שלה, הצד שלא מכירים אותו, עם 21 ישובים שכולם קיבלו מפת עדיפות לאומית.
דוד אלחייני: כאשר שאלו אותי מה המשמעות, אמרתי שאני לא יודע.
דוד אלחייני: אני לא בטוח שהשרים יודעים מה הם עושים.
דוד אלחייני: כלומר, מחר בבוקר המורים יקבלו תמריצים?
דוד אלחייני: לא יודעים.
דוד אלחייני: תוכנית הלימוד תשתנה?
דוד אלחייני: משרד החינוך יתייחס לבית ספר אחד – כי אנחנו מועצה אזורית ולא עיר וכולם כלולים, אבל התמריצים למעשה מגיעים לכל המועצה ולא לישוב ישוב.
דוד אלחייני: יסללו את הכביש מהבקעה עד אריאל וישלימו אותו לארבעה מסלולים כדי לקרב אותנו לפריפריה כמו שנכתב?
דוד אלחייני: אני לא יודע לתת את התשובה.
דוד אלחייני: השרים עצמם לא יודעים מה המשמעות של אזור עדיפות לאומי.
מירי רגב: אנחנו נזמן אותם לכאן והם יאמרו כאן את הדברים.
דוד אלחייני: אני מקווה מאוד שהם יציגו בצורה של מספרים ויאמרו איך הם נותנים, איך זה בא לידי ביטוי, כי ההחלטה עצמה היא מאוד כוללנית.
דוד אלחייני: הם עצמם לא יודעים.
דוד אלחייני: גם ההגדרה של מקצועי, מה זאת ההגדרה הזאת?
דוד אלחייני: האם החשב יבוא ויאמר להם מה לעשות?
מירי רגב: נביא אותם ונשמע אותם.
שאול גולדשטיין: ראש מועצה אזורית גוש עציון.
שאול גולדשטיין: תודה על הדיון.
שאול גולדשטיין: מה שאני מבין מהחוק הזה זה את הרצון של מדינת ישראל לפרוס את האוכלוסייה שלה מעבר לגוש המרכזי של גוש דן.
שאול גולדשטיין: על מנת לעשות את זה, אני חושב – במלוא הצניעות – שראשי הרשויות הם הכתובת הנכונה לשבת ולדבר אתם כדי לראות איך עושים את זה.
שאול גולדשטיין: אני לא חושב שזה נכון להביא את השר שיאמר לנו מה ההנחתות החדשות על מנת לתת לנו את ההעדפות.
שאול גולדשטיין: אני חושב שהכנסת צריכה לקרוא לשרים השונים לשבת עם מרכז השלטון המקומי ועם מרכז המועצות האזוריות, לקבוע מה הן ההטבות שהולכות להיות בחוק על מנת שבאמת החוק הזה יישם את עצמו ויאפשר ליותר אנשים לגור במקומות האלה, בין אם אלה הטבות אישיות, כמו שהסביר קודם גדעון, ובין אם אלה הטבות רשותיות שהן הרבה יותר רחבות והרבה יותר פרטניות וקשה להסביר אותן כאן על רגל אחת.
שאול גולדשטיין: אני חושב שהוועדה צריכה לקרוא לדו שיח לפני שמזמינים אותם ושיורידו את ההנחות כפי שבדרך כלל נעשה כאשר לדעתי גם לא תמיד הן קולעות למטרה.
שאול גולדשטיין: ישראל משקיעה הרבה כספים במקומות הנכונים.
ראובן קוגן: אני מרכז גם את תחום הפריפריה באגף התקציבים במשרד האוצר ועבדתי גם עם גבי גולן בשלבים האחרונים של גיבוש המפה.
ראובן קוגן: נכון, המפה היא רחבה מאוד ויחסית היא כוללנית.
ראובן קוגן: החידוש בחוק אזורי עדיפות לאומית שגם בא לידי ביטוי בהחלטה עצמה, היא האפשרות לא רק ללכת לרוחב – מה שנקרא א', ב' ו-ג', כפי שנהוג במתכונת הקודמת – אלא מאחר שהכל הפך להיות א', יש את הגמישות לשרים לבוא ולומר בכל זאת איזה הטבות תמריצים הם נותנים בתוך המפה הזאת, אבל עם הצרכים הנקודתיים שצריך לתת לאזורים שונים ולישובים שונים, ואפילו בתוך הישוב עצמו.
ראובן קוגן: כלומר, זה גם מה שנכתב בהחלטה.
ראובן קוגן: נכון שבסוף השיקולים הם שיקולים מקצועיים של כל משרד ומשרד.
