GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב ליצמן: לא יכול להיות שלא יודיעו עד 10 חודשים.
יעקב ליצמן: אם הם רוצים לקחת את זה לתקופה של שבוע, שבועיים, אני יכול להבין, אבל לא יכול להיות 10 חודשים.
יעקב ליצמן: אם הם עומדים על 10 חודשים, אני מציע שגם בחובה הם לא יגבו ריבית.
אלי גולדשמידט: הם עושים את זה על פי חוק.
יעקב ליצמן: אני מציע שינוי.
עופר חוגי: ממה שאני זוכר בעבר, על פלוס בבנק היו נותנים ריבית, ורק בזמן האחרון זה השתנה.
עופר חוגי: מה קרה היום ששיניתם את זה?
עופר חוגי: האם כאשר החשבון בפלוס ואתם לוקחים גם על מימון החשבון זה לא עושק של אנשים?
עופר חוגי: לא רק שאתה נהנה מזה שהכסף נמצא בפלוס, אתה גם לוקח על ניהול החשבון.
אבי דבלה: לשאלה הראשונה לא זכור לי שזה היה אתמול או שלשום.
אלי גולדשמידט: זה היה.
אבי דבלה: זה לא היה לפי מיטב ידיעתי בצורה סוחפת על כל חשבונות העו"ש, זה היה על חשבונות עסקיים גדולים שרמת הרצפה שלהם באחזקה של יתרות השוטף היתה מרמה מסוימת ומעלה.
אלי גולדשמידט: אני מציע שתבדוק את האינפורמציה שאתה נותן, אני יודע על דבר אחר לגמרי.
אלי גולדשמידט: אני זוכר שהיה לכולם.
שולה מישלי: כל מה שהוא אמר זה שהענין מתומכר בבנקים ואי אפשר להטיל עליהם מס שיהיה אוטומטי ושהוא בניגוד לתמכור שלהם.
שולה מישלי: קח את זה בחשבון כאשר תרצה להציע לשנות את זה.
שולה מישלי: אנחנו כפיקוח על הבנקים, מצד אחד, מאוד רגישים לענין של האיתור, ומצד שני נקטנו בדרך האיתור.
שולה מישלי: כדי שהאיתור ייעשה יותר טוב, הורינו לבנקים שאחרי 10 חודשים יפנו למרשם האוכלוסין.
שולה מישלי: הם הצביעו על כל מיני סכנות של חדירה לפרטיות, ואכן לפני שבוע חטפנו מאיזה תכנית רדיו על כך שבנק פנה למישהו שקיבל איזה שטף דם במוח ושכח מהפקדונות שלו והזכיר לו שיש לו חשבון, אבל אותו אחד לא רצה בכלל שאשתו תדע על זה.
שולה מישלי: הוא לא זקף את העובדה שבעקבות זה שבאו אליו הביתה הוא נזכר שיש לו בכלל חשבון.
שולה מישלי: יש לדבר כזה הרבה מאוד סכנות.
אלי גולדשמידט: אז אל תנסה לאתר אותו, תנסה מיד כאשר חולף זמן מסוים, שאני חושב שהוא ארוך מדי, להכניס את זה למסלול הפיקדון המוגן וכאשר הוא יגיע לסניף הוא יראה שיש לו את זה.
שולה מישלי: אם לא תאתר אותו הוא לא יגיע.
אלי גולדשמידט: אז שלא יגיע.
סמדר אלחנני: הדוגמה שהוא הביא מעוררת את הבעיה של חדירה לפרטיות.
סמדר אלחנני: אנשים שמחזיקים כסף אומרים: זה הכסף שמגיע לי לשלם למישהו אחר, אני לא רוצה להצמיד אותו.
סמדר אלחנני: למה צריך להתערב להם בחיים?
אלי גולדשמידט: אז תני לו אופציה להחזיר לבנק את כל ההפרש מההצמדה ומהריבית.
סמדר אלחנני: יש חוג מסוים באוכלוסיה שאין לו קשר עם הבנקים והוא לא נכנס למערכת מכל מיני סיבות.
סמדר אלחנני: חשבון עו"ש הוא בהגדרת הכסף, זאת אומרת מזומן ועו"ש בנק.
סמדר אלחנני: אתה משלם דמי שימוש – ואני לא מאלה שבאים להגן על הבנקים – כי הבנק שומר לך הכסף.
סמדר אלחנני: זה עולה כסף.
סמדר אלחנני: זה שירות.
סמדר אלחנני: אין לזה שום קשר לריבית.
סמדר אלחנני: עצם העובדה שה-10 אלפים שקל האלה, ה-1000 שקל, נשמרים לך לא בבית, לא נתונים לגניבה, יש לך פנקס שיקים כנגדם, עולה הרבה כסף.
סמדר אלחנני: ברגע שהכנסת את זה כפיקדון, אמרת שהנזילות של זה ירדה.
סמדר אלחנני: בנק צריך שתהיה לו אמינות בין הנכסים שהוא מגייס, שזה חשבונות העו"ש, ובין הנכסים שהוא מוכר, שזה פקדונות או הלוואות.
סמדר אלחנני: הוא יכול גם לתת הלוואה כנגד זה אבל בסכום הרבה יותר קטן.
סמדר אלחנני: יש מודלים שלמים שאומרים כמה אתה יכול לתת כסף סגור כנגד כסף סגור.
עופר חוגי: את צריכה להסתכל על האדם הקטן.
