GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחמים מלול: יש לי חשש שזה לא יגיע לאזרח אלא לכיסם של היצרנים.
אלי גולדשמידט: אנחנו בדעה באופן כללי שאנחנו צריכים להוזיל כמה שניתן את מוצרי הבטיחות ברכב.
אלי גולדשמידט: על זה אין בכלל ויכוח.
אנה שניידר: אני מציעה להאריך עד 31.12.2000.
שלום שמחון: את מציעה להאריך בשנה וחודשיים.
שלום שמחון: אפשר להאריך גם בעשרה חודשים בלבד.
אבשלום וילן: עד 31.8.2000.
ישראל כץ: מה עושים עם ההכנסות?
סמדר אלחנני: אל תציעו מה לעשות עם ההכנסות.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאריכים את הצו עד 31.10.2000.
אלי גולדשמידט: אנו מסמיכים את ועדת המשנה למיסים לדון במהלך התקופה הזה בנושא, לארח פעם נוספת את יצרני המזגנים וכן את איגוד יבואני הרכב.
הוחלט: 2.
הוחלט: להטיל על ועדת המשנה למיסים לבדוק את העניין.
הוחלט: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 25), התשנ"ט-1999
ישעיהו בן-יהונתן: הטלנו מס על ברזל לרשתות.
ישעיהו בן-יהונתן: הוא היה 14% והפכנו אותו ל-14% אך לא פחות מ-180 ₪ ליחידה.
ישעיהו בן-יהונתן: כלומר, המס עכשיו לא יהיה פחות מ-180 ₪ ליחידה.
אלי גולדשמידט: כמה זה יכול להיות באחוזים?
אלי גולדשמידט: זה יכול לעלות מעבר ל-14%?
ישעיהו בן-יהונתן: לדעתנו, לא.
אלי גולדשמידט: אז למה צריך את ההגבלה הזאת?
ישעיהו בן-יהונתן: על רשתות ברזל יש מס שהוא 190 ₪ לטון.
ישעיהו בן-יהונתן: הברזלים האלה בדרך כלל משמשים לרשתות ברזל.
ישעיהו בן-יהונתן: מה שקורה הוא, אנשים מייבאים את אותו ברזל ומייעדים אותו לרשתות ברזל, והם נעלמים מאתנו.
ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו בעצם עושים דבר פשוט: בעצם מטילים את אותו מס, כי הברזל הזה מיועד בעיקרו לרשתות ברזל.
אלי גולדשמידט: אתם מאחדים בין רשתות ברזל לברזל?
ישעיהו בן-יהונתן: כן.
ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו לא רוצים לעשות הפלייה בין רשתות הברזל לברזל עצמו שמשמש לאותה מטרה.
ישעיהו בן-יהונתן: זה הרעיון המרכזי של כל השינוי.
מאיר שטרית: בכמה מדובר?
ישעיהו בן-יהונתן: 14% ולא פחות מ-180 ₪ ליחידה.
מאיר שטרית: באיזה אחוזים באופן אפקטיבי זה מעלה את המס?
ישעיהו בן-יהונתן: באופן אפקטיבי זה יכול להעלות במשהו, אבל זה לא משנה את העיקרון שעל רשת ברזל ועל ברזל אני רוצה את אותם 180 ₪ ליחידה.
אלי גולדשמידט: למה ברשתות ברזל זה בסכום אבסולוטי ופה זה באחוזים?
ישעיהו בן-יהונתן: משום שלפעמים הברזל יכול לשמש למטרות אחרות.
חיים יפה: כיוון שיש ערך מוסף.
חיים יפה: המחיר הרבה יותר גבוה.
מאיר שטרית: יש פה יצרנים של תעשייני הברזל בארץ?
מאיר שטרית: היתה אליי פנייה של יבואני הברזל "יהודה פלדות", שהתלונן על כך שהיום יש יבוא גדול מאוד של ברזל מתורכיה שמסובסד כנראה על-ידי התורכים, והיבוא הוא במחיר היצף, דבר שגורם לפגיעה חמורה מאוד באפשרות לייצר ברזל בארץ, ויש לזה שני אפקטים: 1.
מאיר שטרית: העובדה שבארץ יצרני הברזל אוספים בעצם גרוטאות וממיסים אותם גורמת לניקוי של המדינה.
מאיר שטרית: מספקים עבודה להרבה מאוד אנשים.
מאיר שטרית: לפי הנתונים שקראתי, יש ירידה דרסטית במספר המועסקים בתעשיית הברזל בשני המפעלים – גם ב"יהודה פלדות" וגם ב"כור פלדה".
מאיר שטרית: היתה פגיעה מאוד חמורה.
מאיר שטרית: האם הצו הזה פותר את הבעיה שלהם?
ישעיהו בן-יהונתן: כי באותו רגע שאני קובע "אך לא פחות", בעצם אני לא נותן לאותו ברזל להיכנס לכאן במחיר אפסי, וזה נותן את האופציה ליצרן המקומי לייצר.
עו"ד יוסי לוי: אני רוצה לומר כמה דברים על דבריו של חבר הכנסת שטרית.
עו"ד יוסי לוי: אנחנו כבר פנינו למשרד התעשייה והמסחר במספר פניות בנושא היצף כבד מכל העולם.
עו"ד יוסי לוי: משרד התעשייה והמסחר אישר את העובדה שיש היצף, שיש נזק ממשי.