ראובן קוגן: בהערת אגב אומר שאני מאמין שכאשר השרים יגבשו את הכללים האלה, הם יעשו את זה ביחד עם השטח, עם ראשי הרשויות.
ראובן קוגן: בדרך כלל הם לא ממציאים דברים.
גדעון ברלב: יש לי קצת ניסיון.
גדעון ברלב: אלה משאלות לב.
ראובן קוגן: אני בטוח שהוועדה תכריח אותם לעשות את זה בצורה יותר טובה.
ראובן קוגן: כרגע אנחנו באיזשהו שלב ביניים כי מצד אחד המפה השתנתה, גם האופי שלה וגם ההיקף שלה, ומצד שני אי אפשר ליישם כרגע שום דבר חדש לפני שהשרים מביאים את הכללים החדשים לאישור הממשלה.
מירי רגב: יש לכם דד ליין בו הם אמורים להביא את זה לאישור הממשלה?
ראובן קוגן: אנחנו ניסינו לעשות תכלול של כל התוכניות האלה כדי לראות איזושהי מפה כוללת כמשרד האוצר וביקשנו ששר האוצר יהיה חלק מגיבוש התוכניות.
ראובן קוגן: הממשלה לא קיבלה את זה אלא נתנה לשר איזושהי אפשרות ערעור על הכללים במידה שהם חורגים מהתקציבים שאושרו למשרדים כי זה חלק מהעניין כאן, אבל לשרים לא ניתנו לוחות זמנים ברורים במסגרת ההחלטה אלא הנחיה כללית שצריך לעשות את זה כמובן כמה שיותר מהר כי בלי זה אי אפשר בעצם להפעיל שום דבר חדש.
מירי רגב: זה גם לא רציני.
מירי רגב: לקח כל כך הרבה זמן לאשר את מפת העדיפות הלאומית, כל כך הרבה ישובים שנמצאים בקריסה וזקוקים לכסף הזה חיכו בסבלנות כדי שזה יקרה וגם אנחנו חיכינו בסבלנות כדי שזה יקרה, אבל בסוף כבר יש מפה – ואני מברכת על כך שיש מפה, למרות שלא משנה שאני חושבת שיש ערים שהיו צריכות להיכנס למפה ובעניין הזה אני חושבת שהיה צריך להכניס בוודאי את אלקנה, את קריית גת ואשקלון, אבל זה לא הוויכוח כרגע – כך שברגע שיש מפה, צריך לקבוע דד ליין שבאופן עקרוני המשרדים והשרים ערוכים לתת את ההטבות.
מירי רגב: מה הבעיה להתארגן עם זה, לומר מה הסכום, לבוא ולהציג את זה בממשלה, להציג את זה בכנסת, לרוץ עם זה קדימה לשטח כדי שלפחות מי שאמור לזכות במהלך הזה, יזכה במהלך הזה?
מירי רגב: יבוא בעניין הזה משרד ראש הממשלה וילחץ בהיבט הזה.
מירי רגב: גם אני אעלה את זה בצורה מסודרת במליאת ועדת הכספים כי אנחנו כן צריכים לבוא כמה שיותר מהר עם הצגת תוכנית למימוש מפת העדיפות הלאומית כי זאת לא רק מפה אלא גם הדיור וגם החינוך.
גבי גולן: קודם כל, אנחנו עובדים מול המשרדים, גם ביחד עם משרד האוצר.
גבי גולן: יש שם קטע של אישור האוצר או לפחות להביא לידיעת האוצר.
גבי גולן: אני מקווה שנעשה את זה כמה שיותר מהר.
ראובן קוגן: כרגע הסוגיה היא חלקם של המשרדים הייעודיים.
ראובן קוגן: כלומר, ההטבות ניתנות.
ראובן קוגן: צריך להבין שההטבות שניתנו עד לפני ההחלטה במתכונת שהייתה לפני ההחלטה, ניתנות.
ראובן קוגן: יכול להיות שהן לא מגיעות לדברים החדשים מאחר שהם לא היו במפה הקודמת, אבל גם היום, כאשר משרד השיכון מסבסד את הפיתוח ביישובי אזורי עדיפות א' הקודמים, הוא ממשיך לסבסד גם עכשיו.
מירי רגב: אבל אתה רואה שלדוגמה בכל מה שקשור לחינוך, לגילאי שלוש-ארבע, זה לא קורה.
ראובן קוגן: זה בבג"צ.
ראובן קוגן: אני לא מכיר וגם לא נכנסתי לזה.