סמדר אלחנני: הבנק הוא הגוף הפיננסי שמטפל בענייניהם של הרבה אנשים קטנים.
עופר חוגי: יש להם הרבה אלטרנטיבות על מנת להרוויח כסף.
סמדר אלחנני: להחזיק חשבון עו"ש של 1000 שקל נזיל, עם פנקס שיקים, עם המשוב הזה ועם הכל, עולה כמו להחזיק חשבון של 100 אלף שקל.
אלי גולדשמידט: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח אם על העובר ושב צריך לשלם ריבית או לא צריך לשלם ריבית.
אלי גולדשמידט: הסיפור של 10 חודשים נראה לי מוגזם, ואני חושב שאוכלוסיית האנשים שהפקדונות שלהם נטושים ולא מטופלים, אלה באמת האנשים שאין להם נגישות, שאין להם את היכולות לעסוק בזה, כי מי שיכול, ירים טלפון לבנק ויגיד לו: תשים את זה בפק"מ, תעביר את זה לפה.
אלי גולדשמידט: אף בן אדם סביר לא יתן לחשבון של 10 אלפים שקל לשבת ללא תנועה בבנק, ומי שנוהג ככה אז משהו בעייתי מאוד.
אלי גולדשמידט: ואם יש מישהו שנורא רוצה שזה יישאר בלי ריבית, אז תמיד אפשר לתת לו את הזכות להחזיר לבנק את ההפרש בין מה שנתנו לו לבין מה שזה היה.
אלי מונטג: זו לא השאלה היחידה.
אלי גולדשמידט: מה שאני אומר זה שצריך להקטין מ-10 חודשים ל-3 חודשים.
אלי מונטג: צריך לראות מה אומרים הבנקים לגבי הקטנת התקופה ל-3 חודשים.
אלי מונטג: זו לא השאלה אם הוא רצה לקבל ריבית או לא רצה לקבל ריבית.
אלי מונטג: אם אנחנו מדברים במונחים של 3 חודשים בלבד, יכולים להיות מצבים שבהם אדם חושב שיש לו את הכסף בחשבון עו"ש מסיבות כאלה ואחרות והוא מושך שיק אחרי 3 וחצי חודשים והשיק מוחזר.
אלי גולדשמידט: אם קבעת 10 חודשים, זאת אומרת ששברת את העיקרון.
אלי גולדשמידט: אם העיקרון הוא שאסור לך לגעת בחשבון של הלקוח, אז זה משהו אחד, כי באותה מידה אני יכול להחליט שאני רוצה שהחשבון יושקע 11 חודש ואני רוצה לתת שיק לעוד 11 חודש, ואתה באופן פטרנליסטי אחרי 10 חודשים לוקח לי את הכסף ומפקיד אותו בפיקדון.
אלי גולדשמידט: הוויכוח הוא על אורך הזמן ולא על העיקרון.
אלי גולדשמידט: אני חושב שנכון היה לעשות את זה שזה יהיה 3 חודשים, שזה פרק זמן שאני יכול להבין אותו.
שולה מישלי: אתה רוצה אחרי 3 חודשים להשקיע את הכסף בלי להגיד לו?
אלי גולדשמידט: אנחנו נחשוב על זה במסגרת הצעת חוק.
אלי גולדשמידט: יכול מאוד להיות שזה לא יהיה על כל סכום, אלא רק מסכום משמעותי.
אלי גולדשמידט: אם יש מצב כזה, אז שהבנק ידע שלפני תום 3 החודשים הוא צריך לנסות ליצור קשר, כמו שהוא מנסה לפני 10 חודשים ליצור קשר.
אלי גולדשמידט: אני רואה לנגד עיני את הקשיש הערירי שיושב בבית אבות ואין מי שיטפל בעניינים שלו, ואני חושב שצריך להגן על האנשים האלה.
אלי גולדשמידט: אתם פועלים במסגרת החוק, אז אין שום טענה, אנחנו צריכים לשנות את החוק.
אלי מונטג: האם אתם רוצים לקראת דיון כזה לשאול כמה סכומים שוכבים בחשבונות עו"ד ללא תנועה מ-3, מ-4 – תגדיר אתה – עד 10 חודשים?
אלי גולדשמידט: אני מבקש, אם תוכל, לשלוח לוועדה את האינפורמציה לגבי סך כל הפקדונות מעל ל-3 חודשים, ממוצע שנתי של השנתיים האחרונות ומה היקף הפקדונות ללא תנועה בעו"ש.
סמדר אלחנני: קיצבת זיקנה ועמלות של הבנק זה תנועה או לא תנועה?
אלי גולדשמידט: ללא תנועה זאת אומרת ללא תנועה רצונית של הלקוח.
אלי גולדשמידט: לא צריך לכלול בפנים הפקדות של קיצבאות, תנסו לנטרל הוראות חיוב וזיכוי לא של הלקוח, אם תראו שזה לא הולך, תגידו לנו, אבל תנסו לתת לנו תמונה על איזה סדר גודל מדובר.
אבי דבלה: האם לפי החוק החדש או לפי החוק הקיים?
אלי גולדשמידט: פיקדון שהוא ללא תנועה מ-3 חודשים ומעלה.
אבי דבלה: מאיזה סכום?
אבי דבלה: האם מסכום של 650 שקל?
אלי מונטג: היום הסכום הוא 650.
