GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחום חופרי: אני אומר לכם שהתקציב נחקק ושלחנו אותו למשרד הפנים לאישור ולפחות מבחינת התקציב השוטף אנחנו כבר מתחילים לעבוד לפי 1 חלקי 12, כי זה החוק.
נחום חופרי: אנחנו תושבים שומרי חוק וראשי רשויות שומרי חוק.
נחום חופרי: סוד נוסף שאני אגלה לכם הוא שאלה אמנם מיעוט הרשויות, אבל אלה רוב התושבים.
נחום חופרי: אתם מכניסים את היד לכיסים של התושבים.
נחום חופרי: זה לא לכיס הפרטי שלי.
נחום חופרי: אתם קצבתם לי את השכר שלי, זה יהיה השכר שלי תמיד אלא אם כן תחליטו אחרת וגם זה בסדר, אבל אתם מכניסים את היד לכיס של רוב תושבי ישראל, גם אם זה מיעוט הרשויות.
נחום חופרי: אני חושב שאתה צודק אדוני היושב ראש, למרות שאתה משוחח עם מישהו אחר בזמן שאני מדבר.
משה גפני: אני עושה שני דברים ביחד.
נחום חופרי: אני יודע.
נחום חופרי: אני מכיר את זה מהעבר הצבאי שלי.
נחום חופרי: אני יודע שיש כאלה שעושים זאת.
משה גפני: כמה יעלה השינוי הזה לרעננה?
נחום חופרי: בערכים זה יעלה חצי מיליון שקלים אבל לא הערכים כאן הם הקובעים אלא הדרך והשיטה.
נחום חופרי: אדוני היושב ראש, לי זה יעלה כך, לירושלים זה יעלה הרבה יותר, העיר העשירה ביותר בישראל.
משה גפני: אני חושב שאת ירושלים יחריגו.
נחום חופרי: נתתי אותה בתור דוגמה.
משה גפני: עזוב את ירושלים.
יעקב מרגי: זה לא עניין של כסף.
נחום חופרי: אתה צודק.
נחום חופרי: צריך לעשות סדר בעניין הזה וצריך לקבוע מה זה שירות ממלכתי ומה זה שירות מוניציפאלי ולתקצב אותו ביחסים.
נחום חופרי: אני בכלל לא אוהב את השותפויות האלה.
נחום חופרי: אני חשוב שאם השלטון המרכזי צריך לתת שירות, הוא צריך לתת אותו והוא לא צריך להתחלק עם הרשות באחוזים כאלה ואחרים, אבל זאת עמדה שזה לא המקום לדון בה.
משה גפני: הערת ביניים.
משה גפני: אתה יודע כראש רשות מאוד מצליח ואתה מכיר את המערכת ויודע שיש דברים שהממשלה מכתיבה לך ואתה צריך לתקצב את זה מתקציב התושבים, תקציב הארנונה, מהתקציבים שלך, חלק, 25 אחוזים, לפעמים יותר.
משה גפני: יש רשויות חלשות שמקבלות ממשרד התחבורה כסף והן צריכות לממן את זה באחוזים קטנים והן מוותרות על זה בגלל שאין להן.
משה גפני: אצלך זה לא יקרה.
משה גפני: ברגע שאתה תקבל ממשרד התחבורה כסף להקים אי תנועה או שדרה או מדרכה או כביש, אתה תעשה את זה.
נחום חופרי: אתה יודע אדוני היושב ראש שבדרך הזאת לאט לאט אבל בבטחה אתם תביאו אותנו לשם כי זאת בעצם המטרה.
נחום חופרי: אתם זה האוצר, זה מי שיושב כאן על התקציבים.
משה גפני: אנחנו האוצר?
נחום חופרי: אתם מאשרים את זה.
נחום חופרי: אתם בסוף תאשרו את זה.
משה גפני: אם לא אנחנו, מזמן הייתם שם.
נחום חופרי: אני יודע ואני מודה לך מראש.
נחום חופרי: אני אומר לך שוב שאתה צודק.
משה גפני: אנחנו, זאת אמירה כוללת.
משה גפני: כמו שאני אומר על כל ראשי הרשויות אתם.
משה גפני: אני יכול לתת לך דוגמאות שאתה לא רוצה להיות כמותם.
נחום חופרי: אני לא מתבדל מראשי רשויות, אני טוב כמו כולם.
נחום חופרי: אדוני היושב ראש, אתה צודק, צריך לעשות גם בזה סדר.
יעקב מרגי: אדוני היושב ראש, שאלה למר חופרי.
יעקב מרגי: כאשר המינהל מקצה לך קרקע ואתה משביח אותה וטוב שכך, זה ממלכתי או מוניציפאלי?
יעקב מרגי: אז יש ערכים נוספים?
יעקב מרגי: לא, אתה לא חייב לענות לי עכשיו.
נחום חופרי: המינהל לא מקצה לי.
יעקב מרגי: לירוחם את הפריבילגיה הזאת.
נחום חופרי: היושב ראש צודק.
נחום חופרי: צריך לעשות בזה סדר ולהחליט שזה כמו כל שירות ממלכתי אחר.
נחום חופרי: יחס התקצוב צריך להיות 25 אחוזים ל-75 אחוזים ולא להחיל כאן כל מיני רעיונות חדשים, למרות שאולי בעבר יש רעיון חדש.
