GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אדרי: עד שהוועדה מתכנסת גם לוקח זמן.
ציון פיניאן: אנחנו מעדיפים שמאי מכריע.
ציון פיניאן: על הניסוח המשפטי תשבו.
ארז קמינץ: אתם הכנסתם בסעיף קטן (ב) מספר בעלים, נכון?
שגית אפיק: כן.
ארז קמינץ: אנחנו לא דיברנו על זה בממשלה.
ארז קמינץ: אם הממשלה תסכים למצב שבו היא נמצאת בבעלות במושע - -
יעקב אדרי: איזו בעלות?
ציון פיניאן: בעלות בשותפות.
שגית אפיק: בעמוד 8 הוא מדבר על סעיף - -
ארז כהן: רק חלק מהבעלים רוצים חזרה.
שגית אפיק: דיברנו על זה בישיבה הקודמת, זאת הייתה ההחלטה בוועדה.
ארז קמינץ: למיטב זיכרוני, לא סגרנו את העניין.
ארז קמינץ: אני זוכר את הצעתי: הצעתי להעביר את הכול לתקנות.
שגית אפיק: לא היית בישיבה האחרונה שדנו בזה.
ארז קמינץ: הייתי.
ארז קמינץ: אני מציע שגם במצבים שיש מספר בעלים, ולא כולם רוצים, וגם במצבים שיש מספר זכויות, להעביר הכול לתקנות באישור ועדת כספים.
שגית אפיק: ההבחנה שנעשתה, לפי מיטב הבנתי, ויכול להיות שאני טועה, היא שאם יש מספר בעלים, והזכויות הן של בעלות – מכיוון שכשאתם מפקיעים אתם לא מפקיעים לאדם אחד אלא מפקיעים קרקע שיש בה הרבה חלקות – כנראה, זאת תהיה הסיטואציה הראשית.
שגית אפיק: לכן חשבנו שלא יהיה נכון שכשזאת הסיטואציה השכיחה זה יעבור לתקנות.
שגית אפיק: הוחלט בוועדה שכשיש מספר בעלים כל בעל קרקע שמעוניין לממש את זכות ההשבה של חלקה שלו, זכאי להשבה של החלקה שלו.
שגית אפיק: לדעתי, זה סביר והוגן.
ארז כהן: מושע זה כשיש מספר בעלים ששותפים בחלקה אחת?
יורם חג'בי: למה לא? - - -
ארז כהן: שיעשו אחר כך פירוק שיתוף.
חיים אורון: מה הפתרון שאתם מציעים?
יורם חג'בי: אנחנו מציעים שאם חלק מהבעלים - -
ציון פיניאן: על אותה חלקה.
יורם חג'בי: אפילו על אותה חלקה.
יורם חג'בי: יש חוק המקרקעין ושיתוף בנכסים.
יורם חג'בי: במקרה כזה המדינה לא תהיה שונה מבעלים אחרים.
יורם חג'בי: אני רוצה לשפר את ההצעה- -
ארז קמינץ: זכות רכישה.
ארז כהן: זכות רכישה, מצוין.
יורם חג'בי: אני מבקש דבר אחד- -
ארז קמינץ: - - -
ציון פיניאן: ארז, יש לך הצעה?
ארז קמינץ: צריכים לחשוב על זה.
יורם חג'בי: לי יש הצעה.
יורם חג'בי: אבל אני רוצה לדבר.
ציון פיניאן: ארז, תחשבו על הצעה משותפת, ותביאו לנו אותה.
יורם חג'בי: אני רוצה לתת חומר למחשבה, אבל זה לא מעניין- -
ארז קמינץ: זכות רכישה מחדש היא מעל ל-25%.
ארז קמינץ: נחשוב גם על זה.
יורם חג'בי: לא, לא.
ציון פיניאן: סליחה, את ההצעה אי אפשר להציע עכשיו.
ציון פיניאן: אני לא רוצה לפתוח דיון עכשיו.
יורם חג'בי: ארז, פטור ממכרז - - -
ציון פיניאן: אני לא רוצה לפתוח דיון.
ציון פיניאן: עורך דין חג'בי, בבקשה.
שגית אפיק: נדמה שההצעה של 25% רכישה מחדש עלתה בישיבה הקודמת.
שגית אפיק: נדמה לי שהיא נדחתה.
שגית אפיק: כאן אנחנו מדברים על השבה.
ציון פיניאן: יש לנו עוד 10 דקות.
שגית אפיק: בעמוד 10 – שינוי מטרת הרכישה.
שגית אפיק: זאת ההערה של חבר הכנסת חיים אורון קודם לכן.
שגית אפיק: אם לאחר ההפקעה השר רוצה לקבוע מטרה אחרת לגבי ההפקעה - -
יעקב אדרי: אל תנסו לאכול את הכול, חג'בי, זה לא טוב.
יעקב אדרי: אני אומר לך- -
יורם חג'בי: אתה אומר לי?
ציון פיניאן: תן להם מרק, זה בולע הכול.
שגית אפיק: - - בתוך תקופת תחילת המימוש, לפי הנוסח שמופיע בפניכם הוא אכן רשאי לעשות את זה פעם אחת.
שגית אפיק: אפשר לקרוא בסעיף קטן (ו) ששר האוצר רשאי לעשות שימוש בסמכותו, לפי סעיף זה פעם אחת.