אלי גולדשמידט: עו"ש מעל 1000 שקל שלא היתה בו שום תנועה של פעולה רצונית של הלקוח במשך כ-3 חודשים.
מאיר פרוש: מה קורה עם כסף שאנחנו יודעים שאין בכלל מי שיורה על פעולה מסוימת?
אלי גולדשמידט: כל יורש יכול לבקש מנהל עיזבון.
מאיר פרוש: אין צו ירושה.
אלי גולדשמידט: אז האפוטרופוס הכללי.
אלי גולדשמידט: גם עד שיש צו ירושה או צו קיום צוואה אפשר לפנות לבית המשפט ולבקש מינוי מנהל עיזבון זמני שיפעל בחשבון.
מאיר פרוש: יכול להיות שהסיבה שאין מנהל עיזבון היא מכיוון שלא רצו לתת לאחד אפשרות לפעול בחשבון.
אלי גולדשמידט: אתה צודק בכיוון אחר.
אלי גולדשמידט: אם מדובר על סכום כסף קטן, אז אין טעם למנות מנהל עיזבון זמני ואז באמת הכסף שוכב בממוצע 3-4 חודשים עד שיש צו ירושה.
שלמה כץ: באופן פרקטי מה שקורה זה שאם אדם נפטר ואפילו אין לו ירושה אבל בא בן משפחה ואומר: יש כסף בעו"ש, אנא תשקיעו את זה, אז בהבדל ממשיכת הכסף אנחנו משקיעים את זה.
שלמה כץ: בענין הזה אין שום הקשחה.
אלי גולדשמידט: אני שומע ממך משהו שלא ידעתי עליו.
אלי גולדשמידט: כשאתם יודעים על מישהו שנפטר, אתם מודיעים את זה ללקוחות?
שלמה כץ: אין כאן לקוח.
אלי גולדשמידט: נניח שנודע לך על אדם שנפטר שניהל אצלך חשבון בסניף, האם אתה ביוזמתך פונה אל הילדים?
אלי גולדשמידט: אני חייב לומר שאני עברתי את זה באופן אישי לאחר שאבי נפטר.
אלי גולדשמידט: אני לא ידעתי לפני זה שהבנק מוכן להוציא כסף מחשבון הנפטר לטובת מצבה ולטובת מודעות אבל.
אלי גולדשמידט: האם אתם נותנים את האינפורמציה הזאת לאנשים?
שלמה כץ: אם בא לקוח, במקרה שאתה ציינת, ומבקש הוצאות קבורה ומצבה, אנחנו נאפשר עד סכום מסוים.
אלי גולדשמידט: לא נתתי את זה כדוגמה דווקא לענין קבורה.
אלי גולדשמידט: אני הבאתי את זה כדוגמה לזה שזה לא ידוע.
אלי גולדשמידט: אתה בא ואומר, שאם בא בן של נפטר ומבקש להשאיר את הכסף בפיקדון, אתם עושים את זה.
אלי גולדשמידט: מה שאני שואל הוא, האם אתם עושים את זה ביוזמת
אלי גולדשמידט: כם או מחכים שיבואו אליכם.
שלמה כץ: אנחנו מחכים שיבואו אלינו.
שלמה כץ: דיברו פה על פטרונז', וזה נכון, אף אחד לא אוהב שמתערבים בחיים שלו בנושא הזה.
שלמה כץ: אתה לא יודע מה הצרכים שלו, אבל כשבאים ומבקשים – מקבלים.
אלי גולדשמידט: אני לא חושב שאנשים היו רואים בהרמת טלפון לבן של נפטר, להגיד לו: תשמע, יש בעו"ש כסף, פטרונז'.
שלמה כץ: יש הרבה התנקמויות בענין הזה.
שלמה כץ: לפעמים יש צוואה, לפעמים יש מנהל עזבון.
אלי גולדשמידט: אבל לא מדובר על כך שתוציא את הכסף.
יהודה לנדא: למיטב ידיעתי אין הנחיות של בנק ישראל שמציעות לבנק לעשות פעולות בחשבון של אדם שנפטר.
יהודה לנדא: יתכן שברמה המקומית, אצל אדון גולדשטיין או אחר, כן עושים את זה, אבל הסיטואציה היא שב-99.9% זה לא נעשה, ואין הוראה שלהם שאומרת:
יהודה לנדא: תאפשרו ליורש להשקיע את הכסף.
יהודה לנדא: להיפך.
יהודה לנדא: אני נפגשתי בסניף שלי – ואני לא אדם זר בסניף שלי – בסיטואציה שבה הם סירבו חד משמעית לעשות את זה.
יהודה לנדא: אם יש פה בעיה אמיתית, צריך לטפל בה.
אלי גולדשמידט: אני מדבר, בלי קשר לפטירה, על כך שצריך להשקיע פיקדון שנמצא ללא ריבית במשך 10 חודשים שהמחוקק קבע.
אלי גולדשמידט: אני שואל למה במקרה של פטירה הוא לא יכנס למסגרת הזאת של 10 חודשים או 3 חודשים.
יהודה לנדא: אני בהחלט מסכים לזה.
אלי גולדשמידט: את זה צריך לשנות בחוק.
יהודה לנדא: או לקבל הוראה מפיקוח על הבנקים שיאפשרו לפחות להשקיע את זה בפק"מ.