נחום חופרי: דבר אחרון.
נחום חופרי: אני מוכרח לומר לכם משהו לגבי המציאות.
נחום חופרי: אנחנו מקבלים את התקציב ככזה ראה וקדש.
נחום חופרי: אומרים לנו שזה תקציב המועצה הדתית ועליכם להודיע לתושבים שהם משלמים מכיסם 60 אחוזים עד היום, ואתם מבקשים להעלות את זה ל-75 אחוזים.
נחום חופרי: זה התפקיד שלכם, לממן את ההחלטה של השר לענייני דתות.
נחום חופרי: מה אתם רוצים אדוני השר לענייני דתות והאוצר?
נחום חופרי: שאנחנו נודיע למועצות הדתיות שיקצצו במחילה מכבודם 15 אחוזים מהתקציב שלהם?
נחום חופרי: זה מה שאתם רוצים לעשות?
נחום חופרי: אתם תגרמו לכך.
משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון.
חיים אורון: אדוני היושב ראש וידידיי מ-15 הרשויות החזקות, אין לי בעיה עם תקצוב דיפרנציאלי.
חיים אורון: אני תומך בהרבה מאוד תחומים בחלוקה דיפרנציאלית והדוגמה של מינהל מקרקעי ישראל היא לא מקרית כי בסך הכל בדיפרנציאליות החזקים יותר חזקים והחלשים יותר חלשים ואין שום מנגנון ממלכתי שיאזן את זה.
חיים אורון: אבל, וכאן ה-אבל הגדול.
חיים אורון: תנו להם לקבוע מה יהיה תקציב המועצה הדתית.
יעקב מרגי: הם חלק ממנגנון הקביעה.
חיים אורון: תנו להם לקבוע.
חיים אורון: לפי מה שאני יודע, וביררתי את זה, גם בחינוך יש לו שוליים הרבה יותר גדולים ואני רואה את ההוצאה לחינוך ברעננה מול ההוצאה לחינוך באופקים ואני כל פעם מקנא ברעננה, ואני אומר את זה לזכותו ולא לגנותו.
חיים אורון: תבואו ותאמרו שבתוך שנתיים תקציב המועצה הדתית נקבע כמו כל מחלקה אחרת בעירייה.
חיים אורון: אני לא ממציא שום דבר אחר.
חיים אורון: זאת הייתה הצעתו של ידידי השר לשעבר יוסי ביילין עת כיהן כשר הדתות.
חיים אורון: אגב, אני לא יודע מה זה שירות ממלכתי ומה זה שירות מוניציפאלי.
חיים אורון: כל השירותים הממלכתיים הם מוניציפאליים וכל השירותים המוניציפאליים הם ממלכתיים.
חיים אורון: לכן ההבחנה היא לא כזאת.
איתן אטיה: זה בפקודת העיריות.
חיים אורון: אני לא עושה את ההבחנה הזאת.
חיים אורון: אני עושה את ההבחנה בין סל שירותים בתוכו יש גם שירותי דת.
חיים אורון: אני אומר פעם עשירית שבתוכו יש גם שירותי דת שהם ממומנים על ידי המדינה ועל ידי הרשות המקומית, אבל באופן שלרשות המקומית יש גם מה לומר.
יעקב מרגי: יש לה מה לומר.
חיים אורון: אני שומע את הצעקות בינך לבין גפני כל הזמן על אותו הדבר עצמו כי אם הוא יחליט שאצלו בעיר יש רק רב אחד, מותר לו?
חיים אורון: אם כפר סבא ורעננה יחליטו שמספיקה מועצה דתית אחת, אתה תיתן להם להחליט?
חיים אורון: כמו בכבאות, כמו בביוב, כמו בכל הדברים.
יעקב מרגי: רב אחד נתנו לו.
חיים אורון: למה אתה לא נותן?
חיים אורון: כי ההנחה שלך היא שהרעים האלה ידפקו אותך כי זה לא מעניין אותם.
חיים אורון: אתה לא סומך עליו ולכן אתה מפעיל כאן את הכוח לאנוס אותו.
חיים אורון: בבקשה, אני הולך אתך, תוסיף לתקנות תקנה נוספת שבשנת 2011, כמו לכל הוצאה אחרת בעיריית רעננה, הוא מוסמך להחליט מה כן ומה לא, כולל לאחד מועצות דתיות, כולל להקטין את מספר רבני הערים, כולל לעשות דברים נוספים, ואז אני אלך אתך.
חיים אורון: אבל אתם באים אלינו ואומרים לנו שהחבילה, אתם קבעתם אותה, יש שם רובד של המפד"ל, אני מסכים אתך, יש רובד של ש"ס, אני מסכים אתך, ועכשיו יש קרבות על המרמלדה שהיא חלק ש"ס וחלק האגודה, אין שם שום רובד של מרצ.
קריאה: גם לא של העבודה.
יעקב מרגי: יש של העבודה, יש ליכוד ויש מרצ.
חיים אורון: עמרי שרון עסק בזה הרבה.
חיים אורון: חבר'ה, אני אומר לכם שאני רוצה דבר שתחטפו אותו.
חיים אורון: תנו לו לקחת על זה אחריות ואז אני אומר לך שאם זה באחריותו, יכול להיות מצב שאני אתמוך גם באפס.
