GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם חג'בי: לא ייתכן שיהיה 25 שנה כל ההפקעות שנעשו בשנות ה-50, בעצם מה שהחליטה הכנסת היום, לאייד את כל התביעות.
יורם חג'בי: בעצם זה כל מטרת החוק עכשיו.
יורם חג'בי: בעצם מטרת הישיבה פה היתה, כל מה שעשינו עד היום, למחוק תביעות של אנשים שהקרקע שלהם שווקה, שלא כדין לדעתנו, משנות ה-50.
יורם חג'בי: זה מה שעשינו פה בעצם.
יורם חג'בי: הבג"צ לא הניח מראש שזאת תהיה ההחלטה, בג"צ הניח שישקלו פה את ההחלטות ואת זכויות הקניין.
יורם חג'בי: בג"צ לא הניח שזו תהיה ההחלטה.
יורם חג'בי: בג"צ לא הניח שההחלטה שלכם תהיה לאייד את כל התביעות.
משה שוב: אדוני היושב ראש וחברי הוועדה, אני שלחתי מכתב קצר אחד לכבוד היושב ראש וביקשתי להפיץ אותו.
משה שוב: אני לא יודע אם הופץ או לא.
משה שוב: אני מייצג בעלים 51 שנה, אלה שני ייפויי כח.
משה שוב: זה שטח שהופקע, ייפוי הכח משנת 72', כל אלה מחכים עדיין, חלק כבר מת, יש כבר יורשים.
משה שוב: זו היתה הפקעה של 330 דונם, בשנת 67'.
משה שוב: יש הפקעה גם על המתקן תל ברוך.
משה שוב: זה ייפוי כח, רבותיי.
משה שוב: האנשים האלה מחכים, הם מבקשים לקבל חזרה את שלהם.
משה שוב: אז אמרו גם כן שאנשים השתמשו בכסף שקיבלו.
משה שוב: אגב, פה לא קיבלו כסף.
משה שוב: כאן קיבלו ולא קיבלו עדיין פרוטה.
משה שוב: מצד שני, נכון שאולי אנשים השתמשו בכסף, מי שקיבל את ה-100 שקל או 100,000, המדינה השתמשה בקרקע.
משה שוב: אני הזכרתי עוד שניים.
משה שוב: אני מקווה שזה לא שאני מדבר כבר על אחרי מות.
משה שוב: הסעיף הזה חורץ גורל של מאות ואלפי אנשים שגם לא קיבלו את הכסף ושהציעו להם שקל וחצי, ואז זו היתה תקופה שזה בכלל לא היה צמוד, ואחר כך נתנו חלק צמוד, ואחר כך נותנים את זה לפי התקופה של שנת 58', של שנת 60'.
משה שוב: אנשים לא ידעו.
משה שוב: אפילו אם נותנים להם את הכסף.
משה שוב: רבותיי, יש לי כמה דוגמאות.
משה שוב: זה 335.5 דונם, במערב ראשון לציון.
משה שוב: הולך להיות למלונאות וכדומה.
משה שוב: 50 דונם בכניסה לחולון, הפקיעו מתוכם 40%, לא שילמו שום תמורה, 50% מהשטח לא שימש ולא משמש עד היום.
משה שוב: ההפקעה משנת 73'.
משה שוב: זאת אומרת, עוד פעם הפקעה שאיננה.
משה שוב: אני לא מדבר על פי גלילות.
משה שוב: אני הופעתי אצל כבוד ראש הממשלה המנוח, מנחם בגין, שלא יפקיעו את הקרקע שצפונית לרמת אביב ג', לבית קברות, שלא תהיה בכייה לדורות.
משה שוב: זה עזר, זה לא הופקע.
משה שוב: אז ברמת אביב ג' זה 3,000 דירות שהיום מותר לבנות.
משה שוב: זה יכול לפתור את כל הבעיה של כל מחוז המרכז ותל אביב.
משה שוב: לא לקחו פיצויים.
משה שוב: לא רצינו פיצויים.
משה שוב: אחר כך עוד פעם, בקרית מוצקין, שטח שהופקע מאגודת צור שלום.
משה שוב: הם קנו אותה במיטב כספם בשנת 1925.
משה שוב: זה אתמול היה.
משה שוב: להתיישב.
משה שוב: לקחו להם את זה.
משה שוב: עכשיו עומדים לשווק את זה במכרז, גם לבנייה.
משה שוב: עוד משהו.
משה שוב: כל השנים האלה אני כותב וכותב וכותב, מבקש, 'תחזירו את הקרקע', 'תודיעו לי מתי אפשר, הכסף מוכן, עם הצמדה'.
משה שוב: לגבי סעיף 13, השימוש, אמרו, למה לתת דמי שימוש כשהוא מחזיק את הכסף?
משה שוב: עכשיו יש שאלה על רכישה מחדש, למה רכישה מחדש?
ציון פיניאן: אנחנו אחרי זה כבר, ארבע שנים אחרי זה.
ציון פיניאן: החלטנו.
ציון פיניאן: יש השבה, ההחלטה היא על השבה, אנחנו אחרי רכישה מחדש.
משה שוב: לקחו לאיש, הוא ידע כל הזמן שמגיע לו, אם ישתנה, הוא יוכל לקבל את הקרקע חזרה, בייחוד אחרי פסק הדין של חדרה.
משה שוב: מה דין של קרקע שנלקחה ללא תשלום?
משה שוב: מה איתה?
