GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחמים מלול: לכן אני עומד להתנגד לתיקון הזה, או להציע משהו אלטרנטיבי: שהריבית דריבית תושת אך ורק על חברה מסוימת או גוף מסוים שמנצל את התקרה, או – אחוז מסוים עד התקרה, מעבר לריבית הבנקאית.
רחמים מלול: אבל מי שנוהג לקחת ריבית שהיא פחות מהבנקים או כמו הבנקים – בוודאי שצריך להחיל עליו את התיקון.
אלי גולדשמידט: אתה תצביע נגד?
אלי גולדשמידט: אם כך – או שלא נקיים היום הצבעה, בנסיבות האלה, או שנקיים הצבעה ואני אבקש רביזיה.
אלי גולדשמידט: מה אתה מעדיף?
רחמים מלול: התוצאה היא אותה תוצאה.
אלן זיסבלט: בתור מי שהיה מעורב בעניין, בהתחלה לא היתה כל כוונה לקבוע דרך או צורת חישוב אחרת.
אלן זיסבלט: יצאנו מהנחה שהדרך המקובלת של ריבית דריבית היא מובנת.
אלן זיסבלט: לא נקרא כאן הקטע האחרון שבדברי ההסבר, שהתיקון תואם את העיקרון שנקבע לא רק בחוק הגנת הצרכן אלא את העקרונות המקובלים במערכת הבנקאות הישראלית ובינלאומית בכלל.
אלן זיסבלט: זה לא שאני בא לעשות משהו שלא מקובל והיה מובן מאיליו, כביכול.
אלן זיסבלט: שנית, לגבי התקרה – בתור יועצים כלכליים של הממשלה הם היו מעורבים בכך שהם הציעו לנו את התקרה של פי שניים.
אלן זיסבלט: לגבי פסק הדין של בית המשפט העליון, אני מרשה לעצמי לא להסכים עם היושב ראש.
אלן זיסבלט: לא מדובר על האפיפיור.
אלן זיסבלט: בית המשפט יכול בהחלט לטעות.
אלן זיסבלט: לא רק שכתוב בחוק יסוד השביתה שבית המשפט העליון יכול להחליף פסק דין אחר שלו, אלא שהשופט ברק אמר, לא מזמן, שהוא כנראה טעה והוא משנה את דעתו.
אלן זיסבלט: אתה צודק בכך שזה חלוט.
אלי גולדשמידט: אני מדבר ברמה הפילוסופית.
אלי גולדשמידט: זה לא משנה את העובדה שבית המשפט, מהותית, יכול לטעות.
אלי גולדשמידט: ברור שהוא יכול לטעות.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להגדיר את הדברים: הכנסת מעולם לא מתקנת טעות של בית המשפט העליון.
אלי גולדשמידט: הכנסת קובעת עמדה כשהיא לא מסכימה עם קביעתו של בית המשפט העליון, לא בגלל שבית המשפט העליון טועה.
אלי גולדשמידט: פסק דין הוא פסק דין חלוט.
אלן זיסבלט: אנחנו בסך הכל מביאים פתרון שתמיד יצאנו מתוך הנחה שהוא מקובל.
רחמים מלול: כיצד גבו החברות השונות, עד לפסיקה של תיאודור אור?
אלן זיסבלט: בריבית דריבית, אני מניח, ולטעמם – בצדק.
רוני מירו: גבו ריבית דריבית.
רוני מירו: אין שיטה כלכלית אחרת.
רוני מירו: הוצעה כאן שיטה כלכלית שלא קיימת.
אלי גולדשמידט: מי בעד הצעת החוק להכנה לקריאה שנייה ושלישית?
רחמים מלול: אני נגד, אבל לא אבקש רביזיה.
אלי גולדשמידט: אתה רשאי להגיש הסתייגות.
אלי גולדשמידט: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
חברי הוועדה: משה גפני עופר חוגי יעקב ליצמן רחמים מלול מאיר שטרית מוזמנים: אהרון עוזיאל סגן הממונה על השכר, משרד האוצר מרגלית בוטרמן,עו"ד משרד הפנים דן אורנשטיין, עו"ד משרד המשפטים הילה אייל אגף התקציבים, משרד האוצר עמית לנג משרד האוצר מגי בר-אשר, עו"ד משרד האוצר מוטי איילון מנהל המכס ומע"מ טלי אלדר משרד האוצר איריס ויינברגר, עו"ד אגף המכס ומע"מ בועז סופר אגף הכנסות המדינה ,משרד האוצר אילון הרציקוביץ איגוד לשכת המסחר יצחק אברבנאל איגוד לשכת המסחר ליאת בראונשטיין איגוד לשכת המסחר רמי ברבי איגוד לשכת המסחר רוני חכם איגוד לשכת המסחר רן גוטפריד איגוד לשכת המסחר אפי אפטר איגוד לשכת המסחר יהודה בראון איגוד לשכת המסחר סולי סקאל סקאל דיוטי פרי יעקב רייף סקאל דיוטי פרי ניר קנטור הת' התעשיינים יורם שפירא רשות שדות התעופה נרי אזוגי רשות שדות התעופה חגי זמיר רשות שדות התעופה אבי ניסבוים רשות שדות התעופה שמואל אמסלם ועד עובדי רשות שדות התעופה עידן מרדכי ועד עובדי רשות שדות התעופה אלי קונטנטי ועד עובדי רשות שדות התעופה רבקה קנריק ועד עובדי רשות שדות התעופה דפנה כהן ועד עובדי רשות שדות התעופה
קצרנית: חוק עובדי ציבור (הגבלת שכר) (מאיר שטרית).
