GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית לנג: מתאימים לה את ההוצאות להכנסות.
מאיר שטרית: בצד של הוצאה מותנית בהכנסה, אתם מציעים להגדיל את הטיפול בפסולת מוצקה מ-3 מיליון ל-6.5 מיליון.
מאיר שטרית: זאת אומרת שאתם צופים גידול בהכנסות של קרן הניקיון?
עמית לנג: כבר קיים גידול בהכנסות של הקרן.
עמית לנג: זו התאמה רק בגין מה שנכנס.
עמית לנג: הגידול בהכנסות כבר קיים אצלם, אבל על מנת שהם יוכלו להוציא את זה, צריך לתקצב אותם באופן רשמי.
מאיר שטרית: אז השינויים המהותיים בתקציב זה רק בסעיף ההוצאה?
מאיר שטרית: אני רואה שזה 163 אלף שקל.
שלום שמחון: איך השרה מקימה סיירת?
עמית לנג: אני לא יודע, זה לא במסגרת הפנייה הזאת.
עמית לנג: הכסף הזה לא מיועד לסיירת, הוא מיועד רק להתאים את ההוצאות להכנסות.
עמית לנג: אין פה שינויים מהותיים.
שלום שמחון: מי בעד אישור הפנייה ומי נגד?
שלום שמחון: הצבעה בעד הפנייה - כולם נגד - אין פנייה מספר 192 אושרה.
שלום שמחון: אנחנו עוברים לבקשה מספר 012-19.
ינון עמית: בהמשך לפנייה של תיקצוב 7.5 מיליוני שקלים של פשרה בבתי משפט, יש כאן עוד חלק בהסכמים עם אותם תשעה נפגעי אסון המכביה - הלוואה של חצי מיליון דולר, בערכים שקליים זה הסכום שבפנייה: 2.175 מיליון שקל.
ינון עמית: הלוואה לנפגעי אסון המכביה.
רחמים מלול: אני מבין שההלוואה היא לא לנפגעים אלא לרשות הספורט.
ינון עמית: ההלוואה מועברת דרך רשות הספורט.
ינון עמית: ההלוואה היא לפיצוי נפגעי אסון המכביה, כאשר היא מועברת על-ידי רשות הספורט.
רחמים מלול: מיהו הגוף האחראי לתשלום הפיצויים?
ינון עמית: רשות הספורט היא הגוף האחראי לתשלום הפיצויים.
רחמים מלול: האם היא מבוטחת?
ינון עמית: זו הלוואה לתשלום פיצויים.
יעקב ליצמן: אפשר להבין מזה שברגע שישלמו את ההלוואה יחזירו את הכסף לאוצר?
ינון עמית: אפשר להבין מזה שכאשר יהיה החזר הלוואה, הכסף ייכנס לאוצר.
מאיר שטרית: מי אמור להחזיר תא הכסף?
ינון עמית: אני אנסה להסביר מההתחלה.
ינון עמית: ישנן תשע תביעות שכבר הגיעו להסדר פשרה בבית המשפט והמדינה הגיעה להסדר פשרה עם חברת הביטוח ועם איגוד מכבי העולמי על פיצוי נפגעי האסון.
ינון עמית: במסגרת זו הוועדה אישרה פיצוי של 7.5 מיליון ועכשיו אנחנו מבקשים סכום נוסף.
מאיר שטרית: למה המדינה הסכימה לפשרה שהיא תשלם את הכסף?
מאיר שטרית: אם יש חברת ביטוח, למה המדינה צריכה לשלם?
ינון עמית: היות שישנו ויכוח משפטי בעבור מה מבוטחים ובעבור מה לא, וזאת פשרה שהושגה בבית משפט.
ינון עמית: צריך לשאול את משרד המשפטים האם יכול היה להשיג טוב יותר או פחות.
יעקב ליצמן: במסגרת הזאת יש הלוואה.
מאיר שטרית: זה בגלל לחץ ציבורי של יהדות אוסטרליה.
רחמים מלול: גוף כמו רשות הספורט אחראי לבטח את הספורטאים.
רחמים מלול: (היו"ר ויצמן שירי)
ינון עמית: הוא אחראי לבטח, ישנו ויכוח משפטי שלא התחיל אתמול.
ינון עמית: אפשר לבקש ממשרד המשפטים שיבוא ויסביר מדוע הגיעו לפשרה.
רחמים מלול: אני רוצה לשאול שאלה עקרונית.
רחמים מלול: כל גוף שהיתה לו פשלה ביטוחית, המדינה צריכה לשאת בביטוח שלו?
ינון עמית: לא.
ינון עמית: המדינה היא נתבעת בכל אותן תשע תביעות וגם בעוד שתי תביעות.
רחמים מלול: אתה אומר שלא המדינה אחראית, אלא רשות הספורט אחראית.
ינון עמית: מדינת ישראל היא צד לתביעה.
ינון עמית: התביעה היא נגד כמה צדדים, כאשר מדינת ישראל היא אחד הצדדים.
מאיר שטרית: מי מחזיר את הכסף?
מאיר שטרית: מי חותם על ההלוואה?
יעקב ליצמן: באסון שהיה במוסדות חינוך - למשל בבאר שבע - מי משלם את הפיצויים?
ינון עמית: אני יכול לבדוק לך את זה.
ויצמן שירי: שם אין עוד פיצויים, עוד אין נאשמים, רק התחיל הדיון.
ויצמן שירי: אז יש שם ביטוח, ומה שאין ביטוח - -
אנה שניידר: יש חברת ענבל.
