GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אוליאל: זה הסכם שמדבר על תוספת של 6.85%.
אלי גולדשמידט: על-פי בקשת הליכוד אנחנו מאפשרים התייעצות סיעתית של רבע שעה.
מאיר שטרית: לא רבע שעה אלא למחרת.
אלי גולדשמידט: מאיר, על איזו שאלה לא קיבלת תשובה?
מאיר שטרית: אני מוותר.
מאיר שטרית: תצביע.
יוסף יצחק פריצקי: מה פירוש ההערה "אישור זה מותנה באישור 20/026"?
אורי אוליאל: יום לפני חופשת סוכות לא הייתי פה אבל הבנתי שהפנייה עברה.
אורי אוליאל: אחרי החופשה נודע לי באקראי שהפנייה לא עברה.
אנה שניידר: למה אתם כותבים שזה תיקון?
אורי אוליאל: מאחר שהפנייה לא עברה היה צריך לגלגל את כל הנוהל מחדש של חתימות על הפנייה התקציבית.
אורי אוליאל: זו בדיוק אותה פנייה שהממונה על התקציבים חתם עליה עוד פעם לאחר שנסתבר שהיא לא עברה יום לפני חופשת סוכות.
יוסף יצחק פריצקי: מה זו פנייה 20/026?
אנה שניידר: לדעתי, אין פה גילוי נאות.
אנה שניידר: הייתה פה פנייה קודמת שהיא פשוט נפלה.
אנה שניידר: לכן עכשיו באו והגישו את אותה פנייה.
אלי גולדשמידט: יש להתעם מההערה בכוכבית בסוף הנייר.
אלי גולדשמידט: זו כנראה טעות דפוס.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת חוגי, היתה לך שאלה שלא קיבלת עליה תשובה?
יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, מתגלה פה שעברה בקשה 20026 והיא נדחתה.
יוסף יצחק פריצקי: לא מספרים את זה.
אלי גולדשמידט: היא לא נדונה.
יוסף יצחק פריצקי: היא לא נדונה או שהיא נפלה?
סמדר אלחנני: היא נפלה.
אלי גולדשמידט: זה באותו יום שכולם הפילו את הכול?
לימור לבנת: מה זה משנה.
אלי גולדשמידט: ערב החג היתה פה היערכות פוליטית מסוימת שהפילו את כל הבקשות בלי קשר למה שהיה בהן, החל מאגרת פרוטוקול לבתי-המשפט.
אלי גולדשמידט: לא היה פה דיון אמיתי.
יוסף יצחק פריצקי: בכל הכבוד, זה לא חשוב.
יוסף יצחק פריצקי: האוצר מחויב לבוא לפה ולומר, היתה בקשה כזו וכזו ביום זה וזה והיא נפלה.
יוסף יצחק פריצקי: לזה קוראים כלל של גילוי נאות.
יעקב ליצמן: הוא לא חייב להגיד את זה.
יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, יואיל משרד האוצר למשוך את הבקשה הזאת עכשיו.
שלום שמחון: הנוהל בעבר לא היה שונה מזה.
יוסף יצחק פריצקי: מבחינת הוועדה זה לא בסדר.
אלי גולדשמידט: קודם כול, אני חושב שיש טעם לפגם בכך שבגוף הבקשה לא היה כתוב שהבקשה הזאת נדונה ונפלה בתאריך זה וזה.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שמכאן ואילך, תעביר את זה לראש אגף התקציבים, כל בקשה תקציבית שמגיעה הנה - ואני יודע שיש בקשות בצנרת שנפלו ויובאו מחדש, וזה יקרה גם בעתיד, שבקשות יופלו ויובאו הנה מחדש – שאתם תרשמו במפורש שהבקשות נפלו בתאריך זה וזה.
אלי גולדשמידט: לנו אין אפשרות לעקוב אחרי הדברים האלה.
אלי גולדשמידט: אבל אני כן רוצה לומר, שלפני מה שאמרת, הוא אמר את זה לפרוטוקול, שהבקשה הזאת נדונה ונפלה.
אלי גולדשמידט: הדבר צריך להיות מתוקן ואני לא חושב שזאת צריכה להיות סיבה לעכב את הבקשה.
מאיר שטרית: אני משאיר את זה לשיקול הדעת שלך.
אלי גולדשמידט: אני אומר עכשיו, שבקשה שתבוא הנה בלי ציון התוספת המפורשת הזאת, לא תידון בוועדה.
משה גפני: באופן עקרוני אני חושב שאסור לעכב משכורות של עובדים, בין אם אלה עובדי משרד החינוך, בין אם אלה עובדי רשויות מקומיות, בין אם זה עובד מעיין החינוך התורני ובין אם זה עובד בממלכתי-דתי.
משה גפני: אסור לפגוע בעובדים.
משה גפני: השתתפתי בפגישה יחד עם משרד האוצר, בשעתו היה יוסי קוצ'יק הממונה על השכר, יש מספר עובדים, בעיקר עובדות - יכול להיות שפוגעים בהן בגלל שהן נשים – שעברו להיות עובדות של רשויות מקומיות.
משה גפני: מדובר במספר מצומצם, אינני חושב שיש הרבה בחינוך העצמאי.
משה גפני: בצבירה לפנסיה בגלל שהן עובדות החינוך העצמאי לא קיבלו.