קצרנית: חוק לתיקון פקודת המכס (סייגים לתוספת למחיר העסקה) (מאיר שטרית).
קצרנית: חוק מס קנייה (טובין ושירותים) (תיקון – מס קניה) (משה גפני וקבוצת ח"כים).
קצרנית: תקנות אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים).
קצרנית: שינויים בתקציב לשנת 2000.
קצרנית: חוק עובדי ציבור (הגבלת שכר).
אלי גולדשמידט: חוק עובדי ציבור (הגבלת שכר) של חבר הכנסת מאיר שטרית.
מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק שלי מציעה ליצור מגבלה של השכר בסקטור הציבורי.
מאיר שטרית: על פי הצעת החוק שאני מציע – זה כמובן פתוח לשינויים – השכר המירבי של עובד ציבור.
רחמים מלול: נא להגדיר סקטור ציבורי.
מאיר שטרית: יש הגדרה.
מאיר שטרית: עובד ציבור זה מי שמשכורתו משולמת מאוצר המדינה.
מאיר שטרית: "שכר" - משכורת לרבות כל הטבה, תמורה וגמול נוספים.
מאיר שטרית: "שכר מינימום" - כהגדרתו בחוק שכר מינימום תשי"ז-1987.
מאיר שטרית: הצעת החוק שלי מציעה שהשכר המרבי של עובד ציבור לא יעלה על סכום של פי 20 משכר המינימום.
יעקב ליצמן: אולי תנקוב בסכום.
מאיר שטרית: אם היום שכר המינימום הוא 3000 שקלים, אז כפול 20 זה 60 אלף שקל.
יעקב ליצמן: לכמה אחוז זה נוגע?
מאיר שטרית: להרבה מאוד אנשים, לצערי.
מאיר שטרית: "על אף האמור בסעיף 2, עובדי צוותות אויר וים, וכל עובד ציבור שמקום עבודתו הזמני או הקבוע הוא בחוץ לארץ, ייקבע שכרו בהתאם ליוקר המחיה במדינה שבה הוא עובד על פי טבלאות השכר".
מאיר שטרית: זאת אומרת זה לא חל על אלה שעובדים בחו"ל.
מאיר שטרית: שליחים שנמצאים בחו"ל, משכורתם משולמת לפי יוקר המחיה באותה מדינה.
מאיר שטרית: אם בארצות הברית, למשל, שגריר מקבל 6000 דולר לחודש, עליו זה לא חל.
מאיר שטרית: מדובר על אנשים שעובדים בישראל וחיים בארץ.
אלי גולדשמידט: מנהל בנק הוא עובד ציבור?
אלי גולדשמידט: אז על מי זה חל?
מאיר שטרית: מי שמשכורתו משולמת מאוצר המדינה.
אלי גולדשמידט: אתה מדבר רק על משכורת, לא על אדם ששוכרים את שירותיו לצורך מסויים?
מאיר שטרית: כן, רק על משכורת.
אלי גולדשמידט: יש כאלה שמרוויחים יותר מ-60 אלף?
מאיר שטרית: שכר כולל משכורת לרבות כל הטבה, תמורה וגמול נוספים.
יעקב ליצמן: אתה מדבר על אדם שאין לו ותק?
מאיר שטרית: כל אדם, בלי קשר לותק.
אלי גולדשמידט: אני מסכים שמאיר יעלה את זה לקריאה ראשונה כבר עכשיו, כי זה נותן כיוון ציבורי, אמירה מוסרית, אמירה ערכית.
אלי גולדשמידט: אני מציע שבכל הפרטים ובכל השאלות היותר פרטניות נדון לקראת קריאה שנייה ושלישית.
רחמים מלול: האם אתה יכול להביא לנו מספר דוגמאות של בכירים בשירות הציבורי שמשתכרים את השכר הזה?
מאיר שטרית: תראה, לא כל אחד מקבל את המקסימום.
מאיר שטרית: אם אתה קובע פה את תקרת המקסימום, אז כל אלה שמקבלים 80% משכר מנכ"ל, 50% משכר מנכ"ל נופלים.
מאיר שטרית: הפערים בארץ הולכים ומתרחבים בצורה פנטסטית.
מאיר שטרית: אנחנו נמצאים במדינה שבה הפערים החברתיים הם הגדולים ביותר בעולם.
מאיר שטרית: אם קראת את דו"ח רכלבסקי האחרון, ראית מה השכר בסקטור הציבורי.
מאיר שטרית: אם זה נראה לכם גבוה מידי, אני מוכן להקטין שבמקום פי 20 משכר המינימום נעשה פי 15 משכר המינימום.
יעקב ליצמן: אני לא בטוח שאפשר להגביל חברות ממשלתיות מלהתחרות עם מנכ"ל של חברה אחרת בשכר.
יעקב ליצמן: לעומת זאת, יש את דודו מילגרום.
יעקב ליצמן: אני לא חושב שהוא צריך להרוויח כל כך הרבה.
מאיר שטרית: הוא מקבל שכר מנכ"ל.
אלי גולדשמידט: הוא מקבל כמו חבר כנסת.