אלי מונג: זה שעורך דין כץ מבנק המזרחי אמר שאצלם בבנק אם מישהו יבוא ניתן לעשות את זה, זאת דוגמה שבשבוע שעבר צלצלו אלי מהבנק שלי ואמרו לי: יש לך כסף בחשבון, למה אתה לא משקיע אותו.
אלי מונג: זה דברים שהם נעשים, כאשר כל בנק מאמץ לעצמו את שיטות העבודה שאדון דבלה דיבר עליהן במסגרת כזו, ואדון כץ יכול לדבר עליהן במסגרת אחרת.
אלי מונג: השאלה היא איזה הוראות מחייבות אנחנו מוציאים, וממתי אנחנו מחילים את אותן הוראות מחייבות.
אלי מונג: אם אתה מבקש ממני, למשל, שאני אחייב בנק שלקוחו נפטר, ולא מדובר בחשבון משותף – חשבון משותף כפי שאתם יודעים זה בחלק גדול מהמקרים – אז יש הוראות מיוחדות שהסדירו את הטיפול בחשבון זה, אבל כאשר מדובר על זה שיש בעו"ש סכומים גדולים והיורשים טרם הגיעו להוצאת צו מינוי מנהל עזבון זמני וכתוצאה מכך נגרם נזק, אני לא יכול לתת הוראה לבנק מכוח ההוראות כי אני לא אעמיד את הבנק בסיכון משפטי.
אלי גולדשמידט: תסביר לי מה הסיכון המשפטי, עם כל הכבוד, בהפקדת כסף מחשבון עו"ש לפק"מ יומי.
אלי גולדשמידט: האם הסיכון הוא שיבוא יורש ויגיד: אוי ואבוי, למה הכסף קיבל ריבית?
אלי מונטג: נגיד שבנק שנודע לו על פלוני אלמוני שנפטר יהיה חייב לעשות את זה, אבל מה ההגדרה של נודע לו?
אלי מונטג: האם תגיד שזאת הודעת האבל שתלויה בחוץ?
אלי גולדשמידט: צריך לחשוב על זה.
אלי מונטג: עד עכשיו עסקנו בהקדמה, עכשיו אנחנו עוסקים בצו שעניינו קביעת הנגיד במה להשקיע את אותם כספי פקדונות ללא תנועה, בין אם זה בחשבונות עו"ש ובין אם זה בחשבונות אחרים.
מאיר פרוש: ישנה הערכה סכמה כסף מדובר?
אלי גולדשמידט: שאלתי את זה, ואנחנו נקבל את הנתונים תוך שבועיים, שלושה.
אלי מונטג: עצם ידיעת הסכומים אינו נוגע לענין שאני מדבר עליו, כי יכול להיות לי פיקדון ניירו ת ערך שלא היתה בו תנועה יזומה על ידי הלקוח.
אלי מונטג: אם אני קורא לזה פיקדון ללא תנועה, אני צריך לתת בצו הנגיד במה להשקיע את זה.
אלי מונטג: ההצעה שלנו, כפי שכבר קיימת היום - פה נקטנו בלשון קצת יותר פשוטה - שבפיקדון ניירות ערך ימשיכו להישאר אותם ניירות ערך.
אלי מונטג: הלקוח לא נתן הוראה לגבי ניירות הערך, אז למרות שהפיקדון נקרא פיקדון ללא תנועה זה ימשיך להישאר מושקע בדיוק באותו מקום.
אלי מונטג: אם לדוגמה מדובר על פיקדון – והיום יש פקדונות כאלה – לא צמוד לשנתיים, אז נשאלת השאלה במה להשקיע את הפיקדון הזה שנפדה.
אלי מונטג: הצו הזה של הנגיד, המתבקש מהוראת החוק , לא מתייחס רק לחשבונות עו"ש.
אלי מונטג: השאלה של היו"ר נגעה רק לחשבונות עו"ש מתקופות מסוימות, ולגבי זה הבנקים ימציאו נתון.
אלי מונטג: הצו שלנו רובו ככולו לא מתייחס לחשבונות עו"ש.
אלי מונטג: בחשבונות עו"ש כשלא משלמים ריבית זה מושך את הדעת, אבל רוב החשבונות שאנחנו מתעסקים בהם פה הם לא חשבונות עו"ש.
אלי מונטג: אנחנו רוצים להגן עליהם, וליצור מצב שזה ימשיך להיות מושקע במה שזה היה מושקע עד עכשיו.
אלי מונטג: כל מה שמצאנו לנכון לעשות בצו הנוכחי שניתן לפני כ-15 שנים, שמאז התחדשו כמה וכמה דברים הן מבחינת כלי שוק ההון המקובלים והן מבחינת הפיקוח על מט"ח שעבר שינויים משמעותיים, זה פשוט ניסוח מחודש של הצו הזה עם כמה וכמה שינויים קטנים.
אלי מונטג: אנחנו הצענו לגבי תוכניות חיסכון, שחובת ההשקעה תהיה על פי הוראות החיקוק המיוחדות לענין תוכניות חיסכון.
אלי מונטג: אנחנו ניסחנו את הסעיף הזה מתוך תאום עם משרד האוצר לגבי כל נושא תוכניות ההמשך ותוכניות חיסכון.
אלי מונטג: שזה נושא שעלה כמה וכמה פעמים על שולחן הוועדה כאן בכנסת הקודמת.