מאיר שטרית: כאשר רוכשים זכויות, הרשות המוכרת את הזכויות צריכה לשלם על זה לרשות המקומית אז יקבלו.
מאיר שטרית: כנראה לא שילמו.
משה גפני: היתה החלטה שצריך לצרף את הזכויות.
משה גפני: עד היום זה לא נעשה.
מאיר שטרית: צריך לשלם.
משה גפני: הבוקר התקשרה אליי מורה אחת שכבר שבע שנים העניין הזה מתנהל.
משה גפני: כאן נותנים העברות לרשויות מקומיות וחשוב לי לדעת האם הבעיה של אותו מספר מצומצם עובדים ועובדות נפתרת.
אלי גולדשמידט: כיושב-ראש ועדת הכספים אני אומר לכם שהתייעצויות סיעתיות יהיו לפרק זמן קצוב – רבע שעה-עשרים דקות, למעט בתקופת פגרה.
אלי גולדשמידט: רוויזיה אני דוחה למחרת.
אלי גולדשמידט: אני אומר את זה כיושב-ראש ועדת כספים וכמי שצריך לעבוד מול ממשלה.
אלי גולדשמידט: עם כל הכבוד ועם זה שאני נותן לאופוזיציה להתבטא, בשיטה הזאת אני אעצור את כל הדיונים בוועדה.
אלי גולדשמידט: אני לא מוכן לזה.
אלי גולדשמידט: אתם רוצים רוויזיה, התייעצות סיעתית, לכל הסיעות, לא משנה אופוזיציה או קואליציה, זה יהיה רבע שעה-עשרים דקות.
אלי גולדשמידט: רוויזיה זה דחייה למחרת היום ולא יותר מזה.
מאיר שטרית: זו לא ועדת הכספים הראשונה שאני משתתף בה.
מאיר שטרית: כידוע לך, זו הכנסת החמישית שאני חבר ועדת הכספים.
מאיר שטרית: נהוג היה בכל הכנסות שהתייעצות סיעתית ניתנת לפחות ליום אחד.
אלי גולדשמידט: ממה שאני יודע, התייעצויות סיעתיות היו מתבקשות כדי לארגן רוב וכו'.
איוור קירשנר: היו מקרים כאלה והיו מקרים כאלה.
אלי גולדשמידט: אחרת אני יכול לסגור את הוועדה .
מאיר שטרית: לא ביקשתי התייעצות סיעתית סתם לצורך מכשלה.
מאיר שטרית: יש פה ויכוח עקרוני ולא קיבלתי עליו תשובה.
מאיר שטרית: שיאמר נציג האוצר לפרוטוקול, שהכסף הזה איננו נובע מתוספת הסכם השכר לסקטור הציבורי בין האוצר למשרד החינוך.
אורי אוליאל: אתה מתכוון ל-4.6% או 4.8%?
אורי אוליאל: התשובה היא – לא.
מאיר שטרית: הוא לא ענה לשאלה שלי.
מאיר שטרית: לא אמרתי שזה נועד לכסות את זה.
מאיר שטרית: אמרתי שזה נועד לכסות את ההסכם שנעשה בין שר האוצר לשלטון המקומי בעקבות הסכם השכר הזה.
אורי אוליאל: זה הסכם של תוספת 6.85% ולא נוגע ל-4.6% או ל-4.8%.
מאיר שטרית: זה מנותק ממנו?
אורי אוליאל: זה סעיף אחר.
מאיר שטרית: אז אני מוותר על ההתייעצות הסיעתית.
משה גפני: יש לי חשש, ואני מבקש על זה תשובה, שמשרד האוצר מדבר יפה בעניין הזה כי באמת מדובר בשכר עובדים, ומשרד החינוך מדבר יפה וגם החינוך העצמאי מדבר יפה, ו בסופו של דבר כאשר מגיעה העברה תקציבית שלפי מיטב הבנתי צריכה לכסות - ולא צריך להיות פה סכום גדול – את אותם עובדים ועובדות, זה לא מגיע.
משה גפני: לפי הניסיון הקצר שלי בוועדת החינוך, יש הרבה בעיות עם משרד החינוך.
משה גפני: לכן הייתי מציע שלפחות לדיונים הקרובים יבוא נציג של משרד החינוך.
לימור לבנת: שיבוא שר החינוך.
ישראל כץ: רוח הדברים פה היא לעכב את הבקשה עד שיבוא שר החינוך.
עופר חוגי: שאלתי מדוע מוסדות הפטור לא מתוקצבים.
אורי אוליאל: מוסדות הפטור מתוקצבים לפי תעריף פר-תלמיד שכולל את מכלול העלויות.
עופר חוגי: זה לא כלול לשרתים ומזכירים.
עופר חוגי: על שרתים ומזכירים הרשות צריכה לתת לבית-הספר.
אורי אוליאל: התעריף כולל את הכול.
אלי גולדשמידט: מי בעד אישור העברה תקציבית מס' 264א'?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד הבקשה - 8 נגד - 5 העברה תקציבית 264א' נתקבלה
אלי גולדשמידט: הבקשה אושרה.
אלי גולדשמידט: אנו עוברים לפנייה 60008 – העברת עודפים מחויבים בסך 48 מיליון ₪ בתקציב הפיתוח של משרד החינוך משנת 1998 לשנת 1999.