עו"ד יוסי לוי: אחרי שהמליץ להטיל היטלים זה נתקע במשרד האוצר כי שרי האוצר לא חתמו, וזאת שאלה נפרדת.
מאיר שטרית: לא היתה המלצה של משרד התעשייה והמסחר להטיל היצף.
עו"ד יוסי לוי: פעמיים היתה המלצה.
עו"ד יוסי לוי: גם על יבוא מאיטליה וגם על יבוא מספרד, ושר האוצר נאמן ושר האוצר שוחט לא אישרו.
לשאלה שלפנינו: אנחנו נמצאים במצב קשה גם כך בגלל העובדה שהממשלה עוד מטילה היטלים.
לשאלה שלפנינו: אנחנו מייצרים מהמוצרים האלה ספירלות, כלונסאות וחוט שזור, שעליהם המס הוא פחות מ-190 ₪.
לשאלה שלפנינו: הרבה פחות.
אלי גולדשמידט: כמה זה יעלה כתוצאה מהצו הזה?
עו"ד יוסי לוי: יש פה העלאה של כ-6% אפקטיבי, ואנחנו אומרים שאת שיעורי הבית הם לא עשו.
מאיר שטרית: אתם נגד העלאה?
עו"ד יוסי לוי: אנחנו נגד ההעלאה, כי זה משפיע לא רק על הרשתות אלא גם על דברים אחרים.
מאיר שטרית: אתה לא מייבא רשתות פלדה?
יוסי אנגליסטר: אנחנו מייצרים חומר לרשתות ואנחנו גם מייצרים רשתות.
יוסי אנגליסטר: אי ן לנו שום בעיה לגבי הרשתות.
מאיר שטרית: השאלה אם אתה לא מייבא רשתות?
יוסי אנגליסטר: אנחנו לא מייבאים רשתות.
יוסי אנגליסטר: אנחנו מייצרים חומר שמיועד לרשתות.
מאיר שטרית: ואתם לא מייבאים חומר שמיועד לרשתות?
יוסי אנגליסטר: אנחנו לא מייבאים חומר שמיועד לרשתות.
יוסי אנגליסטר: אנחנו מייצרים את החומר.
יוסף יצחק פריצקי: מי זה "אנחנו"?
יוסי אנגליסטר: מפעלי הפלדה.
יוסי אנגליסטר: אנחנו מייצרים גם חומר שמיועד לשימושים אחרים.
יוסי אנגליסטר: הבעיה בתיקון הזה שהוא תיקון גורף.
יוסי אנגליסטר: מה שנאמר פה, שעיקר השימוש הוא לרשתות.
יוסי אנגליסטר: מילת המפתח שזה בעיקר.
יוסי אנגליסטר: יש עוד כמות די רצינית של 15,000 טון בשנה שבשבילנו היא משמעותית.
פנחס לבקוביץ: אני ממפעל "יהודה רשתות".
פנחס לבקוביץ: כל הנושא של המכס , כפי שאנחנו ראינו אותו, התחיל בעבר משינוי שנעשה במאי 1998.
פנחס לבקוביץ: אז הפחיתו את המכס ויצרו פער במכס הפנימי בין הרשתות לגלילים שמייבאים או מייצרים לשם ייצור הרשתות.
פנחס לבקוביץ: לי אין בעיה במפעל לשלם כל מכס שהוא, ובלבד שהמכס אכן יפקח על כולם במידה שווה ויוכל לגבות את המכס בצורה טובה.
פנחס לבקוביץ: כי מה שקרה עד עכשיו, אני משלם על הרשתות 190 ₪ מס קנייה, בעוד שאחרים שאין אפשרות לפקח עליהם - - -
אלי גולדשמידט: אתה תומך בתיקון?
פנחס לבקוביץ: היום משלמים על הגלילים 130-140 ₪ ואני לא יכול להשתתף בתחרות.
פנחס לבקוביץ: אני רוצה תחרות הוגנת.
אלי גולדשמידט: ככל שמדובר בשימוש בחומר גלם לצורך הרשתות אני לא חושב שיש מחלוקת.
אלי גולדשמידט: הבעיה שמציגים פה זה על השוליים או לא שוליים של אותם 15 אלף טון שלא מיועדים לברזל.
עו"ד יוסי לוי: כפי שאנחנו מבינים יש פה בעיית פיקוח.
עו"ד יוסי לוי: צריך להטיל את הפיקוח ולא להטיל מס עונשי.
יוסי אנגליסטר: "יהודה פלדות" הוא אמנם יצרן פלדה, אבל הוא לא מייצר את המוצרים המיוחדים האלה שמיועדים גם לרשתות וגם לשימוש האחר.
מאיר שטרית: למה אתם צריכים להשתמש בברזל שמיובא ולא מייצרים את הברזל בעצמכם?
פנחס לבקוביץ: אנחנו בעד מה שאמר חבר הכנסת שטרית.
פנחס לבקוביץ: אני מעוניין לקנות מהם גלילים ולא מהיבוא.
אלי גולדשמידט: תודה רבה למשלחות.
ישעיהו בן-יהונתן: מי שניסה לטעון שהמס לא צודק, טוען שבעצם יש איזשהו ברזל שלא משמש לרשתות אלא משמש לכפיות נניח או לגדרות ולמנגלים, ולכן הוא נפגע.
ישעיהו בן-יהונתן: רבותיי, הוא לא נפגע.