יעקב ליצמן: בהתחלה חה"כ שטרית שאל: למה אנחנו בכלל משלמים את זה?
יעקב ליצמן: ינון עמית הסביר שבבית משפט היתה פשרה.
יעקב ליצמן: אני שואל אם אנחנו משלמים גם במקרה של בתי הספר.
אנה שניידר: בעניין של המכביה היה תת-ביטוח.
אנה שניידר: לגבי בתי ספר, יש חברת ביטוח של המדינה.
ינון עמית: אינני יודע לענות לכם אם יש תת-ביטוח או אין תת-ביטוח במקרה הזה.
ינון עמית: זו שאלה משפטית.
ינון עמית: אם זה חשוב, אני מוכן לבדוק.
ויצמן שירי: מי בעד אישור הבקשה ומי נגד?
ויצמן שירי: בעד הבקשה - כולם נגד - אין בקשה מספר 19-012 אושרה.
ויצמן שירי: פנייה מספר 201
שלום שמחון: אנחנו עוברים לפנייה מספר 201.
ינון עמית: מדובר על השלמת היתרה לסכום שהוסכם והוקרא מעל בימת הכנסת בהבנות עם סיעות הקואליציה, שמועבר - -
משה גפני: ינון, אני ממש לא מסכים להגדרה הזאת.
משה גפני: אתם עושים כל הזמן אותו הדבר.
משה גפני: זה בסדר שאתם מביאים את הפנייה, אבל זה לא בסדר שמשתמשים בהגדרה הזאת.
משה גפני: בסעיף של החינוך העצמאי היה בשנה הקודמת 44 מיליון שקל פלוס מינוס, אתם קיצצתם את זה ל-19.5 מיליון, עכשיו אתם מחזירים חלק מהקיצוץ וקוראים לזה הסכם קואליציוני.
רחמים מלול: שזה יוגדר כהחזרת קיצוץ.
ויצמן שירי: אני מבקש ממך בפעם המאה ואחת, בוא נעביר את זה ובהמשך נדון איתם.
משה גפני: אני אמרתי את דבריי לפרוטוקול.
ויצמן שירי: תודה.
ויצמן שירי: מי בעד אישור הפנייה?
ויצמן שירי: בעד הפנייה - כולם נגד - אין פנייה מספר 201 אושרה.
ויצמן שירי: פנייה מספר 201 אושרה.
רחמים מלול: זה נשמע כמו פיצוי לנפגעים.
רחמים מלול: פנייה מספר 196
ויצמן שירי: אנחנו עוברים לפנייה מספר 196.
שרון גמבשו: עיקר הפנייה עוסק בתיקצוב הוצאה מותנית בהכנסה בסך 2 מיליון שקל, שעיקרם להרחבת פרוייקט פוטוגרמטריה במשטרה ותיקצוב שת"מים (שוטרים לתפקידים מיוחדים) ברשות שדות התעופה ורשות הנמלים.
ויצמן שירי: מה זה פוטוגרמטריה?
שרון גמבשו: זה פרוייקט חדש במשטרה שאמור לקצר את התהליך של פינוי תאונות.
שרון גמבשו: היום מגיעים בוחני תנועה, שמים מיליון קונוסים, מתחילים לצלם תמונות מכל מיני זוויות, לוקחים מטר, זה לוקח שעה וחצי.
שרון גמבשו: התוצאה היא פקקי תנועה ונזק כלכלי למדינה.
שרון גמבשו: בשיטה החדשה שמים שני קונוסים, מצלמה אלקטרונית שמתחברת אחר כך למחשב, שתיים-שלוש תמונות וזהו.
ויצמן שירי: אנחנו עוברים לפנייה מספר 07-010 - הפשרה לרזרבה לשכר במשטרה.
שרון גמבשו: מדובר על הפשרת רזרבה לשכר בסך 50 מיליון שקל במשטרת ישראל.
משה גפני: התפרסם אתמול שמפסיקים את השמירה במוסדות הציבור, גם ביישובי הצפון.
שרון גמבשו: אני לא מכיר דבר כזה, אבל אפשר לבדוק.
משה גפני: קיבלתי פנייה ממנהלי בתי ספר, אומרים שאין תקציב לשמירה.
משה גפני: אתה יכול לבדוק את העניין הזה?
שרון גמבשו: אפשר לבדוק.
משה גפני: אדוני היו"ר, אני מבקש שהוא יבדוק האם הפסיקו שמירה במוסדות חינוך, גם בצפון וגם במוסדות אחרים שתמיד היתה בהם שמירה.
ויצמן שירי: שרון גמבשו, אני מבקש שתבדוק ותדווח לוועדה.
משה גפני: ואנחנו מאשרים את הפנייה.
ויצמן שירי: פנייה מספר 010-07 אושרה.
ויצמן שירי: יום טוב.
יעקב ליצמן: אני פותח את ישיבת הוועדה.
יעקב ליצמן: נתחיל במס קנייה על טובין, תיקון מספר 10.
ישעיהו בן-יהונתן: התיקון הזה מדבר על תחשיבים של שמנים.
ישעיהו בן-יהונתן: המצב הקודם היה, שהתחשיבים של שמנים היו מפוצלים לשני תת-סעיפים, שאחד מהם זה חומצות שומן בעלות שרשראות בינוניות ואחרים.
ישעיהו בן-יהונתן: המושג "בעלות שרשראות בינוניות" הוא מסובך לפיקוח, להבנה.