מירי רגב: סיוע לבגרות וכדומה שהתלמידים קיבלו, הכל בעצם בוטל.
גדעון ברלב: זה בוטל לחלוטין.
מירי רגב: יש מישהו ממשרדי הממשלה שנמצא כאן ורוצה לומר משהו שקשור למפת העדיפות הלאומית?
מירי רגב: שלא יאמרו אחר כך שלא שאלנו את המשרדים הרלוונטיים.
קריאה: גם אם ישנם, הם לא יודעים לומר.
מירי רגב: בועז סופר, אנחנו נעבור לנושא הבא לפני שנסכם את כל הדיון.
מירי רגב: הוועדה היא ועדת משנה לסוגיית הפריפריה כחלק מוועדת הכספים.
מירי רגב: אנחנו מתכנסים מדי חודש ודנים בנושאים שונים.
מירי רגב: אנחנו היינו רוצים לקבל ממך את מפת הטבות המס לגבי הפריפריה, מה הן כוללות, איזה ערים, מה זה כולל, מי לא נכלל, מה הקריטריונים, איפה זה נמצא כרגע, מה הסטטוס וכולי.
מירי רגב: לפני שהגעת דיבר ראש עיריית צפת וראש עיריית ערד על הטבות מס ועל הקשיים.
בועז סופר: שמעתי את דבריהם, אמנם לא בפורום הזה.
בועז סופר: היום מפת הישובים שנכללים או שמי שמתגורר בישובים האלה מקבל הטבת מס, כוללת 161 ישובים וכוללת כ-160 אלף, נקרא לזה, נישומים וכ-80 אלף נהנים.
בועז סופר: ההבדל בין נישומים לבין נהנים הוא פשוט מי שנמצא מתחת לסף המס.
בועז סופר: כלומר, אני לא עושה שום טובה למי שגם היום לא משלם מס הכנסה, נניח מי שמשתכר בשכר מינימום ולא משלם מס הכנסה, וזה שיש הטבת מס בישוב, זה מאוד נחמד אבל היא לא מגיעה אליו.
מירי רגב: זה שמקבל הכי פחות, הוא תמיד מסכן.
מירי רגב: אין לו לא הטבת מס, הוא לא קונה הרבה כך שהוא לא נהנה מחצי אחוז מע"מ שמורידים וכולי.
מירי רגב: אלה שמקבלים מעט, הם מאוד מסכנים.
בועז סופר: בלי שום נימה של ציניות, צריך להסתכל, וזה חשוב מאוד גם להבין כאן את המצב, שכאשר באים ומדברים על הטבת מס, צריך להבין שמעבר לזה שמי שמשתכר יותר משלם יותר, כאשר מפחיתים או שנותנים הטבה במקרה הזה, מי שמשתכר יותר, נהנה יותר.
בועז סופר: אחד מהכשלים של הטבות המס זה הדבר הזה.
בועז סופר: עם כל הכבוד למערכת המס, ובאמת יש לה הרבה מאוד יתרונות אבל גם הרבה מאוד חסרונות.
בועז סופר: אחד החסרונות הוא שאנחנו פשוט לא מצליחים "להגיע" למי שנמצא מתחת לסף המס.
בועז סופר: תסתכלו על הפרדוכס.
בועז סופר: ככל שאנחנו נמצאים במדיניות שמבקשת להפחית שיעורי מס, להעלות את סף המס ולהרחיב את מדרגות המס, אנחנו מוציאים יותר ויותר אנשים מגדר תחולת מס הכנסה ואז אנחנו יכולים לפחות לעזור להם באמצעים ממוקדים כמו למשל הטבות מס לישובים.
בועז סופר: זאת בעצם המפה הנוכחית.
בועז סופר: איך נקבעה המפה.
מירי רגב: שאלת הבהרה.
מירי רגב: מפת העדיפות הנוכחית שאושרה היא בעצם כוללת בתוכה את הטבות המס או להטבות המס יש דבר נפרד?
בועז סופר: לא רלוונטית בכלל.
בועז סופר: המפה הנוכחית, אין מפה נוכחית בעצם.
בועז סופר: הישובים שמקבלים היום מתרכזים, אפשר לומר שחלק מתרכזים וחלק בערך, כך שיש לנו סמוך לגבול הצפון, גבול לבנון, סמוך לעוטף עזה, שזו בעצם ההחלטה היחידה של ממשלת ישראל ושל הכנסת לקבוע רשימה של ישובים עד 7 קילומטרים מגבול עוטף עזה ואחר כך הכנסנו עוד כמה ישובים.