משה שוב: אני צריך לקנות אותה היום מחדש.
משה שוב: לקחו לי אותה באפס מחיר, לא שילמו.
משה שוב: 40% מהרשויות, האוצר 25%.
משה שוב: רבותיי, האוצר לא התנדב לשלם את ה-25%.
משה שוב: עוד שני דברים קטנים.
משה שוב: העניין של אם מחזירים קרקע, זה נגמר, אבל לא דובר מה קורה עם מס השבח, מה קורה עם מס הרכישה, מה קורה עם מע"מ.
משה שוב: אני צריך לשלם מע"מ עבור זה?
משה שוב: אני צריך לשלם מס רכישה כדי לקבל את הקרקע במחיר מלא?
משה שוב: גם בקרקעות חקלאיות זה אותו דבר.
משה שוב: ומדברים אם להחזיר, מה להחזיר.
משה שוב: החזירו 500 דונם למשק, בקיבוץ, הוא צריך לשלם במחיר של היום.
משה שוב: מילא לשלם מס רכישה, אולי גם מע"מ, המינהל לוקח מע"מ.
משה שוב: אני מבקש עוד משהו קטן.
משה שוב: רבותיי, זה לא קטן, זה לקח הרבה זמן, מה שדנים בוועדה.
משה שוב: ההתיישנות.
משה שוב: ידענו תמיד שיש פסק דין בשייח' מוניס, שאין התיישנות בהפקעות.
משה שוב: התחילו עכשיו בתי המשפט לפסוק שאחרי 7 שנים אין פיצויים.
משה שוב: 'לקחנו, לא ניתן את זה חזרה'.
ארז כהן: אני מזכיר שכבודך ביקש שתהיה ההסתייגות לגבי רכוש נספי שואה.
ארז כהן: זה לא נכנס פה לאף אחד מהסעיפים.
ארז כהן: הולכים להצביע על זה.
ציון פיניאן: מר קמניץ ייתן תשובה ונצביע על זה.
ארז כהן: אוקי.
ארז כהן: ההסתייגות השנייה שצריכה להיות, לדעתי, לסעיף הזה, זה פיצוי מלא, בהנחה שכמו שציינו שאולי לא שילמו פיצויים בכלל ואז בטח זה אבסורד נוראי.
ארז כהן: לדעתי ההסתייגות השלישית צריכה להיות שהקרקע הזאת.
ארז כהן: רבותיי, אנחנו מדברים על קרקע למטרה ציבורית, לא למטרה מסחרית, אני לא מבין למה אי אפשר לסייג את זה בהמשך צורך מטרה ציבורית.
ארז כהן: אם זה לא מטרה ציבורית, אז למה להחיל על זה התיישנות?
ציון פיניאן: מר קמניץ, בבקשה.
ארז קמניץ: בעניין נכסים של נספי שואה, אדוני.
ארז קמניץ: חוק השבת נכסים של נספי שואה יוצא מתוך נקודת הנחה ראשונית ומהותית, שהנכסים שבו, כפי שהם מוגדרים, חלים עליהם כללים שלמעשה מבעיקרה התיישנות לא חלה עליהם.
ארז קמניץ: אנחנו נתנו חוות דעת בעניין, יש אפשרות לראות את זה כעילת השעיה, יש אפשרות לראות את זה מעיקרו, שעל הנכסים שנדרשים על ידי החברה, שאלות של התיישנות לא יחולו.
ארז קמניץ: אני רוצה רק לסייג ולומר, במצב שבו יש הפקעה של מקרקעין וכנגדה יש תמורה של פיצויים, ניתנו פיצויים, הרי שהנכס של נספה השואה הוא פיצויי ההפקעה.
ארז קמניץ: לעניין פיצויי ההפקעה, שאלת ההתיישנות לא תהיה רלוונטית.
ארז קמניץ: שוב, יש לנו פה סיטואציה שבה יש קרקע, אנחנו מדברים כרגע על זכות כזאת או אחרת ברכישה מחדש, אבל צריך לזכור שברקע יש פיצויי הפקעה שהיו אמורים להשתלם, הם היו משתלמים לאפוטרופוס הכללי, לא ניכנס כרגע לטכניקה, אבל העיקרון הוא שעל פיצויי הפקעה לא תחול התיישנות.
נסים זאב: שאלה.
נסים זאב: יש למישהו אומדן מה סדר הגודל ב-25 השנה האחרונות?
נסים זאב: כמה הפקעות היו?
רחלי בירנבוים: כן, רוב ההפקעות היו קודם.
רחלי בירנבוים: מבחינת הפקעות שר אוצר.
נסים זאב: זאת אומרת בעצם אין פיצויים.
רחלי בירנבוים: המינהל העביר את הנתונים לוועדה, המאסה העיקרית של ההפקעות היתה ב---
יצחק וקנין: אתם התחייבתם להביא לפה את הרשימה, ועד היום---
רחלי בירנבוים: העברנו אותה.
יצחק וקנין: לא העברתם אותה.
עינת קאופמן: אנחנו העברנו את הרשימה ואני יכולה לתת פרטים מדויקים.
עינת קאופמן: אנחנו מדברים על 30 הפקעות משנת 81', אנחנו מדברים על שטח יחסית קטן לעומת סך הכל ההפקעות מקום המדינה.
עינת קאופמן: אנחנו מדברים בערך על 20,000 דונם, לעומת כ-385,000 דונם הפקעות שר האוצר בלבד, בניכוי הפקעות לתשתיות והאצלות סמכות.