מאיר שטרית: קצת פחות.
יעקב ליצמן: אם אתה לא רוצה שמנכ"ל "בזק" יתחרה בחברה אחרת, אז "בזק" תקבל מישהו פחות טוב לעבודה.
רחמים מלול: האם אין חשש לבריחת מוחות טובים מהמגזר הציבורי למגזר הפרטי בעקבות ההגבלה הזאת?
מאיר שטרית: אני מוכן לקראת הקריאה הראשונה להביא לכם נתונים מה מקבלים בסקטור הפרטי.
מאיר שטרית: תופתעו לראות שבחברות המתחרות עם החברות הממשלתיות המנכ"לים מרוויחים פחות מאשר בחברות הממשלתיות.
אלי גולדשמידט: אני לא בטוח.
מאיר שטרית: אני אראה לכם נתונים.
מאיר שטרית: אני מוכן להביא לכם נתונים של חברות שונות במשק מול עובדי ציבור.
מאיר שטרית: מה זה בריחת מוחות?
מאיר שטרית: תראה, אני לא מציע שכר של 5 גרוש.
מאיר שטרית: שכר של 60 אלף שקל בחודש זה שכר ראוי.
רחמים מלול: כשאתה קובע תקרה, יש חשש שאנשים ירצו דווקא להגיע לתקרה.
מאיר שטרית: התקרה זה המקסימום.
יעקב ליצמן: אני מתפלא שהאוצר מתנגד.
רחמים מלול: מה תעשה לגבי נשיא המדינה?
מאיר שטרית: אני מוכן להוציא.
מאיר שטרית: "עובד ציבור לא יעבוד עבודה נוספת בשכר, אלא באישור המעביד, ולא יהיה תוקף לאישור כאמור אלא לגבי עבודה נוספת אחת בשכר".
רחמים מלול: זה קיים היום ברשויות מקומיות.
מאיר שטרית: צריך אישור של מעביד.
יעקב ליצמן: מי המעביד במקרה הזה?
מאיר שטרית: המעסיק שלו.
סמדר אלחנני: ההגדרה של שכר שנתת פה היא הגדרה עמומה.
סמדר אלחנני: אם אתה מכניס היום את כל אלה שהם בפנסיה תקציבית, מדובר על תוספת למשכורת שבין 75 ל100 אחוזים.
סמדר אלחנני: יש מרכיבים נוספים לעלות מעביד.
סמדר אלחנני: אני רוצה לחזק את מה שאמר חבר הכנסת מלול.
סמדר אלחנני: היה סעיף 123א בחוק החברות הממשלתיות שעכשיו הועבר לתקנות של הרשות לניירות ערך, שדרש פרסום של כל מה שניתן לייחס לשכר של חמשת הבכירים בחברות ציבוריות.
סמדר אלחנני: זה גרם לעליית השכר המופחת הזה.
סמדר אלחנני: זאת היתה תחרות.
סמדר אלחנני: כל מנהל בנק היה צריך להראות שהוא מקבל יותר.
סמדר אלחנני: היו רושמים שם את כל העלות שניתן לייחס שמית לעובד, ככה שזה גם מס שכר וגם כל מיני זקיפות לקופת פנסיה.
סמדר אלחנני: יוצאים סכומים פנטסטיים.
מאיר שטרית: סמדר, הסכומים שפורסמו לא נכונים?
סמדר אלחנני: הם נכונים.
סמדר אלחנני: הכל נכון, השאלה למה אתה משווה.
סמדר אלחנני: כאשר אלי מפרסם שכר של נושאי משרה ברשויות השילטון, הוא מפרסם רק את הברוטו, לא את עלות מעביד ובלי הזקיפות.
אלי גולדשמידט: מה איכפת לך שנדבר רק על ברוטו?
מאיר שטרית: בקשה.
סמדר אלחנני: זה יהיה חמור מאוד, מפני שדרך הזקיפות וכל מיני דברים שאינם רשומים בברוטו אתה יכול להכפיל את השכר.
סמדר אלחנני: מה שאתה בעצם אומר פה זה 60 אלף עלות מעביד תקרה.
סמדר אלחנני: אין את זה הרבה.
סמדר אלחנני: זה רק השופטים ובכירי מערכת הביטחון.
מאיר שטרית: מנכ"לים בחברות ממשלתיות, מנכ"לי אוניברסיטאות, סמנכ"לי אוניברסיטאות, נשיאי אוניברסיטאות, עובדים בכירים ברשויות מקומיות.
סמדר אלחנני: מנסיון החיים שלי, ברגע שקובעים תקרה כולם מתכנסים אל התקרה.
סמדר אלחנני: המגמה שלך מאוד חיובית, אבל בדרך הזאת זה יכול לגרום לתוצאה הפוכה.
מאיר שטרית: סמדר, אני מוכן לקבל הצעה מעובדת ממך.
אלי גולדשמידט: אנחנו נמצאים ערב קריאה ראשונה.
אלי גולדשמידט: אני מקבל את ההערות שלך, אבל לפני שמגיעים לשאלה הזו יש שאלה עקרונית אם עושים את זה.
אלי גולדשמידט: זה לדעתי מה שצריך להכריע לקראת קריאה ראשונה.
אלי גולדשמידט: אם יוכרע לקראת קריאה ראשונה שאנחנו מסכימים לזה, אז נתמודד עם ההערות בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית.