מירי רגב: הישובים שאתה דיברת עליהם.
בועז סופר: עוד שישה ישובים.
מירי רגב: את בקעת הירדן.
בועז סופר: לא, לא בקעת הירדן.
מירי רגב: את ערד, בית שאן וחצור.
קריאה: אילות.
בועז סופר: אני אומר שיש צפון, יש עוטף עזה ויש את הדרום וגם בדרום לא כולם.
בועז סופר: נוספו כמה וכמה ישובים אבל אני לא רוצה לדבר בהכרח על בג"צ כי לא זה הדיון.
בועז סופר: בעצם מה שאנחנו אומרים זה כמה ישובים אנחנו יודעים לומר שזה צפון, זה עוטף עזה וכולי ולתכלל אותם ולומר שלצורך העניין הרשימה סגורה, וחלק מהישובים אנחנו לא ממש יודעים להגן או לעגן על כך שהם קיבלו, מעבר לכך שהם קיבלו.
בועז סופר: אני עכשיו לא נמצא בחקר ההיסטוריה.
אילן שוחט: פוליטיקה.
בועז סופר: בסדר.
בועז סופר: אנחנו בעצם נמצאים בעבודה במשך כמעט ארבע שנים, מתחילת 2006, שלוש שנים וקצת, שבעצם הייתה מאוד יומרנית.
בועז סופר: היא באה ואמרה שנראה קודם איך ניתנו הטבות כפי שניתנו, למה, כמה, יש חמישה מסלולים, מישהו חשב על המסלולים?
בועז סופר: מסלול זה אומר שיעור זיכוי פלוס תקרה.
בועז סופר: אפשר לתת שיעור זיכוי של 98 אחוזים אבל אם התקרה היא 10,000 שקלים בשנה, זאת אומרת שעושים צחוק ולא עושים כלום.
בועז סופר: השקלול ביחד של שני הרכיבים, הוא זה שנותן א ההטבה האפקטיבית.
בועז סופר: האם מישהו חשב איך זה נעשה?
בועז סופר: התשובה היא לא.
בועז סופר: אני לא אומר את הדברים כביקורת אלא אני אומר שעשינו סקירה, לא מצאנו איזה שכל ישר שאומר שמי שהוא בדיוק איקס קילומטרים מהגבול יקבל 10 אחוזים, מי שהוא 15 קילומטרים מהגבול יקבל 12 אחוזים או 8 אחוזים וכן הלאה וכן הלאה.
בועז סופר: בקעת הירדן כן תקבל, בקעת הירדן לא תקבל.
בועז סופר: זאת רשימה שהתהוותה וזאת המילה הכי פחות בוטה שאני יכול להשתמש בה.
בועז סופר: התהוותה תוך כדי תנועה, בצורה זו ובצורה אחרת כאשר בעצם אם אני מסתכל על העשור האחרון, נעשו שני דברים: האחד, ב-2003 אז צומצמה הרשימה באופן מאוד משמעותי ובעצם כמעט כל חוק הנגב הוצא החוצה, והדבר הנוסף הוא בשנת 2005, אז הסדרנו את סוגיית עוטף עזה פלוס כמה ישובים שנכנסו על הדרך.
רון מוסקוביץ: שיעור ההנחה ירד.
בועז סופר: שיעור ההנחה לא השתנה ב-2003 וגם לא השתנה ב-2005.
בועז סופר: מכיוון שנאמר כאן מה שנאמר, בכל זאת אני אתייחס.
בועז סופר: שיעור ההטבה לא רק שלא ירד אלא הוא עלה דרמטית.
בועז סופר: אי אפשר לתאר את זה בפחות מהמילה דרמטית.
בועז סופר: בוא ניקח את המסלול השכיח ואחר כך אני אפרט ברשותך את ההצעות שלנו.
בועז סופר: ניקח את המסלול השכיח.
בועז סופר: המסלול השכיח דיבר על 13 אחוזים זיכוי ותקרה של 200 אלף שקלים.
בועז סופר: זה פחות או יותר המסלול השכיח.
בועז סופר: כאשר מסתכלים על התקרה הזאת, המשמעות היא שזה בערך כ-60 אלף שקלים, 50 אלף שקלים, זיכוי ממס בשנה.
בועז סופר: כמובן מי שיש לו יותר מ-50 אלף שקלים מס, הוא נהנה מכל ה-50, ומי שיש לו פחות, נהנה פחות.