אלי מונטג: משרד האוצר החליט למעשה ללכת על ביטול תוכניות ההמשך בנושא תוכניות החיסכון, הכל מתוך תאום איתנו ובהיענות לדרישות שהגיעו אלינו במשך השנים גם מחברי כנסת.
אלי מונטג: היות וכרגע המצב הוא שמשרד האוצר מייעד את השינוי בנושא הזה לתוכניות ההמשך רק מה-1 ביולי, אנחנו, מתוך הנחה שאת הצו הזה אנחנו רוצים להכניס לתחילה הרבה לפני ה-1 ביולי, רוצים לעניין תוכניות חיסכון לחזור לנוסח הקיים היום, זאת אומרת שיהיה כתוב: "תוכנית חיסכון לפי תקנות, ובהיעדר תוכנית כאמור, מלוות צמודי מדד".
אלי מונטג: אנחנו עשינו פה עוד שינוי אחד.
אלי מונטג: יש סכום מינימלי שהנגיד קובע לפי סמכותו בחוק, שאותו לא צריך להשקיע, כלומר שגם אם עברו 10 חודשים, בסכום הזה לא צריך להיכנס לנושא השקעה כי בנושא השקעה יש לפעמים הוצאות, אם זה ניירות ערך בקניה ומכירה, אם זה צמודי מדד וכיוצא באלה.
אלי מונטג: הסכום הזה שמעודכן היום עומד על 670 שקל.
אלי מונטג: הוא עודכן לפי המדד במשך השנים, ואנחנו ביקשנו להעלות את הסכום הזה.
אלי גולדשמידט: זה נורא שרירותי.
אלי מונטג: חשבנו להתחיל מחדש עם עידכון של 1000.
אלי מונטג: זאת לא עליה משמעותית.
אלי גולדשמידט: אז המשמעות היא, שאם מישהו לא נוגע בפיקדון עובר ושב ויש לו 900 שקל, אז לא מתעסקים איתו גם אחרי 10 חדשים.
אלי גולדשמידט: למה במטבע ישראלי 1000 שקל זה הגבול ובמטבע חוץ זה 500 דולר, שזה 2000 שקל?
אלי גולדשמידט: תכתוב 250 דולר.
אלי מונטג: יש כאן הרי סוג מסויים של הצמדה שכבר קיימת.
אלי גולדשמידט: עדיין אתה צריך לכתוב "בפיקדון מטבע חוץ ששוויו אינו עולה על 500 דולר".
אלי גולדשמידט: הגדרת השווי מופיעה בסעיף 9.
אלי מונטג: בסעיף 6(2) שינינו משהו קטן.
אלי מונטג: אני מוצא לנכון לא לעבור על זה לסדר היום, אלא להדגיש את זה במפורש בגלל השאלה של חבר הכנסת עופר חוגי, ששאל מדוע לוקחים בכלל עמלה על ניהול שלחשבונות ללא תנועה.
אלי מונטג: בפיסקה 6(2) אמרנו: "התאגיד הבנקאי רשאי להשאיר בחשבון עובר ושב סכום לכיסוי העמלות הצפויות של התאגיד הבנקאי במשך שנה ולגבות מסכום זה את העמלות לא יותר מ-4 פעמים בשנה".
אלי גולדשמידט: זה מאפשר לבנק לשלם את העמלות.
אלי מונטג: מה שהנגיד קובע בסעיף 3, שזה הכללים, זה שבלי שיש דרישה מהלקוח במשך 4 שנים זה גביות מאוד כלליות.
אלי מונטג: אני קורא לגביות האלה גביות פשוטות.
אלי מונטג: מבחינתינו הן פשוטות לא מבחינת הטיב שלהן אלא פשוטות מבחינה זו שהן נועדו לפשט את הפעילות הן כלפי הלקוחות והן את הדרישות כלפי הבנקים.
אלי מונטג: זה פחות או יותר מה שנראה לנגיד כדבר הכי סביר שישמור על ערך ההשקעה שלגביה לא ניתנה ההוראה במשך 4 השנים האחרונות.
אנה שניידר: למה קבעתם את הסיפרה 4?
אנה שניידר: האם היתה איזו שהיא סיבה לכך?
אלי מונטג: אני חושב שזה היה די שרירותי.
אלי מונטג: אני לא מאמין שהיתה לזה איזו שהיא סיבה מיוחדת.
אלי מונטג: אין אורך של תוכניות חיסכון ל-4 שנים ואין אורך שלפיקדונות ל-4 שנים.
אלי גולדשמידט: פחות מטריד אותי אורך הזמן.
אלי גולדשמידט: מדובר על אנשים שיש להם חשבונות אבל הם נפקדים, הם לא בסביבה בשביל לטפל בחשבונות שלהם.
אלי גולדשמידט: אם נניח הוא נתן הוראה להשקיע בניירות ערך בבורסה, שזאת השקעה עם מקדם סיכון גבוה, למה אנחנו לא מקטינים את הסיכון שלו?
אלי גולדשמידט: לבמה אם במשך 6 שנים הכסף שלו יושב באיזה נייר ערך שכבר מזמן נשחק לחלוטין, בקושי נסחר, אנחנו לא מעבירים מחשבונות שהם ספקולטיבים לחשבונות שהסיכון שלהם הוא יותר נמוך?
אלי מונטג: אנחנו מדברים על אדם שהשקיע במניות.