דן אורנשטיין: יש לנו משנה סדורה בעניין הזה יחד עם חברינו במשרד האוצר שעוסקים בעניין ביום יום.
דן אורנשטיין: ועדת השרים התנגדה להצעה הזאת, כמו שמשרד המשפטים מתנגד התנגדות עקבית להצעות חוק שעניינן התערבות בתנאי עבודה, בתנאי שכר.
דן אורנשטיין: יש חריגים לעיקרון הזה.
דן אורנשטיין: קודם כל צריך להצביע על העיקרון אם עושים את זה או לא.
דן אורנשטיין: העיקרון הוא עיקרון של חופש החוזים, שיש לו משנה תוקף בתחום יחסי עבודה.
מאיר שטרית: אנחנו מדברים על הסקטור הציבורי.
יעקב ליצמן: אם יש כבר חוק כזה, מה מפריע לך שנעשה עוד אחד?
דן אורנשטיין: אנחנו לא בעד חקיקה כפולה.
דן אורנשטיין: זה יוצר בלבולים בבית המשפט.
יעקב ליצמן: שר המשפטים מתנגד לכל חוק שחברי כנסת מציעים בגלל שזה בא מחברי כנסת ולא ממנו.
דן אורנשטיין: לא נכון.
דן אורנשטיין: ועדת שרים תומכת בכל מיני הצעות חוק.
דן אורנשטיין: בתחום יחסי עבודה יש משנה תוקף לעיקרון חופש החוזים, יש עיקרון לחופש המשא ומתן הקיבוצי, לחופש ההתארגנות באירגוני עובדים.
דן אורנשטיין: אם המחוקק יתערב בקביעת תנאי שכר באירגוני עובדים ובאירגוני מעסיקים, גם כשמדובר בטופ, לא יהיה להם מה לעשות.
דן אורנשטיין: זאת התנגדות עקבית שלנו לחקיקה מן הסוג הזה.
דן אורנשטיין: אני מדבר על פגיעה בעקרונות של משפט העבודה.
דן אורנשטיין: כל אחד והתפקיד שלו.
דן אורנשטיין: צריך לאפשר את חופש המשא ומתן הקיבוצי.
דן אורנשטיין: אלה הן לא מילים ריקות מתוכן, אלה עקרונות שהמשפט הישראלי, הפסיקה העקבית של בית הדין לעבודה מגינים עליהם בצורה הכי ברורה.
דן אורנשטיין: יש כמה חריגים לעיקרון של אי התערבות בהסכמי עבודה.
דן אורנשטיין: יש חריגים, כמו התערבות בחוק שכר מינימום שלא נתפסת כהתערבות פסולה.
מאיר שטרית: למה לא התערבות פסולה?
דן אורנשטיין: כיוון שזה לטובת העובד בעליל.
מאיר שטרית: באמת?
מאיר שטרית: זאת אומרת שאם עכשיו יעלו את שכר המינימום לאלף דולר וכתוצאה מזה ייסגרו 100 מפעלים ויפוטרו 20 אלף איש זה יהיה לטובת העובד?
דן אורנשטיין: זה כבר עניין אחר.
דן אורנשטיין: העיקרון של התערבות מוכר רק כאשר באים וקובעים תנאי מינימום לעובדים.
דן אורנשטיין: כמו כן מוכר כשהמחוקק מתערב בהסכם קיבוצי או חוזה עבודה וקובע עקרונות של שיוויון בין גבר לאישה כעיקרון יסוד.
דן אורנשטיין: חריג שלישי הוא החריג של משבר של חקיקה, דוגמת סעיף 29 לחוק יסודות התקציב.
דן אורנשטיין: בשל איזה שהוא משבר כלכלי ובגלל שבכל זאת יש כיס ציבורי שמשלם, קבע המחוקק, למרות שנמתחה עליו ביקורת מבחינת עקרונות משפט העבודה, בסעיף 29 לחוק יסודות התקציב, שגוף נתמך או גוף מתוקצב, שזה כולל רשויות מקומיות וחברות ממשלתיות, לא יסכים לתנאי שכר בחריגה משירות המדינה אלא באישור שר האוצר.
דן אורנשטיין: הסעיף הזה נמצא בספר החוקים כבר כמה שנים.
אלי גולדשמידט: הסעיף הזה מוכיח שניתן להתערב בכיוון הרע בתנאי שכר.
דן אורנשטיין: כיוון שזו חקיקה בעייתית צריך לעשות את זה בכובד ראש.
אלי גולדשמידט: אומרת היועצת המשפטית שאת הסעיף הזה עשו בחוק ההסדרים.
דן אורנשטיין: אבל הוא עובר כבר כמה שנים.
דן אורנשטיין: אנחנו גם עושים ביקורת של הסעיף הזה.
דן אורנשטיין: אם יש חקיקה בעייתית אז צריך להזהר.
דן אורנשטיין: היו בעיות באכיפה של סעיף 29.
דן אורנשטיין: גם היתה בעיה של בג"ץ שבעקבותיה גרמנו לתיקון של החוק.
דן אורנשטיין: אתם תיכף תשמעו ממשרד האוצר כמה אנשים עוסקים באכיפה.
דן אורנשטיין: מאות השימועים שעושים לבכירים ברשויות המקומיות זה הכל כתוצאה מסעיף 29 לחוק יסודות התקציב.