שגית אפיק: דיברנו קודם לכן שזה הארכת התקופות חלות באופן הדדי לשני הצדדים.
חיים אורון: אני רוצה את ההסתייגות.
שגית אפיק: בסדר, אתה רוצה להוריד את זה לחלוטין.
אפרת דון יחיא: אני רוצה אולי להוסיף פה את זכות השימוע כדי שזה יוכל לעשות איזון.
אפרת דון יחיא: אולי זה ייתן מענה.
אפרת דון יחיא: זה בעצם הליך מהתחלה, אבל זה שימוע.
אפרת דון יחיא: הוא מגיע לוועדה המייעצת כדי לשקול את הטענות.
ארז קמינץ: בלשכת רישום מקרקעין אתה לא צריך להחזיר מהמדינה.
ציון פיניאן: בסדר, תוסיפו שימוע.
שגית אפיק: נוסיף שימוע.
חיים אורון: אותי לא מעניין להזיז טופס מצד לצד.
חיים אורון: אותי מעניין שאם המהות משתנה, כולם יבינו – גם המדינה וגם הבעלים – שהתהליך מתחיל מהתחלה.
חיים אורון: תנסחו את זה- -
ציון פיניאן: רשמנו פה את זכות השימוע.
ארז כהן: לגבי סעיף קטן (ה), למה זה אינו מקנה זכות פיצוי?
ארז כהן: לא ברור.
ארז כהן: זה צריך להקנות, זה מה שאמרתי קודם.
שגית אפיק: אם לא הוחל בביצוע מטרת הרכישה.
ארז כהן: אבל זה שינוי מטרה.
נטע דורפמן: לפי מה שכתוב, אנחנו מדמים מצב של הפקעה מחדש.
נטע דורפמן: לכן, כמו שהציע חבר הכנסת אורון, אם הייתי מבטלת את ההפקעה ומפקיעה מחדש אז כמו מה שכתוב, שהוא זכאי לפיצוי נוסף כאילו רכש מהם שר האוצר את הזכויות באותו מועד בניכוי הסכום שהם היו צריכים להשיב בביטול.
נטע דורפמן: כלומר, אנחנו נותנים פיצוי נוסף.
נטע דורפמן: אבל במצב שבו הזכות שהייתה לבעלים היא לרכוש מחדש את הקרקע במכירה המלא, הוא היה צריך לרכוש ממני ב-100 שקלים, וזה שווה 105 שקלים, אז למעשה אין לי צורך לפצות אותו בשום סכום נוסף כי הוא היה צריך לרכוש את זה במחיר המלא.
ארז כהן: מאחר שזה יהיה בוויכוח עד 105, אני מבקש שגם פה יהיה מנגנון פיצוי כמו שם.
נטע דורפמן: אבל כתוב שזה יהיה בניכוי סכומים שהיה עליהם להשיב, לפי הוראות סעיף 14.
ארז כהן: אבל את אומרת שזה עלה ל-105.
ארז כהן: 105 זאת פרשנות.
נטע דורפמן: אם בסעיף 14 נכניס את המנגנון של השמאי המכריע, זה ייכנס גם לכאן אוטומטית.
ארז כהן: אם זה ייכנס פה, זה בסדר.
שגית אפיק: בעמוד 12 זה הרכישה מחדש במצב שבו המדינה התחילה לבצע את מטרת ההפקעה בקרקע.
שגית אפיק: אבל מטרת ההפקעה הסתיימה, ושר האוצר לא החליף אותה, ולכן במצב הזה אין זכות להשבה, אלא לרכישה מחדש.
שגית אפיק: מתוארת כאן הפרוצדורה: שר האוצר מודיע מהו המחיר, וגם לכאן ייכנס עניין השמאי המכריע.
שגית אפיק: הוא מודיע לנפקע מהו המחיר בתוך 3 חודשים, ואת הזכות של הנפקע להודיע האם הוא מעוניין, ואם הנפקע משלם.
שגית אפיק: יש פה גם התהליך וגם ההתייחסות למספר הבעלים של הקרקע.
שגית אפיק: כאן יש לזה פתרון אחר- -
יעקב אדרי: אני רוצה להקל על כולם בעניין הזה.
יעקב אדרי: במקרה של שותפים על חלקה כשיש השבה, לא מתווכחים – מחזירים את זה לבעלים המקוריים.
יעקב אדרי: אחרת לא ייצאו מזה.
יעקב אדרי: זאת אומרת, כל אחד יכול לערב- -
שגית אפיק: זה מה שאמרנו, זה מה שכתוב כרגע.
יעקב אדרי: אם בחוק נאמר שמחזירים לבעלים המקוריים – זהו.
חיים אורון: אבל אחד לא רוצה.
ציון פיניאן: מספיק שאחד לא ירצה.
יעקב אדרי: זה בדיוק העניין – מה זה "לא רוצה"?
חיים אורון: אין לי כסף.
חיים אורון: אני הפסדתי את הכסף בבורסה – אין לי מה להחזיר.
יעקב אדרי: אתה מכניס את זה כבר ל- - -
חיים אורון: אבל החיים יהיו ככה.
יעקב אדרי: - - - כל אחד יכול להגיד שהוא לא רוצה- -
ציון פיניאן: חבר הכנסת אדרי, בנושא הזה לא תגיע לעולם להסכמה.
ציון פיניאן: אם יש שבעה שותפים על מגרש, ואחד מהם לא יכול לשלם את הפיצויים שהוא קיבל- -
חנא סוייד: הוא משאיר לשאר השותפים.