אנה שניידר: למה משמש השמן?
ישעיהו בן-יהונתן: למיני מאכל.
ישעיהו בן-יהונתן: בעניין אותו סעיף של "בעלות שרשראות בינוניות" לא מייבאים בכלל, ולכן חשבנו שאין מקום להשאיר אותו, הוא מיותר.
ישעיהו בן-יהונתן: לכן אנחנו מבקשים לבטל אותו.
ישעיהו בן-יהונתן: הסעיף השני הוא פרט 2005.
ישעיהו בן-יהונתן: ב-1 בינואר המרנו היטלי יבוא למכס.
ישעיהו בן-יהונתן: בייבוא יש לנו שני סוגי מסים שמוטלים כמכס על הייבוא, האחד שנקרא מכס והאחר שנקרא היטל יבוא.
ישעיהו בן-יהונתן: היטל יבוא זה ברשות משרד המסחר והתעשייה.
ישעיהו בן-יהונתן: עצם העובדה שמשרד המסחר והתעשייה מטיל וזה קבוע, לא היתה שקופה לציבור.
ישעיהו בן-יהונתן: לכן החלטנו להעביר את כל ההיטלים שיהיו במסגרת המכס.
ישעיהו בן-יהונתן: העברנו כ-20 פרטים מהסוג הזה, והפרט הזה נשמט.
ישעיהו בן-יהונתן: מדובר ב-2005, שלא כלל בתוכו את 0.71 שקלים לקילוגרם.
אנה שניידר: זה תיקון טכני.
ישעיהו בן-יהונתן: זה תיקון משני מסים למס אחד, שהם היינו הך.
ישעיהו בן-יהונתן: ברור שאין כאן תוספת הכנסות לאוצר, זה רק בא לעשות סדר.
ישעיהו בן-יהונתן: הפרט הבא הוא 8517, ציוד מיתוג טלפונים.
ישעיהו בן-יהונתן: במכס הניסוח לא היה לגמרי ברור, והיו לנו הרבה מאוד ויכוחים עם יבואנים בעניין של יבוא ציוד מיתוג טלפונים.
ישעיהו בן-יהונתן: הכוונה היא למרכזיות טלפוניות.
ישעיהו בן-יהונתן: יש חלק שהוא פטור ויש חלק שחייב.
ישעיהו בן-יהונתן: יש ממתג זעיר וממתג לא זעיר.
ישעיהו בן-יהונתן: אבל לא מוגדר מה זה ממתג זעיר, והיו לנו בעיות גדולות עם היבואנים.
ישעיהו בן-יהונתן: הם פירשו ממתג זעיר, עד 60 קווי חוץ.
אנה שניידר: שאז זה חייב במס קנייה.
אנה שניידר: ומה לא חייב?
ישעיהו בן-יהונתן: ממתג שאינו זעיר.
ישעיהו בן-יהונתן: היה ויכוח גדול בעניין הזה.
ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו כמובן לא ויתרנו.
יעקב ליצמן: נראה לי שהסעיף הזה לא פשוט מבחינת אלה שמייבאים.
ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו לא מבטלים את ציוד המיתוג, רק פיצלנו את זה בהגדרות יותר ברורות.
ישעיהו בן-יהונתן: אמרנו שציוד מיתוג המיוחד לטיפול רשתות טלפון ציבוריות בלבד, יהיה פטור.
ישעיהו בן-יהונתן: ציבוריות הן מהסוג ש"בזק" משתמש בהן.
יעקב ליצמן: זה אומר שעשיתם את החוק רק ל"בזק".
ישעיהו בן-יהונתן: זה לא רק ל"בזק", אלא לכל מי שיש לו אותו ציוד.
ישעיהו בן-יהונתן: צריך לקבוע גבול, ואנחנו חושבים שכל זמן שזה משהו שקשור למרכזיית טלפונים במסגרת השימוש האישי, זה לא מיתוג זעיר.
יוסי כץ: מה זה מרכזיות ציבוריות?
ישעיהו בן-יהונתן: מרכזיות של "בזק" בלבד.
ישעיהו בן-יהונתן: יש שימוש שהוא לשימוש עצמי, והוא נחשב זעיר.
יעקב ליצמן: לא ייתכן שתעשו חוק רק ל"בזק".
ישעיהו בן-יהונתן: אם תהיה חברה מתחרה, גם היא תהנה מזה.
אנה שניידר: הצווים הם לגבי טובין, ולא לגבי חברה מסוימת.
אנה שניידר: אם יש מונופול ומדובר רק בחברה אחת שמשתמשת בטובין האלה, אז זה המצב.
יוסי כץ: אבל אם "בזק" קונה את הציוד מחברה פרטית כלשהי, העובדה שהציוד הזה משמש למרכזייה ציבורית מחזיקה אותו כפטור.
ישעיהו בן-יהונתן: מרכזייה ציבורית היא מרכזייה שנותנת שירותים למאות ואלפי אנשים.
ישעיהו בן-יהונתן: ייתכן שגם לטלפונים סלולריים יש מרכזייה כזאת.
אנה שניידר: אז הם גם יהיו פטורים.
חיים יפה: זה מחליף את מה שפעם היה עושה משרד התקשורת, שיש לו המרכזיות שמקשרות.
חיים יפה: מדובר במרכזיות גדולות שמקשרות בין הקווים הבין-עירוניים.
חיים יפה: כל מרכזייה כזאת כוללת אלפי קווים.