אורי אוליאל: פנייה זו היא מקצה שני של העברת עודפים מחויבים בתקציב הפיתוח של משרד החינוך.
אורי אוליאל: סך הכול 48 מיליון ₪.
מאיר שטרית: העבודות האלה בוצעו?
אורי אוליאל: לא יכול להיות שבוצעו בלי אישור.
איוור קירשנר: זו בקשה שעוכבה על-ידי אחד החברים.
רוני מילוא: כמה מזה הולך למעיין החינוך התורני?
אורי אוליאל: יש חלוקה לכיתות רגילות.
אורי אוליאל: יש חינוך חרדי לפי הצרכים, וחלק מזה הולך גם לנושאים האלה.
אלי גולדשמידט: הנושא ברור.
אלי גולדשמידט: אפשר להצביע?
לימור לבנת: לא הבנתי מאיפה זה בא.
אורי אוליאל: זה בא מעודפים של שנת 1998.
אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את הבקשה.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד הבקשה - רוב נגד - מיעוט נמנע - 1
הוחלט: פנייה 193
אלי גולדשמידט: אנו עוברים לפנייה 193.
אלי גולדשמידט: מדובר בהעברה של מיליון ₪ למימון חוב של משרד החקלאות למשטרת ישראל.
גולן חקק: מדובר על השתתפות של לשכת הפיצו"ח בפעילויות שמשטרת ישראל נותנת להם כדי לאכוף את הפיקוח.
לימור לבנת: אתה יכול להסביר את הנושא של יחידת הפיצו"ח ומשטרת ישראל?
מאיר פרוש: אני יודע שיחידת הפיצו"ח עושה עבודה טובה, מכיוון שבמסגרת העבודה שלה היא עולה על הרבה הברחות של סמים או אפילו דברים מן החי.
ישראל כץ: בגלל זה רוצים לסגור אותם.
מאיר פרוש: לא ברור לי שרוצים לסגור את זה.
מאיר פרוש: אני בטוח שצריכים להשאיר את יחידת הפיצו"ח, מה גם שקודם דיברנו חצי שעה על עובדים.
מאיר פרוש: מדובר פה על פיטורי כ-150 עובדים ביחידת הפיצו"ח.
מאיר פרוש: לכן, אולי מישהו יכול להסביר לנו מדוע האוצר רוצה לסגור את יחידת הפיצו"ח?
מאיר שטרית: המשטרה תכננה מראש את התקציב שלה שתהיה לה הכנסה של מיליון ₪ ממשרד החקלאות?
גולן חקק: בדרך כלל השתתפות משרדי הממשלה מתוקצבת במהלך השנה.
גולן חקק: היות ופה זה מעבר בין תכניות, זה הגיע לוועדת הכספים.
גולן חקק: בדרך כלל זה ברמה של התכנית ואז זה לא מגיע לוועדה.
מאיר שטרית: זה הסכם חד- פעמי בין המשטרה לחקלאות?
גולן חקק: כן.
גולן חקק: אלה שירותים שהמשטרה נותנת לחקלאות.
יוסף יצחק פריצקי: אני מצטרף למר שאמר הרב פרוש.
יוסף יצחק פריצקי: אסור לסגור את יחידת הפיצו"ח.
סמדר אלחנני: אין המקבילה לזה במשרד המשטרה?
גולן חקק: הפנייה תגיע.
מאיר שטרית: למה באותה העברה אתם לא מביאים גם את השינוי במשרד המשטרה?
גולן חקק: על מנת למנוע סרבול וביורוקרטיה המשטרה מעבירה את זה בפנייה גדולה אחת, והיא צריכה להגיע בימים הקרובים.
גולן חקק: המשרד המקבל זה המשטרה.
יעקב ליצמן: ביקשתם לבטל את היחידה, כפי שמוצע בשינויים המבניים, האם תקציב המשטרה יעלה?
יעקב ליצמן: כלומר, אתם תבקשו תוספת לתקציב?
יעקב ליצמן: אם תכניסו תוספת, למה לבטל את היחידה?
יעקב ליצמן: כי הרי מישהו צריך לפקח.
אבשלום וילן: אני חושב שיחידת הפיצו"ח היא חשובה.
אבשלום וילן: יש פה קונסנסוס בנושא, ואני מפנה אתכם לכתבה גדולה היום בעיתון "הארץ", מה המשמעות שאין פיקוח ומה קורה.
יוסף יצחק פריצקי: אם אתה מבטל את הפיצו"ח, צריך להגדיל את תקציב משרד הבריאות.
שלום שמחון: אני מעמיד את הבקשה להצבעה.
שלום שמחון: ה צ ב ע ה בעד הפנייה - רוב נגד - אין הפנייה אושרה.
שלום שמחון: הוחלט לאשר פנייה 193.
מאיר פרוש: צריך להעביר את המסר שלנו נגד סגירת יחידת הפיצו"ח .
מאיר פרוש: פנייה 204/א
שלום שמחון: הפנייה הבאה היא פנייה 204/א ונוגעת למשרד הבריאות.
איוור קירשנר: הפנייה הזאת נפלה והיא מוגשת מחדש.
גלעד ריקלין: כזכור לכם, הצגתי בישיבה הקודמת שבה נדחתה הפנייה את הנושא.
גלעד ריקלין: מדובר בהעברה מהרזרבה הכללית של הרשאה להתחייב לטובת הסכם מכון ברוקדייל לחמש שנים.
