GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אתמול אישרנו את הקפאת היטל הבצורת לתקופה של שלושה וחצי חודשים, אנחנו הנחנו הצעת חוק שתאפשר לנו להמשיך את ההקפאה במאבק גדול עם הממשלה והנחנו הצעת חוק, מלבד ההצעה שלך – את גם חתומה על ההצעה של ועדת הכספים – לגבי הנושא של העלאת תעריפים שהתקבלה בממשלה הקודמת ולא כאשר אנחנו היינו בקואליציה.
משה גפני: אתמול אמרה חברת הכנסת דליה איציק, עת דיברה על ההקפאה, שהיא רוצה לראות את גפני, מה היה אם הוא היה באופוזיציה, מה הוא היה עושה בקשר להעלאת תעריפי המים.
משה גפני: היא לא הייתה צריכה לנחש.
משה גפני: אני עשיתי לפני שנתיים במליאת הכנסת כאשר ממשלת קדימה הביאה את העלאת התעריפים והפכה את זה ממצרך מסובסד למצרך רגיל.
משה גפני: אני חושב שבמדינה מסודרת, מים זה מצרך רגיל.
מירי רגב: מצרך קיומי.
משה גפני: אגב, אני קראתי גם את דוח הביניים של הוועדה.
מירי רגב: השאלה מה אנחנו יכולים לעשות עד ה-1 בינואר.
משה גפני: את במפלגת השלטון ואני בקואליציה.
מירי רגב: זה אומר שיש דברים שהכנסת לא יכולה לעשות.
מגלי והבה: אני מאוד מצטער, אני רוצה לומר לך דבר אחד.
מגלי והבה: עכשיו מנסים להתחסד.
מגלי והבה: אני מכבד את המבקר ולא נכניס אותו לוויכוח הזה.
משה גפני: הוא בעניין הזה.
מגלי והבה: אני אומר לך שההתחסדות הזאת, הרי מי העלה ומי החליט על העלאת מחירי המים או מי החליט על היטל הבצורת.
משה גפני: על היטל הבצורת, אנחנו.
מגלי והבה: אז לא יורים ובוכים.
מגלי והבה: אנחנו, זאת אומרת, הקואליציה הזאת, היא זאת שהחליטה.
מגלי והבה: אנחנו התנגדנו.
מגלי והבה: כל אחד עושה את תפקידו.
מגלי והבה: כאשר אתה היית באופוזיציה, עשית את תפקידך בצורה טובה מאוד.
משה גפני: בעניין הזה יש היום קונצנזוס.
מגלי והבה: אם צריך להתחשב באוכלוסייה, ההתחשבות בזה שלא מרימים את היד ואחר כך מתחילים לבכות עם האזרחים.
משה גפני: בנושא של המים, אם אתה שם לב, אני כל הזמן מוביל לקונצנזוס.
משה גפני: שלושת החוקים עליהם דיברנו, הם חוקים שכולם חתמו עליהם, גם קדימה וגם הליכוד.
משה גפני: להזכיר לכם, אנחנו במסכת הברכות.
יצחק וקנין: נראה לי שחברת הכנסת מירי רגב נולדה במזל שהיסוד שלו הוא מים.
יצחק וקנין: במקורותינו נאמר:
יצחק וקנין: עם כל צמא לכו למים ואין מים אלא תורה.
יצחק וקנין: לגופו של עניין.
יצחק וקנין: כמי שוותיק בבית הזה ומכיר את מר גולן גם כחבר הוועדה לענייני ביקורת המדינה במשך שנים רבות, אני חושב שהמינוי הוא מינוי ראוי וגם ראוי להיות קבוע ולא רק זמני.
יצחק וקנין: נאחל לך.
יצחק וקנין: אתה יודע, כל זמני הוא קבוע.
יצחק וקנין: אני מברך את מבקר המדינה ואת כל הצוות שלו כי אני מכיר את העבודה שהצוות הזה עושה והוא באמת עושה עבודה נאמנה וחשובה מאוד לציבוריות הישראלית.
יצחק וקנין: יהי רצון שחפץ בידכם השם יצלח, כל אשר תעשו, תשכילו.
משה גפני: אמן.
מגלי והבה: אני רוצה להצטרף למברכים.
מגלי והבה: אנחנו כאנשי צבא יודעים שמי שגדל במקום טוב, בבית ספר טוב.
אמנון כהן: גם אנחנו גדלנו בצבא.
מגלי והבה: מאה אחוז.
מגלי והבה: אני מדבר על אלה שגדלו הרבה מעבר לממוצע.
אמנון כהן: גם מילואים נחשב.
מגלי והבה: בסך הכל אני באמת מברך על המינוי.
מגלי והבה: זאת ההזדמנות גם להודות למבקר המדינה על כל מה שהוא עושה ועל כל הקו שהוא מוליך בין העמים ולא רק במדינת ישראל שלא לעשות טעויות אלא לשמור על החוק ועל הצדק במדינת ישראל.
מגלי והבה: תודה רבה.
משה גפני: רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף השני.
משה גפני: מר גולן, בבקשה, עכשיו תתחיל את העבודה שלך כמנכ"ל בפועל באישור ועדת הכספים.
שמואל גולן: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה, בפברואר 2009 על פי החוק המפלגות היו אמורות להגיש לנו במהלך חודש מאי את הדוחות.