אלי מונטג: בוא נשאל את עצמינו מתי הוא השקיע ומתי אתה רוצה שאנחנו נתן הוראה לבנקים להעביר את זה להשקעה: האם הוא עשה את זה בינואר ב-94 שבה התחילה המפולת, או ביוני 96 שהשוק התחיל להעלותמחדש.
אלי גולדשמידט: אני חוזר בי מההצעה הזאת.
אלי מונטג: לגבי התחילה אנחנו בשעתו לא ציינו כאן תאריך תחילה מכיוון שהתהליך מבחינתינו זה קודם לשלוח לאישור שר האוצר.
אלי מונטג: אישור שר האוצר מתקבל רק באוגוסט.
אלי מונטג: ברור לנו היום במצב הנוכחי של המחשוב בבנקים שזה לא יוכל להכנס לתחילה לפני ה-1 בפברואר מכיוון שזה שינוי מערכות.
טל נדב: ישנן הנחיות שנהוגות בכל העולם, שעד אחרי ינואר לא נוגעים בשום דבר שקשור במיגון.
טל נדב: הבנקים עצמם גם לא נוגעים בתוכניות שנועדו להביא להם רווח, כלומר הם לא עושים שום שינוי, זאת אומרת לא נוגעים בשום דבר שקשור בהכנת המערכות לצו הזה לפני, אני מניח, תחילת חודש פברואר.
טל נדב: לכן אני מבקש לספור את הזמן שנותנים להערכות מסוף ינואר, תחילת פברואר.
טל נדב: בינתיים הצו הקיים עומד בתוקפו כך שהכספים מושקעים, זה לא שהדברים הם הפקר.
טל נדב: היינו מבקשים לתת מתחילת פברואר חצי שנה להערכות.
טל נדב: לפני 3, 4 חודשים תכניות במיגון לא זזות.
טל נדב: מכיוון שהמועדים לא יכולים להספר לפני תחילת פברואר, אנחנו חושבים שלא יגרם נזק אם המצב החדש לא יתחיל לחול בתום חצי שנה מתחילת פברואר.
טל נדב: עד אז נוהגים לפי המצב הקיים והכספים מושקעים, זה לא שהדברים באוויר.
אלי מונטג: אני מציע, לאור מה שנאמר כאן, לקבוע מועד שתהיה תחולה, אנחנו לא רואים כאן – הראינו בשעתו גם את המכתב של הבנק שהפניתי אותך אליו בשבוע שעבר – איזה שהם שינויים דרסטיים שצריך לעשות.
אלי מונטג: אנחנו מבינים את הנושא של ה-1 בפברואר, כלומר את הנושא של באג 2,0000, ואת זה אמרתי מראש, ואני מודה שאין לנו כאן איזה יהרג ובעל יעבור שאנחנו צריכים לעשות את זה מהיום למחר.
אלי מונטג: לאור ההערה הזאת, אני מציע שהתחילה תהיה מ-1 באפריל.
אבי דבלה: לטפל במערכת מיגונית זה לא טיפול במערכת אחת שאתה עושה בה שינוי, אלא זאת מערכת בכלל לא פשוטה, כי יש דברים שהם לא כתובים בחוק ואנחנו מקיימים אותם מתוך הכרה של טובת הלקוח.
אלי גולדשמידט: מה תגובת האוצר?
אלי מונטג: קשה לי מאוד לשלוף מהשרוול את התשובה לשאלה אם הבנקים יכולים לעמוד בזה או לא יכולים לעמוד בזה.
אלי מונטג: לנו נראה, מתוך הנסיון שלנו, שלתת עד 1 באפיל זה בהחלט סביר.
אלי גולדשמידט: אני מציע שנקבע את זה ל-1 באפריל, ואם תהיה בעיה והבנקים לא יוכלו לעמוד בזה בטווח של חודשיים לפני התאריך, תפנו אל האוצר, ואני מניח שאנחנו נאשר דחייה נוספת כדי שתוכלו להערך לזה בצורה טובה.
טל נדב: אני בכל זאת רוצה לומר שלפני פברואר לא נדע כמה זמן נדרש לכך, כי היום לא נכנסים לזה.
אלי מונטג: את הנושא של תכניות חיסכון, תכניות המשך שעוד יבואו לכאן, האוצר רוצה ב-1 ביולי.
אלי מונטג: כל הנוסח שלנו היה בנוי על מה שהאוצר עושה.
אלי מונטג: מקודם הודעתי על שינוי לאור העובדה שזה יכנס קודם.
אלי גולדשמידט: אתה רוצה לחזור לניסוח הקיים?
אלי מונטג: אם זה אחד ביולי או אחד ביוני זה כבר לא משנה, זה יכול להיות אחד ביולי עם הניסוח המקורי.
אלי גולדשמידט: אז זה יהיה 1 ביולי.
אלי מונטג: זה מתוך ביטחון שמשרד האוצר עד ה-1 ביוני גומר את נושא תכניות ההמשך.
שולה מישלי: אם תכניות ההמשך לא יעבדו, אז אין טעם לקשור בין השניים.
שולה מישלי: אנחנו את התיקון שלנו נעשה ונחזור לוורסיה הקיימת.
אלי גולדשמידט: בינתיים אנחנו מאשרים את זה לפי הוורסיה החדשה.
שולה מישלי: שיהיה ברור, חוץ מתכניות החיסכון, אם אי אפשר יהיה, הכל עובר.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים את הצו AS IS, אם תרצו לשנות את סעיף 3 בגלל שהאוצר לא יהיה מוכן, אז תחזרו אלינו ואנחנו שוב נחזיר את הניסוח הקיים.