ציון פיניאן: אבל מה יעשו עם החלק השביעי שלו?
יעקב אדרי: נותנים להם את החלק שלו- -
חיים אורון: זכות סירוב לאחרים.
ארז כהן: זכות סירוב לאחרים.
ארז כהן: למה לא?
קריאה: אחד מחזיק אחוז אחד, ואחרים – 90%- -
קריאות: מה אכפת לך?
קריאות: אם הם קונים מה זה משנה למדינה?
קריאות: - - - מה אכפת לך?
יעקב אדרי: צריך לאפשר להם את זה.
שגית אפיק: אמרנו שאפשר להעביר את הזכות לאחר בכל מקרה.
שגית אפיק: אם זה בעלות או חכירה על דורות, גם אם שותפיו לא מעוניינים צריכה להיות השבה.
שגית אפיק: זה ההסדר הראוי והמאוזן ביותר.
יעקב אדרי: השבה למי?
שגית אפיק: למי שרוצה.
שגית אפיק: לבעלים שמעוניין בקרקע שלו בחזרה.
ארז כהן: אבל הוא לא רוצה להיות שותף עם בעלים.
ציון פיניאן: סליחה, רק רגע.
חנא סוייד: בקשר לפרק הזמן שנותנים לבעלים להחליט אם הוא רוצה או לא- -
שגית אפיק: זה היה קצר, והארכנו את זה לחצי שנה במקום שלושה חודשים.
חנא סוייד: לדעתי, זה מעט מאוד.
ציון פיניאן: תרשמי את הערתו.
ציון פיניאן: כמה זמן אתה מציע?
חנא סוייד: לפחות שנה.
חנא סוייד: לשר האוצר מאריכים- -
ציון פיניאן: שנה – מקובל.
נטע דורפמן: במקרה הזה נצטרך לזכור שמדובר על קרקע שכבר לא משמשת לצורך ציבורי.
נטע דורפמן: המדינה לא יכולה להשתמש בה, הוא לא יכול להשתמש בה.
נטע דורפמן: השמאות היא לתאריך מסוים, ולמעשה, ערך הקרקע משתנה.
נטע דורפמן: לדעתנו, לוחות הזמנים מאוד ארוכים גם ככה, ולא רק שאנחנו לא רוצים להאריך, אנחנו נצטרך לקצר שוב לשלושה חודשים.
חנא סוייד: אבל מי שמאריך אותם זה שר האוצר, זה לא האזרח הנפקע.
חנא סוייד: אומרים לך היום, יש לך קרקע, קח אותה ותשלם 2 מיליון.
חנא סוייד: אין לך – אז מה תעשה?
חנא סוייד: זה חוסר הדדיות משווע.
ציון פיניאן: אנחנו ממשיכים.
מיכה דרורי: להגדרה של חוזה חכירה בסעיף ט אנחנו מבקשים להוסיף גם חוזה חקלאי.
ציון פיניאן: מי "אנחנו"?
מיכה דרורי: התנועה הקיבוצית.
שגית אפיק: תכף נגיע לזה.
שגית אפיק: תסתכל על י"א, ראית אותו?
שגית אפיק: אני מתייחסת עכשיו לסעיף (ח) בעמוד 14.
שגית אפיק: גם כאן, בדומה להשבה, אם אושרה תוכנית הקרקע, ובשל התוכנית הרכישה מחדש היא בלתי אפשרית או שהתוכנית לא ניתנת למימוש על-ידי בעל הקרקע, כמו שאמרנו בעניין השבה, גם כאן קיים החריג; לא תהיה רכישה מחדש, ושר האוצר רשאי להשתמש בקרקע לכל מטרה שהיא.
שגית אפיק: אני מניחה שאם נצמצם ונעשה שינויים לעניין ההשבה בנוסח זה יחול גם - - - כי ברכישה מחדש זה אפילו פשוט יותר.
יורם חג'בי: מה קורה במקרה שקרקע הייתה מיועדת למתקן ביטחוני, למשל, וייעודה שונה למגורים?
יורם חג'בי: האם מכיוון ששונה ייעודה למגורים המילים שכתובות כאן שהשבת הקרקע היא בלתי אפשרית, היא קיימת או לא?
נטע דורפמן: תלוי.
יורם חג'בי: אני אתן דוגמה קונקרטית: פי גלילות היא למטרה של אחסנת גז ודלק, ועשו שם תוכנית ל-7,000 יחידות דיור.
יורם חג'בי: הבעלים עדיין קיימים ורוצים את השבת הקרקע- -
קריאה: 12 אלף.
יורם חג'בי: נכון, 12,500.
יורם חג'בי: היום הבעלים נמצאים כולם ורוצים לקבל את הקרקע חזרה.
יורם חג'בי: האם יקבלו את הכסף הזה או לא?
יורם חג'בי: זה אפשרי או לא אפשרי?
נטע דורפמן: הם יוכלו לקנות מחדש את הקרקע לפי ערכה - -
רחל בירנבוים: לא, יש שם תוכנית חדשה.
רחל בירנבוים: זה יהיה בלתי מעשי.
נטע דורפמן: למה, מגורים זה לא מעשי?
שגית אפיק: אין לנו "מעשי", עכשיו זה "אפשרי".