שמואל גולן: בזמנו הן פנו לכנסת וביקשו דחייה.
שמואל גולן: ב-30 ביוני נערך דיון בו הכנסת אישרה להאריך את תקופת ההגשה ומבחינתנו גם את תקופת הגשת הדוח על ידי המבקר עד ה-3 בינואר 2010.
שמואל גולן: לאחרונה למעט שתי מפלגות סיימנו את כל עבודת השדה מול כל המפלגות, הוצאנו לכולן כבר את הדוחות ובעצם כל הדבר הזה שנמצא כאן לידי הוא הדוח, אבל חלקן הגישו בקשת דחייה לתת להם את זכות הטיעון והן רוצות כמובן להגיב על כל מה שכתבנו בדוח.
שמואל גולן: מבחינתנו, אנחנו מבקשים דחייה שהיא נגזרת מהפניות של המפלגות כי לדוגמה כי יש כאלה שרק אתמול הגישו לנו את התשובות.
פניה קירשנבאום: מתי אתם הגשתם את השאלות אליהם?
פניה קירשנבאום: שמואל גולן: אנחנו הגשנו בתחילת החודש.
פניה קירשנבאום: תלוי מי.
פניה קירשנבאום: תלוי איזה מפלגות.
פניה קירשנבאום: זה מה ששאלתי.
שגית אפיק: אנחנו מדברים על הדוח השוטף שהייתם צריכים להגיש ב-6 בדצמבר?
שמואל גולן: אני אזכיר מה היה בדיון הקודם.
שמואל גולן: בחודש יוני באנו לכאן ואמרנו שהשנה היו ארבע מערכות שעלינו לבדוק.
שמואל גולן: הייתה מערכת אחת שהיא מערכת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, היו שתי מערכות נוספות שאנחנו מחויבים על פי חוק לבדוק וזה השוטף של הכנסת השבע עשרה לשנת 2008 ולחודשיים הראשונים של 2009, והייתה מערכת נוספת שהייתה בנובמבר 2008 ואלה הבחירות לשלטון המקומי והמערכת הזאת נחלקת לשתיים: חלק אחד סיעות עצמאיות, רשימות עצמאיות, והחלק השני סיעות אם וסיעות בת.
שמואל גולן: סיעות עצמאיות הגישו למבקר המדינה לפני כחודש וחצי את הדוח וסיימנו את הדבר הזה.
שמואל גולן: הכנסת אישרה לנו בזמנו להגיש דוח אחוד כי יש קשר בין השוטף לבין העבודה והמימון שנעשה במערכת הבחירות לשלטון המקומי ויש גם קשר לפעמים, שהוא לא צריך להיות, בין מערכת הבחירות לכנסת השמונה עשרה לבין המערכות השוטפות.
שמואל גולן: לכן ביקשנו בזמנו לעשות דוח אחוד והדוח האחוד שנקבע היה ל-3 בינואר 2010.
שמואל גולן: יש לי כאן רשימה של מספר סיעות שכבר ביקשו דחייה כי לא כל דבר שאנחנו מציגים, מקובל עליהן וחלקן רוצות להציג לנו גם נתונים חדשים.
אמנון כהן: איזה סיעות?
שמואל גולן: אנחנו קיבלנו בזמנו מ-גיל, מ-ש"ס, מ-מרצ, מ-אחי, מ-קדימה, מ-הליכוד, מ-תקומה, מ-האיחוד הלאומי, מ-המפד"ל ומ-מד"ע.
אמנון כהן: מה קיבלתם?
שמואל גולן: בקשת דחייה.
שמואל גולן: בינתיים אתמול ושלשום התחלנו לקבל מחלק מהמפלגות חלק מהתשובות כאשר חלקן הן תשובות בהן מזמינים אותנו להציג נתונים אחרים.
שמואל גולן: כלומר, אנחנו עדיין נמצאים בדו שיח עם חלק מהמפלגות, עם חלק גדול מהמפלגות.
שמואל גולן: אדוני, יש שתי אפשרויות כאשר אפשרות אחת היא להוציא את הדוח כפי שהוא קיים.
שמואל גולן: אנחנו סיימנו אותו ואני אומר למעט מפלגה אחת שאני לא רוצה לציין את שמה שאנחנו עוד שוברים את הראש אתה ועוד לא הוצאנו לה את הדוח.
שמואל גולן: האפשרות השנייה היא לתת את זכות התגובה לכל מי שרוצה, חלקם נתנו לנו וחלקם עדיין לא הגישו.
שמואל גולן: לכן הגיש מבקר המדינה בקשת דחייה בחודש נוסף.
שמואל גולן: המשמעות היא שכל זמן שמבקר המדינה לא מגיש את הדוח, לא משלמים את היתרה של ה-15 אחוזים.
שמואל גולן: יחד עם זאת, אני חייב להזכיר שכל המפלגות קיבלו מקדמה, חלקן יהיו מקדמות גדולות מאוד שיצטרכו להחזיר אותן.
שמואל גולן: המקדמה נגזרת מנוסחה מסוימת על בסיס הכוח שהיה להן בכנסת השבע עשרה שמטבע הדברים השתנה, אצל חלקן לטובה ואצל חלקן לרעה.
שמואל גולן: אני כבר לא מוסיף כאן את המקדמות הענקיות שנמצאות היום בתחום של השלטון המקומי.