בועז סופר: בשנת 2002, לא כל כך לפני הרבה זמן, סף המס, קרי, הסכום שבישובים האלה התחילו לשלם מס, היה בערך 6,000 שקלים.
בועז סופר: אדם הרוויח 6,000 שקלים, זה אומר שהוא לא שילם בכלל מס הכנסה וזה בגלל ההטבה.
בועז סופר: אני עוזב עכשיו את תושבי ישראל וכן הלאה.
בועז סופר: 6,000 שקלים, זה מה שנקרא סף המס או הכנסה.
מירי רגב: הוא לא שילם.
בועז סופר: הוא לא שילם מס הכנסה.
גדעון ברלב: 13 מ-200, זה 26.
גדעון ברלב: זה 2,200 שקלים בחודש.
רון מוסקוביץ: כאשר שני בני הזוג עובדים במשק בית.
בועז סופר: זה לא משנה עכשיו.
בועז סופר: יש תקרה מרבית של 25 אחוזים וזאת הטבה מרבית.
בועז סופר: איך נקבע סף המס.
בועז סופר: סף המס בעצם אומר שאנחנו מחשבים כמה מס אדם צריך לשלם ועכשיו רואים כמה נקודות זכות יש לו.
בועז סופר: לכל תושב ישראל יש 2 ורבע נקודות זכות, והמשמעות שהיום במונחי 2010 סף המס של כל תושב ישראל באשר הוא – גבר, אישה וכולי – הוא 4,600 שקלים.
בועז סופר: אנחנו מסתכלים על אישה, אנחנו מגיעים בערך ל-5,300 שקלים.
בועז סופר: אם יש לה ילד אחד, שניים, שלושה, ארבעה ילדים, אנחנו עולים ומטפסים בהדרגה.
בועז סופר: אישה עם ארבעה ילדים, סף המס הוא 10,000 שקלים.
בועז סופר: שוב, סף מס, המשמעות היא ההכנסה עליה היא לא משלמת מס הכנסה.
בועז סופר: היא מרוויח 11 אלף שקלים, היא משלמת רק על השולי, רק על ה-1,000 שקלים.
בועז סופר: זאת המשמעות של סף מס.
בועז סופר: סף המס השכיח, נקרא לו כך – אני מדבר עכשיו על הטבות מס לישובים – עובד שהתגורר בישוב נהנה בעצם מסף מס מוגדל שהביא אותו לכ-6,000 שקלים, ואני מדבר במחירי שנת 2002.
בועז סופר: היום, למרות שלא קרה דבר, כלומר, ה-13 אחוזים הם אותם 13 אחוזים והתקרה הוצמדה למדד ותו לא, לא עלתה ולא ירדה, סף המס הוא של בערך 13 אלף שקלים.
מירי רגב: 200 אלף.
בועז סופר: 200 אלף.
בועז סופר: יש כמה מסלולים.
מירי רגב: אתה מדבר על ה-13 פלוס ה-200 אלף.
בועז סופר: כן.
בועז סופר: הגענו לסף מס של בערך 13 אלף שקלים.
בועז סופר: כלומר, סף המס הוכפל ויותר מאשר הוכפל.
בועז סופר: איך זה קרה?
בועז סופר: אלה לא נסים.
בועז סופר: סף המס אומר כמה מס הגברת רגב צריכה לשלם אם היא מתגוררת בתל אביב או אם היא מתגוררת בירושלים, ועכשיו על סכום מסוים אנחנו רואים כמה אנחנו מורידים.
בועז סופר: ככל שתושבי ישראל משלמים פחות, בעצם נוצר מצב בו סף המס הולך ועולה כי בזיכוי שיש לתושב כפר ורדים לצורך העניין, לא נגענו.
בועז סופר: אלה אותם איקס שקלים אבל אם אני מוריד את החבות מס של כלל תושבי ישראל, בעצם מה שקורה זה שסף המס עולה.
בועז סופר: זה עניין עובדתי לגמרי.
בועז סופר: אם את זוכרת, בחוק ההסדרים קיבענו את זה.
בועז סופר: אמרנו שאנחנו לא רוצים לפגוע אבל מהיום ואילך כי יש עוד ירידות מסים, לא משנים לא למעלה ולא למטה.
בועז סופר: אבל מה לעשות שמ-202 ועד 2009 סף המס פשוט הוכפל.
בועז סופר: אם זאת לא הטבה, אני לא יודע מה זאת הטבה.
בועז סופר: לא עלינו מסכום של 2,000 שקלים ל-4,000 שקלים אלא עלינו מסכום של 6,000 שקלים ל-13 אלף שקלים.