ישעיהו בן-יהונתן: אנה שניידר יודעת שבמס קנייה יש תעודת עוסק רשום, שאם אדם מייבא משהו והמוצר הסופי פטור ממיסים, הוא מקבל ממני פטור.
אלי גולדשמידט: יש מישהו שמתנגד לאישור הצו?
אלי גולדשמידט: אני מבין שאין.
הוחלט: שינויים בתקציב המדינה לשנת 1999
אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים לדון בהעברות תקציביות שונות.
אלי גולדשמידט: לפני כן, חבר הכנסת ישראל כץ ביקש רוויזיה.
אלי גולדשמידט: במסגרת הדיונים מחר תהיה הצבעה על הרוויזיה של חבר הכנסת כץ.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת כץ, אתה עומד על הרוויזיה?
יוסף יצחק פריצקי: על מה הרוויזיה?
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת כץ בשבוע שעבר ביקש רוויזיה.
אלי גולדשמידט: אישרנו את ההעברה להקמת המועצה לביטחון לאומי.
אלי גולדשמידט: נ דמה לי דובר אז על 4 מיליון ₪.
אלי גולדשמידט: אתה מוכן שנקיים עכשיו הצבעה על הרוויזיה?
ישראל כץ: מתי שאתה רוצה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להיות הוגן.
אלי גולדשמידט: זה לא היה בסדר היום.
אלי גולדשמידט: רוויזיה שזאת הצבעה אני חושב שאני צריך לפרסם בסדר היום.
ישראל כץ: אני רוצה לדעת לאן הולך הכסף, האם משרד ראש הממשלה עושה בזה רק השימוש המדויק?
אלי גולדשמידט: חזקה עליו.
ישראל כץ: האם הוא יממן בזה חלק מ-50 המשרות לאגף התקשורת?
אלי גולדשמידט: אתה מוכן שנצביע עכשיו ברוויזיה?
אלי גולדשמידט: אני רוצה לפנות לחבר הכנסת כץ שאולי בכל זאת יסיר את הרוויזיה.
אלי גולדשמידט: אני לא מציע שוועדת הכספים תירשם כמי ששמה מקלות בגלגלים בתהליך של הקמת המועצה לביטחון לאומי שהיא עוד המלצה מדו"ח אגרנט ב-1974.
מאיר שטרית: אבל אפשר לדרוש מהם פירוט.
ישראל כץ: תעשה את ההצבעה מחר ועד מחר שיביאו פירוט.
אלי גולדשמידט: הרפרנט שהיה פה הסביר למה מיועד הכסף.
אלי גולדשמידט: השאלה אם יש לך שאלה קונקרטית.
ישראל כץ: היתה שאילתא של חברת הכנסת לימור לבנת לגבי פירוט 50 המשרות.
ישראל כץ: אולי זה הולך לזה?
אלי גולדשמידט: אל תיסחף.
מאיר פרוש: אולי אפשר להתאחד על זה ותקבל את הפירוט מחר?
ישראל כץ: הפירוט יגיע עד מחר?
אלי גולדשמידט: הוא לא עושה לי טובה.
אלי גולדשמידט: אני לא יכול להבטיח שהפירוט יגיע עד מחר.
אלי גולדשמידט: היה פירוט.
אלי גולדשמידט: נתתי את זה במסירה אישית בשבוע שעבר, אחרי שהערת לי על העניין הזה.
לימור לבנת: מאז ועד רגע זה, למיטב ידיעתי, אלא אם כן תתקנו אותי, לא קיבלנו שום תגובה משר האוצר.
לימור לבנת: אני רוצה לשאול את יושב-ראש הוועדה: איך ועדת הכספים אמורה להתייחס לבקשות האוצר השונות כאשר הוועדה פונה לשר האוצר ומבקשת בקשה, כתוב כאן כך: מה עלות הקמת אגף התקשורת במשרד ראש הממשלה?
לימור לבנת: " זה הכול.
לימור לבנת: זו תשובה שצריכה להיות או פשוטה או מסובכת.
לימור לבנת: אם היא פשוטה, יביאו אותה מיד.
לימור לבנת: אם היא מסובכת, ודאי וודאי יביאו אותה מיד.
לימור לבנת: צריך גם להדגיש כאן, לפי העיתונים, ואני לא בקיאה בזה, אגף התקשורת החדש כבר התחיל לפעול במשרד ראש הממשלה.
יעקב ליצמן: הוא הכחיש את זה.
לימור לבנת: אז שיגיד את זה.
לימור לבנת: פניתי ליושב-ראש הוועדה.
לימור לבנת: יושב-ראש הוועדה, על דעתו, פנה בשם הוועדה לשר האוצר וביקש את תשובתו.
לימור לבנת: אם שר האוצר הכחיש את זה וחושב שאין עלויות נוספות, יואיל בטובו לכתוב מכתב.
שלום שמחון: עבדנו כך שלוש שנים.
לימור לבנת: פניתם לשר האוצר ולא קיבלתם תשובות?
שלום שמחון: כמה פעמים שאלנו על נסיעותיו של ראש הממשלה והגדלת תקציב הנסיעות של ראש הממשלה.
משה גפני: בגלל זה התחלפה הממשלה.
משה גפני: לא צריך לעשות אותו דבר.
לימור לבנת: אני העליתי את זה בגלל השאלה של ישראל כץ.
לימור לבנת: זה לא אותו מקרה, אבל אני מבינה למה הוא מכוון.