גלעד ריקלין: חילקנו לכם חומר בישיבה הקודמת – אם אתם רוצים, יש לי פה אינפורמציה בנושא.
לימור לבנת: יש לי שאלה עקרונית שתחזור על עצמה גם בבקשות האחרות אם יגיעו היום לדיון: הבקשה הזאת היא מה-6 באוקטובר והתקציב צריך להילקח מהרזרבה הכללית, לפי מה שכתוב בבקשת האוצר.
לימור לבנת: באותו יום ממש, 6 באוקטובר, מופיעה ידיעה בעמוד הראשון של עמודי הכלכלה ב"ידיעות אחרונות", שם אומר הממונה על התקציבים, דוד מילגרום: "הרזרבה בתקציב המדינה ריקה".
לימור לבנת: בגוף הידיעה כתוב כך: "האוצר לא יאשר שום הוצאה חריגה של הממשלה עד סוף השנה אלא אם יימצא מקור אחר בתקציב המדינה.
לימור לבנת: כל הכספים שהיו לנו עוד בקופה משוריינים כעת להתחייבויות של הממשלה שכבר ניתנו, לפיכך הקופה ריקה לגמרי".
לימור לבנת: הייתי רוצה שהאוצר יסביר לנו, איך זה עולה בקנה אחד שבאותו יום ממש הממונה על התקציבים אומר בעיתון, שהקופה ריקה, אין רזרבה, ובאותו יום ממש האוצר מגיש בקשה לוועדה?
מאיר פרוש: בדיון שהיה לנו לפני כחודש בקשר לסעיף 46, הפטור ממס הכנסה לגבי התורמים, היתה גם רשימה של כאלה שביטלנו להם את הפטור.
מאיר פרוש: ביניהם היה גם מכון ברוקדיין.
איוור קירשנר: לא אישרנו את הביטולים.
מאיר פרוש: אבל הבקשה היתה לבטל כי הם לא עושים מחקרים רפואיים.
איוור קירשנר: לא היה מכון ברוקדייל.
מאיר פרוש: יש לך החומר פה?
איוור קירשנר: בבקשה.
איוור קירשנר: שם נאמר שאין עוד מחקרים, ומדוע פה מאשרים עוד העברה?
גלעד ריקלין: אני לא מכיר את הנושא הזה.
מאיר שטרית: אם אתם מעבירים את הכסף הזה מתוך הרזרבה להרשאה להתחייב, מה היקף התקציב שעדיין נשאר ברזרבה להרשאה להתחייב?
סמדר אלחנני: כתוב בשורה האחרונה.
סמדר אלחנני: ברזרבה הכללית יש סעיף הרשאה להתחייב 900 מיליון ₪.
מאיר שטרית: אחרי ההעברה הזאת יישארו 900 מיליון ₪ הרשאה להתחייב?
גלעד ריקלין: זה נכון ליום הדפסת החומר.
מאיר שטרית: למה זה בהרשאה להתחייב ולא בתקציב?
גלעד ריקלין: יש הסכם בין משרד הבריאות למכון ברוקדייל לחמש שנים.
גלעד ריקלין: כדי שניתן יהיה לחתום על הסכם לחמש שנים ולהתחייב על העברה לחמש שנים, צריך הרשאה להתחייב.
גלעד ריקלין: אחרת לא ניתן לחתום על הסכם לחמש שנים.
לימור לבנת: גם לגבי מד"א קריית-שמונה זה הרשאה להתחייב?
גלעד ריקלין: בדברי ההסבר יש טעות.
גלעד ריקלין: ההעברה מהרזרבה הכללית היא רק לצורך ההרשאה להתחייב.
גלעד ריקלין: כל שאר ההעברות הן העברות פנימיות ללא שימוש ברזרבה הכללית.
לימור לבנת: למה אתם לא כותבים את זה בפנייה?
לימור לבנת: למה אי-אפשר לכתוב את ההסבר כמו שצריך, שברוקדייל זה הרשאה להתחייב וכל היתר זה העברות פנימיות בתוך משרד הבריאות?
לימור לבנת: שיפרטו ויסבירו.
שלום שמחון: הבקשה הזאת נוגעת לארבעת הפריטים המפורטים.
שלום שמחון: כותבים לך מה הם רוצים לעשות בכסף הזה.
גלעד ריקלין: זה הסכם לחמש שנים.
מאיר שטרית: כל שנה תחלק את זה בחמש, זה 7 מיליון ₪ למחקרים.
מאיר פרוש: כל ה-36 מיליון ₪ הולכים למחקרים?
מאיר שטרית: מה שמוצע פה זה 36 מיליון ₪ במשך חמש שנים למכון ברוקדייל.
מאיר שטרית: זאת אומרת, בשנה בערך 7 מיליון ₪ למכון ברוקדייל.
עופר חוגי: הם עושים מחקרים לכל המשרדים.
סמדר אלחנני: אתם זוכרים את מס מקביל?
סמדר אלחנני: היה שם חצי אחוז שהיה מיועד למחקרים.
סמדר אלחנני: כשביטלו את מס המקביל הממשלה לקחה על עצמה ואמרה, אני אבטיח את המשך המחקרים.
לימור לבנת: אני מסתכלת פה מאין נלקח הכסף הזה של ההעברות הפנימיות ואני רוצה שחברי הכנסת ישמו לב לכך.