חיים יפה: יש מרכזיות, למשל במשרדים, עם 40 שלוחות, זה נקרא ממתג זעיר ועליו חל מס.
יוסי כץ: המרכזייה הציבורית באה בסופו של דבר על חשבון הצרכן.
ישעיהו בן-יהונתן: נכון.
אנה שניידר: איפה יש הגדרה של רשתות טלפון ציבוריות?
אנה שניידר: כי בצו אתם כותבים: "ציוד מיתוג טלפוני או טלגרפי.
אנה שניידר: ..
אנה שניידר: המיוחד לתפעול רשתות טלפון ציבוריות בלבד".
אנה שניידר: איפה ההגדרה?
ישעיהו בן-יהונתן: בספרות המקצועית של טלפונים יש הגדרה של זה.
אנה שניידר: כי אחר-כך יתחיל ויכוח מה זה ספרייה ציבורית.
אנה שניידר: תסיטו את הוויכוח מהוויכוח שקיים היום לגבי ממתג זעיר ושאינו זעיר לוויכוח מה זה מרכזיית טלפונים ציבורית.
ישעיהו בן-יהונתן: אני מקבל את ההערה הזאת.
ישעיהו בן-יהונתן: נבדוק אפשרות של ניסוח יותר מדויק.
ישעיהו בן-יהונתן: בפועל זה קיים היום, אנחנו רק רוצים למנוע ויכוחים.
ישעיהו בן-יהונתן: כי אפילו על דעת החברות המיובאות, עד 60 קווים זה זעיר.
ישעיהו בן-יהונתן: זה הרבה, כי אפילו בבניין שיש בו 400 טלפונים אין יותר מ-60 קווים.
יעקב ליצמן: בניו-יורק יש כמה חברות מתחרות, וכל אחת יוצאת עם מבצע אחר.
יעקב ליצמן: לכל אחד יש שני טלפונים, אחד מכל חברה, והוא מנצל את היתרונות של כל חברה.
ישעיהו בן-יהונתן: את פרט 822 ביטלנו.
ישעיהו בן-יהונתן: הוא נתן פטור לתרכיזים לאוסטריה.
ישעיהו בן-יהונתן: עד לפני כמה שנים אוסטריה היתה חברה ב-EFTA, והיא עברה לקהילה האירופית.
ישעיהו בן-יהונתן: ההסכם שנתן פטור לאוסטריה היה במסגרת EFTA.
ישעיהו בן-יהונתן: היות שהם עברו לקהילה, אני לא רוצה לתת במסגרת ההסכם שנתתי ל-EFTA, אבל יחד עם זה אם נתתי 750 טון לקהילה, העליתי את זה ל-1500 טון לקהילה כדי לאפשר לאוסטריה להמשיך לשווק לנו.
ישעיהו בן-יהונתן: זה שוב עניין של סדר.
יעקב ליצמן: מי בעד תיקון מספר 10?
יעקב ליצמן: מי נגד?
יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין
יעקב ליצמן: תיקון מספר 10 אושר.
יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לתיקון מספר 11.
ישעיהו בן-יהונתן: על בירה לבנה יש מס קנייה בגובה של 40%.
ישעיהו בן-יהונתן: יש לנו כמה סוגי בירה לעניין מס קנייה.
ישעיהו בן-יהונתן: יש שני יוצאים מן הכלל בנושא של מיסוי הבירה: בירה שכמות האלכוהול בה הוא עד 3.8%, ובירה אחרת שאחוז האלכוהול בה הוא עד 2%.
ישעיהו בן-יהונתן: בירה שמכילה 3.8% אלכוהול, אם היא בבקבוק שניתן להחזרה לא משולם בכלל מס קנייה, וכך גם בירה שאחוז האלכוהול בה נמוך מ-2%.
אנה שניידר: מה שייך החזרת הבקבוק לשיעור המס?
ישעיהו בן-יהונתן: זאת בדיוק השאלה שאנחנו שואלים ובאים לעשות סדר במיסוי על בירה.
ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו מבקשים לבטל את הפטור על מס קנייה על בירה שאחוז האלכוהול בה הוא 3.8% בבקבוק חוזר, ולהפוך אותה לבירה רגילה לכל דבר ועניין בעניין מס קנייה.
יעקב ליצמן: בעקיפין אתם רוצים להעלות את המחיר.
ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו רוצים לעשות סדר.
יעקב ליצמן: למדתי היום, שכאשר אתם עושים סדר יש לזה מחיר.
ישעיהו בן-יהונתן: אתם, בוועדת הכספים, לא יודעים את המחיר שאנחנו משלמים, משום שאני לא בא אליכם עם הורדות.
ישעיהו בן-יהונתן: ההפחתות לגבי פטור שאותו אני רוצה לבטל זה 3.8% אלכוהול ובקבוק שניתן להחזרה.
ישעיהו בן-יהונתן: בעניין בקבוק שניתן להחזרה, השאלה היא מה זה, איך מפקחים על זה.
יוסי כץ: האם שני התנאים צריכים להתקיים?
יוסי כץ: הבירה שמייצרים היצרנים האחרים נבדלת גם בזה שאחוז האלכוהול הוא גבוה יותר, אבל גם הם לא מוחזרים.
יוסי כץ: אבל אנחנו רוצים לעודד החזרה של בקבוקים.
ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו רצינו לעודד שתייה של בירה ללא אלכוהול, וקבענו 2% כגבול.
ישעיהו בן-יהונתן: בזה אני לא נוגע.