דן אורנשטיין: לא כל דבר שטעון טיפול טעון חקיקה.
דן אורנשטיין: יש חקיקה שמפעילים אותה.
דן אורנשטיין: בזה שמוסיפים עוד חוק, לא עשינו כלום, זה רק מבלבל.
דן אורנשטיין: עניין אישור מעביד כבר קיים בנציבות שירות המדינה.
אהרון עוזיאל: אנחנו חושבים שחבר הכנסת המכובד רצה לברך, ובעצם באיזה שהוא מקום הוא נמצא, לא עלינו, מקלל.
אהרון עוזיאל: ישנו כבר סעיף 29 שמטיל הגבלות מאוד משמעותיות ביכולת לשלם שכר לגופים ציבוריים, כמו רשויות מקומיות, גופים סטטוטוריים, אוניברסיטאות, חברות ממשלתיות.
אלי גולדשמידט: זה סעיף שדואג שכל שאר הגופים לא יחרגו מהגוף הממשלתי.
אהרון עוזיאל: המדינה קובעת את הסרגל שלפיו צריכים להתנהל כל הגופים הציבוריים במשק הציבורי, אלא אם יש איזו שהיא סיבה טובה לחריגה ואז כמובן שר האוצר יכול להפעיל את סמכותו או הממונה על השכר ולאשר את אותו חריג מהסרגל הזה שהמדינה קובעת.
אהרון עוזיאל: במדינה עצמה הדברים מאוד מאוד מסודרים.
אהרון עוזיאל: אם בעבר היה מצב שאחוז שכרו של הבכיר היה כאחוז קבוע בשכר המנכ"ל, היום אין אחוז קבוע, היום הוא מתנהל בצורה עצמאית.
אהרון עוזיאל: זאת אומרת גם אם ישתנה שכר המנכ"ל במשרד הממשלתי, הבכיר האחר כבר לא יושפע ממנו כי הוא צמוד לשכר הממוצע.
אהרון עוזיאל: בשקלים הוא לא צמוד לשכר של המנכ"ל.
אהרון עוזיאל: יועצים משפטיים, למשל, יכולים להיות מועסקים במקסימום של 95% משכר מנכ"ל, כפי שהוא שכר המנכ"ל באותה עת.
אהרון עוזיאל: המדינה מאוד מאוד מנסה להיות מסודרת בכללים האלה וכמובן להקרין מפה לאחרים.
אהרון עוזיאל: אנחנו חושבים שהדבר הזה לא יהיה תקין.
אהרון עוזיאל: היום ברשויות הכי קטנות בשילטון המקומי מדובר על סדר גודל של 15,16 אלף שקל למנכ"ל.
אהרון עוזיאל: בשלוש הערים הגדולות מדובר על 30 אלף שקל.
אהרון עוזיאל: זה השכר.
מאיר שטרית: לפי דבריך אין בעיה.
אהרון עוזיאל: ביישובים גדולים זה אותו דבר.
אהרון עוזיאל: זה מתחיל ב15,17 ונגמר ב-30.
אהרון עוזיאל: היום אנחנו שוקלים להעלות כי יש לנו בעיה של שחיקה יחסית.
אהרון עוזיאל: בחברות הממשלתיות זה מתחיל ב17.5 ונגמר ב36,37.
אהרון עוזיאל: אלה סידרי הגודל של השכר.
סמדר אלחנני: הגדרת השכר פה מאוד עמומה.
אלי גולדשמידט: המורכבות ברורה.
אלי גולדשמידט: אנחנו בין קריאה טרומית לקריאה ראשונה.
אהרון עוזיאל: הדאגה המרכזית שלנו היא, שזה יתן לגיטימציה לשכר להגיע לרמות האלה.
מגי בר-אשר: בסעיף 29 יש הרבה יתרונות על פני ההצעה הזאת.
מגי בר-אשר: היתרון הבולט שלו הוא, שהוא לא קובע רף אחד של 60 אלף אלא הוא קובע בהתאם לתפקיד.
מגי בר-אשר: אם אני עורכת דין בראשות מקומית, התקרה היא בהתאם לעורכת דין בשירות ממשלתי.
מגי בר-אשר: אם הצעת החוק הזאת תתקבל, זה אומר שהרף של עורך דין ברשות מקומית יהיה 60 אלף.
מגי בר-אשר: בוודאי.
מגי בר-אשר: זאת התוצאה.
מגי בר-אשר: כיום התקרה שלך היא בהתאם לתפקיד שלך.
מאיר שטרית: אני קובע תקרה מקסימאלית.
אלי גולדשמידט: הוא אומר:
אלי גולדשמידט: מי שיקבל את הסכום הכי גבוה לא יעבור את הסכום הזה.
יעקב ליצמן: מאיר, אתה מוכן לצרף את הצעת החוק שלך למה שכתוב בסעיף 29?
מגי בר-אשר: הצעת החוק הזאת חסרה מבחינת סנקציות.
הילה אייל: המשמעות של קביעת תקרה, שזה יהיה השכר בפועל.
הילה אייל: מעבר לזה, המשמעות היא שיהיו תוספות שכר ועליות שכר אין סופיות, מהדרגה הכי נמוכה עד הדרגה הכי גבוהה.
הילה אייל: תהיה זחילה מתמדת אין סופית של כל הדרגות בכל הרמות, וזאת ללא כל קשר לתמורה של העובדים.