רחל בירנבוים: - - - את עניין הבעלות הפרטית הקודמת שיצאה מתוך נקודת מוצא של יד אחת של מיזם ולא קרקעות איזון וחלוקה- -
יורם חג'בי: אז מה?
שגית אפיק: מגורים זה לא מעשי?
רחל בירנבוים: זה משהו אחר.
אפרת דון יחיא: יכול להיות שהדרך או בית הספר יצא למישהו, ומגורים יצאו למישהו אחר.
ציון פיניאן: אבל כבר העלינו את הנושא הזה.
ציון פיניאן: אפילו את הדוגמה הזאת אני זוכר.
רחל בירנבוים: יצטרכו תכנון מחדש- -
ציון פיניאן: סליחה, היה דיון, ואני גם זוכר את הדוגמות של בית ספר ושל כביש.
ציון פיניאן: הייתה כבר הצעה, אני לא חוזר על הדיון.
ציון פיניאן: עורך דין חג'בי, תבין, אני לא חוזר לדיון.
ציון פיניאן: הדיון הבא יהיה בוועדת הכספים.
ציון פיניאן: אז כבר הורדנו את "הכבדה ניכרת" ואת "לא מעשית".
שגית אפיק: השארנו "לא אפשרית".
שגית אפיק: זה הכי מצמצם שאפשר לנוסח.
ארז קמינץ: "אפשרי" תמיד אפשר.
רחל בירנבוים: אפשר, רק זה דורש הליכים נוספים, ארוכים ויקרים, וזאת בדיוק הדוגמה.
נטע דורפמן: לדעתי, צריך לעשות הבחנה בנושא של תוכנית במצב שיש בו ביטול הפקעה לבין מצב שיש בו רכישה מחדש.
נטע דורפמן: רכישה מחדש היא זכות פחותה שלא ניתנת לכל בעלי הזכויות, אלא רק לבעלים ולחוכרים מדורות.
נטע דורפמן: הזכות היא זכות לקניית הקרקע ולא לביטול הפקעה.
נטע דורפמן: במצב שבו המדינה עמדה בלוחות הזמנים המדינה גם התחילה במימוש מטרת ההפקעה.
נטע דורפמן: במדינות מסוימות בחו"ל במקרים כאלה אין שום זיקה, ולכן אם יוחלט לגבי נושא של השבה שמדובר רק על תוכנית בלתי אפשרית, במקרה שמדברים על רכישה מחדש שהיא בעצם זכות עודפת בעיני הממשלה לעומת מה שאמור היה להיות, גם אם ההשבה היא בלתי מעשית או הכבדה ניכרת, ברכישה מחדש הניסוח צריך להיות שונה.
יורם חג'בי: זה מנוגד לקרסיק.
ציון פיניאן: נטע, תנסחו אחרת, כמו השבה.
אפרת דון יחיא: זה לא צריך להיות כמו השבה.
קריאות: זה לא כמו השבה.
נטע דורפמן: אני לא שיניתי את ההסתייגות לגבי השבה.
נטע דורפמן: אני אומרת שגם אם בהשבה יוחלט בכל זאת לא לקבל את ההסתייגות של הממשלה לגבי תוכנית, בעינינו ברכישה מחדש בוודאי יש צורך לקבל את ההסתייגות של הממשלה כי זאת זכות עודפת, ולא סביר שכאשר מדובר על זכות שלו לקנות, שזה סוג של זכות קדימה, אנחנו נתקע את כל התוכניות לגבי כל הקרקעות בגלל אותה זכות קדימה.
נטע דורפמן: נחזור לנוסח המקורי.
ציון פיניאן: תוך 5 דקות מסיימים.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אדרי, בבקשה.
יעקב אדרי: אני בכל זאת רוצה להציע שתהיה ועדה נוספת בראשותך בנושא הקרקע, ויחד עם היועצים המשפטיים נעשה את הליטושים האחרונים לפני שמביאים את זה למליאה.
ציון פיניאן: מקובל.
משה שום: עניין רכישה מחדש לא יקום ולא יהיה ולא יצליח משום שלאף אחד אין הכסף היום- -
ציון פיניאן: סליחה, רק לתקן: "לא יקום ולא יהיה", זה מיותר; אולי "לא יצליח".
ציון פיניאן: יקום ויהיה או יהיה או יקום.
קריאה: בחוק.
ציון פיניאן: יש פה חברי כנסת שקובעים אם זה יקום ויהיה.
משה שום: אמרתי קודם, שאם אתה צריך לשלם לפי מחיר של היום ולשלם עוד מס רכישה ושילמת מס שבח, למה הוא צריך לקנות את זה?
משה שום: הוא יכול ללכת לשוק ולקנות?
משה שום: יש לו זכות, לדעתנו, להחזיר לו כמו שזה.
שגית אפיק: הוא רוצה השבה.
משה שום: אני מכיר את פסק הדין קרסיק.
שגית אפיק: הוא רוצה השבה גם במקרה הזה.
משה שום: לדעתנו, צריך להחזיר את זה כמו השבה ולא כרכישה מחדש, ולשלם את מה שהוא קיבל.
משה שום: כתוב גם בהצעת החוק שברוב המקרים משלמים פיצויים של 100% - לא נכון.
משה שום: לא נכון.
משה שום: בכניסה לחולון יש 50 דונם, והפקיעו 20 דונם ללא תשלום שקל אחד, ועל היתרה אמרו, שינו את הייעוד קודם מבניין לשצ"פ – עכשיו תקבל 100% מהשצ"פ, ועכשיו אומרים לי, תקנה את זה מחדש- -
ציון פיניאן: ועכשיו אומרים לך, תודה.