שמואל גולן: מספיק שאני אומר לכבודו שיש לי מפלגה אחת שאני שובר את הראש אתה שהיא קיבלה מקדמה ל-77 רשויות והתמודדה בחמש בלבד.
פניה קירשנבאום: זאת טעות או אי הבנה שלי אבל בסעיף 4 אתה כותב שהתייחסותם במהלך המחצית הראשונה של חודש דצמבר 2008.
שמואל גולן: עכשיו.
שמואל גולן: 2009.
שמואל גולן: זאת טעות סופר.
פניה קירשנבאום: רציתי להבין את זה כי לרגע מצאתי את עצמי במקום לא ברור.
פניה קירשנבאום: דבר שני.
פניה קירשנבאום: אני מבינה שאתם עושים עבודה ואני כמזכ"לית המפלגה יודעת יפה מאוד איזו עבודה אתם עושים כי אני עוברת את זה על בשרי.
פניה קירשנבאום: אני למשל קיבלתי שאלות בשבוע שעבר ולא בתחילת החודש.
שמואל גולן: יש כאלה שקיבלו בשבוע שעבר.
שמואל גולן: אני מזכיר שאנחנו בחנו ארבע מערכות.
אמנון כהן: את חושבת שהם מושכים את הזמן?
פניה קירשנבאום: לא אמרתי שהם מושכים את הזמן.
פניה קירשנבאום: אני נותנת להם ברוחב לב עוד חודש.
פניה קירשנבאום: את שאר הדברים אני אומר אישית למבקר המדינה.
משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?
נורית ישראלי: תמיד אומרים שאתם מבקשים הארכה ובזמן הזה מתעכב התשלום למפלגות ותשלום למפלגות זה לא רק למפלגות אלא זה תשלום לאנשים.
נורית ישראלי: יש להם נושים, יש להם בעלי עסקים קטנים, יש משפחות שתלויות בזה.
נורית ישראלי: זאת בקשה מאוד חזקה ומאוד נוגעת ללב ובאמת קשה לבקש דחייה אם אתה גורם לזה שמישהו יהיה בחסרון כיס.
נורית ישראלי: מה שאמר לכם המנכ"ל בפועל זה שחשוב מאוד לציין שהחלק הארי – ולא רק החלק הארי אלא רוב רובן, כמעט כל המפלגות – הוא לא במצב הזה אלא הוא בדיוק במצב הפוך.
שמואל גולן: הן הולכות להחזיר כסף רב.
נורית ישראלי: כתוצאה מהדוח כרגע המצב הוא שרוב המפלגות צריכות להחזיר כסף.
נורית ישראלי: זאת אומרת, כאשר אנחנו דוחים להן, במובן הכלכלי אפילו אפשר לומר שהן מרוויחות עוד חודש את הכסף הזה שבסופו יצטרכו להחזיר אותו.
נורית ישראלי: זה שיקול מאוד מרכזי בעיניי.
פניה קירשנבאום: אני מכירה את המצב שלי ולא של המפלגות האחרות.
פניה קירשנבאום: מה שקורה הוא שבדרך כלל זה שאם אתה חייב 20 שקלים, קל מאוד לקחת ממך, אבל אם אתה חייב 20 מיליון שקלים, אף אחד לא יודע מה לעשות אתך.
פניה קירשנבאום: כאשר המפלגה שלי בבחירות לרשויות המקומיות הייתה חייבת 593 אלף שקלים או 693 אלף שקלים, ידעו יפה לקחת את הכסף הזה מיד.
פניה קירשנבאום: אם הייתי רצה ל-76 רשויות, אף אחד לא היה לוקח ממני את הכסף הזה.
פניה קירשנבאום: מצד אחד גבו את הכסף אבל מצד שני אתם יודעים שאנחנו לקחנו הלוואות בבנקים ואנחנו מדי חודש בחודש משלמים מאות אלפי שקלים כריבית של הכסף הזה.
פניה קירשנבאום: דווקא לא אני אצטרך להחזיר אלא אתם תצטרכו לשלם לנו את ה-15 אחוזים אבל אף אחד לא יחזיר לי את הריביות האלה.
מגלי והבה: מה יכול להזיק לך חודש אחד?
פניה קירשנבאום: אני משלמת 450 אלף שקלים לחודש.
משה גפני: את יכולה לקבל ריבית.
מגלי והבה: אתם מפלגה עשירה ואין לכם בעיה.
משה גפני: מה את מציעה?
פניה קירשנבאום: שיחזירו החודש את הריבית.
משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון ואז נעבור להצבעה.
משה גפני: מה שאמרה חברת הכנסת פניה קירשנבאום זה נכון.
משה גפני: זאת אומרת, באופן עקרוני המציאות הזאת קיימת, גם מחמת עומס העבודה, ואני מבין את זה.
משה גפני: אני מקבל את מה שאתם אומרים.
משה גפני: יש באמת מפלגות שקיבלו את השאלות מאוחר יותר.
משה גפני: אין לי תלונה על העניין הזה כי המבקר עושה כאן מלאכה נאמנה ובישיבה הקודמת של ועדת הכספים שאני עדיין לא הייתי היושב ראש אלא חבר בוועדה, אז הייתי בהתמודדות על תפקיד היושב ראש, הראש שלי היה פנוי לשמוע את מה שאמרתם אז בדיון שהתקיים בוועדה.