הילה אייל: המשמעות היא כמובן עלויות תקציביות בסידרי גודל משמעותיים, וזאת על חשבון הפעילויות וההוצאות היעודיות של אותם משרדים.
מרגלית בוטרמן: בדרך כלל השכר ברשויות המקומיות לא מגיע לרמות כאלה, אבל אם זה מגיע זאת חריגה שמטופלת.
מרגלית בוטרמן: הבעיה שלנו, שכל פעם שקובעים תקרה מקסימאלית של שכר זה הרף.
מאיר שטרית: אני ממש תמה על הטיעונים הללו.
מאיר שטרית: זה פשוט לא יאומן.
מאיר שטרית: אני מדבר על פי 20 משכר המינימום.
מאיר שטרית: שכר המינימום זה 3000 שקל.
מאיר שטרית: אני אומר שעובד ציבור לא יקבל פי 20, לא איכפת לי מי זה.
מאיר שטרית: זה דבר הגון וצודק.
מאיר שטרית: אתם לא מבינים שבארץ יש פיצוץ חברתי.
מאיר שטרית: לא יקרה שום אסון לאף אחד, עם כל הכבוד ,אם התקרה תהיה 60 אלף שקל.
מאיר שטרית: כל הטיעונים שאתם אומרים הם לא לעניין.
מאיר שטרית: מה זה קשור לרשויות מקומיות?
מאיר שטרית: היום יש שכר מנכ"ל כתקרה, אז כל עובדי הרשויות מקבלים שכר מנכ"ל?
מאיר שטרית: איזה שטויות.
מאיר שטרית: זה בכלל לא קשור אחד לשני.
מאיר שטרית: הטיעונים האלה הם לא לעניין, ואני במקום האוצר הייתי מציע את החוק.
מאיר שטרית: אני חושב ששר האוצר טועה בגדול.
מאיר שטרית: אתם יוצרים פה פתח גדול מאוד לחברות ציבוריות להשתולל בשכר ובתנאים שאין לכם שום שליטה בהם.
מאיר שטרית: אתם אומרים לחברת חשמל מה לעשות?
מאיר שטרית: אתם אומרים: מו"מ חופשי.
מאיר שטרית: למה מו"מ חופשי?
מאיר שטרית: זה קופה ציבורית.
מאיר שטרית: המדינה משלמת את זה מכיסה, מכיסי האזרחים.
מאיר שטרית: אני לא רוצה מו"מ חופשי.
מאיר שטרית: אני רוצה שכן תהיה מגבלה.
מאיר שטרית: ואני אחשוב לקראת קריאה שנייה ושלישית אם לא צריך להגדיל את המגבלה הזאת עוד יותר כך שבמקום פי 20 יהיה פי 15.
יעקב ליצמן: יובל רכלבסקי ושר האוצר מתנגדים בתוקף להגבלת שכר.
אהרון עוזיאל: מכניסים מילים בפינו.
אהרון עוזיאל: אם שכר של 30 אלף שקלים בחודש לגיטימי אז הוא לגיטימי, ואם הוא לא לגיטימי אז הוא לא לגיטימי.
דן אורנשטיין: הויכוח הוא לגבי הכלי, לא לגבי המטרה.
רחמים מלול: אתם תוקפים את הפקידים הממשלתיים היום שלא בצדק.
רחמים מלול: הם מדברים על הפרצות שזה יוצר.
מאיר שטרית: אין לזה אחיזה במציאות.
אלי גולדשמידט: אני מבין את העמדות המקצועיות שאתם, הפקידים, מביאים לנו.
אלי גולדשמידט: אני לא אומר "הפקידים" במובן הרע של המילה אלא במובן הטוב.
אלי גולדשמידט: אתם האחראים על היום יום.
אלי גולדשמידט: אתם אחר כך גם אוכלים את התוצאות של החוקים שאנחנו עושים.
אלי גולדשמידט: יש איזה שהוא אלמנט שמצפים מאיתנו במערכת הציבורית לתגובה – ואמר את זה מאיר בצורה מאוד ברורה – לגבי מה שקורה במדינה מבחינת פערי השכר והפערים החברתיים, כאשר זאת אחת הדרכים.
אלי גולדשמידט: זה הנתון.
אלי גולדשמידט: אני לא מתווכח עם עו"ד אורנשטיין שדיבר על הנושא של התערבות ביחסים חוזיים, כי זה עיקרון משפטי.
אלי גולדשמידט: את זה אני לא יכול לתקן בהצעת החוק.
אלי גולדשמידט: אם הצבתם פה פגמים, כמו שהמקסימום יהפוך למינימום, אז תקחו את הצעת החוק, יחד עם המציע, ותנסו לגבש תמונה כזו שזה לא יפגע.
אלי גולדשמידט: יש לכם בעיה מול סעיף 29, תנסו לפתור את זה כך שזה לא יפגע בסעיף 29, 29א.
אלי גולדשמידט: יש לסמדר בעיה בהגדרה של מה הוא שכר, תתמודדו עם העניין הזה ברמה המקצועית.
אלי גולדשמידט: את זה תעשו בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית.
אלי גולדשמידט: אתם לא יכולים לדרוש מאיתנו כחברי כנסת שנתעלם מהצעקה הציבורית הזאת שקיימת היום במדינה, והיא קיימת.