חיים אורון: למה אני תומך באפס?
חיים אורון: כי אני חושב שכספי המדינה, גם בחינוך, גם בבריאות וגם בשירותי דת, צריכים להיות מחולקים באופן דיפרנציאלי.
חיים אורון: אני למדתי בניסיון ההיסטורי שלי שבכל חלוקה דיפרנציאלית, בסוף אני רואה את הרשימה למי הולכים לתת יותר כסף.
חיים אורון: אגב, כל הוויכוח כאן על 40 מיליון שקלים.
אביגדור אוחנה: 27 מיליון שקלים.
אביגדור אוחנה: כל הוויכוח הוא על 27 מיליון שקלים.
חיים אורון: כן, הפלוס והמינוס, בסדר, נכון.
חיים אורון: אני לקחתי את הסך הכל.
חיים אורון: זה חצי.
חיים אורון: אבל העיקרון, ולכן אני לא הולך להצביע בעד זה, כי העיקרון שאני מוכן לקבל שתחלקו דיפרנציאלי אבל תנו להם להחליט.
חיים אורון: הוא ילך לציבור שלו ויאמר שבשנה הבאה הוא מאחד את המועצה הדתית של רעננה וכפר סבא, יהיה רב עיר אחד בשתי הערים הללו.
חיים אורון: כמו שאומרים לי מועצה אזורית ואני לא יכול בכל קיבוץ לשים רב.
יצחק וקנין: תאחד גם את ראש העיר.
יצחק וקנין: לא צריך כפר סבא ורעננה.
יצחק וקנין: תאמין לי, זה רחוב אחד בניו יורק.
חיים אורון: יכול להיות שלא צריך לאחד אבל תן לו חופש להחליט כמו בכבאות וכמו בשורה ארוכה של נושאים.
חיים אורון: תן לו אפשרות להחליט.
חיים אורון: בקיצור, תנו להם להחליט.
יצחק וקנין: אנחנו לא מסוגלים לאחד את עוספיה עם דלית אל כרמל.
צדוק זהוראי: ראש המועצה האזורית אלקנה.
צדוק זהוראי: אני רוצה לחדד את הדיון לפחות בנתון המספרי הפשוט ביותר והבסיסי ביותר ולומר שהמשקל של ההוצאה של שירותי דת בסל של ההוצאה התקציבית שיש לרשות המקומית הקטנה הוא לאין ערוך יותר גדול מאשר ברשויות גדולות.
צדוק זהוראי: אנחנו מודדים את זה בסדרי גודל של 5, 6, 7 ו-8 אחוזים ברשויות הקטנות, הרי שברשויות הגדולות זה נמדד בשברי פרומילים.
צדוק זהוראי: הרי ברור שזה זועק בצורה הבוטה ביותר.
צדוק זהוראי: גם אין יכולת להשפיע על התקציב, גם חותכים לך את מענקי האיזון.
משה גפני: אתה בעד אמות המידה האלה או נגד?
צדוק זהוראי: אני בעד אמות המידה להקל עם הרשויות החלשות.
משה גפני: אתה יכול לענות לי?
משה גפני: אתה בעד אמות המידה?
משה גפני: מה אתה רוצה שאני אעשה, שאני אצביע בעד או נגד?
צדוק זהוראי: בעד.
צדוק זהוראי: בהחלט בעד.
משה גפני: תסביר.
צדוק זהוראי: אני אומר שהמשקל היחסי של ההוצאה של שירותי דת מהתקציב של הרשות המקומית הקטנה הוא מאוד משמעותי, הוא 5, 6, 7 ו-8 אחוזים.
צדוק זהוראי: יש לך את יבניאל עם 7 אחוזים, יש לך את אליכין, יש לך את אלקנה, המשקל היחסי של ההוצאה הזאת, כאשר אתה מודד אותו, אם למשל תקציב המועצה הדתית הוא מיליון שקלים מתוך 20 מיליון שקלים, זה משמעותי.
צדוק זהוראי: אלה לא שברי פרומילים כפי שקיים בעיריית תל אביב.
צדוק זהוראי: לכן אני בהחלט חושב שצריך לאמץ את הקריטריונים האלה.
משה גפני: איתן אטיה, מנכ"ל פורום ה-15.
איתן אטיה: כבוד השר, הערת תיקון קטנה לגבי המכתב של השר מרגי מה-24 בדצמבר, מכתב שמופנה אל יושב ראש ועדת הכספים.
איתן אטיה: נאמר בו: "אבקשך להודיע כי נדברנו עם פורום ה-15 אך לא הגענו להסכמה".
איתן אטיה: אני רוצה לתקן את זה ולרענן את הזיכרון.
איתן אטיה: יש לי כאן במקרה את פרוטוקול הפגישה בינך לבין גברת מרים פיירברג והגעתם גם הגעתם להסכמה.
איתן אטיה: כתוב כאן: "שינוי זה יחול אך ורק על רשויות הזכאיות למענק ולאותן רשויות נטולות מענק תישאר שיטת התקצוב הנוכחית של 60-40 אחוזים.
איתן אטיה: יישאר הסטטוס קוו".
שי חרמש: אם כן, למה מוטי ששון צלצל אלי אתמול?
יעקב מרגי: אני נשאלתי ואני אענה לו.
משה גפני: אדוני השר, אתה תשיב, בוודאי שאתה תשיב.