עינת קאופמן: ואנחנו לא כוללים בזה את ההפקעות של חוק רכישת מקרקעין שהיה בשנת 53', על מיליון ורבע דונם.
עינת קאופמן: והפקעות של מע"צ והרכבת, הן לא אצלנו.
עינת קאופמן: אלה הפקעות שנעשו לפי פקודת הדרכים והמסילות, הם לא נעשו דרך המינהל.
נסים זאב: אדוני היושב ראש, אני רוצה הסתייגות לגבי ה-25 שנה.
נסים זאב: זה זמן ארוך מדי, אני רוצה שזה יהיה 10 שנים.
שלמה בונימוביץ: חברים נכבדים, אני עומד מאחורי המכתב.
שלמה בונימוביץ: אני בעצם יורש של סבא וסבתא שלי, אבל מדובר על קבוצה גדולה מאוד, עשרות אנשים, שבזמנו רכשו קרקעות בעבר הירקון, והמדינה באמצע שנות הששים הפקיעה את כל הקרקעות האלה לפי גלילות.
שלמה בונימוביץ: ניחא, הפקיעו לצרכי ציבור, אמרו 'זה חשוב', דלק וכולי, האנשים המבוגרים האלה עמדו בפני הדרישה הממשלתית ונכנעו לה.
שלמה בונימוביץ: והנה, כנקוף 40 שנה, 50 שנה, המדינה אומרת שמסלקים את פי גלילות מהמקום, במקום להשיב את הקרקע, שינו את הייעוד שלה ומשווקים אותה למגורים, לכל בר בי רב, אלפי ועשרות קבלנים ומתווכים והשד יודע מי הולכים לעשות קופון על גב הבעלים המקוריים.
שלמה בונימוביץ: אני חושב שזה עוול נורא, אתם חייבים לתקן את העוול הזה, כי בית המשפט שלח אותנו, בתור הציבור, אל נבחרי הציבור.
שלמה בונימוביץ: הוא אומר, נבחרי הציבור, אנחנו מסמפטים את התביעה שלכם, אנחנו קבענו דוקטרינה שלפיה לא יקרה יותר כזה דבר, אפילו אם שילמו פיצויים לבן אדם ויש לו זיקה אל הקרקע, לא ניתקה הזיקה הזאת.
שלמה בונימוביץ: הוא לקח פיצויים בתום לב, כי אמרו לו שלעולמים הקרקע הזאת לא תשוב אליו.
משה גפני: הסבא והסבתא שלך קיבלו פיצויים בשעתו?
שלמה בונימוביץ: הסבא וסבתא שלי קיבלו פיצוי זעום.
שלמה בונימוביץ: היה מאבק משפטי קשה מאוד, הם אנשים מבוגרים היו אז, אף אחד לא יכול היה לעמוד...
שלמה בונימוביץ: אני מזכיר לכם, אמצע שנות הששים, המדינה היתה לא כמו היום, שכל אחד קם ויש לו עורכי דין מהשורה הראשונה ונאבקים עם המדינה.
שלמה בונימוביץ: היו גם עשרות אנשים שהפקיעו להם שם אדמות, שלא קיבלו פיצויים.
שלמה בונימוביץ: יש הרבה שלא קיבלו.
שלמה בונימוביץ: עכשיו פתאום פותחים את העיתון והקרקע הזאת משווקת לכל העולם, חוץ מאשר לבעלי הקרקע המקוריים.
שלמה בונימוביץ: זה לא יעלה על הדעת כדבר הזה.
שלמה בונימוביץ: אנחנו הולכים לבית המשפט ובית המשפט אומר: אנחנו מסכימים איתכם, אתם צודקים, אבל אנחנו לא יכולים להוציא את הערמונים מהאש, תוציאו אתם את הערמונים מהאש.
נטע דורפמן: אני רוצה להזכיר שכולנו פה בעקבות פסק דין קרסיק.
נטע דורפמן: בפסק דין קרסיק נקבעה הלכה מכאן ואילך ובית המשפט קבע שהוא מחכה למחוקק באשר לתחולה הרטרואקטיבית.
נטע דורפמן: המדינה בסיכומים בעניין הזה הודיעה לבית המשפט שהיא מתנגדת נחרצות להחלת ההלכה בפסק דין קרסיק רטרואקטיבית.
נטע דורפמן: בית המשפט החליט שלא להכריע בסוגיה, למרות שהוגשו סיכומים, והחליט להמתין.
נטע דורפמן: בתחילת השנה הזו בית המשפט מחק את העתירות וקבע שאם לאחר חקיקת החוק, תיוותר עדיין עילה בידי העותרים, כאשר אנחנו הודענו לבית המשפט שהצעת החוק מציעה שההפקעות של למעלה מ-25 שנים לא תהיה השבה, והקרקע תישאר בידי המדינה, הודענו את זה לבית המשפט, ובית המשפט קבע שאם תיוותר עילה לאחר חקיקת החוק, אפשר יהיה לעתור שנית.
נטע דורפמן: כלומר להגיד שזה סותר את פסיק דין קרסיק, זה הצגה לא מדויקת של העובדות, כי בית המשפט בקרסיק ידע מה הצעת החוק קובעת.
נטע דורפמן: אני כבר דיברתי על זה ארוכות בישיבות הקודמות, אבל אני בכל זאת אזכיר שלמדינה יש אינטרס הסתמכות באשר לקרקעות שהופקעו.