לימור לבנת: כאשר מדובר כאן על העברה של 4.5 מיליון ₪ למועצה לביטחון לאומי שהיא במשרד ראש הממשלה, אומר ישראל כץ, אם לא עונים לנו על שאלות חשובות שלנו, אני לא יודע מה יעשו עם 4.5 מיליון ₪ אלו, אם לא יקחו חלק מהתקנים או חלק מההקצבות האלה לצורך אגף התקשורת.
אלי גולדשמידט: זה לגיטימי להעיר את זה, אבל אינני חושב שיש קשר בין שני הדברים.
יוסף יצחק פריצקי: תדחה את הרוויזיה עד יום רביעי ויביאו תשובות.
אלי גולדשמידט: אני לא רוצה להגביל את העניין של אגף התקשורת עד יום רביעי.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לדבר על זה עם שר האוצר.
לימור לבנת: כשהייתי חברת כנסת בין 1992 ל-1996 ושרים לא נהגו להשיב על שאילתות של חברי כנסת לאורך תקופה, עשיתי דבר שלא יאומן – עתרתי לבג"ץ ובג"ץ, בניגוד לעמדתו בדרך כלל, התערב בזה וכפה על השרים להשיב בזמן.
אלי גולדשמידט: לא פנית במסגרת שאילתא.
אלי גולדשמידט: עשית את זה במסגרת ועדת הכספים ואני רוצה שתקבלי תשובה.
לימור לבנת: נכון שזו לא שאילתא ופניתי לוועדה והוועדה פנתה לשר וכו', אבל אני אומרת שיש דברים שהם בלתי מתקבלים על הדעת.
לימור לבנת: אם שר האוצר לא מוצא לנכון להשיב לוועדה במשך למעלה משבועיים, ואם הוא ימשיך לא להשיב לוועדה, אני רוצה להבהיר שלא תהיה שום אפשרות אלא לנקוט צעדים כאלה ואחרים.
לימור לבנת: אבל זה דבר בלתי נסבל.
אלי גולדשמידט: אני מבקש לאפשר לי לקבל תשובה.
אלי גולדשמידט: אבל אני לא חושב שצריך לחבר את זה עם עניין המועצה לביטחון לאומי.
אלי גולדשמידט: אם יסתבר לכם או תחליטו שבגלל ששר האוצר לא משיב על השאלה של ועדת הכספים ואתם חושבים שצריך כתוצאה מזה לעצור את הטיפול בפניות משרד האוצרלוועדה, נשקול את זה.
ישראל כץ: אני מציע לקבל את ההצעה של חבר הכנסת פריצקי לדחות ליום רביעי.
אלי גולדשמידט: מה תקבל ביום רביעי שלא קיבלת?
אלי גולדשמידט: הם הסבירו שמדובר במשרות.
אלי גולדשמידט: אני לא זוכר את כל הפירוט.
אלי גולדשמידט: נתנו כאן את הפירוט.
אלי גולדשמידט: אתה באת לאחר מכן.
שלום שמחון: תצביע.
אלי גולדשמידט: אני משתדל עד כמה שאפשר להגיע להבנות.
אלי גולדשמידט: אם לא ניתן, מצביעים.
אלי גולדשמידט: הרי לא גייסתי אף אחד ולא עשיתי שום דבר.
אלי גולדשמידט: אני מציע שנצביע על הרוויזיה, ואם יש לך שאלות קונקרטיות על הטיפול בתקציב למועצה לביטחון לאומי - - -
ישראל כץ: אפשר לקבל פירוט מסודר מעבר להופעה הזאת?
אלי גולדשמידט: אני לא יודע מה זה פירוט מסודר מעבר להופעה הזאת.
אלי גולדשמידט: זה היה כתוב בתדפיס והוא הציג את זה.
לימור לבנת: זה לא כתוב בתדפיס.
חיים בן-צרויה: אני רכז תחום ממשל ומינהל באגף התקציבים, ויכול להשיב בנושא.
חיים בן-צרויה: הפנייה הזאת הוצגה בשבוע שעבר על-ידי אחד הרפרנטים באגף.
חיים בן-צרויה: הפנייה הזאת באה בעקבות החלטת הממשלה הקודמת ממרס 1999 על הקמת המועצה לביטחון לאומי.
חיים בן-צרויה: בהמשך להחלטת הממשלה התקיימו מספר דיונים.
חיים בן-צרויה: הסיכום הראשון היה אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה הקודם, משה ליאון, ושם נקבעה המסגרת התקציבית ומסגרת כוח-האדם שתוקצה למועצה לביטחון לאומי.
חיים בן-צרויה: לאחר שראש הממשלה הנוכחי, אהוד ברק, אישר שוב את הקמת המועצה, סוכם הנושא, לרבות המסגרת התקציבית והיקף כוח-האדם עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, יוסי קוצ'יק, ועם ראש המטה המדיני-ביטחוני, דני יתום.
חיים בן-צרויה: כך שהיקף כוח-האדם של המועצה לביטחון לאומי יעמוד בשלב זה על 15 תקנים שיוקצו על-ידי משרד האוצר.
חיים בן-צרויה: התקציב לשנת 1999 יהיה כאמור בפנייה התקציבית 4055.
חיים בן-צרויה: מה שאת רואה בפנייה התקציבית זה רמת תכניות.
חיים בן-צרויה: אין פירוט התקנות.