משה גפני: אדוני השר, אתה תצטרך להשיב.
משה גפני: זאת בקשה שלך.
משה גפני: אתה תצטרך להשיב לדוברים אבל לפי הסדר כי אחרת לא נגיע לשום מקום.
משה גפני: אני לא אתן שיפריעו לך.
איתן אטיה: כמו שאמרתי, במכתב אליך אדוני היושב ראש, נאמר שהשר לא הגיע להסכמה עם פורום ה-15 ולכן אני רוצה לתקן ולומר שהייתה הסכמה עם מרים פיירברג בשם פורום ה-15, כבר ב-25 באוקטובר, כלומר, לפני חודשיים וחצי.
איתן אטיה: הגיעו להסכמה על זה שמבחינתנו אין שום בעיה שיפחיתו את חלקן של הרשויות המקומיות המתקשות ויעניקו להן יותר מתקציבי המדינה, אבל הייתה מצד שני הסכמה על כך שבאותן 20 רשויות מקומיות שרציתם להעלות אותם ל-75 אחוזים, לא יהיה השינוי הזה והם יוותרו לפי היחס שקיים היום.
איתן אטיה: הייתה הסכמה.
איתן אטיה: עשינו גם משאל בקרב כל חברי פורום ה-15 והייתה הסכמה מלאה.
איתן אטיה: מרים פיירברג גם הודיעה לך שהייתה הסכמה ולכן מה שכתוב כרגע במכתב שאין הסכמה של פורום ה-15, זה פשוט לא מדויק.
יעקב מרגי: למתווה הזה.
איתן אטיה: הוא לא מדויק.
משה גפני: אני מבקש לא לנהל דיאלוג.
משה גפני: עם כל הכבוד, מי שצריך להחליט זה לא השר מרגי אלא חברי ועדת הכספים.
איתן אטיה: אדוני היושב ראש, בעקבות מה שאתה אמרת בישיבה הקודמת, ביקשת מהשר לבוא בדברים עם השלטון המקומי בכלל ועם פורום ה-15 בפרט.
משה גפני: תאמר את דעתכם.
איתן אטיה: היה דיון כזה, הייתה אפילו הסכמה, ולכן מה שאני מציין שזה שכתוב כאן שלא הייתה הסכמה, שאין הסכמה, זה לא מדויק.
משה גפני: אם כן, אתם מסכימים לנייר הזה?
איתן אטיה: לא.
איתן אטיה: יש לנו הסכמה שאנחנו רוצים להציג אותה כאן לפני הוועדה.
איתן אטיה: חבל שהשר לא מביא גם אותה בפני הוועדה.
איתן אטיה: אני רוצה לחדד כאן עניין מסוים.
איתן אטיה: על החלוקה בין שירותים ממלכתיים לשירותים מוניציפאליים, זה מאוד פשוט.
איתן אטיה: פשוט צריך ללכת לפקודת העיריות ולקרוא מה כתוב שם.
איתן אטיה: רשימת הפעולות שעירייה חייבת לעשות על פי פקודת העיריות, אלו הם השירותים המוניציפאליים.
איתן אטיה: הכסף שאמור לממן את השירותים המוניציפאליים האלה, אלה כספי הארנונה.
איתן אטיה: כספי הארנונה הם לא מס פרוגרסיבי, הם לא מיועדים לבצע השוואה בין חזקים לחלשים במדינה וזה לא התפקיד שלהם.
איתן אטיה: התפקיד המדיני – את זה לומדים במבוא א' במדעי המדינה – הכלי באמצעותו מדינה אמורה לבצע תיקון ולסייע למי שצריך לסייע, זה על ידי כספי מס הכנסה ולא על ידי כספי הארנונה שהם רגרסיביים ולא פרוגרסיביים.
איתן אטיה: ההכנסות של העיריות מהארנונה אמורות ללכת, לפי פקודת העיריות, כדי לתת את השירותים המוניציפאליים שכתובים בפקודת העיריות.
איתן אטיה: שירותים של חינוך, רווחה, שירותי דת, הם בכלל לא חלק מהשירותים המוניציפאליים.
איתן אטיה: אלה שירותים ממלכתיים פר אקסלנס שהרשות משתתפת במימונם.
איתן אטיה: היא גם לא אחראית עליהם בסופו של דבר.
איתן אטיה: זו הבחנה ראשונה.
יצחק וקנין: גם בתרבות העירייה לא חייבת?
משה גפני: אל תענה.
משה גפני: הסיכום שלכם היה שהתקצוב יהיה 75-25 אחוזים ובנטולות המענק יישאר 60-40 אחוזים.
איתן אטיה: נכון.
משה גפני: האוצר לא מסכים לזה.
איתן אטיה: אני מנסה לומר ששירותי הדת כמו חינוך וכמו רווחה הם שירותים ממלכתיים ולא מוניציפאליים.
איתן אטיה: הם לא כתובים בפקודת העיריות.
משה גפני: אבל בחינוך אתם נותנים 25 אחוזים.
איתן אטיה: לא הארנונה אמורה לממן אותם.
משה גפני: הארנונה מממנת 25 אחוזים.
איתן אטיה: מה שקורה עכשיו זה שמשרד האוצר בשנה האחרונה חומד יותר ויותר את כספי הארנונה.
איתן אטיה: מדוע?
