GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: אני מבין שבסוף שנה לא ביצעו פה – כן ביצעו פה – זה בתוך התקציב.
חיים אורון: אגב, אם היינו מדינה מתוקנת, כל הסעיפים האלה היו בסעיף אחד, שבכלל לא היה בא לפה.
חיים אורון: כל החכמה ששולטים בתקציב - - - הדברים הגדולים לא באים לפה.
חיים אורון: הוא מנענע בראשו והוא יודע למה.
פניה קירשנבאום: אני אגיד לך מה אני רואה.
פניה קירשנבאום: קודם כל, מי שמנהל את המדינה הזו, אני כבר הבנתי שזה האוצר.
פניה קירשנבאום: במשרד שהם רוצים – הם מאשרים העברה מתקציב לתקציב.
פניה קירשנבאום: במשרד שהם לא רוצים הם לא נותנים להעביר מתקציב לתקציב.
יצחק וקנין: העברות של כוח אדם, בכלל – אל תביאו.
יצחק וקנין: זה חודש וחצי כבר תקוע, תקוע פה, אצלו.
יצחק וקנין: זה לא אתם אשמים.
משה גפני: פניה 482 – תמ"ת.
משה גפני: הלאה.
משה גפני: 484-485.
משה גפני: גם תמ"ת.
דוד שטיינמיץ: מדובר ב- 6 וחצי משרות לבני המיעוטים.
דוד שטיינמיץ: כפי שידוע, מדיניות הממשלה זה שאחוז מסוים מסך התקנים הממשלה מקצה אותם לבני המיעוטים כאשר בפועל אנחנו צריכים להעסיק אותם ורק אחר כך, כשזה עובר את הנציבות, זה בא לתקצוב של ועדת הכספים.
דוד שטיינמיץ: אלה משרות שאנחנו מתקצבים אותם כבר מ – 2008 ורק עכשיו הם באו לידי התקצוב שלהם.
אורי אריאל: 2 נגד.
אורי אריאל: ההצעה נפלה.
משה גפני: 4 בעד, 2 נגד.
יצחק וקנין: רביזיה.
משה גפני: 486, 487.
מיכל שנהר: אני רכזת הגנת הסביבה באגף התקציבים.
מיכל שנהר: הפניה הזו נועדה להעביר תקציב לרשות הטבע והגנים ל – 3 נושאים: רשות הטבע והגנים נפגעה מאד מהירידה בתיירות הנכנסת בעקבות המשבר הכלכלי.
מיכל שנהר: אנחנו מעבירים להם שיפוי בגין אבדן הכנסות.
מיכל שנהר: יש כאן סיורים לתלמידים לפי הסכם קואליציוני עם הבית היהודי ותגבור מערך האכיפה ברשות - -
אמנון כהן: מה זה התגבור?
מיכל שנהר: הרשות יצאה עכשיו במבצע אכיפה גם בחופים וגם - -
אמנון כהן: מגייסים עובדים חדשים?
מיכל שנהר: לא.
אמנון כהן: אז מה זה "תגבור"?
מיכל שנהר: זה תגבור הציוד של הפקחים, הוספת שעות לפקחים.
מיכל שנהר: אנחנו גם נותנים להם תקציב למניעת עבירות.
מיכל שנהר: למשל – להצבת בולדרים בכניסה לחופים כדי למנוע עבירה של מעבר רכבים.
חיים אורון: אני רוצה להצביע בעד אבל בתנאי שההורים של התלמידים יודיעו שהם הצביעו לבית היהודי, כי כתוב פה: "על פי הסכם קואליציוני".
חיים אורון: זאת אומרת, נותנים טיולים על פי הסכם קואליציוני.
חיים אורון: אז
אורי אריאל: אני תומך, זה בניגוד לחוק.
חיים אורון: טיולים לילדים לפי קואליציה?
חיים אורון: ועוד כותבים לכם את זה פה, לנקר לכם את העיניים.
חיים אורון: הם עושים את זה בתענוג.
משה גפני: כמה כסף זה מסיעת "הבית היהודי"?
מיכל שנהר: 100 אלף שקלים.
חיים אורון: 100 אלף שקלים?
חיים אורון: זה מה שהוסיפו לחברה להגנת הטבע?
משה גפני: מי בעד הפניות?
משה גפני: – 1.
חיים אורון: רביזיה.
משה גפני: תוריד את הרביזיה.
משה גפני: אתה צריך להבין חבר הכנסת וקנין מרוגז, בצדק.
משה גפני: הוא מרוגז עלי בצדק.
יצחק וקנין: וגם על השר שלי אני מרוגז.
יצחק וקנין: נמאס לי.
יצחק וקנין: אני מקבל כל ערב אס אמ אסים.
משה גפני: הוא צודק, תאמין לי הוא צודק.
משה גפני: היתה המלצה של חבר הכנסת אורון לכתוב על הטיולים האלה שזה - - סיעת "הבית היהודי".
מיכל שנהר: הפניה נועדה להעברה תקציבית מהמשרד להגנת הסביבה מרשות הטבע והגנים לתקצוב של נושאים משותפים –יחידת ניטור שמנטרת אחרי זיהום בנחלים, גם נושא של יתושים, לתקצוב מוקד המידע ולתקצוב הנושא של שיקום נחלים.
משה גפני: מספר פניה 492 – הביטוח הלאומי.