חיים בן-צרויה: לוועדת הכספים מגיע פירוט ברמת תכניות ולא ברמת תקנות.
לימור לבנת: אנחנו רוצים לראות מה התקנות.
אלי גולדשמידט: אתה יכול לתת פירוט יותר רחב?
חיים בן-צרויה: כן, אבל אין לי התקנות.
אלי גולדשמידט: לא כאן.
אלי גולדשמידט: השאלה אם אתה יכול להתחייב לוועדה שבתוך שבוע ימים אתה תשלח את הפירוט של התקנות?
חיים בן-צרויה: בוודאי.
אלי גולדשמידט: יש לך פה פירוט התקנות?
לימור לבנת: 15 משרות זה 4 מיליון ₪ לארבעה חודשים?
מאיר שטרית: זה לא רק משרות – זה הוצאות משרד, ציוד וכו'.
אלי גולדשמידט: יש לו פה התקנות.
חיים בן-צרויה: התקנות כוללות ברמת תכניות שיא כוח-אדם, שעות נוספות, החזר הוצאות רכב שירות, שכר דירה, הוצאות תקשורת, דואר, משלוחים, ספרות ותרגומים, נסיעות לחו"ל - - -
לימור לבנת: זה כמו הקמת לשכה של שר חדש?
אבשלום וילן: השרים לשעבר שטרית ולבנת החליטו על הקמת מועצה לביטחון לאומי - - -
לימור לבנת: אנחנו בעד זה.
אבשלום וילן: ואנחנו הולכים לממש את החלטתם.
מאיר שטרית: אני בעד.
מאיר שטרית: חברת הכנסת לבנת רוצה לדעת אם העלות היא שוות ערך פחות או יותר לעלות של שר.
חיים בן-צרויה: במסגרת העלויות יש גם רכישות חד-פעמיות והתאמות מבנה, ציוד לצרכי משרד, רכישת רכב, הוצאות ביטחון.
חיים בן-צרויה: המועצה מתמקמת במתקן של התע"ש ברמת השרון, ריהוט משרדי, התאמת מבנה, תקשרות ומחשוב (תקשורת מסווגת).
חיים בן-צרויה: לשאלה של חברי הכנסת שטרית ולבנת ביחס ללשכת שר: כפי שוודאי זכור לך, לשכת סגן שר כפי שהוצגה ביחס לעלות הישירה על-ידי שר האוצר בכנסת, בערך כולל שנתי של 2 מיליון ₪.
לימור לבנת: העלות פה של המועצה לביטחון לאומי היא ישירה או גם עקיפה?
חיים בן-צרויה: היא כוללת את שכר היועץ במסגרת 15 התקנים.
חיים בן-צרויה: היא כוללת את התפעול, את המחקרים, את הנסיעות לחו"ל וכו'.
לימור לבנת: זה מקביל ל-2 מיליון ₪ של לשכת שר?
חיים בן-צרויה: בלשכת שר זה כולל את הכול בהיקפים יותר קטניים.
חיים בן-צרויה: לשכת שר כוללת 6 משרות.
חיים בן-צרויה: שכר השר מתוקצב בסעיף 03.
חיים בן-צרויה: הלשכה עצמה, לרבות שכר דירה, תפעול ועלויות העסקה של העוזרים, מתוקצבת בסעיף הישיר של המשרד, וזה נאמר ב-1,530 אלפי ₪, ושכר השר מיליון ₪.
אלי גולדשמידט: אנחנו רשאים לראות את הרוויזיה מוסרת?
לימור לבנת: לקחת על עצמך לדבר עם שר האוצר.
אלי גולדשמידט: לקחתי על עצמי לדבר עם שר האוצר.
אלי גולדשמידט: מדובר בהעברה של 85 מיליון ₪ מסעיף רזרבה להתייקרויות לסעיף 20, משרד החינוך, בהתאם לסעיף 12 (א) לחוק יסודות התקציב.
אלי גולדשמידט: פנייה זו נועדה לתקצב את עלות הסכם השכר מחודש מרס 1999 שחל לגבי עובדי עזר במערכת החינוך.
אלי גולדשמידט: מקור המימון להסכם הינו סעיף הרזרבה להתייקרויות בתקציב המדינה.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, לפני כן, היתה בקשה ביום רביעי לעיכוב של חבר הכנסת ליצמן בנושא משרד החינוך, וסוכם שיבוא לכאן איש משרד החינוך והוא לא הגיע.
אלי גולדשמידט: אני לא זוכר דבר כזה.
משה גפני: למה לא מופיע נציג משרד החינוך?
אלי גולדשמידט: תן לי ללכת לפי הסדר.
אלי גולדשמידט: יש פה דבר דחוף, עניין של שכר המורים.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת גפני, אתה מדבר על משהו אחר.
אלי גולדשמידט: היה 48 מיליון ₪ למשרד החינוך שרציתי להצביע על זה, אבל לא היה פה הרפרנט.
משה גפני: היה מדובר שיבוא גם נציג משרד החינוך וגם הוא לא היה.
אלי גולדשמידט: נכון.
אלי גולדשמידט: לכן לא הצבעתי על זה.
משה גפני: למה לא בא היום נציג משרד החינוך?
אלי גולדשמידט: עוד לא הגענו לזה.
אורי אוליאל: אני מוכן להסביר גם את הפנייה הזאת.
אלי גולדשמידט: תסביר תחילה את הפנייה 264א'.