איתן אטיה: בסוג של טעות וליקוי מאורות הוא רואה בארנונה כסוג של הכנסה כמו מס הכנסה, וזה דבר מעוות ולא נכון כי כמו שאמרתי, הארנונה היא לא פרוגרסיבית כמו מס הכנסה.
איתן אטיה: זה לא התפקיד שלה.
איתן אטיה: המשמעות להוסיף ברשויות האלה, ב-20 האלה, 15 אחוזים, זה לקחת אותם, את ה-15 אחוזים האלה, מכספי הארנונה שמיועדים ותוקצבו כבר לשירותים המוניציפאליים הרגילים על פי החוק.
איתן אטיה: זה דבר שאנחנו לא יכולים להסכים לו.
משה גפני: היית ברור.
משה גפני: אני רוצה להעיר הערה.
משה גפני: האוצר חמד את כספי הרשויות החזקות בכמה דברים שהוא הביא לכאן בחצי השנה האחרונה.
שרון גמבשו: אני לא זוכר שבסו יצא מזה אפילו שקל.
משה גפני: בין היתר רצו לקחת את הארנונה של משרדי הממשלה ברשויות הגדולות ולהעביר את זה לרשויות החלשות ואנחנו לא אפשרנו את זה.
משה גפני: בין היתר האוצר רצה לקחת את הכספים של עזריאלי, זאת אומרת, לאפשר את היטל ההשבחה אתם לא תקבלו ותגבו את זה משכונת הארגזים בחשבון המים הרגיל ולא אפשרנו את זה וזה ירד מעל הפרק.
משה גפני: הנושא של שירותי דת הוא אחד הנושאים החלשים שמשרד האוצר שולט על זה שלטון כמעט ללא מיצרים מכיוון שאם הוא לא יסייע, אנשים לא יקבלו שכר.
משה גפני: אתכם קשה מאוד להתחיל וזה בסדר גמור, ואנחנו עוזרים לכם.
משה גפני: הלוואי שאני הייתי יכול עכשיו לקבל החלטה שהסיכום שלך, שלכם, של מרים פיירברג עם השר מרגי, הלוואי והייתי יכול לאשר אותו עכשיו.
משה גפני: את זה הייתי מאשר.
משה גפני: הבעיה ששירותי הדת הם בני ערובה במשרד האוצר.
משה גפני: זה המצב וכאן אנחנו חיים.
משה גפני: אנחנו, הוועדה הזאת, הייתה הוועדה שעזרה לכם ולא רק בנושא הזה אלא יש עוד כמה דברים עלומים שעוד ייכתבו בספרי ההיסטוריה.
ציון פיניאן: אני בעד השינויים האלה כי זה אומר תיקון עיוות.
ציון פיניאן: מישהו כאן הזכיר כיבוי אש.
ציון פיניאן: כיבוי אש, בתקופה מסוימת היה למישהו נוח ללכת פר ראש בהשתתפות בכיבוי אש והערים הגדולות – הערים הסמוכות למועצות אזוריות – שילמו את כל מה שקורה במועצות האזוריות מסביב.
ציון פיניאן: לדוגמה, האש היא פונקציה של שטח, אז אם פורצת אש בעמק הירדן, מזעיקים את כל כיבוי האש של כל האזור לעמק הירדן, אבל אם פורצת אש בטבריה, מזעיקים כבאי ושני כבאים.
ציון פיניאן: גם בנושא הזה צריך לעשות תיקון עוול.
ציון פיניאן: לכן הנושא הזה והתיקונים האלה, אני חושב שהם מתקנים את העוול שנמשך הרבה מאוד שנים.
יצחק וקנין: אני אומר כאן דברים קצת קשים.
יצחק וקנין: אני מסכים עם חבר הכנסת אורון בקטע של דבריו.
יצחק וקנין: אני אומר לרשויות הגדולות שתמיד כאשר זה מגיע לנושאים דתיים, יש פה גם זעקה גדולה.
נחום חופרי: זה לא נכון.
נחום חופרי: זה לא יפה לומר את זה.
יצחק וקנין: תן לי לומר את הדברים.
יצחק וקנין: אני לא הפרעתי לך.
יצחק וקנין: הערתי הערה אחת.
נחום חופרי: כבוד היושב ראש יודע.
יצחק וקנין: רעננה היא לא דוגמה.
נחום חופרי: הרשויות החזקות מלינות על כל ניסיון לעשות את הדברים האלה.
נחום חופרי: לומר שאנחנו קופצים בגלל שאלה שירותי דת, זה לא נכון.
יצחק וקנין: למה אתם לא קופצים כך בחינוך?
נחום חופרי: אנחנו קופצים גם בחינוך.
יצחק וקנין: למה ברווחה לא?
נחום חופרי: על כל דבר אנחנו קופצים.
נחום חופרי: אנחנו רוצים שהממשלה תממן לא בצורה דיפרנציאלית את השירותים הממלכתיים האלה.
יצחק וקנין: הממשלה מחליטה כרגע שהיא מחילה עליכם קודם כל את העניין הזה של ה-75-25 אחוזים.
יצחק וקנין: מה יהיה הלאה, אני לא יודע.
נחום חופרי: הוויכוח הוא בסדר, אבל אל תגיד שאנחנו קופצים בגלל שזה דת כי זה לא נכון.