משה שום: רק עוד דבר אחד.
משה שום: שכחו חוק אחד שרוצים לבטל: יש פקודת דרכים- -
שגית אפיק: בוטלה.
ציון פיניאן: סליחה, זאת ישיבה ראשונה שאתה נמצא, ואתה מחזיר אותנו לימי בראשית.
ציון פיניאן: אנחנו כבר בסוף "דברים".
משה שום: אבל ב-1926 הייתה עוד פקודה שנשארת חיה.
יעקב אדרי: לא הגענו ל-26'.
משה שום: רק עוד דבר אחד:
משה שום: בחוק מע"צ סעיף 10(1)(א) – אני לא נגד כבישים ולא נגד רכבות- -
ציון פיניאן: איך תגיע לפה אם לא יהיו כבישים?
משה שום: - - לא יכולים להעביר אותם למקום אחר, זה צריך ללכת ישר.
משה שום: אבל יש פה סעיף שאסור לבנות במרחק מהכביש, אבל בשנת 52' תיקנו את החוק, שאם לא מרשים לבנות הם צריכים לשלם פיצויים על זה.
משה שום: עכשיו אתם מבטלים את זה.
ציון פיניאן: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אדרי.
יעקב אדרי: אני מציע להקל עלינו, ואם יש לכם הסתייגויות תעבירו לוועדה בכתב.
חיים אורון: אני רוצה להבין מה שמיכה דרורי שאל בקשר לסעיף ט'.
חיים אורון: יש פה מגורים, מסחר, מלונאות – מה קרה לחקלאות?
שגית אפיק: תסתכל בסעיף י"א.
שגית אפיק: זאת הוספה של הוועדה.
חיים אורון: קראתי.
חיים אורון: תשימו גם פה וגם פה.
חיים אורון: הרי השופט מניח שהמחוקק הוא לא טמבל.
חיים אורון: למה המחוקק הוציא?
רחל בירנבוים: כי ההנחה היא שמי שיש לו חוזה חכירה יכול לעשות שינוי ייעוד, והוא יכול להשתמש בו לכל מטרה ויכול לקבל את הקרקע.
מיכה דרורי: אין חוזה כזה במנהל.
חיים אורון: אם כתוב פה: "מגורים, תעשייה, מסחר ומלונאות", למה לא יכול להיות כתוב פה "חקלאות"?
חיים אורון: לא רוצה שום דבר נוסף.
רחל בירנבוים: כי רצו להוציא את החקלאים?
חיים אורון: רצו להוציא?
מיכה דרורי: אז צריך להחזיר, זה הכול.
חיים אורון: אז עכשיו אני ממש רוצה להבין.
חיים אורון: מה המשמעות שרצו להוציא את החקלאים?
ארז כהן: שאולי- - -
חיים אורון: חבר'ה, אל תעזרו לי, תאמינו לי.
חיים אורון: את שולחת אותי לעמוד השני שבו את אומרת שיש לי הכול.
חיים אורון: קודם כול תגידו לי מה אתם רוצים, לא בלשון עורכי דין.
חיים אורון: אם אתם רוצים שקרקע חקלאית בחכירה לדורות לא תהיה בסיפור הזה, ואפשר להפקיע אותה בלי שום תהליך- -
רחל בירנבוים: לא.
רחל בירנבוים: קודם כול אנחנו לא מדברים על עצם ההפקעה, אלא על אפשרויות ההשבה והרכישה מחדש.
חיים אורון: זאת אומרת, לחקלאי לא צריך להשיב.
רחל בירנבוים: בהליך ההפקעה עצמו אין הבדל בין סוגי החכירות.
רחל בירנבוים: בלי להיכנס לפרטים, כשרצו להשיב, רצו להשיב רק למי שיש זכות משמעותית בקרקע, לא לכל מי שיש שכירות לשלוש שנים.
רחל בירנבוים: לכן נתנו את הזכויות האלה למי שיש זכות חכירה ל-49 שנה או מנוסח כאן באיזשהו מקום שגם במקרה שהוא זכאי לקבל - -
חיים אורון: עכשיו אני אדבר כבעל עניין.
חיים אורון: אני מעבד קרקע 50 שנה, ואתם לא מוכנים לתת לזה חוזה.
חיים אורון: מישהו בא ואמר לי שצריך להקים שם שדה תעופה, אמרתי תפאדל, כל הכבוד, ואפילו עזרתי לו.
חיים אורון: אחרי כן התברר שלא צריך שדה תעופה כי הוא עבר לנבטים.
חיים אורון: אז אמרו, תשמע, בזמן שלקחנו את הקרקע שעיבדת 50 שנה, היא לא שלך יותר, ואנחנו שמים אותה למכרז.
חיים אורון: האם פקעו כל זכויותיי בקרקע הזאת בתהליך הזה?
רחל בירנבוים: לא, השאלה היא קודם כול מה הייעוד של הקרקע כיום כשאין שם שדה תעופה.
רחל בירנבוים: איזה שימוש ניתן לעשות בקרקע?
רחל בירנבוים: אני אענה לך בצורה פשוטה בלי ניסוחים.