משה גפני: באמת הצגתם נכונה את המציאות הזאת בה אנחנו עברנו במהלך התקופה הזאת ארבע מערכות בחירות.
משה גפני: אגב, גם דובר אז על פריימריס.
מיכה לינדנשטראוס: גם.
פניה קירשנבאום: מזל שאין לי פריימריס.
משה גפני: ברגע שאתם מבקשים דחייה כדי למצות את העניין, באמת יש מפלגות שכתוצאה מהדחייה הזאת ייגרם להן נזק מסוים, אבל אין ברירה.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו צריכים לאזן בין המציאות הקיימת לבין המחויבות שצריך לא לעשות אפליה ולא לעשות הבחנה בין כאלה שיקבלו כסף לבין כאלה שיחזירו כסף.
משה גפני: זה לא התפקיד שלנו וזה גם לא התפקיד של מבקר המדינה.
משה גפני: מבקר המדינה צריך להגיש דוחות שיהיו אמינים, נכונים וראויים.
משה גפני: לכן הבקשה הזאת היא בקשה שאנחנו לפי דעתי צריכים לאשר אותה.
משה גפני: אני רק מבקש להעיר הערה אחת שהערתי אותה למבקר.
משה גפני: זה לא תפקידה של ועדת הכספים ואני חושב שזה צריך ללכת לוועדת הפנים, לגבי השלטון המקומי.
משה גפני: אני לא מדבר על הסיעות העצמאיות עליהן כבר הגשתם דוח, אבל יש סיעות שהן סיעות משותפות, הן סיעות מקומיות משותפות עם המפלגות שנמצאות בכנסת ועליהן - אני מבין שזה מסובך - לא הוגש עדיין דוח.
משה גפני: חלק גדול מהסיעות האלה או אלה שפנו אלי, אם הם לא מקבלות, אצלן זאת התמוטטות.
משה גפני: המפלגות הגדולות יכולות לחיות עם זה.
אמנון כהן: אנחנו נסתדר.
משה גפני: אני לא יודע אם נסתדר או לא נסתדר.
משה גפני: אנחנו נמצאים עם מימון מפלגות אבל אלה סיעות שבהרבה מאוד מהסיכומים הם צריכים לדאוג להוצאות של עצמן ושם מדובר בכספים לא גדולים והם חייבים לספקים וכולי.
משה גפני: בזה אנחנו מבקשים להתחשב.
פניה קירשנבאום: יש כאלה שכבר נתבעים.
שמואל גולן: בעניין הזה אני חייב לומר לך ששם זה אי הסדר הכי גדול.
משה גפני: אני מתאר לעצמי.
שמואל גולן: הניסיון למצוא מי שותף עם מי ומי מימן את מי, אנחנו בזה שוברים את הראש בזמן האחרון.
שמואל גולן: יש לנו את כל הקואליציות האפשריות.
משה גפני: כמו חברת הכנסת קירשנבאום, גם אני מזכ"ל מפלגה, אמנם לא גדולה כמו ישראל ביתנו, אבל שואפת להיות גדולה ושואפת לזה מאז קום המדינה ולא מצליחה בגלל שכאשר אנחנו מביאים קולות, הם הולכים ל-ש"ס.
אמנון כהן: ובצדק.
משה גפני: בצדק או לא בצדק, את החשבון הזה נעשה פעם אחרת.
משה גפני: אני שמח שאני מביא לכם קולות.
משה גפני: אם לפחות הייתם מכירים לי טובה במשהו קטן, בסדר.
אמנון כהן: אתה יושב כאן בזכותנו.
אמנון כהן: שכחת?
משה גפני: בזכות ליצמן.
אמנון כהן: אנחנו ויתרנו.
משה גפני: ויתרתם כי קיבלתם ארבעה שרים.
משה גפני: את כל המדינה אתם מחזיקים אבל בסדר, אני מפרגן לכם, אלה קולות שלי.
משה גפני: אדוני המבקר, אל תיקח ברצינות, יש כאן חלקים שהם חלקים של הומור כי אחרת החיים הופכים להיות משעממים.
משה גפני: אנחנו מצביעים על בקשת המבקר להאריך את המועד להגשת הדין וחשבון עד ה-3 בפברואר 2010.
משה גפני: ה צ ב ע ה בקשת המבקר אושרה פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: אנחנו דנים בהצעה לסדר היום של חבר הכנסת אברהם דיכטר בנושא מטוס ממלכתי להטסת הנשיא וראש הממשלה לחוץ לארץ ומחוץ לארץ.
משה גפני: חבר הכנסת דיכטר, בבקר.
אבי דיכטר: קודם כל, תודה על שהמפגש הזה כונס יחסית זמן קצר אחרי הדיון במליאה.
משה גפני: אנחנו מכבדים אותך.
אבי דיכטר: אני רואה את זה כזכות גדולה.
אבי דיכטר: הסוגייה היא ישנה.
אבי דיכטר: היא סוגייה שמלווה את נושא האישים בישראל, בעיקר ראש הממשלה אבל גם נשיא המדינה, שנים רבות מאוד.
אבי דיכטר: הבעיה נפתרה לפני כעשרים שנים, כאשר נקבע מטוס ממלכתי, אם תרצו ה-אייר פורס 1 הישראלי.
אבי דיכטר: עד לפני דומני 12 שנים היה מטוס של חיל האוויר.