אורי אוליאל: זאת פנייה שמתקצבת הסכם שכר שנחתם בין משרד האוצר השנה לבין ההסתדרות ומרכז לשלטון מקומי, וזה בעצם הסכם רטרואקטיבי שחל מאמצע 1996, וההסכם הזה נוגע לעובדי עזר שמועסקים על-ידי הרשויות.
אורי אוליאל: סך הכול מדובר ב-85 מיליון ₪.
לימור לבנת: מדובר רק בהתייקרויות?
אורי אוליאל: לא.
אורי אוליאל: מדובר בהסכם שכר.
לימור לבנת: מדובר בשכר בלבד?
אורי אוליאל: בשכר בלבד.
מאיר שטרית: זה בניגוד לחוק.
לימור לבנת: בוודאי בניגוד לחוק, כי יש חוק יום חינוך ארוך.
לימור לבנת: זה לא איזו גחמה או איזה רצון של האוצר או של ממשלה זו או אחרת.
לימור לבנת: הייתי רוצה לשאול אם תוכל להתיר את הסבך.
לימור לבנת: זאת אומרת: אם נחתם הסכם עם המורים על 200 מיליון ₪, מדוע לא מקיימים יום חינוך ארוך?
לימור לבנת: אם נחתם הסכם על 200 מיליון ₪ ולא משלמים אותו, לאן הכסף הזה הולך בכלל?
לימור לבנת: אולי תוכל להשכיל אותנו לפני שאנחנו מאשרים במה מדובר?
מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, העניין הזה הוא תולדה של הסכם שחתם עליו שר האוצר הנוכחי עם המרכז לשלטון מקומי.
מאיר שטרית: החתימה על ההסכם הזה נעשתה כתוצאה מתביעה של המרכז לשלטון מקומי במסגרת חתימת הסכם שכר כולל עם ההסתדרות שאני חתמתי עליו לפני הבחירות, של תוספת 4.
מאיר שטרית: 6% לשכר של כל הסקטור הציבורי.
מאיר שטרית: השלטון המקומי תבע מן האוצר באופן ראשוני, כאילו שלא קרה מעולם קודם, תביעה אולטימטיבית ובגלל זה השביתו את העיריות, שהמדינה תממן את תוספת השכר ברשויות המקומיות.
מאיר שטרית: אין לזה תקדים בהיסטוריה של מדינת ישראל.
מאיר שטרית: המדינה מעולם לא מימנה לרשויות המקומיות על חשבון המדינה בגין עלויות שכר.
מאיר שטרית: מכיוון שהרשויות המקומיות מעלות מיסים כל שנה.
מאיר שטרית: השנה אישרנו להן להעלות מיסים בהיקף של 7 עד 9 אחוז.
מאיר שטרית: זה אמור לממן את תוספות השכר ברשויות המקומיות.
מאיר שטרית: לכן התביעה הזאת של המרכז לשלטון מקומי שאני דחיתי אותה, כשר אוצר, על הסף, ואמרתי ליושב-ראש המרכז לשלטון מקומי, שמצדי הוא יכול להשבית את השלטון המקומי כמה שהוא רוצה, כי זה פתח חמור ביותר בעיניי.
מאיר שטרית: כי בעתיד כל תוספת שכר שהמדינה תחליט עליה, השלטון המקומי יגיש את החשבון לממשלה.
מאיר שטרית: לכן, צריך להתנגד לתוספת הזאת בכל תוקף.
מאיר שטרית: אסור לתת לשלטון המקומי תוספת כסף על העניין הזה של תוספת שכר.
מאיר שטרית: לדעתי, גם פקידי האוצר או האחראים המקצועיים באוצר מתנגדים לכך בכל תוקף, ואני מאוד מצטער על כך ששר האוצר נכנס לשלטון המקומי.
מאיר שטרית: אני גם לא אתפלא אם תוספת של הכסף הזה שנעשית עכשיו לצורך שכר לרשויות המקומיות לא תהיה, בין היתר, בעוכריו של חוק יום חינוך ארוך.
מאיר שטרית: מכיוון שצריך לממן איכשהו את הכסף הזה.
מאיר שטרית: יכול להיות שלוקחים משם את הכסף ומעבירים לפה.
רחמים מלול: אתה מכיר את מצבן של הרשויות המקומיות.
מאיר שטרית: זה לא קשור לעניין.
רחמים מלול: מנין יממנו?
מאיר שטרית: אם אתה רוצה לפתור בעיה של השלטון המקומי, תשב אל השולחן ותגיד: רשות א' מתפקדת נכון, הגירעון שלה מוצדק.
מאיר שטרית: מגיע לה לקבל פתרון לגירעון.
מאיר שטרית: רשות ב' ראש העיר משתולל שם, הוא לא אחראי, הוא מפזר כספים, שלח אותו הביתה.
מאיר שטרית: פזר את המועצה ותמנה ועדה ממונה.
מאיר שטרית: זה מה שמינהל תקין עושה.
מאיר שטרית: ללכת בדרך אחורית ולשלם היום תוספת שכר כתקדים זה מסוכן.
שלום שמחון: יכול להיות שכל המשק יקבל והם לא יקבלו?
מאיר שטרית: הם יקבלו.
מאיר שטרית: ההסתדרות מייצגת גם את הסתדרות הפקידים.
מאיר שטרית: הסתדרות הפקידים חתמה בשם השלטון המקומי על הסכם השכר.
שלום שמחון: אבל השלטון המקומי לא שילם.