רחל בירנבוים: אם החוזה שלך מאפשר לך לעשות את השימוש הנוכחי בקרקע, כלומר אם הקרקע היא בייעוד חקלאי ואפשר לעשות ייעוד כזה, אין סיבה שלא תקבל את הזכות הזאת חזרה.
רחל בירנבוים: אבל אם- -
שגית אפיק: זה לא מה שכתוב.
ציון פיניאן: זה לא מה שכתוב.
חיים אורון: אני מסכים איתך, ורק נכתוב את זה אחר כך.
חיים אורון: תמשיכי – אם הייעוד השתנה?
רחל בירנבוים: אם הייעוד שונה, למשל – למלונאות, אז חוזה החכירה שלך במילא לא התאים לסיפור הזה, נכון?
חיים אורון: אני ממשיך בדוגמה החיה: אני מבקש 800 שקל לדונם.
חיים אורון: מגיע לי?
חיים אורון: ייעדו אותה לשדה תעופה ושינו את ייעודה לבסיס צבאי.
חיים אורון: מגיע לי לקבל 800 שקל לדונם?
רחל בירנבוים: אין כאן שום התייחסות לנושא הפיצויים.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אורון, נושא של אדמה חקלאית ייכנס.
חיים אורון: תעשו את זה אחיד.
חיים אורון: אם הייעוד שונה וזאת קרקע אחרת – כל הזכויות שלכם.
חיים אורון: הרי אני בצד הזה דווקא לא כל כך רץ אחרי יעקב אדרי.
חיים אורון: אני כל הזמן אומר, שאם הייעוד שונה, והקרקע הושבחה בסדר גודל - - - אי אפשר לתת אותו במחיר ההיסטורי.
חיים אורון: אבל אי אפשר לא לתת אותה בכלל.
חיים אורון: לפי מה שאתם אומרים פה, לא נותנים אותה בכלל, ורק לחקלאים- -
ציון פיניאן: ההערה של חבר הכנסת אורון היא מוצדקת, כי אין כמעט התייחסות לנושא שהוא מעלה בעניין אדמה חקלאית.
ציון פיניאן: זה ייכנס, אנחנו נוסיף את זה.
שגית אפיק: אני רוצה להבין: פסקה (ט) מדברת על החלת ההוראות לעניין רכישה מחדש על מי שיש לו זכות חכירה ראשית, לפי חוזה חכירה, שהמטרה שלו היא מגורים, תעשייה ומסחר; קרקע חקלאית לא נכללת כאן.
שגית אפיק: סעיף (יא) אומר אותו דבר כמו פסקה (ט), רק הוא מאפשר לשר האוצר גם להורות תנאים אחרים לעניין הרכישה מחדש- -
מיכה דרורי: או לא לאשר.
שגית אפיק: או-קיי, בסדר.
שגית אפיק: זה עניין שאפשר לשנות.
שגית אפיק: זה העניין?
חיים אורון: מלונאות אני לא רוצה כמו מגורים.
שגית אפיק: בסדר, אבל בשני המקרים אתה מדבר על חוזה חכירה.
חיים אורון: אני מדבר כרגע על חוזה חכירה.
שגית אפיק: אין בעיה.
ציון פיניאן: הערתו של חבר הכנסת אורון תיכנס.
ציון פיניאן: אני מסיים את הישיבה, ואנחנו נתכנס לעוד ישיבה של שעה אחת- -
יעקב אדרי: אני מקווה שבישיבה הזאת לא ישתתפו כל השמאים- -
ציון פיניאן: רק אנחנו נשתתף.
ציון פיניאן: תודה רבה וכל טוב.
משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.
משה גפני: חבר הכנסת חיים כץ, יושב ראש ועדת המשנה, ביקש לפצל הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה מספר 171 התשס"ח-2008.
חיים כץ: בקר טוב.
חיים כץ: בשבוע שעבר דנה ועדת המשנה בתקנה מספר 171 של מס הכנסה.
חיים כץ: בסעיפים 1, 2, 4 ו-5 בהן נפלו טעויות סופר ומדובר בתיקונים טכניים.
חיים כץ: סעיף 3 הוא סעיף פיצויים, בו הוגשה הסתייגות לגבי קופה משלמת וקופה לא משלמת.
חיים כץ: לאחר דיון נוסף, בשם הוועדה, אני מבקש להביא למליאת ועדת הכספים את ההצעה לפצל את סעיפים 1, 2, 3, 4 ו-5, את תקנת מס הכנסה 171.
שגית אפיק: לא תקנה.
שגית אפיק: הצעת חוק.
חיים כץ: הצעת חוק מספר 171.
משה גפני: למישהו יש הסתייגות לבקשה?
משה גפני: אין הסתייגות.
משה גפני: אנחנו מצביעים.
משה גפני: מי בעד הפיצול?
משה גפני: ה צ ב ע ה הפיצול אושר פה אחד
משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 2), התש"ע-2009, ("המיסוי הירוק").
משה גפני: בועז סופר אמר שהוא מביא את הצו עם התיקון ביום שני לוועדה והוא אכן הביא את זה ביום שני לוועדה ולא חיכה לניסוח של משרד המשפטים ולא חיכה לכל מיני תירוצים שאפשר למצוא במשרדי הממשלה.
משה גפני: היו לנו היום כאן דיונים מאוד קשים.
משה גפני: אני הרי חבר בקואליציה וזאת ממשלה שאני הצבעתי בעדה ואני תומך בה , אבל יש כמה דברים שאני לא יודע, הכל לוקח הרבה זמן כמו אזורי עדיפות לאומית, צו עידוד השקעות הון.