אבי דיכטר: מאחר שהמטוס לא היה מתאים, לא מתאים לטיסות בינלאומיות, הוא ירד ואני מדבר על דברים שאני עוד זוכר מעברי הרחוק כראש אגף אבטחה בשב"כ לפני 12 שנים.
אבי דיכטר: אז הנושא פסק ומאז התחילה סאגה שאני ראיתי אותה מעת לעת בתקשורת.
אבי דיכטר: בשנה האחרונה פתאום ראיתי שלא רק ששום דבר לא השתפר אלא הנושא נסוג לאחור.
אבי דיכטר: מה שבאמת הדהים אותי מאוד היו שתי הטיסות, הן של נשיא המדינה לדרום אמריקה והן של ראש הממשלה לארצות הברית, ובמקום שמשרד ראש הממשלה יעסוק בהכנת ראש הממשלה לפגישותיו בארצות הברית עם נשיא ארצות הברית בעיתוי שהוא אחד מהיותר משמעותיים של מדינת ישראל, רואים שעוסקים בנושא המטוס, מי יזכה במכרז, איזה מטוס, איך מוזילים את עלות הטיסה באופן שתחנות הביניים יוזילו את הטיסה וכולי.
אבי דיכטר: זאת אומרת, להביא ראש ממשלה מותש אחרי טיסה של עשרים שעות לפגישה עם נשיא ארצות הברית.
אבי דיכטר: אף אחד לא שואל את עצמו האם הפגישה הזו תהיה אפקטיבית באותה מידה אחרי טיסה שהייתה נראית במטוס אחר בלוח זמנים קצר יותר.
אבי דיכטר: לחילופין רואים את סאגת הטיסה של נשיא המדינה לדרום אמריקה.
אבי דיכטר: ביקור היסטורי מבחינת החשיבות שלו.
אבי דיכטר: למזלנו כי רב אל על פתחה טיסה מסחרית לסאן פאולו בשנה האחרונה, אז מועדי הביקור הותאמו פחות או יותר למועדי הטיסה של אל על כדי שהנשיא יוכל לטוס ולחזור מסאן פאולו.
אבי דיכטר: מה לעשות שהממשלה הברזילאית לא יושבת בסאן פאולו אלא יושבת בברזיליה?
אבי דיכטר: אז צריך לטוס מסאן פאולו לברזיליה ומברזיליה לבואנוס איירס, מבואנוס איירס לסאן פאולו, ואלה טיסות שצריך לעשות נשיא מדינת ישראל, הסמל הלאומי מספר אחד שלנו, ואתה ממש עומד המום נוכח התיאורים.
אבי דיכטר: כמעט כמו שידור משחק כדורגל.
אבי דיכטר: הנשיא לולה נותן את מטוסו לברזיליה והנשיאה הארגנטינאית נותנת את מטוסה לנשיא מדינת ישראל כדי להביא אותו לבואנוס איירס ואחרי כן לסאן פאולו ומשם הוא יכול לחזור ארצה בטיסת אל על.
אבי דיכטר: מדובר בסמלים לאומיים, מדובר בכבוד לאומי ואני חושב שכבוד לאומי זה נכס לאומי.
אבי דיכטר: כאשר הנכס הלאומי עולה הון עתק למדינת ישראל, זה בהחלט מצדיק התלבטות ומחשבה וגיבוש עמדה לאורך הזמן, אבל כאשר את הנכס הלאומי הזה אתה יכול לקבל בחינם, בחישוב אקטוארי של שבע שנים, חמש שנים, ארבע שנים, תלוי בפרמטרים אתם אתה מודד, אני שואל עד מתי ממשיכים את המהלך הזה.
אבי דיכטר: אני ער לעובדה שההיבט הכספי בסופו של דבר הוא משמעותי מאוד, גם אם הוא לא המכריע.
אבי דיכטר: אני מסתכל על מדינות אחרות, מדינות שגם אינטנסיביות הקשר הבינלאומי שלהן הוא כמו של ישראל וגם האיומים על ראש הממשלה הם כמו שעל ראש ממשלת ישראל.
אבי דיכטר: אני לא יודע אם יש כאן מישהו מגורמי האבטחה, אני לא רוצה לדבר בשמם, למרות שאני הייתי שם לא מעט שנים ועסקתי בזה באופן אישי.
אבי דיכטר: יספר כל אחד מהאנשים במערך האבטחה מה פירושו של דבר כל טיסה של נשיא המדינה או ראש ממשלה, להתחיל לבנות חליפת אבטחה לפי החברה, לפי המטוס, לפי התחנה ואחרי כן צריך לבנות חליפה למטוס שניתן כאן ולמטוס שניתן שם, שוכרים מטוס וחוכרים מטוס וכולי.
אבי דיכטר: אני חושב שהגיע הזמן שלמדינת ישראל, בעיקר לסמלים שלנו, לנשיא המדינה ולראש הממשלה, יהיה מטוס לאומי ממלכתי שהוא ייקח את ראש הממשלה ואת נשיא המדינה לנסיעותיהם הרשמיות.
אבי דיכטר: אני בדקתי את נושא העלויות ואני כאן נסמך רק על נתונים שקיבלתי לבקשתי מהגורמים הרלוונטיים במשרד ראש הממשלה.
אבי דיכטר: מסתבר שעלות טיסות ראש הממשלה, ויתקנו אותי הגורמים במשרד אם חלו שינויים מאז הפרטים הועברו אלי לבקשתי לקראת הדיון במליאה, בשנה הוא 17 מיליון שקלים.