דב בארי: הפניה נועדה לעשות שינויים פנימיים בסכום אפס בתקציב המשרד לביטוח לאומי, כדי להתאים ביצוע לתקציב, בין הגמלאות השונות וההשתתפויות השונות של משרד האוצר בתקציב הביטוח הלאומי.
משה גפני: מי בעד הפניה?
משה גפני: אנו עוברים לפניה מספר 493 – תחבורה.
מיכה פרלמן: הפניה נועדה לתקצב הרשאה כדי להתאים את מסגרת ההרשאה לביצוע של המזומן בפועל, לבצע העתקת תשתיות במטרופולין תל אביב בפרויקט הרכבת הקלה.
חיים אורון: מה קורה היום עם הרכבת הקלה?
חיים אורון: תקועה או לא תקועה?
מיכה פרלמן: העניין בדיונים, בשלב זה, עם הזכיין.
מיכה פרלמן: היה שימוע בין הזכיין לבין המדינה כדי לראות אם יש טעם להמשיך עם המשא ומתן או אין טעם.
מיכה פרלמן: כרגע- בבירורים אחרונים.
חיים אורון: מה המשבר שם, על המימון?
מיכה פרלמן: המשבר זה הסגירה הפיננסית.
מיכה פרלמן: זאת אומרת, הדרישות שהזכיין העלה פעם אחרונה שישבנו, שני הצדדים, היו כאלה שהמדינה לא מוכנה לקבל על עצמה, ומהוות סטייה מאד חמורה מחוזה הזיכיון שהם בעצם זכו בו.
חיים אורון: בגלל עלויות או בגלל מחיר הכסף?
מיכה פרלמן: גם וגם.
מיכה פרלמן: גם עלויות המימון וגם חלוקת הסיכונים שהם רוצים.
קריאה: ה - - הזה, לאן הוא הולך בדיוק?
מיכה פרלמן: למשרד התחבורה.
מיכה פרלמן: הולכים לתקצב את חברת "נתיבי תחבורה עירוניים" במטרופולין תל אביב, הם האמונים בעצם על כל התשתיות של פרויקט הרכבת הקלה בתל אביב.
משה גפני: קיבלת תשובה?
חיים אורון: היו והעניין תקוע בין - - מתחבר מאד עם הדיונים שהיו פה – האם הכסף של מימון הפנסיות צריך לנסוע לדרום אפריקה או רוסיה, או שהוא צריך ללכת לרכבת הקלה במחיר יותר זול.
חיים אורון: הם תקועים עכשיו עם המממן.
מיכה פרלמן: לא רק עם המממן.
חיים אורון: אבל גם עם המממן.
מיכה פרלמן: חלק מכל חוזה ה- BOT.
משה גפני: אנו עוברים ל – 494 – חינוך.
שירה גרינברג: זו פנית סוף שנה של תקציב הפיתוח של משרד החינוך.
שירה גרינברג: היא נועדה להתאים את התקציב לביצוע בפועל ובנוסף מתוקצבים פה 50 מיליון שקלים לפירוק אסבסט במוסדות חינוך, בהרשאה להתחייב, יש כאן הקדמה של 15 מיליון ₪ לבינוי פינות עבודה לרפורמת "אופק חדש", גם בהרשאה להתחייב, יש 2 מיליון ₪ לחיזוק מבנים מפני רעידות אדמה, בהתאם להחלטת הממשלה התחילו להקצות את הכספים לנושא הזה, יש עדכון מפתח עלות עבור 950 כיתות שהוקדמו מ- 2009 ל – 2008 וכעת אנחנו מעדכנים אותם בהתאם לעליה במדד תשומות הבניה.
משה גפני: שאלו אותי לגבי תשתיות היקפיות – אני רואה שמורידים מזה.
שירה גרינברג: לא מורידים פה בתשתיות ההיקפיות.
שירה גרינברג: צריך להבדיל בתשתיות ההיקפיות בין ההרשאה להתחייב לבין המזומנים.
שירה גרינברג: תקציב הפיתוח של משרד החינוך מתאפיין בזה שיש לו עודפים של מזומנים כיוון שהוא נתקל בהרבה בעיות עם הרשויות ועם התהליכים של הבניה, שהוא לא מצליח, בעצם, להוציא את המזומנים על פרויקטים מסוימים כי הפרויקטים לא מתקדמים, ועיקר הבעיות שלו זה בהרשאות להתחייב.
שירה גרינברג: לכן, כשאתה רואה כאן – משרד החינוך אמר לי שיש להם עודפים שם במזומנים, בפיתוח, בתשתיות ההיקפיות, והבעיה שלו זה בהרשאות להתחייב ויש להבדיל בין השניים.
שירה גרינברג: מי בעד הפניה?
שירה גרינברג: מי נגד?
שירה גרינברג: הפניה אושרה.
שירה גרינברג: אנו עוברים לפניה 496 עד 500.
דוד שטיינמיץ: מדובר על תוספות תקציב שקיבלנו במסגרת הסכם החבילה, המשק, בעיקר מתוקצבים פה -פיתוח אזורי תעשיה, בהיקף של 20 מיליון, וכן תקצוב מלאי חירום למוצרים בסיסיים כחלק מהיערכות הממשלה למצב החירום הרפואי, מתוקצב שם, וכן שינויים שכוללים פעולות לקידום תוצרת כחול לבן בארץ.