ישעיהו בן-יהונתן: אני נוגע ב-3.8%, אותו מיסוי ספציפי לסוג של בקבוק שלא קיים בשום מקום אחר, אצל שום יצרן מקומי ולא מקומי.
יוסי כץ: אני מתנגד, כי הבקבוקים האלה מיוצרים בארץ, בירוחם.
יוסי כץ: יכול להיות שכתוצאה מעליית המחירים של הבירה הזאת וצריכה פחותה, גם שם תהיה פחות פרנסה, ואני לא רוצה בגלל החלטה כזאת שולית לפגוע בפרנסה של אנשים.
מיכאל שפר: אני מייצג כאן את תעשיית הבירה, ובפרט את היצרן שנפגע ממס הקנייה, טמפו בנתניה.
מיכאל שפר: הפטור ממס הקנייה, שעכשיו מציעים לנו לבטל אותו, נולד בדיון הקודם בוועדת הכספים בדצמבר 1990.
מיכאל שפר: הפטור הזה הוא לא תוצאה של יוזמה של התעשייה, אלא יוזמה של חברי ועדת הכספים שרצו שתהיה בירה אחת עממית וזולה.
מיכאל שפר: הבירה הזאת, עד להעלאת המס לפני כחודש, עלתה כ-1.80 שקלים.
יעקב ליצמן: בכמה עלה המס?
מיכאל שפר: מ-0% ל-40%.
רחמים מלול: איפה זה אושר?
מיכאל שפר: על-פי צו של שר האוצר.
ישעיהו בן-יהונתן: החוק קובע, שהצו נחתם על-ידי שר האוצר והוא נכנס לפועל, ותוך חודשיים צריך להעביר את זה לוועדת הכספים.
רחמים מלול: ואם ועדת הכספים לא תאשר את זה, מה יקרה?
מיכאל שפר: המחיר יירד.
ישעיהו בן-יהונתן: כל העלאת מס שאנחנו נעשה, נניח מס על טלוויזיות, אנחנו עוצרים את שיווק הטלוויזיות עד ההחלטה.
מיכאל שפר: עד לפני כחודש המוצר הזה נמכר לצרכן ב-1.80 שקלים, לא כולל פיקדון.
מיכאל שפר: לדאבוננו נאלצנו לייקר אותו לפני כחודש ל-2.50 שקלים, 40% התייקרות.
מיכאל שפר: מדובר ללא כל ספק בציבור העני ביותר שקונה את הבירה הזאת.
מיכאל שפר: זה המשקה הזול ביותר בשוק.
מיכאל שפר: יש בו 3.5% אלכוהול.
יוסי כץ: לי אין אינטרס אישי פה, אני לא שותה בירה לבנה, אבל זה מוצר עממי, ואין כל סיבה להעלות את מחירו של מוצר כזה.
מיכאל שפר: יש עוד שני נימוקים.
מיכאל שפר: קודם כל, אין פה בעיה של סדר, כי בוודאי בן-יהונתן יאשר שעד כה הכמות הפטורה ממס קנייה בגין הסעיף הזה היא כ-1.5% מכלל הבירה.
מיכאל שפר: הווה אומר, אין פה איזושהי פרצה שדרכה התפרצו, הכל ביושר ובתום לב.
מיכאל שפר: אין פה כל ניצול לרעה של הפטור הזה.
מיכאל שפר: זאת ועוד, שמעתי שהנימוק לביטול הפטור לא היה מקורו ברצון של משרד האוצר לעשות סדר, אלא בעקבות טענת סרק שהעלו יבואנים וטענו שקשה להם למחזר את הבקבוק, ולכן הם מופלים לרעה לעומת היצרן המקומי, שהוא כן יכול למחזר את הבקבוק.
מיכאל שפר: אבל זאת טענת סרק, משום שבנספח ב של המסמך שלפניכם אני מראה שהבירה הזאת היא כל-כך זולה, שהיא בכלל לא בת-תחרות לבירה המיובאת.
מיכאל שפר: הבירה המיובאת הזולה ביותר עולה פי שלושה וארבעה מהבירה הזאת.
מיכאל שפר: הטענה על אפליה היא אפוא חסרת שחר, זאת קנטרנות לשמה.
רחמים מלול: זאת הבירה הכי זולה?
מיכאל שפר: כן, זה ממוצע לפי ארצות.
מיכאל שפר: אני חושב שזאת פגיעה בצרכנים ללא שום סיבה.
ישעיהו בן-יהונתן: על כל מס אפשר לומר שהוא פגיעה בצרכנים.
ישעיהו בן-יהונתן: נקבע שטלוויזיה שמחירה עד מחיר מסוים המס יהיה כך, וכך במקררים ובתנורים.
ישעיהו בן-יהונתן: יש היגיון כלכלי פשוט שאומר, שבמסים אסור שיפלו בין מוצרים.
ישעיהו בן-יהונתן: מה גם, שאתה רוצה להגן על הצרכן בבירה.
ישעיהו בן-יהונתן: לא תגיד שצריך להגן על הצרכן במקררים, אלא דווקא על בירה שאתה מייצר.
רחמים מלול: מדוע לייקר את הבירה הזאת ב-40%?
ישעיהו בן-יהונתן: כי 98.5% מיצרני הבירה משלמים 40%, ולא ייתכן שאפלה את הבירה הזאת לטובה ב-40%.
רחמים מלול: כמה שנים זה היה כך?
ישעיהו בן-יהונתן: 10 שנים.
רחמים מלול: וזה היה הגיוני?