אבי דיכטר: הטיסות בלבד.
אבי דיכטר: קניית מטוס סביר למשימות של ראש הממשלה – ואני בכוונה מתייחס לראש הממשלה כי אינטנסיביות הטיסות שלו והמשמעות שלהן יותר כבדה מאשר של הנשיא – סדר גודל של בין 70 מיליון ל-100 מיליון שקלים.
אבי דיכטר: לקחתי גם את המחמירים למרות שיש גם מקלים שמדברים על 60 מיליון שקלים.
אבי דיכטר: אני לקחתי 70 עד 100 מיליון שקלים.
אבי דיכטר: התחזוקה של מטוס היא סדר גודל של 5 מיליון שקלים בשנה.
אבי דיכטר: זאת אומרת, מעצם העובדה שיהיה מטוס לאומי, בטיסות של ראש הממשלה אתה מגיע לחסכון של 12 מיליון שקלים בשנה.
אבי דיכטר: אני שואל תוך כמה שנים נחזיר את ההשקעה.
אבי דיכטר: אם זה רק ראש הממשלה, ואני לא מציע את זה, מדובר בסדר גודל של כשבע שנים פלוס-מינוס וההוצאה הזו מחזירה את עצמה.
אבי דיכטר: אם אתה מצרף את נשיא המדינה, ואני מאוד מציע וממליץ, מדובר בחמש שנים בהן אתה מחזיר את ההשקעה.
אבי דיכטר: אם אתה לוקח את פרקי הזמן שהמטוס יכול גם לבצע משימות אחרות, כי לא ראש ממשלה ולא נשיא המדינה זקוקים לו, כמו טיסות מיוחדות של שר החוץ, טיסות מיוחדות של שר הביטחון, לדוגמה הטיסה של משלחת משרד הביטחון לסלון האווירי שזאת דוגמה קלאסית לניצול של מטוס כזה.
משה גפני: לגבי המלון אתה לא מציע שום דבר.
אבי דיכטר: אדוני, הדיון הזה עוסק רק בלופט גשעפט.
אבי דיכטר: אני חושב, מהידע שלי, שישנן משלחות רשמיות ממלכתיות לפולין שטסות לא מעט וזאת דוגמה נוספת לחסכון.
אבי דיכטר: אתה יכול לקחת כדוגמה נוספת את יושב ראש הכנסת.
אבי דיכטר: בקיצור, כאשר אני מדבר על שבע שנים החזר השקעה, זה רק במקרה הצר ביותר כאשר רק ראש הממשלה משתמש במטוס.
אבי דיכטר: אם נשיא המדינה משתמש במטוס, זה מוריד את זה לחמש שנים וכך אתה יכול לרדת.
אבי דיכטר: בכל חישוב שוועדת הכספים אמונה עליו טוב ממני, המטוס הזה מבחינת ההשקעה, הוא דבר רווחי.
אבי דיכטר: שימו את זה כמרכיב חשוב אבל לא מרכיב יחיד.
אבי דיכטר: פעם אחת ולתמיד בואו נתייחס לסמלים הלאומיים שלנו בכבוד הלאומי הראוי.
משה גפני: מה קורה בעולם?
אבי דיכטר: בפועל ראשי ארגונים – לא ראשי מדינה – שמגיעים למדינת ישראל, מגיעים במטוס פרטי.
אבי דיכטר: עומר סלימאן לא מגיע למדינת ישראל בטיסה מסחרית והוא מגיע לא מעט למדינת ישראל.
אבי דיכטר: ראשי מדינות – כבר לא מדינות גדולות בלבד - מגיעים לכאן במטוס פרטי, במטוס ממלכתי בדרך כלל.
אבי דיכטר: אגב, יש מדינות שזה לא רק ראש המדינה.
אבי דיכטר: אני לא מדבר על ארצות הברית שם גם מזכירת המדינה וגם סגן הנשיא משתמשים במטוס.
אבי דיכטר: יש כמובן מקרים רבים של מדינות רבות אחרות גדולות.
אבי דיכטר: כאן הייתי נזהר מלקחת את ישראל כמודל ולחפש מי המדינות בנות שבעה מיליון אנשים ששטחן קטן כמו שטחה של מדינת ישראל שיש להן מטוס ממלכתי וזאת משום שאין שום דמיון לרמת האיומים על ראש ממשלה בישראל בהשוואה לראשי מדינה אחרים.
אבי דיכטר: לכן צריך גם לקחת את המרכיב הזה בחשבון.
אבי דיכטר: אני אומר שבנושא רמת האיומים, אנחנו עוסקים בתחום התעופה האזרחית בנושא הגנה על מטוסי נוסעים, ואתם מכירים את כל הדיונים שמתקיימים בנושא הזה.
אבי דיכטר: ונניח שמחר תסתיים חליפת האבטחה וההגנה על מטוסי הנוסעים?
אבי דיכטר: אז יישאר לנו בסוף מטוס ראש הממשלה שאין לו חליפת הגנה וזה נראה אבסורד כאשר אנחנו עוסקים באבטחת טיסות מסחריות, שלא לדבר על טיסת ראש ממשלה ונשיא המדינה.
אבי דיכטר: לכן אני ממליץ מאוד שהוועדה הזו תירתם גם היא לדחוף את הנושא הזה.