לימור לבנת: למשל בקניית שירותי אשפוז למוסדות גריאטריים פרטיים יש הפחתה של למעלה מ-2 מיליון ₪, שמזה בא התקציב למשל להעלאת הסכום של הוצאות שונות בתחום פעולה כללי.
לימור לבנת: אנחנו לא יודעים מה זה הוצאות שונות שעולה פתאום מ-5 מיליון 435 אלף ל-5 מיליון 935 אלף ₪.
שלום שמחון: יכול להיות שהסעיף הזה הוא עודף לקראת סוף השנה.
לימור לבנת: יש פה הפחתה בלשכת הבריאות מחוז אשקלון מ-5.737 מיליון ₪ ל-3.537 מיליון ₪, ומזה לוקחים את הכסף בעצם כדי לממן פעולות מרכזיות במשרד הבריאות בתחום פעולה כללי.
רוני מילוא: אולי זה משגיחי כשרות בבתי-חולים.
רוני מילוא: ..
רוני מילוא: השר אמר שחסרים לו משגיחים, אז פה נותנים.
לימור לבנת: לכאורה נראה כאן שלוקחים ממש מפעילויות של שירותי הבריאות לציבור ומעבירים לכל מיני סעיפים כלכליים של הנהלה שאין לנו כל מושג למה הם נועדו.
שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, למה אנחנו צריכים להגן על התקציב שלהם?
שלום שמחון: זה התקציב שלהם.
לימור לבנת: זו בקשה של הממשלה הזאת.
סמדר אלחנני: זה כן התקציב שלכם.
לימור לבנת: כל ההעברות האלה הן לא שלנו.
לימור לבנת: הן של הממשלה הנוכחית.
אלי גולדשמידט: הדברים שאמרה חברת הכנסת לבנת הם בעייתיים גם מבחינתי.
גלעד ריקלין: בקשר למכון ברוקדייל – השאלה הזאת כבר נשאלה בדיון הקודם והסברתי זאת וקיבלתם גם חומר.
גלעד ריקלין: מכון ברוקדייל עושה מחקרים בתחומים שונים.
גלעד ריקלין: בין היתר, בתחום בריאות, בתחום זיקנה, בתחום ילדים ונוער, בתחום מוגבלים, בתחום קליטת עלייה.
גלעד ריקלין: יש הסכם בין מכון ברוקדייל למדינה.
גלעד ריקלין: צינור העברת הכספים זה משרד הבריאות כי הוא הלקוח העיקרי של מכון ברוקדייל.
גלעד ריקלין: אבל הכסף של מכון ברוקדייל אינו מיועד רק למחקרים בתחום הבריאות אלא למחקרים בנושאים שונים כפי שפירטתי קודם.
משה גפני: למה מכון ברוקדייל?
משה גפני: למה לא שמשרד הבריאות יעשה?
משה גפני: למה צריך לקנות את זה?
גלעד ריקלין: אני לא מכיר את השיקולים של משרד הבריאות.
גלעד ריקלין: הכול נעשה בתיאום עם משרד הבריאות.
גלעד ריקלין: כנראה משרד הבריאות הגיע למסקנה שהוא פחות יעיל בעשיית מחקרים ומי שיעשה את המחקרים זה מכון ברוקדייל תמורת תמיכה כספית.
גלעד ריקלין: זה שיקול של משרד הבריאות.
גלעד ריקלין: באשר לשאלה של חברת הכנסת לבנת בקשר לקניית שירותי אשפוז גריאטריים: אין כאן הפחתה בתקציב.
גלעד ריקלין: אנחנו שומרים על התקציב.
גלעד ריקלין: תסתכלו לרגע על התכנית ותראו שיש הפחתה בהוצאה וגידול בהוצאה המותנית.
גלעד ריקלין: הסיבה לכך היא עודפי הכנסות של אותם מוסדות גריאטריים.
גלעד ריקלין: כתוצאה מכך אנחנו מגדילים את ההוצאה המותנית שלהם ומשתמשים בכסף נטו בתקנה אחרת, בתכנית אחרת, והכסף מועבר למכון לואיס שהוא מכון שמספק מיכשור רפואי.
לימור לבנת: מה זה "הוצאות שונות"?
גלעד ריקלין: 500,000 ₪ בהוצאות שונות מיועדים לתקני רכב לעובדים סוציאליים על-פי פסק בוררות ועל-פי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
אלי גולדשמידט: אני מעמיד את הבקשה להצבעה.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין
הוחלט: פנייה 249
אלי גולדשמידט: אנו עוברים לפנייה 249 .
מאיר פרוש: מה המחויבות של בית-חולים ממשלתי שמקבל יותר כסף או מקבל תקציב מדינה לעומת בית-חולים ציבורי?
גלעד ריקלין: לאיזו מחויבות אתה מתכוון?
מאיר פרוש: אני מתאר לעצמי שבתי-חולים ציבוריים מקבלים פחות מזה שנחשב לבית-חולים ממשלתי.
מאיר פרוש: במה מחויב יותר בית-חולים ממשלתי?
מאיר פרוש: למה לבית-חולים ממשלתי נותנים יותר כסף?
גלעד ריקלין: בתי-חולים ממשלתיים שייכים למדינה, לכן כל התקציב שלהם הוא סעיף תקציבי בתקציב המדינה.