משה גפני: אתה זוכר את הבקשה שלי על הפניה עם המדען.
משה גפני: שאלות- בבקשה?
משה גפני: אין נגד, אין נמנעים - הפניות אושרו.
משה גפני: אנו עוברים לפניות 501 עד 502, 504 עד 505, 507.
יאיר אידר: הפניה נועדה לתגבר את תקציב המשרד לביטחון פנים ב- 193 מיליון שקלים בהתאם לסיכום בין המשרדים כאשר 105 מיליון שקלים מזה הולכים לתגבור תקציב הגמלאות בהתאם לביצוע בפועל, 58 מיליון שקלים הולכים לתגבור תקציב השכר, גם בהתאם לביצוע בפועל, עוד 30 מיליון שקלים הולכים לתגבור תקציב האמרכלות - -
משה גפני: מאיפה הכסף?
יאיר אידר: הכסף מגיע מהרזרבה כללית, מתת ביצוע בתקציב משרד העליה והקליטה.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לדבר על זה.
פניה קירשנבאום: אתמול ההעברה הזו היתה, והכסף של משרד הקליטה היה מיועד לתמ"ת.
פניה קירשנבאום: היום זה כבר שינה את הייעוד שלו, הלך לביטחון, אבל ניחא.
פניה קירשנבאום: כשאגף האוצר אומר, או כשאגף התקציבים אומר שזה תת ניצול, אני יכולה להוכיח שבמשך 3 השבועות האחרונים הם מטרפדים את כל ההעברות של משרד הקליטה ולא נותנים להם להעביר את הכסף.
פניה קירשנבאום: לקחת היום כסף ממשרד הקליטה ומחר להגיד שאין ממה לקחת – זה לא הוגן.
פניה קירשנבאום: אני לא מבקשת רביזיה, אני חושבת שפה נדרש שינוי בהעברה.
פניה קירשנבאום: אני מבקשת לא להצביע על זה.
משה גפני: פנתה אלי שרת הקליטה.
משה גפני: היא אמרה שהיא נמצאת בחו"ל, , ויכול להיות שהיא כבר חוזרת היום בערב – היא ביקשה ממני שלפני שאני מאשר את הפניה הזו היא מבקשת להופיע - -
פניה קירשנבאום: - -
משה גפני: בסדר, אני מקבל את הבקשה שלך.
משה גפני: היא ביקשה ממני להופיע בוועדה.
משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה להביא את הפניה הזו.
משה גפני: אני לא מצביע על זה.
משה גפני: נזמן את השרה לדיון הזה.
משה גפני: קחו את זה בחשבון, השרה תגיע לפה.
פניה קירשנבאום: מעניין, אני פשוט רוצה לציין – בתקציב, בסעיף שהוא מוריד את הכסף הוא גם משלם מהסעיף הזה כסף.
פניה קירשנבאום: או שמביאים לנו העברות שלא ברור למה על כל סעיף צריך להצביע, או שמביאים העברה אחת שכוללת גם הכנסה וגם הוצאה וגם סעיפים מעורבבים.
פניה קירשנבאום: אי אפשר ככה, פשוט.
משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה, על פי בקשת שרת הקליטה – היא תבוא לדיון הבא, תיערכו לעניין הזה, תדברו אתה.
יאיר אידר: הכסף הולך למשרד לביטחון פנים, בעיקר – תקצוב גמלאות - -
פניה קירשנבאום: מה זה קשור?
פניה קירשנבאום: בגלל זה לא נותנים העברות?
פניה קירשנבאום: בגלל זה עוצרים פרויקטים של משרד הקליטה?
יאיר אידר: לא עוצרים שום פרויקטים.
יאיר אידר: זה נובע מהיקף עליה נמוך מהצפוי.
משה גפני: נקיים על העניין הזה דיון.
משה גפני: אני מקבל את בקשתך, בסדר, ובעיקר את בקשת השרה שביקשה להופיע כאן.
משה גפני: אנו עוברים לבקשות 503, 506, 511 – תיירות.
קרן שפר: הפניה נועדה להעביר תקציב בגין השתתפויות של משרדי ממשלה שונים במשרד התיירות לפיתוח התשתיות, כאשר החלק הארי של תקציב ההשתתפות שעובר הוא בעצם מהמשרד לפיתוח הנגב והגליל, בתוך זה יש סכום של 14.2 מיליוני ₪ לפיתוח תשתיות תיירות בנגב ובגליל.
משה גפני: מי נגד- אין, מי נמנע?
יצחק וקנין: אני מושך את הרביזיה.
יצחק וקנין: לתמ"ת ולאוצר.
משה גפני: בסדר, אין רביזיות.
משה גפני: אנו עוברים לפניות 464- 480.
אורי גבע: אני רוצה להבהיר פה – יש פה פניה שעכשיו היגיעה.
אורי גבע: אנחנו קודם דיברנו על פניה לאבטחת שרים שהיא מקור לפניה הזו, היא צריכה לבוא יחד.
אורי גבע: אני לא יודע למה זה הועבר בנפרד.
משה גפני: אז תביאו את זה בשבוע הבא, באופן מסודר.
משה גפני: יש פה עכשיו שלוש הודעות – אני מבקש את הסכמת חברי הוועדה – יש פה הודעות שממתינים 21 יום.