נטע דורפמן: בעבר הדין היה שונה, אנחנו מדברים על מצב שהחשיפה של המדינה להחלת החוק על קרקעות שלפני למעלה מ-25 שנים היא חשיפה של דונמים רבים מאוד.
נטע דורפמן: יש עניין של יציבות קניינית.
נטע דורפמן: אני לא רוצה לפרט, כי אני דיברתי על זה ארוכות בישיבות הקודמות, כל הנושאים שעומדים בבסיס ההלכות שנוגעות להתיישנות, אנחנו לא מדברים פה על התיישנות, אבל יש פה דבר דומה, רלוונטיות גם לעניין הזה.
נטע דורפמן: אנחנו חושבים שהכנו הצעה מאוזנת, כי כן החלנו את הצעת החוק רטרואקטיבית, כן נתנו זכות השבה וזכות רכישה מחדש לגבי הפקעות שנעשו ב-25 השנים האחרונות.
נטע דורפמן: סליחה, אני חוזרת בי, בעניין של רכישה מחדש, אנחנו לא מחילים 25 שנים, רק על מימוש מטרת ההפקעה.
נטע דורפמן: סליחה.
נטע דורפמן: אנחנו עקביים בסיכומים שלנו בפסק דין קרסיק.
משה גפני: את אומרת שאם לא מממשים את ההפקעה, אז 25 שנה אחורנית כן משלמים?
נטע דורפמן: אם הממשלה לא התחילו במימוש מטרת ההפקעה ב-25 השנים האחרונות, אנחנו נתנו זמן למדינה להיערך ולהתחיל במימוש, ואם לא תצליח המדינה לעמוד בלוחות הזמנים האלה, יחול החוק כפי שמנוסח בהצעת החוק, וכפי שתוקן גם על ידי הוועדה.
נטע דורפמן: אני מזכירה שבהצעת החוק דובר רק על רכישה מחדש, וכרגע מדובר גם בהשבה.
חיים אורון: קרקע שלא מומשה 25 שנה?
נטע דורפמן: אנחנו מאפשרים למדינה להתחיל, כיוון שלא היו לוחות זמנים מחייבים לתחילת מימוש עד היום.
נטע דורפמן: אם היא לא תצליח לעמוד בלוחות הזמנים, היא תצטרך להשיב את הקרקע.
משה גפני: המציאות הזאת שבה אנשים לא קיבלו פיצוי, גם עליהם זה לא יחול.
נטע דורפמן: אני רוצה להגיב.
נטע דורפמן: היתה שאלה בפסק דין קרסיק, האם יש לעשות הבחנה בין אדם שקיבל פיצויי הפקעה לבן אדם שלא קיבל פיצויי הפקעה.
נטע דורפמן: אנחנו סבורים שאין הבחנה בין שני סוגי האנשים.
נטע דורפמן: העובדה שאדם בתום לב, כפי שנאמר, לעומת חברו שהוא עשיר יותר---
משה גפני: השאלה היא, כאשר הפקיעו את זה לצורך הקמת פי גלילות וההפקעה הזאת נעשתה לצורך פי גלילות ופי גלילות היה שם ועכשיו מוציאים את פי גלילות מהמקום, לא מן הראוי שאנשים יקבלו פיצוי?
משה גפני: הרי פי גלילות כבר לא שם ומוציאים אותו.
נטע דורפמן: אני רוצה להזכיר שהיום יוקם פי גלילות חדש, ויוחלט שאין צורך באותו פי גלילות החדש, מה שאנחנו ניתן לנפקע זה זכות לרכוש את פי גלילות במחיר שלו היום, ואם הערך של הקרקע עלה, הוא יצטרך לקנות לפי הערך של הקרקע.
יצחק וקנין: זה לגבי אחד שכן קיבל פיצוי.
יצחק וקנין: מה לגבי אחד שלא קיבל פיצוי?
נטע דורפמן: אני רוצה להזכיר שלהבדיל מהפקעות של רשויות מקומיות, האפשרות היחידה של שר האוצר וגם שר התחבורה לא לשלם פיצויי הפקעה חלה רק בהפקעות למטרת דרך, כשנקודת המוצא בהפקעות למטרת דרך היא שהקרקע הגובלת מושבחת.
נטע דורפמן: ההפקעות שאנחנו מדברים עליהן הן לא הפקעות למטרת דרך, כל ההפקעות שמדובר בהן לא היו הפקעות מהסוג הזה, ולכן שולם פיצוי או שהוצע פיצוי.
נטע דורפמן: העובדה שאם מחליט מסיבותיו שלו, סיבות אידיאולוגיות, סיבות שהוא חושב שבזכות זה הוא יוכל לקבל את הקרקע חזרה, לא לקבל פיצויים, אנחנו לא חושבים שהיא מקנה לו זכות עודפת על אותו אדם שבתום לב קיבל את הפיצויים.
יעקב אדרי: אני חושב שהדוגמה שהבאת, פי גלילות, היא דוגמה מצוינת.
יעקב אדרי: מי שיעשה בסוף את הכסף שם זה חברות הדלק, כך אני מבין.
יורם חג'בי: הם קיבלו את הקרקע כפיצוי על זה---
יעקב אדרי: עכשיו הם יעשו שינוי ייעוד, זה הון עתק שנותנים לכמה גופים בלי שום הצדקה.