יצחק וקנין: לי יש ניסיון טוב.
יצחק וקנין: אני אומר לך כאן דברים באחריות כי אני באתי משם, באתי מהמוניציפאלי ואני לא מנותק, הייתי סגן ראש מועצה אזורית והייתי מזכיר מועצה אזורית במשך חמש שנים, ואני יודע מה נתנו לשירותי הדת, כמה תקצבו אותם.
יצחק וקנין: תמיד הדבר הזה הוא הדבר השולי.
יצחק וקנין: אני לא אומר את הדברים סתם אלא אני אומר אותם כי אני מבסס אותם על משהו.
יצחק וקנין: ההתייחסות שלנו בגדול לקטע הזה, הם יסתדרו עם עצמם.
יצחק וקנין: בתי הכנסת מסתדרים בעצמם.
יצחק וקנין: כמה השתתפות יש לבית כנסת מהעירייה?
יצחק וקנין: קח את כל בתי הכנסת ברעננה ובדוק בכמה מתקצבים אותם וכמה נותנים להם.
יצחק וקנין: בדוק כמה נותנים למועדון נוער, פר נפש, איך שאתה לא רוצה.
יצחק וקנין: אתם תמצאו שהדבר הזה הוא בתת תקצוב בכל הרשויות במדינת ישראל, להוציא את אותן ערים שהציבור הדתי הוא יותר דומיננטי ויותר חזק והוא גם שולט.
יצחק וקנין: שם יש אפשרות לנווט יותר אבל בגדול כל הנושאים, כולל תרבות לא פורמלית, מה שנקרא חינוך לא פורמלי, אחר הצהרים, פעילות במועדונים, הכל, כל הפרמטרים האלה הם בתת תקצוב ברשויות האלה, לצערי הרב.
יצחק וקנין: באותה רשות בה הייתי מזכיר מועצה, אני אומר את זה באחריות, במתנ"ס היו 3 מיליון שקלים תקציב, תרבות תורנית – 3,000 שקלים.
יצחק וקנין: איפה הפרופורציה?
יצחק וקנין: אל תטיפו לנו מוסר.
יצחק וקנין: אל תגידו שכאן זה ש"ס ואגודה.
משה גפני: לא אגודה, אל תכניס אותי לעניין.
יצחק וקנין: או המפד"ל.
יצחק וקנין: אלה מקומות חשוכים רבותיי.
יצחק וקנין: שאף אחד לא יטיף לנו מוסר.
יצחק וקנין: לכן אני אומר שהיום מחילים את זה על העיריות הגדולות ויכול להיות שעם הזמן יעשו עוד וירחיבו את זה, אבל אל תעשו מזה איזה סיפור.
יצחק וקנין: על החינוך אתם לא עושים את זה, על הרווחה אתם לא עושים את זה, נפלתם דווקא על הקטע הזה.
חיים אורון: מתי אתה מצביע?
משה גפני: עוד 10-15 דקות.
נחום חופרי: יש לנו 85 בתי כנסת ו-5 מועדוני נוער.
משה גפני: עכשיו הבנתי מה אמר חבר הכנסת וקנין.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין אמר דבר אחד.
משה גפני: הוא לא דיבר על רעננה והוא לא דיבר על רשות מקומית ספציפית.
משה גפני: יש מדיניות והמדיניות במדינה היא כזאת שהנושא של שירותי הדת הוא שאלה שירותים זניחים.
משה גפני: כמה השתתפות יש ברעננה?
משה גפני: רעננה מלאה בבתי כנסת, באמת עיר לתפארת, עיר מעורבת שיש בה ציבור דתי וציבור מסורתי וציבור שאיננו דתי, ויש הרבה בתי כנסת.
משה גפני: כמה תקצוב של המדינה והעירייה היה בבניית בתי הכנסת?
נחום חופרי: ביחס למועדוני נוער ומתנ"סים?
נחום חופרי: הרבה יותר.
משה גפני: אם כן, אז זה בסדר.
יצחק וקנין: כי את כל הכסף למועדון הוא מקבל מהמדינה ולכן הוא לא צריך לתקצב אותו.
נחום חופרי: הדיון הולך למקום לא נכון.
חיים אורון: אתה מוכן לממן פעם בדיקה רצינית של מה שאתה אומר?
יצחק וקנין: כן, אני מוכן.
יצחק וקנין: אני אומר לך את זה בוודאות מוחלטת.
יצחק וקנין: אתם תצטרכו לשלם הרבה כסף.
נחום חופרי: זה ויכוח לא טוב.
יצחק וקנין: אני בא מאזור לא של ציבור דתי ולא חרדי אלא רוב הציבור שם הוא ציבור לא דתי ואני אומר לך את הדברים באחריות.
יצחק וקנין: הציבור הדתי מסתדר עם עצמו בבתי הכנסת אותם הוא משפץ, הוא בונה והוא עושה הכל.
משה גפני: אנחנו דנים כל הזמן על מיליארדים ומאות מיליארדי שקלים של הרשות לניירות ערך, אנחנו שלושה חברי כנסת משתעממים, ועכשיו מעניין, מדברים על 20 מיליון שקלים.
משה גפני: אנחנו מדברים על 5 מיליארד שקלים, על 10 מיליארד שקלים, על 100 מיליארד שקלים, הפרטת בנקים, משעמם, שניים-שלושה חברי כנסת נוכחים בישיבות האלה, אבל עכשיו מדברים על 27 מיליון וזה דיון.