מאיר שטרית: הוא צריך לשלם.
מאיר שטרית: איך הוא שילם חמישים שנה?
מאיר שטרית: אף פעם הוא לא קיבל על זה מהאוצר.
ישראל כץ: מה זה חינוך עצמאי ומוכר?
ישראל כץ: ומה זה חינוך מוכר אחר?
ישראל כץ: האם למשל זה כולל את כל זרמי החינוך?
ישראל כץ: ואם זה מאושר, האם יש שיקול דעת לשר החינוך לא להעביר לרשת מסוימת חלק מהסכום שעומד תחת ההגדרה?
יוסף יצחק פריצקי: כתוב שהאישור מותנה באישור 20/026.
יוסף יצחק פריצקי: הכסף כבר שולם, נכון?
עופר חוגי: מה לגבי מוסדות בפטור?
סמדר אלחנני: הכסף הזה עובר מהרזרבה להתייקרויות.
סמדר אלחנני: זו פעם ראשונה שמשתמשים ברזרבה להתייקרויות.
סמדר אלחנני: ההחלטה היתה בתחילת השנה כאשר באוקטובר-נובמבר 1998 היה פיחות גדול בדולר ואמרו, אנחנו לא יודעים מה לעשות עם זה, לא יודעים איך זה י שפיע על האינפלציה.
סמדר אלחנני: אני מנסה להזכיר לכם מה היה בוועדה בדיוק לפני שנה.
סמדר אלחנני: היתה הרגשה שאנחנו לא יודעים אם מקדמי התקציב בנויים נכון, כי הם נעשו באוגוסט.
אלי גולדשמידט: קיימנו על זה דיון בנושא משרד החוץ.
סמדר אלחנני: בנושא משרד החוץ אמרתי משהו אחר לגמרי.
סמדר אלחנני: לכן התשובה של האוצר היתה באותם ימים של אוקטובר, הגדילו את התקציב, הוסיפו רזרבה להתייקרויות ואמרו, אנחנו לא נשתמש בה אלא אם.
סמדר אלחנני: הכוונה מעבר לחזוי.
אנה שניידר: מה משמעות ההערה?
אורי אוליאל: אתחיל קודם בשאלות שנוגעות לפנייה התקציבית.
אורי אוליאל: משרד האוצר או הממשלה לא מעסיקה ישירות את עובדי העזר ולכן היא לא משלמת להם בדיוק לפי העלויות בפועל.
אורי אוליאל: מה שנוגע למשרד החינוך לפחות, ההשתתפות בעובדי השלטון המקומי, לפחות אלה שמועסקים במערכת החינוך, היא לפי פרופיל נורמטיבי.
אורי אוליאל: לדוגמא, אומרים שהשרת שאנחנו מתקצבים הוא דרגה 7 עם עשר שנות ותק.
אורי אוליאל: לכן מאז ומעולם כשהיו התייקרויות כתוצאה מהסכם שכר או תוספת יוקר או כל עדכון מסוג אחר דומה, משרד האוצר מימן את הסוג הזה של התוספת לגבי עובדי מערכת החינוך שמתוקצבים על ידו.
שלום שמחון: מאיר, זה בניגוד למה שאמרת.
שלום שמחון: אמרת שלא מימנו מעולם והוא אומר שמימנו תמיד.
אורי אוליאל: אני מוכן להסביר את ההבדל.
אורי אוליאל: מורים שהם עובדי המדינה, משרד החינוך מעסיק אותם ישירות ומשלם להם בדיוק לפי עלותם.
אורי אוליאל: עובדי עזר מועסקים על-ידי הרשויות המקומיות בעיקר.
אורי אוליאל: משרד האוצר אין לו מידע על העלויות המדויקות, לכן עושים את זה נורמטיבי.
מאיר שטרית: האם המדינה מימנה התייקרויות לעובדי השלטון המקומי בעבר?
אורי אוליאל: כן.
אורי אוליאל: לדוגמא, הסכם תוספת יוקר לעובדי השלטון המקומי המדינה מימנה.
מאיר שטרית: אני מדבר על תוספת שכר, לא תוספת יוקר.
אורי אוליאל: תוספת שכר בהתאם לעלויות נורמטיביות.
מאיר שטרית: האם קרה אי-פעם שהאוצר מימן לשלטון המקומי תוספות שכר?
אורי אוליאל: בכל מה שנוגע לעובדים שמועסקים במערכת החינוך.
מאיר שטרית: לא עובדי משרד החינוך.
מאיר שטרית: לגבי עובדי עזר של השלטון המקומי.
אורי אוליאל: אני יכול לענות לגבי עובדי עזר של השלטון המקומי שמועסקים במערכת החינוך.
רחמים מלול: ישנם מורים שכן מקבלים משכורת דרך הרשויות, לאו דווקא עובדי עזר.
אורי אוליאל: המורים נחלקים בערך שני שלישים עובדי מדינה, בעיקר במערכת היסודית, ושליש מועסקים דרך הרשויות המקומיות, בעיקר עובדים במערכת העל-יסודית.
רחמים מלול: האם אצל המורים הללו האוצר אי-פעם סבסד עלויות שכר או מימן אותן?
אורי אוליאל: בוודאי.
אורי אוליאל: הסכם השכר האחרון שנחתם ב-1998 מומן על-ידי האוצר.
מאיר שטרית: אני מבקש התייעצות סיעתית בסוגיה זאת.