יעקב אדרי: עשו הפקעה לצורך מסוים, עכשיו זה השתנה, סוגרים את העסק שם, מי שייהנה מזה זה רק חברות הדלק בגדול, בענק.
חיים אורון: אני מבקש לרשום הסתייגות שתהיה מורכבת משניים; היא תהיה מורכבת מביטול ה-25 שנה.
חיים אורון: אין לי בעיה אפילו להגיד 'מאז קום המדינה'.
חיים אורון: דבר שני, שינוי ייעוד לצרכי מגורים.
חיים אורון: כי שינוי ייעוד לצרכי מגורים יוצר מקור גדול.
חיים אורון: אני לא רוצה עכשיו פה.
חיים אורון: נניח לצורך העניין שהיה להם 5 דונם, 5 דונם היום שווים 5 מיליון דולר, אז הם צריכים לקבל 5 מיליון דולר, אבל יכול להיות שהם צריכים לקבל 5 דירות.
חיים אורון: אני סתם עכשיו ממציא משהו, ולא 5 מיליון דולר.
משה גפני: אני מוטרד.
יצחק וקנין: לפי הגיוס שאני רואה פה היום, ברור לי שבאו לפה במטרה ל---
משה גפני: הסתייגות אחת זה קום המדינה.
חיים אורון: קום המדינה, לצרכי מגורים, השיעור, וזה ייקבע בתקנות.
שגית אפיק: אתה מציע, בעצם, גם לעתיד וגם לאחור.
שגית אפיק: את העניין של שינוי מטרת הרכישה, שאי אפשר יהיה לשנות לצרכי מגורים, אתה מציע את זה גם לגבי הפקעות עתידיות, וגם לגבי הפקעות אחורה?
חיים אורון: יש פה שני עקרונות.
חיים אורון: יש פה עיקרון אחד שהוא העיקרון של צרכי מגורים והוא צריך לעבור לכל האורך ולכל הרוחב.
חיים אורון: יש פה העיקרון השני שהוא הבעיה הקשה של הוועדה, זה רטרואקטיבית.
חיים אורון: אני לא מציע לבדוק היום רטרואקטיבית לגבי דרכים וכל מיני דברים ואולי בדרך גם הקימו תחנת דלק, אני לא פותח את כל ההיסטוריה, וגם אין לי בעיה להגדיר בתקנות אחר כך לא דונם ורבע, אלא מתחם, את זה נשאיר לתקנות.
חיים אורון: אני מציע שפה ייקבע העיקרון ושהביצוע שלו יהיה בתקנות, גם השיעור וגם האופן יהיה בתקנות.
משה גפני: לרשום את ההסתייגות שלו.
יורם חג'בי: אני רוצה להשלים את דברי חבר הכנסת אורון.
יורם חג'בי: הרי יש מקרים שבהם הקרקע שווקה בכלל.
יורם חג'בי: למשל בבית הכרם בנו שם שכונה שלמה על שדה התעופה, לכן אני אומר שרק תהיה ועדה שתיתן פיצויים.
יורם חג'בי: לאותם אנשים שבאמת לא השתמשו למטרה המקורית, שיהיה פיצוי כספי מסוים, בהתחשב בקופון ובהתחשב בנזק שנגרם להם.
רחלי בירנבום: הערה קטנה שצריך להוסיף.
רחלי בירנבום: בשולי הוראת המעבר, הסעיף האחרון.
רחלי בירנבום: למרות שכל החוק חל קדימה, הסעיף הזה אומר שעל פיצויים שעדיין לא שולמו, גם בהפקעות ישנות, יחולו הסעיפים שתיקנו כאן, ולכן אנחנו חושבים שצריך להכניס לסעיף הזה גם את סעיפים 11, 12 לחוק הזה.
רחלי בירנבום: המשמעות של זה, זה הסעיף 13 שביטלנו בחוק הזה.
שגית אפיק: אבל בישיבה הקודמת הסברנו לעורך דין שוב שהעניין של דמי מימוש יחול אך ורק לגבי הפקעות עתידיות, אז עכשיו אתם מבקשים לשנות את זה?
רחלי בירנבוים: אז אני אפרט, שני משפטים קצרים.
רחלי בירנבוים: כיוון שהחוק לתיקון דיני הרכישה חל גם אחורה, זאת אומרת אנחנו כן מחילים אותו אחורה ונותנים ריבית מלאה מיום התיקון, אז אין הצדקה להשתמש בסעיף המנדטורי.
נסים זאב: כמה זמן יינתן לשר האוצר כדי לבחון מחדש אותן קרקעות שלא מומשו.
נסים זאב: יש כאן בסעיף שאומר שבמידה ולא מומשה הפקעה יינתן לשר האוצר זמן נוסף כדי---
שגית אפיק: 8, 7 ו-2, לא יותר מ-17 שנים.
שגית אפיק: אלה הזמנים שנקבעו לתחילת מימוש.
נטע דורפמן: בהוראת המעבר, אני הבנתי שזו הצעה מקורית של הממשלה, יש 10 שנים לכל הקרקעות.
נטע דורפמן: אנחנו צריכים למעשה לעשות סקר לגבי הקרקעות שהופקעו ב-25 השנים האחרונות, לראות איפה עוד לא התחילו במימוש מטרת ההפקעה.
נטע דורפמן: זה לא אותו מצב כמו שיש לי הפקעה חדשה ששר האוצר יכול לבחון את ההפקעה וכולי.