אלי גולדשמידט: אני מבין את הטענות המשפטיות, יש בהן הרבה בשר, אבל טיעונים משפטיים לבד לא משכנעים.
הילה אייל: זה מעבר לטיעונים משפטיים.
הילה אייל: זחילות השכר מהדרגה הכי נמוכה לדרגה הכי גבוהה יהיו מאוד מהירות בקצב הזה.
הילה אייל: כדי להעלות את שכר הבכיר שיגיע לתקרה וירצה לקבל עוד שקל, אתה תצטרך להעלות לכולם.
מאיר שטרית: מה היא התקרה הקיימת היום?
מגי בר-אשר: תלוי בתפקיד.
אלי גולדשמידט: תנהלו את הדיון הזה בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית, על-מנת למנוע את הבעיות שאת מציגה.
אלי גולדשמידט: מי בעד להעביר את הצעת החוק להכנה לקריאה ראשונה?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 0 אושר 2.
אלי גולדשמידט: חוק לתיקון פקודת המכס (סייגים לתוספת למחיר העסקה).
מאיר שטרית: הצעת החוק הזאת נועדה למנוע נזק שנגרם לייבואנים ולצרכנים בגין עיכובים של סחורות בנמל כאשר זה לא באשמתם של הייבואנים.
מאיר שטרית: הדוגמה הבולטת היתה בעת שביתת הנמלים, שהסחורה התעכבה וכתוצאה מזה מחיר המוצר עלה.
מאיר שטרית: הצעת החוק הזאת מציעה להסמיך את מנהל המכס לתת במקרים לא מוצדקים את הפטור.
אלי גולדשמידט: מנהל המכס מסכים לזה.
אלי גולדשמידט: מי בעד הכנת הצעת החוק הזאת לקריאה ראשונה?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – 0 אושר 3.
אלי גולדשמידט: חוק מס קניה (טובין ושירותים) (תיקון – מס קניה).
אלי גולדשמידט: אנחנו דנים בהצעת חוק מס קניה (טובין ושירותים) (תיקון – מס קניה).
אלי גולדשמידט: הצעת החוק חתומה על ידי כל חברי ועדת הכספים, למעט אנוכי.
אלי גולדשמידט: אני לא חתמתי לא בגלל שאני לא מסכים או כן מסכים להצעת החוק, אלא מחמת תפקידי כיושב-ראש הוועדה.
אלי גולדשמידט: מדובר על ביטול מס קניה בהיקפים מאוד מאוד משמעותיים.
מאיר שטרית: אני לא חתמתי כי אני מתנגד לזה.
משה גפני: הצעת החוק הזאת, שנתמכת על ידי כל חברי ועדת הכספים להוציא את חבר הכנסת מאיר שטרית, מדברת על מס שבשעתו היה על מוצרי מותרות.
משה גפני: אפילו פריג'ידר באותה עת, ב1949, היה מוצר מותרות.
משה גפני: אז המדינה היתה במצב שבו היא מצאה לנכון לומר, ובצדק, שמי שיש לו כסף לקנות מוצרי מותרות יכול להרשות לעצמו לשלם מס.
משה גפני: אנחנו לא מתכוונים לבטל את מס הקנייה לא על רכב מנועי, לא על טבק ומוצריו ולא על משקאות משכרים.
מוטי אילון: על דלק אתם מוותרים?
מוטי אילון: על דלק מייבוא יש לשלם מס קנייה.
אלי גולדשמידט: למה הורדת את המכוניות?
משה גפני: אין למס הזה שום הצדקה.
משה גפני: זה מס שאדם משלם על דבר בסיסי.
אלי גולדשמידט: למה רכב הוא פחות מותרות מוידיאו, מטלוויזיה 30 אינץ'?
משה גפני: אני סבור שרכב הוא דבר מותרות.
אלי גולדשמידט: יותר מטלוויזיה?
משה גפני: אל תשאל אותי על טלוויזיה, תשאל אותי על מקרר.
אלי גולדשמידט: בזה אני מסכים איתך.
משה גפני: בוא ניקח קודם את העניין הזה.
משה גפני: אני הייתי מציע שנדבר קודם על מקרר גדול ואפילו מזגן ואחר כך נראה אם יש לזה הצדקה ואם המדינה מרוויחה מהמסים האלה.
משה גפני: אני רוצה לתת לכם דוגמה של משפחה שגרה בשכונת מצוקה, יש לה 10 ילדים והיא איננה נוסעת לחו"ל כיוון שאין לה כסף.
משה גפני: אותה משפחה גם לא יכולה לרכוש את המוצר הזה בדיוטי-פרי.
אלי גולדשמידט: מקרר אף אחד לא יכול לקנות בדיוטי-פרי.
אלי גולדשמידט: מדובר על מוצרים עד 200 דולר שפטורים ממס.
משה גפני: הוא יכול להבריח, כפי שהיום נוהגים לעשות בזיוף מותגים וכדומה.
משה גפני: אתה לא מתחשב במצבה הכלכלי של אותה משפחה, אתה לא מתחשב בשום דבר.
משה גפני: אתה מטיל עליה מס על דבר שפעם קראת לו מותרות ושהיום אין ויכוח שזה מצרך חיוני בסיסי בכדי לקיים את המשפחה.
משה גפני: אין לעניין הזה שום הצדקה.