משה גפני: אני מבקש, אם חברי הוועדה מסכימים – יש פה העברות, גם מענקי איזון וגם העברות לרשויות המקומיות - לאשר את זה עכשיו.
משה גפני: אז אני מקריא: מספר 18-121 הודעה.
משה גפני: זו לא העברה.
משה גפני: הודעה על העברה לרשויות המקומיות.
אורי אריאל: לאיזה רשויות זה?
טמיר כהן: זה עודפי תקציב.
אורי אריאל: למה זה מיועד?
משה גפני: אנחנו נביא רפרנט שיסביר את זה.
משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.
משה גפני: אנו עוברים לנושא הבא - צו היטלי סחר (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה)(הוראת שעה)(תיקון), התש"ע-2009.
משה גפני: מי מביא את הצו?
צביקה כהן: אני, ממשרד החקלאות.
חיים אורון: אני מתנגד לדון בזה.
חיים אורון: קראתי את זה כמה פעמים – אי אפשר להבין את זה.
חיים אורון: על מה הצו הזה?
צביקה כהן: פילה דגים.
חיים אורון: אי אפשר לכתוב על מה הצו?
שגית אפיק: יותר מזה, אנחנו מניחים את דברי ההסבר שלכם במליאה.
שגית אפיק: כבר כמה פעמים פנינו וביקשנו שיהיה הסבר.
משה גפני: אז תביאו את זה ביום שני.
חיים אורון: אני מוותר, אבל אי אפשר – זה לעשות צחוק מהעבודה.
משה גפני: גם היועצת המשפטית של הוועדה וגם מנהל הוועדה אומרים שאי אפשר לקרוא את זה.
שלי יחימוביץ': אבל הוא אומר שפג תוקף ביום שני
צביקה כהן: כל הסיפור של הצו – ואיך שהוא נראה, אז עושים את זה באוצר או בתמ"ת - זה הפורמט שעובדים אתו 20 שנה.
שלי יחימוביץ': צריך להעיר את זה לאוצר.
טמיר כהן: במקרה זה – זה לתמ"ת.
צביקה כהן: שמנו לב שבהסכם הסחר עם ארצות הברית, בצו היטלי הסחר שמיישם אותו – שכחו לשים 6 פרטי מכס של דגים קפואים.
צביקה כהן: זה שלא שמנו אותם מביא למצב שהם באים לישראל ללא היטל בכלל.
צביקה כהן: הם חזרו חזרה לצו על מנת שיהיה עליהם היטל כפי שההסכם קובע.
שלי יחימוביץ': אז למה יש – זה שבעה דגים שונים?
צביקה כהן: מדובר על שישה דגים שונים, ואחד שהוא – אחרים.
צביקה כהן: קרפיון, בורי, אמנון, טרוט, סלמון - -
שלי יחימוביץ': מה, מייבאים אותם מחו"ל?
צביקה כהן: אנחנו מייצרים בארץ קרפיון ואמנון ובורי, ואין כמעט מיובאים מארצות הברית.
צביקה כהן: הפרצה הזו גרמה לכך שהגיעו 200 טון של קרפיון ללא מכס וזה פגע בייצור המקומי.
צביקה כהן: כל השאר – לא מעניין את ה - - -
שלי יחימוביץ': טוב, אי אפשר לא להצביע בשביל זה?
משה גפני: למה זה מנוסח כך?
משה גפני: יש מי שיכול להסביר את זה?
צביקה כהן: אני עליתי על הבעיה דרך זה שהחקלאים באו ואמרו: הורגים אותנו.
צביקה כהן: פניתי לתמ"ת ולאוצר לבקש את התיקון הזה, ואני שמח שהם עשו אותו.
צביקה כהן: על אופן עשיית התיקון אני לא אחראי.
צביקה כהן: אני יודע מה כתוב פה, כי אני עוסק בזה, אבל אם רוצים לדבר ברמה העקרונית – כל צו היטלי סחר או כל צו מכס נראה ככה.
משה גפני: יש לי בקשה – אם היועצת המשפטית יכולה לפנות למי שניסח את זה, וזה שר התמ"ת – ולהגיד שמבחינה משפטית זה מנוסח לא טוב.
משה גפני: מי בעד אישור צו היטלי סחר (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה)(הוראת שעה)(תיקון), התש"ע-2009, ירים את ידו?
משה גפני: הצו אושר.
משה גפני: אני מבקש להוציא מכתב על העניין הזה.
משה גפני: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
משה גפני: בוקר טוב וחנוכה שמח.
משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
משה גפני: אני אגיד דבר תורה לחנוכה.
משה גפני: בחנוכה אנחנו מודים לה' על הנסים ועל הנפלאות שהוא עשה איתנו בימים ההם ובזמן הזה.
משה גפני: על מה אנחנו מודים לה'?
משה גפני: אנחנו מודים שמסרת גיבורים ביד חלשים ורבים ביד מעטים וטמאים ביד טהורים, זה שמסרת גיבורים ביד חלשים זה נס גדול.
משה גפני: יש שני צבאות, אחד הוא גיבור ואחד הוא חלש, והחלש מנצח את הגיבור, אז זה נס גדול.
משה גפני: רבים ביד מעטים; יש שני צבאות, אחד יש לו צבא עם מספר מועט של חיילים ומספר מועט של חטיבות ולשני יש מספר גדול והמעטים מנצחים את הרבים, אז זה נס גדול.