נטע דורפמן: אני מדברת פה על סקר של כל ההפקעות של מע"צ, כל ההפקעות של הרכבת, כל ההפקעות של---
שגית אפיק: בישיבה הקודמת אמרנו שברגע שאנחנו קובעים, זה יהיה לאורך כל ההצעה.
נטע דורפמן: אבל אין סיבה שזה לא יהיה 10 שנים ו-17.
נטע דורפמן: אנחנו מדברים על החלה רטרואקטיבית של 25 שנים, זה לא אותו מצב שבו יש לי הפקעה מצומצמת, שעכשיו אני בודקת כמה שנים...
משה גפני: אבל יש לכם 17.
נטע דורפמן: 10 ו-17, זה מה שאני מציעה.
משה גפני: לא, 8.
נטע דורפמן: המדינה צריכה לעשות---
משה גפני: אז שהמדינה תתאמץ יותר.
חיים אורון: נאמר לנו שהחוק הזה איננו חל על חוק תכנון ובנייה, משום שהוא בהכנה.
חיים אורון: אני מציע שתהיה הסתייגות, שאם תוך שנתיים לא מחוקק חוק תכנון ובנייה, הוא חל.
שגית אפיק: אתה מציע בעצם שלעניין שמאי מכריע וועדת השגות, לגבי הפיצויים של הרשויות המקומיות והתכנון והבנייה, אם תוך שנתיים המדינה לא תביא הצעת חוק---
חיים אורון: הבטיחו לנו, ואני קיבלתי את הנימוק הזה, שזה לא בשל ולא זה וזה, וצריך זמן.
שגית אפיק: זה נכון.
חיים אורון: מאה אחוז, שנתיים זה מספיק זמן?
חיים אורון: או רוצים 17 שנה?
ארז קמניץ: אנחנו צריכים לבדוק אם זה בסדר, אם זה בסדר, נחיל.
ארז קמניץ: אם לא, אז לא.
ארז קמניץ: יכולה להיות גם תשובה שלילית.
חיים אורון: לא, בתוך שנתיים החוק חל, אלא אם כן תבואו לפה ותגידו שיש חוק אחר, או שמשהו אחר.
ארז קמניץ: לא, ועדת השגות למשל זה לא רלוונטי.
חיים אורון: אם לא יהיה שוט עליכם לבוא לפה, לא יבואו.
משה גפני: אנחנו נקבע כמה שנים שאם החוק לא מגיע, אז החוק יחול גם על ה---
נטע דורפמן: סליחה, לא כל החוק ,רק הנושא של ועדת השגות ופיצויי הפקעה, כי כל ההסדר הזה לא יחול בחוק תכנון ובנייה.
משה גפני: כן, חבר הכנסת אורון, אנחנו מקבלים את ההסתייגות שלך ונקבע כמה שנים?
ארז קמניץ: אבל רק לשמאי מכריע.
משה גפני: נקבע כמה שנים?
שגית אפיק: שלוש.
משה גפני: הערה משפטית קצרה.
שגית אפיק: אני גם רוצה להעיר בקצרה, אנחנו דיברנו על זה ארוכות בוועדת המשנה, גם הנחנו לכם מסמך.
שגית אפיק: אנחנו גם חושבים שההוראה של 25 שנים שקובעת מבחן של חלוף זמן כמבחן בלעדי, שמבטל למעשה את הזכות של אדם לקרקע שלו, הוא מבחן מאוד מאוד קשה ומבחן בעייתי והיה רצוי שלמבחן הזה יתווסף איזה שהוא מבחן מהותי, כמו שהולך לאורך כל הצעת החוק, כמו תחילת ביצוע, כמו מבחן של מימוש הצורך הציבורי, ולא לעשות את זה כמבחן שרירותי כזה קשה, אבל זה להכרעת הוועדה.
חיים אורון: אבל יש לי הרגשה שאתם תומכים בהצעה שלי.
שגית אפיק: אנחנו מאוד תומכים בהצעה שלך.
נסים זאב: אז אולי נדחה את ההצבעה עד שנחשוב בדיוק?
משה גפני: הבקשה לא התקבלה.
משה גפני: הצבעות.
משה גפני: שם החוק, רבותיי; 'הצעת חוק לתיקון פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור)(מספר 3), התש"ע-2009'.
משה גפני: מי בעד השם של הצעת החוק?
משה גפני: מי נגדה? אין.
משה גפני: 1.
משה גפני: שם החוק אושר כהצעת הוועדה.
שגית אפיק: לסעיף 1 יש הסתייגויות של חבר הכנסת חיים אורון וחנא סוייד, במקום 'שר האוצר', תבוא 'הממשלה'.
משה גפני: מי בעד ההסתייגות?
משה גפני: מי נגדה?
משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.
משה גפני: 9 נגד ההסתייגות, 3 בעד ההסתייגות.
משה גפני: ומעכשיו, אם נראה שיש רוב, לא צריך להגיד את המספר.
משה גפני: לסעיף 1 יש עוד הסתייגויות?
שגית אפיק: אין עוד הסתייגויות.
משה גפני: מי בעד סעיף 1 כהצעת הוועדה?
משה גפני: הסעיף התקבל כהצעת הוועדה.
משה גפני: סעיף 2, הסתייגויות?
שגית אפיק: סעיף 2 מדבר על צורך ציבורי, ההסתייגות של חבר הכנסת חנא סוייד, מבקש שהקמה, הרחבה או פיתוח של יישוב לא ייחשב כצורך ציבורי לעניין הפקעה.