מאיר שטרית: אני מבקש להזמין את ראש אגף התקציבים ולברר את השאלות האלה.
לימור לבנת: הנה ידיעה בעיתון "הארץ" מאתמול.
לימור לבנת: מדובר בידיעה שהתפרסמה אתמול בעמוד הראשון, שבה כתוב, שיום חינוך ארוך לא יופעל השנה.
אורי אוליאל: אני לא מכיר הודעה כזאת.
לימור לבנת: האם יום לימודים ארוך יופעל השנה?
אורי אוליאל: הנושא של יום חינוך ארוך מתוקצב במסגרת תקציב המדינה לשנת 2000, תקציב משרד החינוך.
אלי גולדשמידט: מה לגבי הזרמים השונים, מה ששאל חבר הכנסת ישראל כץ?
אורי אוליאל: במשרד החינוך יש אגף שפועל במתכונת דומה לזה של מחוז שנקרא אגף לחינוך מוכר ולא רשמי.
אורי אוליאל: הוא פועל במתכונת של מחוז במשרד החינוך.
אורי אוליאל: האגף הזה מטפל בארבעה סוגי מוסדות: 1.
אורי אוליאל: החינוך העצמאי; 2.
אורי אוליאל: מעיין החינוך התורני; 3.
אורי אוליאל: חינוך מוכר אחר, בין השאר, כולל את הריאלי בחיפה.
אורי אוליאל: 4.
אורי אוליאל: בתי ספר שהפכו להיות מוכרים.
אורי אוליאל: במסגרת הזאת יש גם תלמודי תורה גם של מעיין החינוך התורני וגם של החינוך העצמאי.
עופר חוגי: למה הולך הכסף הזה?
עופר חוגי: לשרתים?
עופר חוגי: למזגנים?
אורי אוליאל: הכסף הולך לכל מה שקשור בהפעלת המוסדות.
אלי גולדשמידט: מה השאלה?
רוני מילוא: כמה מהסכום שאתה מדבר עליו הולך למעיין החינוך התורני?
רוני מילוא: אנחנו דואגים למעיין החינוך התורני.
יוסף יצחק פריצקי: יש מיליון ו-249 אלף ₪.
יוסף יצחק פריצקי: תגיד איך הסכום הזה מחולק.
ישראל כץ: לא קיבלנו תשובה אם לשר החינוך מותר לעכב או לא.
אורי אוליאל: דיברתי קודם על השרתים והמזכירות.
אורי אוליאל: במסגרת האגף לחינוך מוכר שאינו רשמי מתקצבים את כלל ההוצאות, כולל הוראה, כולל עובדי עזר, ולכן הסעיף הזה הרלבנטי נוגע לאותו הסכם שכר, עדכון בגין עובדי עזר בסעיפים הרלבנטיים, גם החינוך המוכר שאינו רשמי.
משה גפני: שאל רוני מילוא האם הכסף הזה הולך גם למעיין החינוך התורני.
יוסף יצחק פריצקי: רוצים לדעת לאן זה הולך.
אורי אוליאל: לדוגמא, זה הולך לשרתים, מזכירים וכו'.
משה גפני: שאל חבר הכנסת רוני מילוא, כמה כסף מקבל מעיין החינוך התורני.
אורי אוליאל: הפטור לא רלבנטי כאן כיוון שלפטור יש תעריף פר-תלמיד שהוא לא נוגע לזה.
לימור לבנת: יש עוד שאלה ששאלה סמדר לגבי הרזרבה להתייקרויות.
אורי אוליאל: כשיש כסף שמיועד לרכישת מוצרים אז אינפלציה היא התייקרות.
אורי אוליאל: כשיש שכר שמיועד לתשלומי שכר, הסכם שכר כמוהו כהתייקרות.
לימור לבנת: הסכם שכר כמוהו כהתייקרות?
אלי גולדשמידט: זו דעתו.
לימור לבנת: סמדר אומרת שזה לא הובא כך.
לימור לבנת: נאמר במפורש שזה מיועד להתייקרויות אינפלציוניות ולא להסכמי שכר ולהעלאת שכר.
סמדר אלחנני: התקציב בנוי על-פי ההנחה שהשכר הממוצע במשק ב-1999 בממוצע שנתי לעומת ממוצע שנתי 1998 יעלה ב-6.1%, ושהשכר הממשלתי הממוצע, לעומת זאת, יעלה ב-2.2%.
ההמשך היה: אם אני אעשה פרשנות מצומצמת, הנושא הזה לא נכלל בהתייקרויות.
ההמשך היה: זה לא עלה ביותר מ-6.1%.
אורי אוליאל: התקציב בנוי בצורה כזאת שחלק קטן ממנו מוצמד להתייקרויות אינפלציוניות, דהיינו – מדד המחירים לצרכן.
אורי אוליאל: מכיוון שרוב התקציב הולך להוצאות שכר רוב ההתייקרויות באות כתוצאה מהסכמי שכר.
אורי אוליאל: כאן מדובר בהסכם שכר שלא חזו אותו מלכתחילה והוא משפיע על התייקרויות.
אלי גולדשמידט: ממה יממנו את הסכם השכר הזה?
סמדר אלחנני: ה-6.1% כלול כבר בתקציב.
מאיר שטרית: הסכם השכר שנחתם הוא 4.6%.
מאיר שטרית: הוא לא 6.1%.
אורי אוליאל: זה הסכם אחר.