משה גפני: אבל מה זה מסרת טמאים ביד טהורים ורשעים ביד צדיקים?
משה גפני: שני צבאות, אותו גודל, אותם כלי נשק, אותם טנקים, אותם טילים, הכל אותו דבר, רק צבא אחד הוא רשע וצבא אחד הוא צדיק, צבא אחד הוא טמא וצבא אחד הוא טהור, אז הטהור מנצח את הטמא, או הצדיק מנצח את הרשע, מה הגבורה בזה?
משה גפני: יש שני צבאות, שניהם מתמודדים על אותו דבר, שניהם נמצאים באותו כח, באותם כלי נשק, אותו מספר חיילים, אז מה הנס בזה?
משה גפני: מה אתה אומר, חבר הכנסת אורון?
משה גפני: איזה נס יש בעניין הזה?
משה גפני: מסרת גיבורים ביד חלשים ורבים ביד מעטים.
חיים אורון: לכן אנחנו נעשה מאמצים שהצבא הצדיק יהיה קטן ואז תהיה הצדקה לנס.
משה גפני: לא, אבל לא סומכים על הנס, אין דבר כזה.
חיים אורון: אתם סומכים על הנס.
משה גפני: אני לא סומך על הנס.
משה גפני: מה זה סומך על הנס?
משה גפני: לא סומכים על הנס, אבל מה המעלה בזה---
חיים אורון: אז למה אתם עושים מאמצים להקטין את הצבא?
משה גפני: אבל מה הנס בזה?
משה גפני: הנס הוא שהצבאות הם אותם צבאות, אותו גודל, אותה גבורה, אותה יכולת, רק הוא רשע והוא צדיק.
משה גפני: התשובה, שאני אמרתי, היא שרשע נוקט בשיטות שהצדיק לא ינקוט בהן.
משה גפני: זאת אומרת, כאשר יש שני צבאות, האחד מתמודד מול השני באותו כח, אבל אחד הוא רשע ואחד הוא צדיק, הרשע צריך לנצח מכיוון שהרשע הולך בשיטות שצדיק לא ינקוט בהן, אפילו שיש לו את אותה היכולת וכשהקדוש ברוך הוא מסר את הרשעים ביד צדיקים, זה נס גדול.
משה גפני: דרך אגב, אני רוצה להגיד לכם שיש הבדל בין נוסח אשכנז לנוסח ספרד.
משה גפני: רב ניסים, כתוב 'על הנסים ועל הנפלאות ועל התשועות ועל המלחמות ועל הנחמות', האשכנזים אומרים שהם מודים לה' גם על המלחמות, הספרדים לא אומרים את זה.
משה גפני: אנחנו מודים לה' על המלחמות.
משה גפני: תאר לעצמך שלא היינו נלחמים נגד היוונים, לא היינו הולכים למלחמה, זה היה נורא.
משה גפני: אז האשכנזים מודים גם על המלחמות.
משה גפני: ואידך זיל גמור.
חיים אורון: אפשר להמשיך?
משה גפני: הצעת חוק לתיקון פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור)(מספר 3), התש"ע-2009.
משה גפני: זה מתגלגל פה מתשס"ו?
משה גפני: אם הממשלה לא תחזור בה מההסכמות שהיו בישיבה הקודמת, אנחנו נצביע היום.
משה גפני: אם היא תחזור בה, אז או שנצביע נגד הממשלה, או שלא נצביע.
משה גפני: הצעת חוק ממשלתית.
ציון פיניאן: חייבים לעשות את זה פעם אחת.
משה גפני: אז הממשלה תצטרך להחליט מה היא רוצה בעדיפות.
משה גפני: אם אנחנו נגיע להסכמות ומה שסוכם בפעם הקודמת ונגיע גם הפעם להסכמות, יש הצבעות היום.
משה גפני: אם לא, אז או שנצביע נגד הממשלה או שלא נצביע.
שגית אפיק: אנחנו בעמוד 9, הסעיף של ההשבה.
חיים אורון: יש הבדל בין הטקסטים פה?
שגית אפיק: זה אותו נוסח כמו של שבוע שעבר.
שגית אפיק: לא שינינו את הנוסח בכוונה.
חיים אורון: כי יש לי הערות.
שגית אפיק: השארנו את הנוסח.
שגית אפיק: אנחנו בעמוד 9, סעיף קטן (א) שהוא בעצם סעיף שמדבר על הסדר ההשבה.
שגית אפיק: הסעיף הזה אומר שברגע שחלים המצבים שמחייבים בהשבה, שר האוצר מודיע לבעל הקרקע על הזכות שלו להשבה, לבעל הקרקע יש תקופה של שישה חודשים שבהם הוא צריך להודיע אם הוא רוצה לממש את זכותו להשבה.
שגית אפיק: הוא יכול גם להודיע לשר האוצר שהוא למעשה העביר את הזכות שלו לאחר.
שגית אפיק: מהרגע שהוא הודיע על רצונו בהשבה תוך שישה חודשים, למעשה תתקיים ההשבה.
שגית אפיק: תיכף נפרט את זה.
שגית אפיק: סעיף קטן (ג) מתייחס למצב שבו יש מספר בעלים, או חוכרים לדורות, על הקרקע.
שגית אפיק: במצב הזה ועדת המשנה החליטה שתהיה השבה רק ביחס לבעלים או חוכרים שרוצים בהשבה.