גלעד ריקלין: בית-חולים כמו "הדסה" הוא לא בית-חולים של המדינה, הוא עמותה, התקציב הוא שלו, הוא מנהל אותו כפי שהוא רוצה.
מאיר שטרית: למה בית-חולים ביקור-חולים ובית-חולים לניאדו לא מקבלים כסף למיכשור וכו'?
מאיר פרוש: בשביל מה המדינה מחזיקה בתי-חולים אם הם עולים יותר כסף?
גלעד ריקלין: השאלה שלך נכונה.
גלעד ריקלין: המגמה לפחות של משרד האוצר, ואני חושב גם של משרד הבריאות, להפוך את בתי-החולים הממשלתיים תאגידים.
גלעד ריקלין: כבר לאחרונה התקבלה החלטת ממשלה, שהחל משנת 2001 בית-החולים תל-השומר יופעל כתאגיד ולא יהיה בית-חולים ממשלתי.
עופר חוגי: לאן הלכו כל ההשקעות?
גלעד ריקלין: למה הכוונה?
עופר חוגי: היום אתה מתקצב את תל-השומר, משביח אותו, ולעומת זאת בתי-חולים כמו "הדסה" שאתה לא מתקצב אותם, מחר בית-החולים תל-השומר יגיד שהוא תאגיד, הלא הולכים להפריט אותו.
גלעד ריקלין: אני לא הולך להפריט אותו.
גלעד ריקלין: הוא יהפוך לתאגיד, בצורה דומה ל"הדסה" היום.
גלעד ריקלין: זה לא שאני הולך למכור אותו למשקיע.
עופר חוגי: אם היום אתה הולך על מגמה כזאת, אז אותו תקציב שאתה נותן לתל-השומר תן גם ל"הדסה".
יעקב ליצמן: תיאורטית אחרי שבית-החולים נהפך לתאגיד אתה יכול למכור אותו?
גלעד ריקלין: אבל לא זו הכוונה.
יעקב ליצמן: אתה אומר שלא עכשיו, אבל יכול להיות שאחרי חצי שנה כן.
מאיר שטרית: אבל אז הוא יגבה את הכסף שהשקיעו בו.
עופר חוגי: "הדסה" גם מקבלת השתתפות.
גלעד ריקלין: "הדסה" היא לא גוף ממשלתי.
גלעד ריקלין: היא עמותה שנזונה מתרומות וממקורות הכנסה אחרים.
מאיר פרוש: מה האזרח מקבל מבית-חולים ממשלתי יותר מאשר מבית-חולים ציבורי?
גלעד ריקלין: בית-חולים ממשלתי הוא בית-חולים בבעלות המדינה.
מאיר פרוש: מה האזרח יש לו עבור זה שזה בית-חולים ממשלתי?
עופר חוגי: הלא כל בתי-החולים האלה יש להם כספים, הם עושים התרמות, קרני מחקר, יש עמותות.
עופר חוגי: מדוע המדינה צריכה לממן את בתי-החולים האלה שיש להם היום תקציב שמן שהם יכולים לפתח את עצמם?
משה גפני: יש פה שאלה שהעלה הרב פרוש.
משה גפני: הנושא הזה של מערכת הבריאות היה אחד הנושאים המרכזיים במערכת הבחירות האחרונה, כאשר הוזכרה החולה בנהריה.
משה גפני: הנושא הזה של מערכת הבחירות יקר לכולנו.
משה גפני: אנחנו סבורים שצריך להוסיף תקציב למערכת הבריאות כדי להעביר את החולה הזאת לתוך החדר.
משה גפני: יש בעיה במערכת הבריאות כי ראש הממשלה העלה את זה באופן רציני על סדר היום הציבורי , והחולה עדיין נמצאת במסדרון.
משה גפני: אני חושב שוועדת הכספים צריכה לנסוע לבקר אותה.
משה גפני: אני חושב שיש שאלה שצריך לתת עליה את הדעת: יש במדינת ישראל בתי-חולים, וכולם פחות או יותר בתי-חולים טובים.
משה גפני: כשחולה מגיע לבית-החולים הוא איננו יודע אם הוא מגיע לבית-חולים ממשלתי או מגיע לתאגיד או ל"הדסה" או לקופת-חולים.
משה גפני: החולה מקבל בעצם את אותו שירות.
משה גפני: כאן משלם המיסים לבית-החולים משלם הרבה כסף ומקבל שירות, כאן הוא לא מממן, בוודאי לא באותם סדרי גודל, והוא מקבל את אותו שירות.
משה גפני: זה נראה דבר חלמאי.
משה גפני: כלומר, יש כסף מיותר במערכת שאפשר לעשות אתו דברים חשובים במערכת הבריאות, והוא מעביר את זה לבתי-חולים ממשלתיים.
משה גפני: הוא לא מקבל תוספת שירות.
איוור קירשנר: כי אלה שינויים וזו הכנסה מיועדת.
גלעד ריקלין: הסיבה היא טכנית.
גלעד ריקלין: באותו מועד שמשרד הבריאות ביקש להעביר את הכסף בהרשאה להתחייב לא היה ברזרבה הרשאה להתחייב, ולכן עשינו פנייה נפרדת שמדברת רק על מזומן, ואחרי זה הוספנו בפנייה נוספת את נושא ההרשאה להתחייב שזו הפנייה הגדולה.