טלב נדב: נושא נוסף שעלה בדברי הפתיחה של עורך דין מונטג, שאולי הוא יותר ברמה העקרונית, שהצו הזה מתבסס כולו על קשר ברמת הפיקדון הבודד.
טלב נדב: לפעמים זה די אבסורד, כיוון שאם יש ללקוח בבנק באותו סניף 3 פקדונות שונים, שבשנים הוא פעיל ובחשבון אחד שיש שם איזה 40000 שקל הוא החליט שהוא לא רוצה לנגוע בכלל, אז למרות שיש לי איתו קשר בפקדונות אחרים, אני מחייב לגבי אותו פקדון שאין לי איתו קשר לעשות את כל הכלים.
טלב נדב: נכון שאפשר לומר שאם הוא בין כה נכנס לסניף אז שיקח לתשומת ליבו את הפקדון ונפטר מהעניין, אבל זה עדיין יוצר אבסורדים.
טלב נדב: לקוח נוסע לחו"ל, משאיר הוראות לגבי חלק מהפקדונות ולגבי החלק האחר הוא בכוונה לא משאיר, ואני מחוייב בגלל אותו פיקדון לכל המערכת.
טלב נדב: השאלה היא אם לא כדאי לתת את כל חובת הקשר ברמה הסניפית, כלומר אם אין קשר איתו באף פיקדון שמתנהל באותו סניף.
אלי גולדשמידט: אני הייתי הולך לכיוון אחר, שזה שוב מחייב שינוי בחוק, והוא לאפשר ללקוח באופן פוזיטיבי להגיש תצהיר, שגם אם הוא בחו"ל, באמצעות ייפוי כוח או משהו מהסוג הזה, הואיוכל לבוא ולומר: אני לא רוצה שתעשו ולא רוצה שתפעלו על פי הכללים של בנק ישראל וכו'.
אנא שניידר: זה במסגרת תיקון החוק.
אלי גולדשמידט: אנחנו נגיש בעניין הזה הצעת חוק.
אלי גולדשמידט: אני חושב שזה שייך לשינוי.
אלי גולדשמידט: אני מסכים שמותר למי שבאמת רוצה לא לקבל ריבית, אבל הוא צריך לבטא את זה באופן פוזיטיבי.
טל נדב: ישנה הגדרה של השקעה כאשר מדובר בפקדון ניירות ערך, סעיף 3(6).
טל נדב: כאן מדובר על כך שאם הפיקדון הוא ללא תנועות הצו קובע איך ישקיעו את זה: או שתמשך אחזקת ניירות הערך, או שהכספים שיתקבלו בגינם יושקעו באותו נייר וכן הלאה.
טל נדב: לפעמים יש מצב שנפגע רק חלק מהנייר, פדיון חלקי מה שנקרא, לכן אנחנו מבקשים שתהיה אפשרות להמשיך ולהשקיע באותו נייר, כי לפעמים לא נפדה נייר באופן מלא, יש גם נירות נלוות שתפדו לשיעורים.
טל נדב: אם יש מצב שנייר נפדה באופן חלקי, הדרך הכי טובה היא להשקיע את התמורה מהפדיון החלקי באותו נייר.
טל נדב: לכן אנחנו מבקשים פה לתקן בסייפא של הסעיף: "כספים שיתקבלו מפדיון סופי של ניירות ערך".
אלי גולדשמידט: התקבל.
טל נדב: היום ישנה אפשרות להשקיע בניירות ערך זרים, דבר שנפתח באופן פשוט יחסית.
טל נדב: לפי מה שמוצע בצו, אם נפדה לה ערך זר, צריכים להשקיע את זה בפקדונות במטבע ישראלי.
טל נדב: השאלה היא אם לא היה עדיף לאפשר פה את האפשרות להקיע בפקדון באותו מטבע חוץ שבו היה עקוב הנייר ולאו דווקא במטבע ישראלי.
אלי מונטג: חלק מהמגמה שלנו בצו הזה זה לפשט את הדברים.
אלי מונטג: לגבי פקדון ניירות ערך יוצא, שאם יש סיטואציה כפי שעורך דין נדב אמר, שיש השקעה בנייר ערך בנסד"א, למשל, והתאגיד התפרק ואחרי איזה 15 שנה מתקבלים כספים כתוצאה מפירוק התאגיד – כי הרי הכספים האלה מתקבלים אחרי זמן רב – והפקדון הוא פקדון ללא תנועה, אנחנו מאפשרים את המצב כמו בכל ניירות הערך, בין שהם ישראלים, בין שהם זרים, בין שהם במטבע ישראלי, בין שהם במטבע חוץ.
אלי מונטג: אתה מבקש שבמקרה הספציפי הזה ישקיעו במטבע חוץ ולא בצמוד מדד.
אלי מונטג: לנו היה נראה שלא כדאי להפריד, ולמען הפשטות לתת הוראה אחת לגבי כולם.
אלי גולדשמידט: במקרה הזה איזה אינטרס של הבנק עובד?
טל נדב: כאשר הלקוח השקיע בנייר ערך זר, סימן שהוא רצה את הצמידות לאותו סוג של מטבע זר ולכן השתחרר נייר במטבע זר להשקיע באותו נייר.
טל נדב: אין פה שום אינטרס של הבנק.