שגית אפיק: זה איזה שהוא שינוי שוועדת המשנה החליטה לגביו.
שגית אפיק: לגבי בעלים.
שגית אפיק: סעיף קטן (ד) מתייחס לזכויות אחרות, לא בעלות או חכירה, בעלים של זכויות אחרות, שלא כולם מעוניינים בהשבה, מכיוון שזה הסדר שהוא יותר מורכב וסבוך, ההסדר לפי ההצעה כאן ייקבע בתקנות באישור ועדת הכספים, על ידי שר האוצר.
שגית אפיק: אני עוברת לעמוד 10.
שגית אפיק: עמוד 10 מתייחס למצב של חריג להשבה, וגם פה ועדת המשנה עשתה כמה שינויים בנוסח שביקשה הממשלה.
שגית אפיק: החריג לממשלה שקבוע לפניכם הוא שקרקע שאושרה לגביה תכנית אחרי ההפקעה, אם בגלל התכנית ההשבה לא אפשרית, או שבעל הקרקע לא יכול לממש את התכנית, אם זאת למשל תכנית לכביש, תכנית לדרך, בעל הקרקע לא יכול להשתמש בקרקע כזאת, למעשה זה חריג להשבה.
שגית אפיק: שר האוצר לא ישיב והוא יהיה רשאי להשתמש בקרקע לכל מטרה שהיא, בלי פיצוי נוסף.
שגית אפיק: בדיונים בוועדת המשנה עלתה הסתייגות שגם שולבה בנוסח.
שגית אפיק: היתה הצעה של חבר הכנסת אדרי והוחלט שלא יראו בתכנית כתכנית שאינה ניתנת למימוש בידי בעלי הזכויות, אלא אם כן נתנו להם תקופה של שנתיים לנסות לשנות את התכנית, לפי כל דין.
שגית אפיק: זאת הטבה נוספת.
שגית אפיק: זה סעיף קטן (ד) בנוסח של ועדת המשנה.
שגית אפיק: אני עוברת לסעיף קטן (ה).
שגית אפיק: בעל קרקע שלא הודיע שהוא מעוניין בהשבה, או שלא השיב את הפיצויים בתוך התקופה שנקבעה לכך, שר האוצר רשאי להשתמש בקרקע לכל מטרה שהיא, בלי לתת שום פיצוי נוסף.
נסים זאב: מה שמשנה את הפיצוי הנוסף זה מטרת השימוש?
שגית אפיק: מה שיקבע אם יהיה פיצוי נוסף?
נסים זאב: כן, רק עניין נושא השימוש?
שגית אפיק: אין פיצוי נוסף במצבים שאמרנו קודם, במצבים שבהם בעל הקרקע לא הודיע שהוא מעוניין בהשבת הקרקע שלו, שר האוצר רשאי להשתמש בקרקע לכל מטרה שהיא, בלי קשר לצורך הציבורי שלשמו הוא הפקיע את הקרקע והוא לא צריך לפצות פיצוי נוסף את בעל הקרקע.
שגית אפיק: למעשה בעל הקרקע קיבל פיצויים במועד ההפקעה עצמו.
שגית אפיק: המונח 'פיצוי נוסף' מתייחס לזה שהוא לא יהיה זכאי לפיצוי נוסף בשל השימוש האחר.
נטע דורפמן: היתה שאלה האם התכנית היא אחרי הרכישה או לפני הרכישה.
נטע דורפמן: יש מצבים שבהם ההפקעה נעשית אחרי תכנון ואז התכנית שינתה את הקרקע למצב שבו אי אפשר להשתמש למשל במטרת דרך ולא הגיוני להחזיר את הקרקע למטרת דרך.
שגית אפיק: הנוסח המקורי היה לאחר הרכישה.
שגית אפיק: בוועדת המשנה ההחלטה היתה שזה יהיה לאחר ההפקעה בעצם, כי בכל זאת זה חריג להשבה והוא חריג יחסית מהותי ולא רוצים להתייחס לתכנית שהיתה---
נטע דורפמן: הבעיה היא רק במצבים שבהם אני הפקעתי אחרי תכנית.
נטע דורפמן: זאת אומרת, עשיתי דווקא פעולה חיובית, קודם הכנתי את התכנית שמייעדת את הקרקע להפקעה, ואחרי שהכנתי את התכנית אני מפקיעה ולמעשה במקרה הזה יוצא שבגלל שהרשות עשתה את הפעולות לפני ההפקעה, היא לא---
שגית אפיק: אז בסדר, אנחנו נוריד את המלים 'לאחר רכישת' וזה יישאר 'קרקע שאושרה לגביה תכנית אבל התכנית לא אפשרית ולא ניתנת לשימוש', ובסייג שהכניסה ועדת המשנה.
נטע דורפמן: כן, בגלל שגם צמצמנו מאוד את הסייגים.
נסים זאב: בדרך כלל התכנית היא עילה להפקעה, נכון?
משה גפני: זה פתאום תכנון חדש שרוצים להעביר כביש, למשל.
נסים זאב: אבל הכביש בסוף לא מתבצע.
משה גפני: זאת הבעיה, ברגע שלא מתבצע, איך מחזירים את זה.
נטע דורפמן: בגלל זה אנחנו נותנים שנתיים לשנות את התכנית.