אבי דיכטר: לא שמעתי מסגן שר הביטחון, גם בדיון שהיה במליאה, התנגדות אלא נהפוך הוא.
אבי דיכטר: הוא אמר שאני מתפרץ לדלת פתוחה.
אבי דיכטר: לכן אני בהחלט חושב שאם כולם מסכימים, איך זה לא קורה?
משה גפני: אני מבקש ממשרד ראש הממשלה וממשרד האוצר לשבת ליד השולחן.
משה גפני: אני רוצה להעיר ולומר שנפגש אתי מי שאחראי לזה בשב"כ.
משה גפני: הוא כמובן לא רצה להופיע בוועדה, אבל אני יכול לומר לכם שעמדת השב"כ ועמדת היחידה לאבטחת אישית היא כעמדתך.
משה גפני: זאת אומרת, הם באותה דעה.
משה גפני: הם כמובן לא מתערבים בשיקולים הכלכליים ובשיקולים הציבוריים, אבל מבחינת השב"כ עמדתם היא שאכן צריך לרכוש מטוס כזה וכמובן מטוס ישראלי ושהצוות יהיה ישראלי.
משה גפני: שאלתי אותם אם אני יכול להביא את עמדתם, והם אמרו שכן, וכאמור, עמדתם כעמדתך.
משה גפני: הם לא יהיו כאן אבל הם נפגשו אתי וזאת עמדתם.
דרורית שטיימץ: אני ראש אגף תקציבים ופרוייקטים במשרד ראש הממשלה.
דרורית שטיימץ: כמובן שמשרד ראש הממשלה הוא בעד פרוייקט כזה, גם מכל הסיבות שמנה חבר הכנסת אבי דיכטר וגם מסיבות נוספות של הטיפול השוטף והתקשרות עם חברות התעופה השונות, התאמת המטוס כל פעם מחדש, דבר שלוקח משאבים רבים וזמן יקר כאשר לא תמיד נענים לבקשות שלנו ולא תמיד קל לגייס אותם לטיסה כזאת.
דרורית שטיימץ: הוקם צוות של משרד ראש הממשלה, החשב הכללי ואגף התקציבים והוא נמצא בעיצומן של בדיקות כדאיות כלכלית לרכישת מטוס כזה.
דרורית שטיימץ: הבדיקה נעשית מול חיל האוויר כאשר אנחנו רוצים לעשות אתם איזשהו שיתוף פעולה שהמטוס ישמש גם אותם לצורכיהם.
דרורית שטיימץ: זה משהו כמו 70 אחוזים לשימוש ראש הממשלה, נשיא המדינה וגופים שלנו, לעומת 30 אחוזים לשימוש חיל האוויר.
דרורית שטיימץ: הבחינה הזאת נעשית על מנת לתת מענה לנושא הביטחוני אבטחתי ולנושא של התחזוקה השוטפת של המטוס.
דרורית שטיימץ: לנו יהיה הרבה יותר נוח שמי שיתחזק אותו באופן שוטף יהיה גורם כמו חיל האוויר.
דרורית שטיימץ: אנחנו עדיין בשלבי בדיקה לגבי עלויות וכולי.
דרורית שטיימץ: נמצאת כאן גם נציגת החשב הכללי שתוכל לפרט יותר את הבדיקות שנעשות.
איילה אברהם הלוי: אני מהחשב הכללי.
איילה אברהם הלוי: אין ספק שאנחנו מודעים לצורך שיש לראשי המדינה במטוס מסוג כזה.
איילה אברהם הלוי: אנחנו כרגע נמצאים בשלב ראשוני של בחינת העלויות.
איילה אברהם הלוי: העלויות מורכבות כמובן לא רק מרכישת המטוס אלא הן מורכבות גם מהשינויים שנדרשים להיעשות בתצורת המטוס על מנת להתאים אותו לטיסת ראשי מדינה וגם עלויות תחזוקה שוטפות של טיסות ועלויות תחזוקה של המטוס על הקרקע.
איילה אברהם הלוי: אנחנו מחכים לקבל את הנתונים מחיל האוויר על מנת לדעת אם יש כדאיות כלכלית לאור תקופת חיי המטוס ואנחנו נתכבד וניידע את ועדת הכספים בדבר הבדיקה הכלכלית.
איילה אברהם הלוי: אנחנו גם בודקים חלופות לאופן רכישת המטוס, אם זה כמו שדרורית ציינה רכישה משותפת ביחד עם חיל האוויר או רכישה במכרז באמצעות גורם פרטי.
משה גפני: אבל מטוס ישראלי.
איילה אברהם הלוי: לחלוטין.
משה גפני: אגף התקציבים כאן?
אורי גבע: בהמשך למה שנמסר על ידי אגף החשב הכללי ומשרד ראש הממשלה, גם אגף התקציבים ממתין לסיום ההערכות לגבי העלויות הנדרשות.
משה גפני: מה ה-דד ליין?
איילה אברהם הלוי: בשבוע הבא נקבל מחיל האוויר את הנתונים ונוכל תוך זמן מאוד קצר לבנות תחשיב.
משה גפני: זמן מאוד קצר אצלי זה עשר שנים.
משה גפני: למה הכוונה אצלך בזמן קצר?
איילה אברהם הלוי: תוך שבוע מיום קבלת הנתונים.
משה גפני: מתי תקבלו את הנתונים?