משה גפני: משרד האוצר עצמו אמר שבמשך הזמן הוא יבטל את מס הקנייה.
משה גפני: הוא אמר את זה כאשר הוא עשה את המע"מ, רק שהוא אמר שאין לו מקור מימון חלופי.
משה גפני: כולם מודים, כולל משרד האוצר, שזה לא צודק שאותה משפחה משלמת את המס.
משה גפני: אתה אפילו תומך במשפחה בצורות כאלה ואחרות, אם זה דרך מחלקת הרווחה או דרך כל מיני גורמים אחרים.
משה גפני: אתה לוקח מאותו אדם שגר בסביון את אותו מס שאתה לוקח ממשפחה במצב כלכלי קשה.
משה גפני: ברור לחלוטין שאם מס הקנייה מבוטל, זה יעלה באופן אוטומטי את הייצור המקומי.
מוטי אילון: מעלה את הייצור המקומי?
מאיר שטרית: מחסל את הייצור המקומי.
מוטי אילון: יש תעשיות שזה יעלה ויש תעשיות שזה יוריד.
משה גפני: הסך הכל הכללי ברור לגמרי.
משה גפני: אני מבין את המגבלות שקיימות.
אלי גולדשמידט: מה הסכום?
מאיר שטרית: 8 מיליארד.
מוטי אילון: כמעט.
אלי גולדשמידט: אם הכל זה מקררים, אז בואו נפטור מס קניה ממקררים.
אלי גולדשמידט: מה הנימוק לביטול מס קנייה גורף?
אלי גולדשמידט: איזה עוד מוצרים אתה חושב שצריך לפטור ממס קניה בגלל אותה משפחה עם 10 ילדים?
משה גפני: יש מוצרי חשמל שהם דברים בסיסים.
משה גפני: אגב, משרד האוצר עצמו ביטל חלק ממס קנייה על טלוויזיות מסוגים שונים, אם אני לא טועה.
מאיר שטרית: אני ביטלתי.
משה גפני: ולמה על מקררים לא ביטלת?
משה גפני: זה בניגוד לכל התפיסה החברתית שלך.
מאיר שטרית: עוד לא הגעתי לזה.
משה גפני: הויכוח העיקרי שצריך להתמקד בו לפי הערכתי זה מקורות המימון - האם בסך הכל מדובר על הפחתה משמעותית בהכנסות המדינה, האם הצורה הזאת של הכנסות המדינה היא צורה צודקת, או שהגיע הזמן אכן לטפל בעניין הזה, כלומר להתחיל לבטל.
מוטי אילון: אנחנו מתנגדים נחרצות להצעה, כיוון שיש לה עלויות מימון מאוד גבוהות.
מוטי אילון: אין לאוצר את מקורות המימון הנדרשים.
מוטי אילון: אם אני לא כולל את הדלק ולא כולל את המוצרים שלא נכללים בהצעת החוק, מדובר בפטור של כ-2 וחצי מיליארד שקל.
מוטי אילון: אם אני כולל את הבלו על הדלק ומס הקנייה על הדלק, שזה מרכיב של דלק מייצור מקומי ודלק מייבוא, מדובר על מעל 6 מיליארד שקל.
מוטי אילון: אם תפטור את מס הקנייה מייבוא, אז לא ייצרו פה דלק, לא ייבאו תזקיקי דלק, יביאו דלק מוכן.
מוטי אילון: זה עלול לעלות עד כדי אותם 6 מיליארדי שקלים.
מוטי אילון: משרד האוצר מתנגד נחרצות להצעת החוק משום שאין לו מקור חלופי, לא משום שאידיאולוגית לא נכון להוריד מיסי קנייה.
מוטי אילון: שר האוצר בהחלט מוכן להכנס לתהליך של הורדת מיסי קנייה, אלא שצריך לעשות את הדבר במשורה.
אלי גולדשמידט: איזה מסי קנייה הורדו בשנה האחרונה, למשל?
מוטי אילון: בשנה האחרונה לא הורדו כמעט מסי קניה.
מוטי אילון: בשנתיים האחרונות הורד מס קנייה על טלוויזיות עד 21 אינץ'.
אלי גולדשמידט: הורד לחלוטין?
מוטי אילון: הורד מ85% ל45%.
מוטי אילון: הורד החלק הקבוע של מס קנייה על וידיואים.
מוטי אילון: הורדו אולי פה ושם עוד איזה שהם מוצרים קטנים.
רחמים מלול: באיזה היקף כספי מדובר?
מוטי אילון: כמה עשרות מיליונים.
אלי גולדשמידט: מה התוכניות שלכם בזמן הקרוב?
אלי גולדשמידט: האם אתם מתכננים עד סוף שנת הכספים הזאת להוריד מס קנייה בצורה משמעותית על איזה שהוא מוצר?
מוטי אילון: אני לא יכול להבטיח.
אלי גולדשמידט: אתה אומר שיש לכם את זה בתוכנית.
מוטי אילון: אני לא יכול להבטיח שזה יהיה בשנת הכספים הזאת.
מוטי אילון: שר האוצר טרוד כרגע בנושא של הרפורמה במיסוי הישיר.
מוטי אילון: שר האוצר חושב שהדרך הנכונה היא להכנס לטיפול במיסוי העקיף עם גמר הטיפול במיסוי הישיר.
מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, נדרשתי לעניין הזה כשהייתי שר האוצר, ערב בחירות.