משה גפני: החריג של לתת שנתיים לשנות את התכנית, אנחנו ניתן אותו גם ברכישה מחדש בעצם, כשנדון בזה אחר כך.
משה גפני: אבל זאת היתה כוונת ועדת המשנה.
שגית אפיק: אני עוברת לעמוד הבא, עמוד 11.
שגית אפיק: עמוד 11 זה הסדר ההשבה.
שגית אפיק: בתמורה לקרקע שהנפקע מקבל, הוא מחזיר למדינה את הפיצויים שהוא קיבל ממנה בזמן ההפקעה.
שגית אפיק: הפיצויים הם תנאי לקיומה של ההשבה.
שגית אפיק: השאלה איך יוחזרו הפיצויים.
שגית אפיק: מבחינה משפטית, המשמעות של השבה היא חזרה למצב שהיה אילולא הופקעה ממנו הקרקע.
שגית אפיק: הוועדה הבין משרדית סברה שבהסדר של השבה הדרך הנכונה היא שהאדם יחזיר את הפיצויים בתוספת מדד בלבד.
שגית אפיק: הם ראו בתשלום הריבית סוג של דמי שימוש, עבור השימוש שנעשה בקרקע לאורך---
ארז כהן: זה סעיף שבוטל.
שגית אפיק: בסדר, אני מסבירה לחברי הוועדה מה היה בוועדה הבין משרדית.
שגית אפיק: בוועדה הבין משרדית ראו בריבית כדמי שימוש עבור השנים שבהן האדם לא יכל להשתמש בקרקע שלו והמדינה כן יכלה להשתמש בקרקע שלו.
שגית אפיק: בדיונים בוועדת המשנה ביקשה הממשלה להוסיף ריבית של 4% ובוועדת המשנה זה לא הוכרע, אבל זה ירד ל-1.75%.
נטע דורפמן: לא, חצי מהחוק.
שגית אפיק: חצי מחוק פסיקת ריבית, שזה משתנה.
שגית אפיק: כרגע זה 1.75%, זה יכול להיות יותר, זה יכול להיות פחות.
נטע דורפמן: למעשה מכיוון שהמדינה לא עוולה כלפי האזרח, ההפקעה מלכתחילה היא הפקעה שהיא כדין, אנחנו משאירים בידיו חצי מהריבית וחצי המדינה לוקחת, מתחלקים בריבית בין המדינה לאזרח.
נטע דורפמן: חצי הריבית היום זה 1.75%, אבל מכיוון ש---
יורם חג'בי: סוכם שאין ריבית.
משה גפני: לא, בישיבה הקודמת הממשלה ירדה בה מהתביעה ל-4% וזה יהיה חצי מהריבית בחוק פסיקת הריבית.
משה גפני: זה יהיה 1.75% היום.
חיים אורון: יהיה כתוב 'מחצית הריבית המקובלת'.
חיים אורון: היום זה 1.75%.
שגית אפיק: כן, זה יכול להיות יותר גבוה, זה יכול להיות יותר נמוך.
ארז כהן: אני מזכיר לכם, הרי בוטל הסעיף של דמי השימוש.
ארז כהן: כאן יש מכה כפולה, אתם שמים לב?
ארז כהן: גם לא משלמים דמי שימוש, וגם מטילים עליו על התקופה.
ארז כהן: ..
ארז כהן: מה זה לא עוולה?
ארז כהן: עדיין הקרקע ברשות המדינה.
שגית אפיק: והוא לא יכל להשתמש בה.
ארז כהן: אז נותנים לו כאן, שימו לב, רבותיי, מכה כפולה.
ארז קמניץ: צריך לזכור מאיפה התחלנו, מרכישה בכלל, במחירי שוק.
חיים אורון: אבל היו ברשותו 100 שקל שהוא קיבל.
חיים אורון: עכשיו אומרים לו 'תחזיר 100 צמודי מדד', יש להניח ש---
ארז כהן: צמוד מדד זה בסדר, הבעיה פה היא הריבית.
חיים אורון: אני רוצה לתמוך בממשלה הפעם, לשם שינוי.
חיים אורון: היו לו 100 שקלים שהוא עשה איתם משהו; שם אותם בבנק, קיבל על ה-100 את הריבית המקובלת.
חיים אורון: אומרים, בריבית המקובלת נתחלק חצי חצי.
חיים אורון: מה פה פסול?
חיים אורון: היות ולא מדובר פה ב-100 שקל.
ארז כהן: לא, פעם בעבר, בפקודה ההיסטורית, היה גם תשלום על פיצוי דמי שימוש.
משה גפני: יש לנו בררה, הרי הממשלה לא הסכימה...
משה גפני: גם אנחנו צריכים להסכים, עם כל הכבוד.
חיים אורון: לא, אנחנו, אני מתכוון אתה.
משה גפני: בפנינו עמדה הבררה האם, כמו שהממשלה רצתה, ללכת לרכישה מחדש.
משה גפני: אנחנו התנגדנו.
משה גפני: לא הסכמנו עם הממשלה ברכישה מחדש, הרי לא השתמשו בקרקע.
משה גפני: אז הממשלה אמרה 'בסדר, אז שישלם ריבית, הרי הוא קיבל כסף', הוא קיבל כסף במשך כל התקופה הזאת, הוא היה יכול להשקיע את זה.
משה גפני: לא הסכמנו ל-4%.