ענת מימון: הסתייגות נוספת, חבר הכנסת חיים אורון מבקש שבצורך ציבורי אחר נוריד את 'באישור ועדת הכספים'.
משה גפני: נוריד?
משה גפני: חבר הכנסת אורון.
חיים אורון: תאמין לי, אני יודע מה אני אומר.
חיים אורון: עכשיו, כשאני רואה שפה באים 20 איש, בלי שהיו בדיון, אז למה אני צריך את ועדת כספים?
משה גפני: לא, צריך, צריך.
משה גפני: אם זה מגיע לוועדת כספים, אתה יכול להסביר להם.
משה גפני: תוריד את זה.
חיים אורון: אני חושב את זה ברצינות, אבל תמחק, כי זה לא יעבור.
חיים אורון: אני לא חושב שוועדת כספים צריכה לאשר הפקעה מסוימת, או יעד מסוים.
משה גפני: טוב, הוא הוריד את זה.
משה גפני: יש עוד הסתייגויות?
שגית אפיק: בהגדרה 'התחלת ביצוע מטרת הרכישה'.
שגית אפיק: הוועדה בחרה את האופציה השנייה של ביצוע פעולות של ממש בקרקע, בשקידה ראויה.
שגית אפיק: חבר הכנסת חנא סוייד מבקש להוסיף שהתחלת ביצוע מטרת הרכישה תיעשה במרבית שטח יחידת ההפקעה.
שגית אפיק: הוא מוסיף מבחן של גודל שטח.
משה גפני: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת סוייד?
משה גפני: הוועדה הולכת על גרסה 2, לפי הנוסח שהיה בעת הדיון, 'ביצוע פעולות של ממש בקרקע, בשקידה ראויה'.
משה גפני: מי בעד גרסה 2 שמופיעה פה, יחד עם התיקון, וכל סעיף 2? ירים את ידו.
משה גפני: סעיף 2 התקבל, כפי הגרסה שקבענו, כהצעת הוועדה.
שגית אפיק: סעיף 3 להצעה.
משה גפני: הסתייגויות?
ענת מיימון: חבר הכנסת חנא סוייד מבקש שהיושב ראש לא יהיה מטעם המינהל, אלא יהיה מטעם משרד האוצר.
ענת מיימון: הוא מבקש להוסיף שני ראשי ערים, אחד יהודי ואחד בן מיעוטים, ושני נציגים של ארגונים סביבתיים וחברתיים הפועלים בתחום איכות הסביבה.
שגית אפיק: ההסתייגות של חבר הכנסת אורון, להוסיף בן מיעוטים.
משה גפני: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון?
שגית אפיק: חבר הכנסת שי חרמש ביקש להוסיף נציג של משרד החקלאות.
משה גפני: רוויזיה?
משה גפני: אתה מבקש רוויזיה?
שי חרמש: כן
משה גפני: מי בעד הרוויזיה?
משה גפני: הרוויזיה לא התקבלה.
שי חרמש: היתה הסכמה על העניין הזה, תכבדו את הזה.
שי חרמש: אני מכבד אתכם, תכבד אותי.
משה גפני: אף אחד לא הגיש הסתייגות להוסיף לוועדה המייעצת נציג הרבנות?
יעקב אדרי: הרב גפני, תת הוועדות שאתה מקים, אין להם שום משקל, מחליטים משהו, מכבדים אותו?
יעקב אדרי: לא, הכל התהפך.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, ההסתייגות לא התקבלה.
משה גפני: כל ההסתייגויות עולות למעלה, למליאה, עד המליאה אתה יכול לשכנע את כולם.
משה גפני: מי בעד סעיף 3 כהצעת הוועדה?
שגית אפיק: זה הצעת הוועדה, בשינויים שהיו בישיבה הקודמת.
משה גפני: הסעיף עבר כהצעת הוועדה.
משה גפני: סעיף 4.
משה גפני: יש הסתייגויות?
שגית אפיק: יש, כן.
שגית אפיק: חבר הכנסת חנא סוייד מבקש שסעיף 3 לפקודה יימחק, שזה הסעיף שקובע את הצורך הציבורי.
משה גפני: יש עוד הסתייגות?
משה גפני: מי בעד סעיף 4 כהצעת הוועדה?
חיים אורון: כל פעם נמנע זה אני.
משה גפני: נמנע זה חבר הכנסת אורון, אלא אם כן הוא אומר אחרת.
שגית אפיק: סעיף 5 למעשה מתבטל, כי אנחנו נכנסים את הטפסים לפקודה.
משה גפני: 5(2).
משה גפני: לפי הנוסח שקבענו בדיון.
משה גפני: מי בעד סעיף 5 כפי שעלה בדיון?
משה גפני: מה שהוצא מהסעיף הזה, הוצא.
משה גפני: מי בעד סעיף 5?
משה גפני: סעיף 6, הסתייגויות.
ענת מיימון: חברת הכנסת שלי יחימוביץ ביקשה שזכות השימוע תינתן טרם פרסום ההודעה לפי סעיף 5 ולא אחרי.
משה גפני: יש עוד הסתייגויות לסעיף 6?
משה גפני: מי בעד הסעיף 6 כהצעת הוועדה?
משה גפני: סעיף 7.
משה גפני: מי בעד סעיף 7 כהצעת הוועדה?
משה גפני: סעיף 8.
ענת מיימון: סעיף 8 זה הסעיף של המועדים.