משה גפני: לנו יש את תקציב המדינה.
משה גפני: אנחנו מאשרים כאן את תקציב המדינה.
משה גפני: אנחנו לא צריכים לעשות מחקר גדול.
משה גפני: תראה כמה יש בתקציב.
משה גפני: יכול להיות שחופרי ברעננה מממן מתקציב העירייה אבל אני גם לא מתאר לעצמי שאתה מתפרע ואתה זורק כספים.
נחום חופרי: זה לא ויכוח על שירותי דת אלא זה ויכוח על העיקרון.
משה גפני: החלק האומנותי נגמר.
משה גפני: חבר הכנסת אופיר פינס.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, אתה יודע שאני לא פוקד את ועדת הכספים לעתים קרובות כי אני לא חבר הוועדה.
אופיר פינס-פז: אני כאן כי ביקשה אותי שלי יחימוביץ להחליף אותה.
אופיר פינס-פז: מרגע שבאתי, הבנתי את גודל הברוך.
אופיר פינס-פז: זה שוד לאור היום ואני אומר לכם למה זה שוד לאור היום ותראו כמה אתם לא הוגנים.
אופיר פינס-פז: השותפות בין הממשלה לשלטון המקומי, יש לה כלל.
אופיר פינס-פז: 75 אחוזים ממשלה, 25 אחוזים שלטון מקומי – רווחה, חינוך, מה שאתם רוצים.
אופיר פינס-פז: בנושא הדתי היה עיוות.
אופיר פינס-פז: אני אומר שהיה עיוות.
אופיר פינס-פז: איך מתקנים את העיוות?
אופיר פינס-פז: לא שמישהו באוצר מכניס יד לכיס ומוציא כסף ואומר, סליחה, אני הולך למודל המקובל בממשלה.
אופיר פינס-פז: ואני אומר לקטנות שאין לי בעיה.
אופיר פינס-פז: אין לי בעיה שיפחיתו לכם, אבל למה אחרות צריכות לממן אתכן?
אופיר פינס-פז: מי קבע שהשלטון המקומי הוא משק סגור והאוצר הוא רגולטור, הוא בכלל לא במשחק?
אופיר פינס-פז: כאשר חופרי לוקח לעצמו, בהחלטת כנסת, את המטלה הזאת, אני, שגר אצלו, משלם.
אופיר פינס-פז: מי משלם?
אופיר פינס-פז: אני שואל אותך לי העונש שלי הוא לשלם את שירותי הדת של מצפה רמון?
אופיר פינס-פז: אין לי בעיה, שיהיו להם כמה שירותי דת שהם רוצים.
אופיר פינס-פז: אני צריך לשלם ברעננה את ההוצאות של מצפה רמון?
אופיר פינס-פז: על פי איזו נוסחה?
אופיר פינס-פז: מי המציא את הטמטום הזה?
אופיר פינס-פז: מי המציא את הדבר הזה?
אופיר פינס-פז: אתם מקדשים את זה ואתם אומרים שזה הדבר הכי צודק והכי נכון.
יעקב מרגי: לא היית כאן בתחילת הדיון כי אחרת לא היית אומר שאנחנו מקדשים את זה.
אופיר פינס-פז: אז תעשו את זה.
אופיר פינס-פז: אתם בממשלה.
יעקב מרגי: לא מצליחים.
אופיר פינס-פז: איך יכול להיות?
אופיר פינס-פז: ועדת הכספים הגדולה לא מצליחה ב-27 מיליון שקלים?
אופיר פינס-פז: לא רציני.
אופיר פינס-פז: אני חושב שזה מה שצריך לעשות.
אופיר פינס-פז: למי שיש לו סוציו אקונומי יותר נמוך, פריפריה, שירותי דת, בבקשה.
אופיר פינס-פז: לא יכול להיות שהנטל הזה יעבור לרשויות אחרות.
משה גפני: אני מצטרף להצעה של אופיר פינס.
משה גפני: אני גם הצעתי את זה בהתחלה.
משה גפני: אתם מסכימים?
שרון גמבשו: יש משהו עובדתי אחד.
שרון גמבשו: מדברים על זה שהממשלה לא מגדילה את חלקה.
שרון גמבשו: צריך להסתכל לרגע על הגרף, על חלקה של הממשלה ולראות איך הוא גדל.
משה גפני: עם כל הכבוד, מגדילה את חלקה, האוצר לוקח לנו כסף מהמים, מהתחבורה, מכל המקומות.
משה גפני: אנחנו מממנים את הכל.
משה גפני: אתם רק לוקחים מאתנו.
משה גפני: בסדר, לא משנה.
אבנר בן גרא: ראש מועצת מיתר.
אבנר בן גרא: אני רוצה לציין שמועצה דתית היא לא רק של דתיים.
אבנר בן גרא: אנחנו ישוב בו מתגוררים 20 אחוזים דתיים ו-80 אחוזים אנשים עם דרך ארץ.
אבנר בן גרא: לכולם קורים מקרים בהם לצערי הם זקוקים לשירות של המועצה הדתית.
משה גפני: גם במקרים משמחים, כאשר מתחתנים.
חיים אורון: לדתיים הפעילים יש מסגרות משלהם.