משה גפני: לפחות יש נחמה בעניין הזה שבועז סופר אומר שהוא מביא ביום שני והוא אכן מביא ביום שני.
משה גפני: מה אתה מביא לנו?
בועז סופר: במסגרת המיסוי הירוק ביקשנו מהוועדה או תיאמנו יחד ששר האוצר יחתום על הצו שמפחית את מס הקנייה על כלי רכב ל-83 אחוזים ומבטל את ההטבה לבקרת יציבות כי החל מינואר 2010 זאת חובה.
בועז סופר: העלות של המהלך כפי שהצהרתי בזמנו היא כ-110 מיליון שקלים והיא מסייעת בעיקר לכלי רכב יותר גדולים כמו מסחריות, רכב עם שישה ושבעה מושבים וכן הלאה וכן הלאה.
בועז סופר: הוועדה הצביעה עקרונית למרות שהיה ברור, והבהרנו לה, שבעצם ההצבעה היא דקלרטיבית ולא כזאת שיש עמה חיוב משפטי.
בועז סופר: יחד עם זאת, אני הצהרתי בפני הוועדה – וזה היה הסיכום – שאם הוועדה לא תצביע, אנחנו כמובן לא נפרסם את הצו.
בועז סופר: הוועדה הצביעה ואנחנו מיד פרסמנו את הצו והוא מובא לאישורכם הרשמי.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 2), התש"ע-2009, ("המסלול הירוק").
משה גפני: ה צ ב ע ה הצו אושר פה אחד
ציון פיניאן: אנחנו מתחילים בעמוד 16 והיום אנחנו מסיימים את כל הנושא כי מחר יש דיון במליאת הוועדה.
ציון פיניאן: רשמנו את כל ההערות ואם תהיינה גם היום הערות, נרשום אותן ונעלה אותן להסתייגויות מחר בפני מליאת הוועדה.
חנא סוייד: יש לי הסתייגות לגבי מחר.
ציון פיניאן: היועצת המשפטית, שגית אפיק, העירה לי הערה בנושא הזה, שזה יותר מדי צפוף, יכול להיות שיהיה שינוי בנושא הזה.
ציון פיניאן: בנושא הזה קובע היושב ראש גפני, נדבר איתו אחר כך.
חיים אורון: נקבל גם נייר עם הסתייגויות, מסודר?
שגית אפיק: נכין לכם לקראת הישיבה.
שגית אפיק: יש כבר את ההסתייגויות שהעליתם בישיבה הקודמת.
חנא סוייד: אפשר לצרף עוד הסתייגויות?
ציון פיניאן: תרשום את זה.
ציון פיניאן: אני רוצה לסיים את כל הנושא הזה היום ולאחר מכן שיהיה סיפק בידם מחר, מחרתיים, בשבוע הבא, להכין את כל ההסתייגויות.
שגית אפיק: עצרנו בישיבה הקודמת בנושא החקלאות, בעמוד 15, סעיף קטן (ט) ו-(י), החלת רכישה חדשה על קרקעות לחקלאות.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אורון העלה פה הערה.
שגית אפיק: חבר הכנסת אורון ביקש שהזכות לרכישה מחדש תהיה מוקנית גם לנפקע בעל קרקע חקלאית, שלא בשונה מנפקע אחר שהקרקע שלו היא למטרות מגורים, תעשייה ומסחר.
שגית אפיק: היום יש הוראה בסעיף קטן (יא) שמאפשרת החלת ההסדר של רכישה מחדש גם על קרקע חקלאית, רק שזה בשיקול דעת של שר האוצר, בשינויים ובתנאים שהוא יורה, וחבר הכנסת אורון ביקש להחיל את זה באופן רגיל, בדומה לקרקע אחרת.
שגית אפיק: המינהל עשה בדיקה והוא---
רחלי בירנבוים: המינהל מבקש להשאיר את הסעיף כמו שהוא.
רחלי בירנבוים: קרקע של המינהל שניתנת לחקלאים ניתנת בתנאים מיוחדים, לא במחיר ריאלי, למטרה מסוימת של עיבוד חקלאי וייצור פרנסה, לפי זה נקבע היקף הקרקע שהם מקבלים ולכן חלים עליה תנאים אחרים והיא שונה במהותה מקרקע פרטית.
רחלי בירנבוים: מה שמאוד מאוד חשוב לעניין הזה, גם כשמסיבות שונות ולא משנה מאיזה סיבה יישוב חקלאי שיש לו קרקע בתנאי נחלה מחזיר קרקע, בין אם זה הפקעה, ובין אם זה בדרכים אחרות, אז נעשים מאמצים להשלים את זה.
רחלי בירנבוים: ההשלמות האלה בעצם דומות למה שבפקודה שלנו, כשנותנים פיצוי בקרקע.
רחלי בירנבוים: זאת אומרת, אם בסופו של דבר נעשית ליישוב החקלאי ההשלמה הזאת והוא מקבל את הקרקע שהוחסרה ממנו, אין הצדקה לתת לו פיצוי נוסף בדמות של הזכויות שניתנות כאן, של רכישה מחדש.
רחלי בירנבוים: חוץ מזה, המקרה השכיח יותר, שבו תהיה רכישה מחדש, זה יהיה המקרה שבו היישוב החקלאי לא יכול לנצל את הקרקע בגלל שהיא שינתה ייעוד.