ישעיהו בן-יהונתן: לא, אבל זה לא אומר שבגלל זה לא צריך לעשות סדר ביום מסוים.
ישעיהו בן-יהונתן: יש נימוק נוסף, של היבואנים עצמם.
ישעיהו בן-יהונתן: אתם צריכים לדעת, שלפי ההסכמים הבין-לאומיים שלנו במה שקשור בקהילה האירופית, בארצות-הברית וכן הלאה, אסור לי להפלות לטובה מוצר מקומי על פני יבוא.
ישעיהו בן-יהונתן: כאן אני קובע הגדרה מאוד ספציפית לייצור מקומי, וקובע עליו מס נמוך.
ישעיהו בן-יהונתן: זה לא נכון כלכלית ולא חשוב חברתית.
רחמים מלול: מה תעשה אם הם יפחיתו את אחוז הכוהל בבירה הזול?
ישעיהו בן-יהונתן: הם יורידו אותה ל-2%.
יוסי כץ: הם קתולים יותר מהאפיפיור.
מיכאל שפר: למרות הקושי, ניתן לייבא בקבוקים ולמחזר אותם.
מיכאל שפר: כך זה נעשה עם חביות בירה.
מיכאל שפר: יש יבוא סדיר של חביות, שמוחזרות לחוץ לארץ.
מיכאל שפר: אין פה אפליה נגד היבוא.
ישעיהו בן-יהונתן: אם החבית לא ממוחזרת, היא משולמת כולל האריזה.
ישעיהו בן-יהונתן: אומר דוקטור שפר, שזאת לא בעיה.
ישעיהו בן-יהונתן: והראיה, שעשר שנים זאת הבעיה.
ישעיהו בן-יהונתן: למה לא עושים את זה אחרים?
ישעיהו בן-יהונתן: כולם רוצים ליהנות מפטור ממס קנייה.
ישעיהו בן-יהונתן: אתה בעצמך אומר, ששיעור המס הוא גבוה.
ישעיהו בן-יהונתן: מה גם, שהמוצר המיובא הוא יקר, ולכן המס הוא גדול.
ישעיהו בן-יהונתן: אבל אני חושב שזה לא העניין.
ישעיהו בן-יהונתן: העניין הוא, שאנחנו צריכים לעשות סדר במסים.
ישעיהו בן-יהונתן: דבר שני, זה נוגד את ההסכמים הבין-לאומיים של מדינת-ישראל, להפלות לטובה מוצר מקומי ספציפי לעומת היבוא.
רחמים מלול: יש מוצרים עממיים, שיש הסכמה להשאיר אותם במחיר זול, כדי שגם ציבור שאין לו הכנסה גדולה יוכל לרכוש את אותו מוצר.
רחמים מלול: זה מקובל בכל העולם.
רחמים מלול: יש משקאות קלים זולים.
ישעיהו בן-יהונתן: אין דבר כזה שעל מיץ תפוזים יש מס ועל מיץ אפרסקים אין מס.
ישעיהו בן-יהונתן: אין דבר כזה בכל העולם.
ישעיהו בן-יהונתן: באנו לתקן כאן עיוות.
יעקב ליצמן: מה שהיה טוב לעשר שנים, טוב לעוד עשר שנים.
ישעיהו בן-יהונתן: אני חושב שהשמרנות הזאת רק תפגע בנו.
יעקב ליצמן: מי בעד סעיף 1(1) בתיקון מספר 11?
יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – אין נגד - רוב
יעקב ליצמן: סעיף 1(1) בתיקון מספר 11 לא התקבל.
ישעיהו בן-יהונתן: הסעיף האחרון הוא מיישרי זרם למכוניות.
ישעיהו בן-יהונתן: לא עשינו כאן שום דבר מיוחד.
ישעיהו בן-יהונתן: מדובר ב-8511.
ישעיהו בן-יהונתן: אתם יודעים שהתעריף שלנו, הסיווג, ההגדרות שבו נקבעים בבריסל.
ישעיהו בן-יהונתן: הם אמרו, שהסיווג שקבענו למיישרי זרם, שהוא 8511, הוא לא נכון, הוא צריך להיות 8504.
ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו יותר לא מסווגים את מיישרי הזרם ב-8511, אלא ב-8504.
ישעיהו בן-יהונתן: אבל קבענו את שיעור המס לפי מה שהיה ב-8511.
אנה שניידר: אז בשביל מה אתה פה?
ישעיהו בן-יהונתן: כי תיאורטית על 8504 לא היה מס.
יעקב ליצמן: מי בעד הסעיף הזה?
יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד - אין
יעקב ליצמן: הסעיף בתיקון מספר 11 אושר.
יעקב ליצמן: רכישת גז ממצרים במקום משדות הגז בישראל
יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לסעיף הבא: רכישת גז ממצרים במקום משדות הגז בישראל.
רוני מילוא: אדוני היושב-ראש, אני ביקשתי מכם דיון בנושא, מאחר שכבר הרבה שנים יש לי חלום, שבמדינת-ישראל דברים יפעלו כמו שצריך, בצורה ישרה.
רוני מילוא: שבין שתי נקודות יהיה קו ישר אחד.
רוני מילוא: אני קורא בעיתונים ושומע, שאנחנו זכינו, אחרי שנים של כמיהה וחלום, למצוא משאבי טבע בישראל.