גלעד ריקלין: למעשה זו אותה פנייה, רק היא מופרדת פה לשתי פניות.
עופר חוגי: לפי זכרוני, היתה צריכה להיות העברה של 700 מיליון ₪ לקופת חולים כללית לצורך בינוי וזה נתקע בבג"ץ.
עופר חוגי: אני רוצה לדעת אם היום זו לא העברה צדדית?
אלי גולדשמידט: רק לידיעתך, נקיים בשבוע הבא דיון נפרד על כל ההסדר בין קופת חולים לבין ההסתדרות.
עופר חוגי: אני מדבר על 700 מיליון ₪ שנמצא בבג"ץ.
עופר חוגי: לא "משען".
עופר חוגי: מדובר על העברה לבתי-החולים.
עופר חוגי: האם ההעברות האלה אינן קשורות לנושא הזה?
גלעד ריקלין: לא.
גלעד ריקלין: עד כמה שזכור לי, זה לא 700 מיליון ₪ אלא 300 מיליון והנושא הזה באמת בעייתי, אבל זה לא קשור לזה.
עופר חוגי: מה ההבדל?
עופר חוגי: הלא בג"ץ נתן הוראה לא להעביר להם 300 מיליון ₪ כי אין עדיפות לקופת חולים לעומת שאר בתי-החולים.
עופר חוגי: מדוע פה אנחנו מעבירים להם את הכסף?
גלעד ריקלין: אני לא מכיר את הנושא לעומק, אבל לפי מיטב ידיעתי, הבעיה שם היתה שבאה למשל קופת חולים "מכבי" ואמרה, מה פתאום קופת חולים כללית מקבלת כסף ואנחנו לא.
עופר חוגי: הטענה של קופת-חולים כללית שיש להם בתי-חולים ולכן הם רצו את הכסף, ובג"ץ החליט שלא להעביר להם את הכסף.
עופר חוגי: מה ההבדל בין בתי-חולים ממשלתיים לכלליים?
עופר חוגי: מדוע לאלה אתה מעביר?
אלי גולדשמידט: כי הוא ממשלה.
אלי גולדשמידט: הוא לא מעביר לבתי-חולים של קופת-חולים.
אלי גולדשמידט: אלה בתי-חולים של הממשלה.
גלעד ריקלין: זה לא מדויק, כי אנחנו כן מעבירים.
גלעד ריקלין: קודם כול המדינה דואגת לבתי-חולים שלה כי הם בתי-חולים ממשלתיים.
גלעד ריקלין: מעבר לזה, יש בתי-חולים של קופת חולים כללית ויש בתי-חולים ציבוריים כדוגמת "הדסה", לניאדו ושערי-צדק.
גלעד ריקלין: הממשלה מממנת את בתי-החולים הממשלתיים כחלק מתקציב הפיתוח שלה, ובנוסף היא תומכת גם בבתי-החולים הכלליים.
אלי גולדשמידט: האם התקציב הזה מגיע לבתי-החולים של קופת-חולים?
גלעד ריקלין: במקרה זה לא.
גלעד ריקלין: אבל בלי קשר לזה, הממשלה תומכת גם בבתי-חולים אחרים.
יעקב ליצמן: אנחנו דנים על בקשות 249 ו-251 ביחד?
אלי גולדשמידט: לא.
אלי גולדשמידט: עכשיו אנחנו דנים בבקשה 249.
אלי גולדשמידט: סיימנו את הדיון בבקשה.
אלי גולדשמידט: תציג בבקשה את הפנייה 251.
אלי גולדשמידט: פנייה 251
מאיר שטרית: זה עוד 5 מיליון ₪ למיחשוב.
גלעד ריקלין: מדובר בתקצוב מערכת פיננסית בבתי-חולים ממשלתיים כחלק מתקציב הפיתוח של בתי-החולים.
אלי גולדשמידט: אנחנו מצביעים על פניות 249 ו-251.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה
הוחלט: פנייה 262
אלי גולדשמידט: אנו עוברים לפנייה 262.
גולן חקק: מדובר על העברת 3 מיליון ₪ לקרן לפינוי עודפי ירקות, ובנוסף הפשרה של העתודה לנזקי טבע בסך 10 מיליון ₪.
אלי גולדשמידט: אני מעמיד את הפנייה להצבעה.
הוחלט: פנייה 254
אופיר: מדובר בשינויים שמשרד התחבורה רוצה לבצע בתוך תקציבי הפיתוח של תשתיות ולהעביר אותן למסגרת של תכנית הרזרבה להשקעות של המשרד.
אופיר: אלה העדפות של המשרד כיצד לתקצב את תכנית ההשקעות שלו.
אופיר: אלה לא השקעות בתשתית אלא השקעות של המשרד עצמו.
מאיר שטרית: מה הכוונה להכניס לרזרבה להשקעות של המשרד?
אופיר: יש פנייה אחרת בנושא של תמיכות בתחבורה הציבורית ושם אפשר להבין במה מדובר.
מאיר שטרית: אנחנו לא רוצים לדון בזה עכשיו.
אלי גולדשמידט: נמשיך את הדיון בהעברות התקציביות מחר.