איילה אברהם הלוי: בשבוע הבא.
משה גפני: זאת אומרת, עוד שבועיים.
איילה אברהם הלוי: משהו כזה.
איילה אברהם הלוי: זה עניין של ימים.
משה גפני: לא בוער לי שום דבר, אבל אני רוצה לדעת.
ציון פיניאן: אני מברך את חבר הכנסת דיכטר על היוזמה.
ציון פיניאן: הוא כאישיות ביטחונית מבין הרבה יותר טוב מאתנו את הצורך במטוס.
ציון פיניאן: אנחנו עם נאור וממש בושה שנותנים לראשי המדינה שלנו לעצור טרמפים וזה פשוט לעצור טרמפים.
ציון פיניאן: כל נסיעה, מוציאים מכרזים ורואים את המטוס הטוב ביותר, אבל תמיד מוצאים את הגרוע ביותר.
ציון פיניאן: אני כבר לא מדבר על הנושא הביטחוני.
ציון פיניאן: תמיד אתה מוצא מה שנקרא מטוס סוסיתא כי הוא הכי זול.
אבי דיכטר: אני חושב שלא כולם יודעים מה זה סוסיתא.
חיים אורון: נגמרה לי הממחטה.
ציון פיניאן: אנחנו מדינה לא כשאר העמים אלא אנחנו מדינה מיוחדת גם מבחינה ביטחונית, כפי שציין חבר הכנסת דיכטר, והגיע הזמן שתיפסק כל הסאגה הזאת שמתרחשת בכל נסיעה ונסיעה ושלראשי המדינה יהיה מטוס משלהם.
ציון פיניאן: אני מבין שגם שר הביטחון יוכל להשתמש בו לפעמים, הרמטכ"ל יוכל להשתמש בו וכולי.
ציון פיניאן: זה לא מטוס לאישיות אחת אלא זה מטוס לכל האישים וזה דבר חשוב מאוד.
ציון פיניאן: הגיע הזמן שנפתור את הבעיה הזאת.
מגלי והבה: אני צריך לברך את חבר הכנסת אבי דיכטר על ההצעה והיא הצעה טובה וחשובה, במיוחד כאשר אנחנו רואים מדינות בעולם, גם גדולות, כאשר כמעט לרוב המדינות יש את המטוס הזה וחשוב שגם לנו יהיה מטוס כזה.
מגלי והבה: אבל אני צריך לדבר על שני נושאים שהם לא פחות חשובים.
מגלי והבה: בנושא הכדאיות הכלכלית, אני מתפלא גם על משרד האוצר וגם על משרד ראש הממשלה שמרגע שידעו על ההצעה לסדר וידעו שמתקיים דיון, לא בדקו את הנושא.
מגלי והבה: הם אומרים עוד שבוע ועוד שבוע.
מגלי והבה: אלה דברים שאפשר לחשב אותם היום.
מגלי והבה: אפשר לפנות לכל חברת תעופה ולבקש את הנתונים.
מגלי והבה: אני מבקש שיעשו את הבדיקות במהירות.
מגלי והבה: אנחנו גם לא צריכים לחזור לאותה תקופה בה היה מטוס והייתה עליו ביקורת רבה כי הפכו אותו למונית כזאת.
מגלי והבה: הזילות הזאת בהיותו מטוס שעומד לרשות נשיא המדינה, ראש הממשלה או מי שיוחלט, צריכים להיות כללי אתיקה ברורים כך שלא נהפוך את העגלה הזאת.
מגלי והבה: אני זוכר את הביקורת שהייתה על המטוס וגם על השימושים באותה תקופה.
משה גפני: מתי היה מטו?
מגלי והבה: בשנות ה-70.
אבי דיכטר: עד 1997 היה בואינג 707.
אבי דיכטר: במרבית שדות התעופה בעולם אסור היה לנו לנחות בגלל רעש ואז בכל טיסה היה צריך אישור מיוחד כדי להנחית אותו.
משה גפני: מכרו אותו?
אבי דיכטר: בסופו של דבר הסתבר שזה לא השתלם להחזיק אותו.
משה גפני: לא זאת ההצעה שלך.
אבי דיכטר: מטוס נורמלי.
אבי דיכטר: מטוס כמו שאתה ואני טסים בו מעת לעת.
מגלי והבה: אם אנחנו באמת תומכים ברכישת מטוס כזה, שהכללים יהיו ברורים גם בנושא ההוצאות וגם בנושא השימוש.
מגלי והבה: ההחלטה הציבורית שאנחנו נקבל יש לה משמעות ואני לא רוצה שאחר כך נצטער על כך שהפכנו את המטוס הלאומי הזה למשחק במגרש של אותם אוהבי בצע, ואני לא רוצה לחזור לאותה תקופה.
מגלי והבה: חשוב שהכללים יהיו ברורים.
מגלי והבה: אנחנו בעד ההצעה שיהיה מטוס ממלכתי.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שהרעיון שלך נהדר ואני מצטערת שלא הרמתי את הדגל הזה קודם.
פניה קירשנבאום: הרעיון חשוב משתי נקודות: גם תדמיתית וגם ארגונית.
פניה קירשנבאום: אני הצטרפתי לנסיעה של שר החוץ לקזחסטאן כיושבת ראש אגודת ידידות אתם.
פניה קירשנבאום: קודם כל, אין טיסות ישירות לקזחסטאן.