רוני מילוא: הגענו לרגע גדול שבמדינת-ישראל מצאו גז, ולדעת מומחים הוא בכמויות מסחריות שיספיקו לאספקה ישראלית ל-15 שנים, בלי להתחשב בממצאים נוספים שיכולים לצוץ, אם זה בחוף צפוני מול נהריה, או אם במקומות אחרים שעדיין מחפשים בהם.
רוני מילוא: אבל כבר מה שיש היום מספיק ל-15 שנים.
רוני מילוא: ואז, כמו שקורה חדשות לבקרים, אומרים לנו שהולכים לקנות גז במצרים.
יעקב ליצמן: יש איתם שלום.
רוני מילוא: מה עניין השלום לקנות גז ממצרים?
רוני מילוא: אם רוצים לתת למצרים מענק לצורך שלום, ניתן להם מענק לצורך שלום.
רוני מילוא: ניתן להם מיליארד דולר.
רוני מילוא: המדינה תגבה מסים מלאים על הגז שנמצא, אנחנו נקבל את כל התגמולים שהמדינה מקבלת, ואם נרצה לתת למצרים – ניתן להם.
רוני מילוא: אבל מה פתאום מדינה שיכולה להפיק בעצמה את כל התצרוכת שלה בגז, מעוד שנתיים, תקנה גז ממצרים?
רוני מילוא: המצרים לא יכולים לספק את הגז מהר יותר, כי להניח תשתיות אספקה ייקח לא פחות זמן מזה.
רוני מילוא: החברות אומרות, שהן יכולות לספק את הגז במועדים שנקבעו.
יעקב ליצמן: אני לא מאמין שיש אחד שמתנגד לזה.
יעקב ליצמן: זה כל-כך פשוט.
רוני מילוא: זה כל-כך פשוט וכל-כך ברור, ולמרות זה זה לא כל-כך פשוט.
רוני מילוא: יש גם שיקולים שהם גלובליים אזוריים, שאומרים לנו שאם לא נקנה גז ממצרים, זה מקשה על היחסים עם מצרים.
רוני מילוא: עם כל הכבוד, אני לא רואה למה העניין של הספקת גז צריך להיות מרכיב ביחסי החוץ של ישראל בעניין הזה.
רוני מילוא: אני חושב שההיגיון אומר דברים מאוד ברורים בעניין, ואני בכלל לא מבין איך זה הגיע לכיוון של במקום לקנות כאן גז שלנו, מחברות שלנו, מתגמולים שהמדינה מקבלת, ממסים שהמדינה מקבלת מהחברות האלה, פתאום לקנות מהמצרים גז.
רוני מילוא: זה נראה לי כל-כך לא הגיוני, שחשבתי שמוכרחים להביא את זה לדיון בוועדה ולראות האם באמת יש דבר נסתר שאנחנו לא יודעים בעניין הזה, שאולי יש בו איזשהו היגיון.
רוני מילוא: לי לא נראה שיש פה דבר נסתר, פרט לכל מיני מאבקים בין כוחות כלכליים שונים שיש להם עניינים שונים בנושא הזה.
רוני מילוא: כפי שאמרתי, אם ירצו לעזור למצרים ולתת להם סיוע חות לישראל, אפשר לעשות את זה, אבל זה לא צריך להיות קשור לעניין.
יעקב אפרתי: גם אנחנו מאוד שמחים, כמובן, שסוף-סוף התגלה במדינת-ישראל גז בשלב זה, אני מקווה שיגלו גם נפט.
יעקב אפרתי: זה יוצר קודם כל הקטנת התלות במקורות אנרגיה זרים, כי היום כל האנרגיה של מדינת-ישראל מיובאת מחוץ לארץ.
יעקב אפרתי: הכמויות שכרגע מצאנו הם בסדרי גודל של כ-45 BCM.
יעקב אפרתי: רוני אמר שזה מספיק לצריכת תושבי מדינת-ישראל ל-15 שנים, והוא כמובן מדבר על חברת חשמל בלבד.
יעקב אפרתי: צריך לשים לב, שכאשר אנחנו מדברים על הכנסת גז טבעי למדינת-ישראל ואנחנו מדברים על צרכן עיקרי, שזה חברת החשמל, לפי התחזיות שאנחנו עשינו חברת החשמל תצרוך סדרי גודל של 2.5 BCM ב-2005.
יעקב אפרתי: ב-2015 נגיע לסדרי גודל שחברת חשמל בלבד תצרוך 5 BCM, וב-2025 תצרוך 7 BCM.
יעקב אפרתי: אבל חברת החשמל היא, כמובן, לא הצרכן היחיד של הגז הטבעי.
יעקב אפרתי: התעשייה, להערכתנו, תצרוך סדרי גודל של 2.1 BCM בשנת 2005, וב-2015 היא תעלה ל-3 BCM.
יעקב אפרתי: החברות עושות כל מאמץ כדי שזה יתפתח, אבל זה כרגע מה שיש.
יעקב אפרתי: כלומר סדרי הגודל של הביקושים הם לא בדיוק הביקושים שציינת, כי אתה ציינת רק את חברת החשמל, והיא לא הצרכן הבלעדי.
יעקב אפרתי: הוא צרכן גדול עיקרי, אבל גם התעשייה צורכת.
יעקב אפרתי: כמובן שהמערכת הזאת תלויה במקורות גז.
יעקב אפרתי: הכמויות של מקורות הגז שיש כרגע במדינת-ישראל הן יחסית מוגבלות.
יעקב אפרתי: הן בוודאי מוגבלות לסדרי הגודל שיש במצרים.
יעקב אפרתי: למצרים יש סדרי גודל בלתי מוגבלים.