יצחק וקנין: זה רק מחזק את מה שאני אמרתי.
חיים אורון: להם יש עסקים משלהם.
חיים אורון: זה רק אנחנו.
אופיר פינס-פז: קראתי בעיתון שראש עיריית עמנואל אמר שהוא לא צריך את כל המועצה הדתית שלו.
אופיר פינס-פז: פחות או יותר, אני לא מצטט בדיוק.
יצחק וקנין: אולי גם את מחלקת החינוך הוא לא צריך?
יצחק וקנין: למה דווקא את המועצה הדתית?
יצחק וקנין: הוא לא צריך לקבור מתים?
יצחק וקנין: הוא לא צריך כלום?
חיים אורון: זה חברה קדישא.
חיים אורון: למה אתה מערבב עם המועצה הדתית?
יצחק וקנין: זה לא שייך לחברה קדישא.
יצחק וקנין: זה חלק מהפעילות של המועצה הדתית.
משה גפני: לדיון הזה היה צריך להביא גם זמר.
משה גפני: זאת ממש תוכנית אומנותית.
יצחק וקנין: אתם תסתדרו לבד.
יצחק וקנין: הכל תעשו לבד.
משה גפני: דע לך שחברי הכנסת נגדך.
משה גפני: אתה שם לב?
משה גפני: הם כל הזמן מפריעים לך, אבל אני אתך ואני אשתדל לעזור לך.
אבנר בן גרא: אני רגיל להפרעות האלה.
משה גפני: כאן?
אבנר בן גרא: לא כאן, בכלל.
אבנר בן גרא: אני דווקא מסתדר כאשר מפריעים.
אבנר בן גרא: צריך לזכור שגם במועצות דתיות קטנות יש איזה רובד שהוא כמו כולם, יש לנו רב שהוא מסמר בלי ראש, יש לנו בלנית, בלן, מזכיר מועצה, יש לנו את כל התפקידים האלה, כך שהנתח שאנחנו משלמים יחסית לתקציב ההכנסות שלנו, הוא מאוד גדול.
אבנר בן גרא: לכן גם אם אנחנו לדוגמה רשות סוציו אקונומית 9, זה מעיד על חוסנה של האוכלוסייה ולא מעיד על חוסנה של הרשות.
אבנר בן גרא: לכן אני מבקש שתצביעו בעד.
אבנר בן גרא: אני לא אומר את זה בלב קל, שייקחו ממישהו אחר, כי אני לא רואה את עצמי אחד שרוצה לקבל ממישהו אחר, אבל בהחלט לשנות את היחסים, דבר שיהיה מבורך.
חיים אורון: אני מתחייב להצביע בעד תמורת עשרה מסמרים בלי ראש.
יצחק כהן: כל הדתיים במיתר אתך.
שמעון אלמליח: כדאי גם לצמצם את מספר חברי הכנסת ל-100 כי לא צריך 120.
שמעון אלמליח: אני רב, אני מסמר בלי ראש, ובעשר השנים האחרונות לא מינו בכל מדינת ישראל מסמר בלי ראש למרות שנפטרו והתפטרו עשרות רבות של רבנים מתפקידם.
חיים אורון: ראש המועצה אמר כאן מסמר בלי ראש ולא אני.
שמעון אלמליח: זה לא כינוי גנאי.
משה גפני: אני אומר לך שיש כאן אנשים מסביב לשולחן הזה, ולאו דווקא כאלה שנראים דתיים, שהם לא זזים בדברים רבים בחיים שלהם בלי הרב.
חיים אורון: תדע לך שאני תמכתי בהצעה הזאת בגלגול הראשון שלה.
חיים אורון: תשאל את השר מרגי, בלעדי זה לא היה עובר.
משה גפני: יש רבנים שעושים את מלאכתם נאמנה, הרבה יותר ממה שעושים אנשים אחרים.
משה גפני: יש רבנים שאינם עושים את מלאכתם נאמנה כמו בכל סקטור של שירות לציבור.
משה גפני: יש רבנים שמוסרים את נפשם, יש רבנים שלא מגיעים למקום העבודה כמו שצריך, כמו שיש ראשי רשויות כאלה.
משה גפני: המציאות ההיא שכאשר מנהל מחלקת חינוך מתפטר מתפקידו או עוזב את התפקיד, מיד מביאים מישהו אחר.
משה גפני: המציאות היא שמזה למעלה מעשר שנים לא מינו רב אחד במדינת ישראל להוציא את הרב לאו בתל אביב ודממה ושקט.
משה גפני: הרב פינדרוס, ממלא מקום ראש עיריית ירושלים.
30672: אני יושב כאן ואני פשוט לא מצליח להבין.
30672: 27 מיליון שקלים, מתוכם 4.5 מיליון שקלים מהרשות הכי חזקה בארץ.
אביגדור אוחנה: 6 מיליון.
30672: 6 מיליון מהרשות הכי חזקה בארץ.
30672: יש רשות מאוד מאוד חזקה ומאוד מאוד מצליחה ומתקדמת ומשגשגת ולקחו ממנה כי ראש המועצה באלקנה וראש המועצה במצפה רמון צריכים כסף.
30672: זאת אומרת, במקום שהאוצר ימצא פתרון לבעיה הזאת, הוא שם את זה על תושבי ירושלים.