ענת מיימון: חבר הכנסת חנא סוייד ביקש שסך הכל יהיה 5 שנים, 10 שנים ו-12 שנים סך הכל.
ענת מיימון: חברת הכנסת שלי יחימוביץ מבקשת לקצר את התקופות ל-5 ו-10.
שגית אפיק: אתה מצביע על סעיף 8 בגרסה השלישית.
משה גפני: הגרסה השלישית זה הצעת ועדת המשנה.
משה גפני: 8 שנים, 15, ולא יותר מ-17.
משה גפני: 8, 7 ו-2.
משה גפני: מי בעד הצעת הוועדה?
משה גפני: אין נמנעים ואין מתנגדים.
משה גפני: סעיף 8 אושר כהצעת הוועדה.
משה גפני: סעיף 9, אין הסתייגויות.
משה גפני: כל פעם שאני אומר הסעיף כהצעת הוועדה, זה כפי שהיה בדיונים, בגלל שיש סעיפים שבהם עשינו שינויים.
משה גפני: סעיף 10.
משה גפני: מי בעד סעיף 10?
משה גפני: סעיף 10 אושר כהצעת הוועדה.
משה גפני: סעיף 11.
שגית אפיק: אין.
משה גפני: מי בעד סעיף 11?
משה גפני: סעיף 11 אושר כהצעת הוועדה.
משה גפני: סעיף 12.
ענת מיימון: הוועדה אימצה את ההסתייגויות של חבר הכנסת אורון.
ענת מיימון: זה הסעיף שמדבר על הנושא של שמאי מכריע וועדת השגות לעניין פיצויי ההפקעה.
משה גפני: סעיף 12 עם הצעת הפשרה של חבר הכנסת אורון.
משה גפני: מי בעד סעיף 12 כהצעת הוועדה?
משה גפני: הסעיף אושר.
משה גפני: סעיף 13.
ארז קמניץ: בסעיף הזה צריך לאפשר בניסוח לתקן גם את סעיפים 9, 10 ו-12 שמדברים בבית משפט.
ארז קמניץ: בגלל שאנחנו מעבירים את ההכרעה לוועדת השגות ושמאי מכריע, כל הסעיפים שבהם פיצויי הפקעה נדונו בבית משפט למעשה הופכים להיות לא רלוונטיים.
משה גפני: מה זה קשור לנוסח?
משה גפני: מה זה קשור לבית המשפט?
ארז קמניץ: כי היום פסקי ההפקעה בבית המשפט.
משה גפני: הלשכה המשפטית תנסח את זה בהסכמה איתכם.
שגית אפיק: יש פעמיים סעיף 12 בעמוד 7, זו טעות שלנו.
שגית אפיק: הסעיף הראשון שהצבעת עליו היה עניין של שמאי מכריע וועדת השגות.
משה גפני: אני אצביע עליו עוד פעם.
משה גפני: סעיף 12 כהצעת הוועדה?
שגית אפיק: עכשיו ביטול סעיף 13 שמופיע באותו עמוד, הוא קרוי סעיף 12, אתה צריך גם להצביע עליו.
משה גפני: מי בעד הסעיף?
משה גפני: הסעיף התקבל.
משה גפני: סעיף 13, נכון?
שגית אפיק: כן, שמתקן את סעיף 14.
ענת מיימון: יש המון הסתייגויות.
ענת מיימון: ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת חנא סוייד.
ענת מיימון: הוא מבקש שהשבה תהיה אם מטרת הרכישה בוצעה במרבית שטח יחידת ההפקעה.
ענת מיימון: חברי הכנסת שלי יחימוביץ, חיים אורון וחנא סוייד מבקשים למחוק את סעיף 14(א) שמאפשר לשנות את מטרת הרכישה.
ענת מיימון: חבר הכנסת חיים אורון מבקש שהשר יוכל לשנות את מטרת הרכישה רק לצורך שהוא לא למגורים.
ענת מיימון: חברי הכנסת חיים אורון וחנא סוייד מבקשים שסעיף 14(ב) יהיה מועד של שנה לבעל הקרקע להחליט אם הוא רוצה רכישה מחדש או לא, ולא 10 חודשים.
ענת מיימון: חבר הכנסת חיים אורון מבקש שנושא החקלאות ייכנס לסעיף קטן (ט) אחרי המלונאות ולמחוק את סעיף (יא), שכרגע משאיר את זה לשיקול דעת שר האוצר.
חיים אורון: הרי תמכתם בזה.
חיים אורון: חבר הכנסת פיניאן, אמרתם שאתם תומכים.
חיים אורון: אז למה לשבת פה ימים שלמים?
חיים אורון: אמרתם כולכם שאתם תומכים.
חיים אורון: בסוף מר גבי גולן אומר לכם 'לא', אז עזבו אותנו, תעשו את זה עם הלחצנים.
חיים אורון: במחשבים.
חיים אורון: הוא יעשה על החוק וגמרנו.
חיים אורון: אמרתם שאתם תומכים, אחד לא הסביר למה מוציאים את החקלאות, עכשיו אתם מצביעים כולכם?
חיים אורון: תצביעו איך שאתם רוצים.
שי חרמש: זה חוק כבד ורציני שהתחילה בו עוד הממשלה הקודמת.
שי חרמש: אני לאורך כל הדרך הולך איתכם עם החוק הזה, לא כאופוזיציה.
שי חרמש: ישנם דברים שהם לקויים, זה עלה על משרד החקלאות---