שוקי שטרן: יש בערך מיליון ו-150 אלף BCM.
יעקב ליצמן: הנתונים שאתה מוסר הם אחרי שגילו את הגז באשקלון?
יעקב אפרתי: הנתונים האלה הם כולם תחזיות של התפתחות משק הגז הטבעי במדינת-ישראל.
יעקב אפרתי: נכון לרגע זה, הגז הטבעי הוא לא מוצר אנרגיה במדינת-ישראל.
יעקב אפרתי: המשק היום לא צורך את המוצר הזה, ולמוצר הזה אין כרגע תשתית.
יעקב אפרתי: כלומר אפילו אם היה גז, לא היה איפה לשנע אותו.
יעקב אפרתי: כדי לשנע אותו צריך לבנות תשתית של מערכת צנרת, שמריצה את הגז למקורות הצרכנים.
יעקב אפרתי: יש פה ביקושים, יש מצב של היצע, וצריך לזכור שהגז הישראלי פתר לנו את האופציה המצרית.
יעקב אפרתי: כדאי להזכיר, שאחרי הגז המצרי רצנו כבר הרבה שנים.
יעקב אפרתי: כל אחד וסיבותיו למה לא סיפק גז טבעי למדינת-ישראל, אבל ההערכות היא שגילוי הגז במדינת-ישראל קירב אלינו גם את הגז המצרי.
יעקב אפרתי: אנחנו כממשלה, כמי שרוצה להחדיר את המוצר של הגז הטבעי למשק לכמה שיותר צריכה, כמובן מאוד שמחים שאנחנו לא תלויים במקור אחד.
יעקב אפרתי: לצורך העניין שאנחנו בוחנים את טובת התושבים, כמובן מבחינת התושב לא טוב להיות תלוי באחד, ולא משנה מי זה האחד.
יעקב אפרתי: אנחנו מאוד שמחים היום, שלמשק הישראלי יש יותר מגורם אחד.
יעקב אפרתי: יש לנו שתי חברות ישראליות, המובילה היא "אבנר" והאחרת היא "ישראמקו", שיש לה יחסית כמות קטנה אבל אנחנו מקווים לשמוע חדשות טובות בעתיד הקרוב.
יעקב אפרתי: בסופו של דבר, כדי להחדיר את המוצר הזה, טוב לנו שיהיה לנו יותר מספק אחד ויותר מגורם אחד, שתהיה תחרות ביניהם.
יעקב אפרתי: שהגז הטבעי ייכנס למשק הישראלי בתנאי עסקה הכי טובים שאפשריים.
יעקב אפרתי: ואז, ככל שהמחיר יהיה נמוך, הכניסה של הגז הטבעי למשק תהיה הרבה יותר מסיבית, ואם היא תהיה יותר מסיבית לדעתי המספרים האלה הם נמוכים יחסית והם יהיו הרבה יותר גבוהים לפרקי זמן הרבה יותר קצרים.
יעקב אפרתי: אני רוצה להזכיר, שהגז הטבעי הוא גז הרבה יותר ידידותי לסביבה.
יעקב אפרתי: מבחינתנו זה לא רק שאנחנו מקטינים את התלות במקור אנרגיה חיצוני, זה לא רק שאנחנו מכניסים גז שאני מקווה שיהיה במחירים יותר נמוכים, אלא הוא הרבה יותר ידידותי לסביבה, ולכן ראוי שנעשה כל מאמץ לתפוס אותו בתנאי העסקה הכי טובים ולהטמיע אותו במשק הישראלי.
יעקב אפרתי: מעבר להיצע שיש לנו גם ממגלי גז מקומיים וגם מהמצרים, שרוצים מאוד להיכנס לשוק הישראלי, חברת החשמל היום מנהלת משא-ומתן עם שלושת הספקים העיקריים שציינתי על-מנת לקנות גז.
יעקב אפרתי: יש להם הנחיה מפורשת של השר להעדיף גז ישראלי.
יעקב אפרתי: אגב, זה גם מה שאמר השר כשהיינו בביקור במצרים.
יעקב אפרתי: אמרנו להם שאנחנו מתכוונים להעדיף גז ישראלי, אבל גם אז אני חושב שאסור לסגור את הדלת בפני הגז המצרי, וצריך לשמור את כל המקורות הפוטנציאליים להיצע הגז במדינת-ישראל בעשורים הבאים פתוחים לכך שנשמור על תחרות בין כל המקורות שיש לנו כרגע, ואני מקווה שיפתחו עוד, כך שהמשק הזה יתפתח במהירות הכי רבה שאפשר.
יעקב אפרתי: צוואר הבקבוק היום זה מערכת התשתית.
יעקב אפרתי: אנחנו למעשה היינו מוכנים, ואפילו הבאנו הצעת חוק של חוק הגז.
יעקב אפרתי: במסגרת חוק הגז הגדרנו את כל הרגולציה של משק הגז, ועל בסיס הרגולציה הזאת התכוונו לפרסם מכרז בין-לאומי למכרז את התשתית הלאומית למשק הגז הטבעי.
יעקב אפרתי: כבר היה מכרז ראשון לתנאים מוקדמים.
יעקב אפרתי: נבחרו ארבע קבוצות, אבל בגלל העובדה שמצאנו גז ובגלל העובדה שיש סתירה בין חוק הגז לחוק הנפט, כי חוק הנפט לכאורה מאפשר למגלי הגז לייצר תשתית, אנחנו נמצאים היום במבוכה בהיבט החוקי.