רחלי בירנבוים: לכן כל הסיבות האלה מובילות, לדעתנו, למסקנה שצריך להשאיר את הסעיף כמו שהוא, שהוא לא שולל את זה מהחקלאים אלא הוא רק משאיר את זה לשיקול דעת של שר האוצר שיוכל לבדוק את כל הנסיבות האלה; את הייעוד הנוכחי של הקרקע, את אפשרויות הניצול שלה, את מה שקיבל או לא קיבל היישוב החקלאי, אם השלימו לו את המכסה של הקרקעות שלו וכולי.
רחלי בירנבוים: צריך להבין שלפעמים ליישובים חקלאיים יש רזרבות מאוד מאוד גדולות.
חיים אורון: אני כמעט מסכים שכל מה שנאמר פה על ידי המינהל ייכנס לחוק ואז אני רגוע לגמרי.
חיים אורון: כשמשלימים ונותנים אחרת, כנראה שאני חי בעולם אחר ממה שאת חיה, או שהמינהל חי בעולם אחר, אבל אם מה שאת אומרת הוא נכון, נכניס אותו לחוק.
חיים אורון: שלמי שנלקחה משבצת, ישלימו לו משבצת, יאזנו את זה.
חיים אורון: אם את מוכנה להכניס את זה בחוק, אני כבר מסכים.
רחלי בירנבוים: אנחנו חשבנו שעדיף להשאיר את זה---
חיים אורון: אני יודע מה שאתם חשבתם, אבל יש גבול, להפוך אותנו למי שלא מבינים על מה שמדברים.
חיים אורון: אני רוצה להבין מה ההבדל בין קרקע חקלאית ובין מי שקיבל 400 דונם לייבש מלח, או מי שקיבל 300 דונם לעשות גז, או מי שקיבל 400 דונם לעשות מפעל תעשייתי.
חיים אורון: אם תגידי לי את זה, אני חוזר בי.
חיים אורון: אבל אם לא תגידי את זה, כי מה שאמרתי זה מקרים היסטוריים שאנשים מימשו זכויות בערכים אסטרונומיים, שכל החקלאים ביחד, אם יקבלו את המימוש שלהם על גלילות או על המלח של דנקנר, בחיים שלהם לא יגיעו לזה.
חיים אורון: אתם אומרים את זה ככה, תכתבו פה, ואם יתברר, על פי הכללים.
חיים אורון: .. הרי אם זה לא משבצת, לא מגיע.
חיים אורון: אם יש קרקע חלופית, קל וחומר, אז לא מגיע.
חיים אורון: זאת אומרת, אם הכל קיים, תכתבו את זה בחוק ותפעלו על פי זה.
ציון פיניאן: ההצעה היא כך, היות וישנה פה הצעה של חבר הכנסת אורון מול עמדת המינהל, זה יוכרע במליאת הוועדה.
ציון פיניאן: רשמו את זה בבקשה.
חיים אורון: אני לא מבין את הרעיון שלכם.
חיים אורון: אני מבין מה מסתתר אחרי הטקסט הזה---
חנא סוייד: אני כמובן מצטרף להערה.
חנא סוייד: אני מבין שכאן מדובר באדמות חקלאיות שהן בחכירה.
ציון פיניאן: רק חכירה.
ציון פיניאן: כל האדמות החקלאיות הן בחכירה, לא?
חיים אורון: אין קרקע חקלאית יהודית שאינה בחכירה---
רחלי בירנבוים: בטח שיש, יש חקלאות פרטית.
חיים אורון: בערך 4 מיליון דונם בחכירה ו-200,000 דונם ב---
רחלי בירנבוים: אז הסעיף שלנו מתייחס לאדמות מינהל בלבד.
ציון פיניאן: סליחה, סגרת את הנושא הזה, זה יוכרע במליאת העבודה ואולי בשבוע הבא או...
רחלי בירנבוים: אני רק מבהירה שהכוונה לא לבעלות פרטית.
ציון פיניאן: הערתך נרשמה.
שגית אפיק: עמוד 16 סעיף 14 (ג).
שגית אפיק: הסעיף מדבר על כך שבמקרה שבו הפיצויים היו קרקע חלופית, לא יחול ההסדר של השבה.
שגית אפיק: ההנחה שעומדת מאחורי זה היא שהזיקה לקרקע מתנתקת.
שגית אפיק: במהלך הדיונים שהיו כאן הבנו שהאופציה של קרקע חלופית היא לפי רצונו של הנפקע ולכן נראה שזה הסדר סביר.
נטע דורפמן: לא רק זה.
נטע דורפמן: בדרך כלל לא נותנים קרקע חלופית וההסדר הרגיל היום הוא מתן פיצויים בכסף.
נטע דורפמן: במידה ומסכימים לתת קרקע חלופית, בוודאי שלא כופים על בעל הקרקע לקבל קרקע חלופית.
חנא סוייד: חבל שזה נעשה לעתים רחוקות.
ציון פיניאן: זה טוב, לא?
חנא סוייד: אבל היא כבר מחריגה את זה.
חנא סוייד: שזה לא קורה, כמעט ולא קורה.
חנא סוייד: אילו זה היה קורה, היה.
ארז קמניץ: זה לגבי אוכלוסייה ספציפית.
ארז קמניץ: סידור מיוחד לגבי אוכלוסייה ספציפית, בני מיעוטים.