טל נדב: סעיף 6 מדבר על כספים שמותר לבנק להשאיר בחשבון לצורך פרעון של מיסים שונים, גם עמלות וגם הוראות מהלקוח.
טל נדב: בסעיף 6 הקיים היום בצו היה כתוב שהבנק גם יכול לאשר כספים לפרעון חוב שקיים בבנק.
אלי מונטג: אנחנו פשוט לא מבינים מה שכתוב שם, ולא מצאנו שום טעם בסעיף הזה.
אלי מונטג: אני לא חושב שיש בעיה לפרעון חוב, אם אתה משקיע בהשקעות לפי צו הנגיד, לגבות את זה בדיוק באותה מידה כפי שאתה משאיר את זה בדולרים לשלושה חודשים.
טל נדב: אבל פה זה לא מנוסח כך, כי בסעיף 6 הקיים כתוב: אם קיים חוק, אפשר להשקיע כך וכך.
טל נדב: פה זה בכלל לא מוזכר.
טל נדב: פה סעיף 6 מתייחס לתשלומים שהלקוח הורה לשלם ולעמלות.
אלי מונטג: אין לסעיף 6 היום שום משמעות.
אלי מונטג: אני לא יודע מה כתוב בו.
חביבה דהן: נקודת המוצא היא רק לא להזיק לאף אחד וליצור את הכסף הזמין כדי לשלם חוב.
חביבה דהן: אתה יוצא מנקודת הנחה שהחוב כבר עמד לפרעון.
חביבה דהן: בהנחה שהאיש עד היום שילם את ההלוואה לחצי שנה או לשנה והפקדון שהיה לו הוא לשנתיים, בשביל מה לי להפקיד לו לשנתיים ובעוד חצי שנה לשבור לו, זה לא סביר.
אלי מונטג: אבל אם ביצוע התשלומים צפויים בתוך 6 חודשים את יכולה להשאיר.
אלי מונטג: אם יש לך חוב לעוד שנה תשקיעי, ואחר כך תשקיעי בצורה אחרת.
חביבה דהן: אז אתה מכניס אותנו לסעיף תשלומים, שהיה עד היום בדרך כלל מיועד בהוראות קבע של הלקוח או בהוראות כספים ולא ביחסים עם הבנק.
אלי מונטג: אני לא מבין את מה שכתוב היום בסעיף, אני לא מבין למה הוא נועד, ואני חושב שמה שכתבתי עונה לך על חוב ל-6 חודשים, אלא אם כן יש עם זה בעיה.
אני דבלה: בפקודה הקיימת לצו הקיים יש דברי הסבר, שהם בעצם מפרטים כל מה שלא ברור בפקודה עצמה.
אני דבלה: בדברי ההסבר של בנק ישראל התייחסו אך ורק לתיקונים המפריעים.
אני דבלה: מה שאני מציע זה לערוך את כל דברי ההסבר לפי הפקודה החדשה, זאת כדי למנוע אי הבנות מצד המשתמשים.
אלי מונטג: התשובה לכך היא שזה לא שייך לוועדת הכספים.
אלי מונטג: בוועדת הכספים אנחנו מאשרים את הצו עם שינוייו המהותיים והסבריו המשפטיים, אחר כך הפיקוח על הבנקים עושה את כל מה שהוא צריך לעשות.
אבי דבלה: לסעיף 5 – השקעה חלופית, אנחנו רוצים פה להוסיף בנוסף לסעיף 3(1) גם את סעיף 3(4).
אבי דבלה: לגבי הסכום, אלי, אתה הצעת שזה יהיה 250 דולר, ואנחנו חושבים, אחרי שקיימנו דיון בנושא, שעל מנת ליצור אחידות או אי הבנות במערכת צריך לעשות את זה 2000 שקל.
אלי מונטג: אנחנו חושבים שבשקלים יש יותר מקום להגן על הלקוח.
אלי גולדשמידט: אני מציע לחברינו בוועדה לאשר את הצו עם התיקונים שאושרו כאן.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר ב.
אלי גולדשמידט: הצעת חוק פסיקת ריבית והצמדה (תיקון מס' 8) (ריבית פיגורים ותיקונים שונים), התשנ"ח – 1998)
ימימה מזוז: המטרה הראשונה של התיקון הזה בחוק היתה למנוע או לייתר את הצורך בעדכון שיעורי הריבית גם בחוק פסיקת ריבית והצמדה וגם בחוק הוצאה לפועל.
ימימה מזוז: היתה תקופה שזה לא היה מעודכן וזה לא היה תלוי במדד.
ימימה מזוז: הריבית בחוק פסיקת ריבית היתה לא צמודה, ואז עדכנו את זה ואז זה היה גבוה מידי.
ימימה מזוז: הם עדכנו את זה בשיעורים שהיו רלוונטים כמה שנים קודם לכן, וזה נתקע עם שיעורים של 8% צמוד בפסיקת ריבית והצמדה ו-10% בחוק הוצאה לפועל, ואז שתקנו את זה שוב זה לקח כמה שנים טובות, ומאז 1994 הם לא תקנו את זה.
ימימה מזוז: הרעיון הבסיסי הוא לקבוע נוסחה אוטומטית לעדכון, כך שלא יהיה צורך בצו של שרים, בהתייעצות עם שר האוצר, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת חוקה.
ימימה מזוז: זה דבר שלוקח הרבה מאוד זמן ולא תמיד מתאים את עצו לשינויים.