חברי הוועדה: עופר חוגי אבשלום וילן אמנון כהן לימור לבנת יעקב ליצמן נחום לנגנטל רחמים מלול יצחק סבן פרוש יוסף פריצקי ויצמן שירי שלום שמחון
מוזמנים: פרופ' יאיר אורגלר - שמואל דרור שליט עדי ריבלין שאול ברונפלד
קצרנית: תיקונים לתקנון הבורסה: מכירה בחסר של ני"ע כללי שימור.
קצרנית: תקנות הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (הון עצמי וביטוח).
קצרנית: ג.
קצרנית: פניות תקציביות.
אלי גולדשמידט: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
אלי גולדשמידט: הנושא הראשון: תיקונים לתקנון הבורסה: מכירה בחסר של ני"ע כללי שימור.
אלי גולדשמידט: מירי כץ: הנושא של מכירות בחסר זה נושא שמספר שנים מנסים לדחוף אותו והוא מקרטע.
אלי גולדשמידט: בעקבות הדברים הוקמה ועדה משותפת לבורסה עם משרד האוצר והרשות, כדי לראות את איך מקדמים את הנושא הזה, נושא שיכול להוסיף שיכלול השוק מפני שהוא מוסיף כלי נוסף שיכול לעדן עליות וירידות.
אלי גולדשמידט: מיכרות בחסר זה האפשרות שניתנת לאדם לשאול מניות במקום לרכוש אותן, כלומר לאדם שיש לו מניות יש אפשרות להשאיל לצד שלישי מניות מבלי להפרד מהבעלות בהן במשך תקופה, שהיום מוצע שתהיה עד 90 יום.
אלי גולדשמידט: כדי באמת להבטיח, מצד אחד, שתהיה דחיפה לנושים, ומצד שני לא לגרום לחשיפה מוגברת של הציבור למקרים שבהם הוא השאיל נייר ולמעשה נתן אשראי לצד השואל מבלי יכולת אחר כך להשיב את האשראי הזה, מצאנו לנכון שבשלב הראשון הפעילות תעשה בין לקוחות של חברי בורסה לבין עצמם, כלומר צד שמעוניין להשאיל יעבוד באמצעות חבר הבורסה שהוא עובד באמצעותו, חבר הבורסה יהיה בקשר עם חבר בורסה אחר שמייצג את השואל, זאת אומרת לא יהיה קשר ישיר בין השואל והמלווה
שלום שמחון: למה המהלך הזה נחוץ, מה המשמעות שלו?
שלום שמחון: מירי כץ: זה נותן יותר נזילות לשוק.
שלום שמחון: אם לי כרגע עוד אין כסף לקנות מניות.
שלום שמחון: מסיבותי שלי יש לי ציפיות לעליה ולירידה, ולכן אני רוצה לא להפרד מהמניות אלא רק להשאיל אותן.
שלום שמחון: מצד אחר יש לו ציפיות משלו לגבי טווחי השוק ולכן הוא מוכן בשלב זה לשאול, הוא לא צריך לשלם את מלו מחיר המניה, אלא הוא רק משלם מימון אשראי לתקופה קצובה, וזה מאפשר יותר פעילות.
שלום שמחון: באותו נתח עסקים יש יותר פעילות בשוק של העברות כספים.
אלי גולדשמידט: מה קורה בתקופה שבין ההשאלה לבין העברת המניה לבעלות השואל?
אלי גולדשמידט: מירי כץ: תאורטית יכול להיות שאני משאילה לצד אחר את המניה.
אלי גולדשמידט: היא נחשבת כאילו היא בבעלותו, הוא יכול למכור אותה לצד שלישי, ולכן זה נחשב גם מן מתן אשראי, ומצד שני יש התחייבות קבועה שבתאריך קבוע שמוסכם בינינו הוא חייב לדאוג לזה שאני אקבל בחזרה את מניותיה.
אלי גולדשמידט: במקום שהמניות ישכבו אצלי ללא תנודה, אנחנו מאפשרים למישהו להנות
אלי גולדשמידט: איך היו יכול לשלוט?
אלי גולדשמידט: מירי כץ: הוא צריך להבטיח שתהיה לו יכולת לקנות כמות המניות, והוא נותן בטחונות לחבר הבורסה.
ויצמן שירי: איך הוא יכול לדעת שהוא לא משעבד את המניות שלו לאותה תקופה?
ויצמן שירי: מירי כץ: לא מפריע לנו שהוא משעבד, כל מה שאנחנו רוצים בשלב הזה באמצעות חברי בורסה, שיהיה שם ביטחון שיבטיח שהוא באותה עת יהיה בכוחו להשיג מניות ולהחזיר אותו למשאיל.
ויצמן שירי: לנו יש עניין שתהיה סחורה בשוק כל הזמן, ושתהיה כמה שיותר פעילות.
ויצמן שירי: השאלה היא אם הוא לא עושה שירשור של המניות, ועל סמך שיעבוד המניות הוא לוקח הלוואות נוספות וקונה מניות אחרות.
ויצמן שירי: מירי כץ: אנחנו הרי לא נכנסים לכיס שלו.
ויצמן שירי: מה שמעניין אותנו להבטיח, ואת זה חלק מהתיקונים האלה נועדו להבטיח, שמבחינת המשאיל הוא יוכל לקבל את זה בתאריך הנקוב, שלא יהיה חשש שמא הוא לא יקבל חזרה את מניותיו.
ויצמן שירי: מה שעושה האדם האחר, זה הופך להיות מעין קניינו לתקופה, ובלבד שנתן בטוחות מספיקות.