משה גפני: על זה התפוצץ כל העניין.
נטע דורפמן: הממשלה רצתה שהוא ישלם על הקרקע.
משה גפני: מה שהממשלה ביקשה, היא ביקשה שתהיה רכישה מחדש ולא השבה.
משה גפני: אנחנו סברנו שזה לא נכון, מכיוון שהפקיעו את זה ממנו ולא השתמשו בקרקע הזאת לצורך החוקי שבו הממשלה ביקשה להשתמש ולכן אנחנו דרשנו שתהיה השבה.
משה גפני: סיכמנו על השבה ואז הממשלה, בניגוד לוועדת שרים שהיתה בעניין הזה, דרשה ריבית של 4%.
משה גפני: מכיוון שהוא קיבל כסף והוא מקבל את הקרקע חזרה, אז מעבר למדד שהוא ישלם גם את הריבית.
משה גפני: לא הסכמנו לריבית ואז היתה הפשרה הזאת של החצי, שהיום זה 1.75%.
נסים זאב: לא הבנתי למה זה חצי.
משה גפני: זה חצי מהשיעור של הריבית במשק.
נסים זאב: אבל למה?
משה גפני: פשרה.
נסים זאב: פשרה בין מי?
נסים זאב: בין הממשלה לוועדה?
נסים זאב: מה ההיגיון?
משה גפני: אנחנו לא הסכמנו לרכישה מחדש.
נסים זאב: כאילו שיש פה שני בעלי דין ואתה מפשר---
חיים אורון: חבר הכנסת גפני, או שאנחנו עובדים בוועדת משנה שבועות, או שעכשיו נתחיל את הכל מחדש.
משה גפני: אני מסכים, אבל חבר הכנסת נסים זאב רוצה להבין את דרכי עבודתה של ועדת הכספים מול הממשלה.
משה גפני: אני מסביר לו.
נסים זאב: לא של הוועדה, שלך.
משה גפני: הוועדה, אני לא לבד.
נסים זאב: הוועדה אני מבין.
יורם חג'בי: אפשר לשאול רק שאלת הבהרה?
משה גפני: לא, אנחנו לא מתקדמים.
משה גפני: אני רוצה לראות אם הממשלה בסדר.
שגית אפיק: סעיף קטן (ג) מתייחס למצב שבו הנפקע לא לקח את הפיצויים.
שגית אפיק: הוועדה הבין משרדית הציעה שבמצב כזה הוא יהיה זכאי לריבית צמודה, ביחס לתקופת ההפקעה, כי אין לו פיצויים להשיב, אבל ביחד עם הקרקע הוא יקבל את הריבית הצמודה.
שגית אפיק: אני מבינה שעמדת הממשלה היא לתת את ההפרש---
נטע דורפמן: העמדה של הממשלה היא שלא צריך לשלם שום דבר.
שגית אפיק: אבל אם אנחנו עומדים מול המצב שבו נפקע שלקח פיצויים כן צריך לשלם ריבית, אז למה שהמדינה לא תנהג דין זהה לגבי הצד השני, שבו נפקע שלא לקח פיצויים.
משה גפני: כן, צריך להיות ישר לאורך כל הדרך.
נטע דורפמן: העניין הוא שהמדינה פה מחזירה לו---
ארז קמניץ: זה לא מקרים היפותטיים?
משה גפני: זה היפותטי.
נטע דורפמן: העניין הוא רק שצריך לזכור שהמדינה מחזירה לו את הקרקע.
משה גפני: בסדר, אבל לא היה לו את הקרקע כל הזמן, הוא היה יכול להשתמש בזה.
משה גפני: זה באמת מצב היפותטי.
חיים אורון: כן, אבל לקחת לו קרקע לשימוש.
נסים זאב: מה זה לא קיבל?
נסים זאב: נתנו לו והוא לא רצה לקבל?
משה גפני: ברגע שלוקחים לך קרקע, מפקיעים אותה כחוק לצורך ציבורי, אתה זכאי ואתה פתאום החלטת שאתה לא רוצה את הפיצויים.
משה גפני: זה היפותטי, זה נכון שזה כמעט לא סביר.
חיים אורון: הוא רוצה משפטים, הוא לא רוצה כסף, אבל הקרקע לא אצלו.
חיים אורון: נניח שהוא עיבד אותה, היא לא אצלו בשנים---
נסים זאב: רק להוסיף 'הוצע לו ולא קיבל'.
שגית אפיק: עמוד 12, סעיף קטן (ד), השבחה.
שגית אפיק: החלטת ועדת המשנה היתה שבעל הקרקע ישלם את מחיר ההשבחות ואת מחיר כל הפעולות וההשבחות שעשתה המדינה להשבחת הקרקע, לרבות פעולות תכנון, תוך נטרול עליית ערך הקרקע.
שגית אפיק: יש פה כמה שאלות שנשארו לוועדה להכריע בהן.
שגית אפיק: ההנחה היתה שהאדם מחויב לשלם את היטל ההשבחה בתוך שנתיים ממועד ההודעה על השבה.
נטע דורפמן: ההנחה שזה משהו שהוא הרוויח והוא צריך לשלם מיד.
נטע דורפמן: אנחנו מציעים---
שגית אפיק: לתת לו ארכה של שנתיים עד שהוא ישלם.
משה גפני: מה הוחלט בוועדת משנה?