GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי קומפל: אגף שוק ההון התחיל במהלך הפוך - במקום הפקדה של אגרות מיועדות בממשלה, אנחנו מוציאים מכרזים שבהם חברות הביטוח מציעות הצעות לרכישה של אגרות החוב הקיימות במלאי.
שי קומפל: פשוט עצרנו את התהליך כי הסתבר שאין כרגע תיקצוב.
שי קומפל: מה שאנחנו מבקשים הוא להעביר עודפים מתקציב 98 ל99- בסך 400 מיליון שקל לאותם מכרזים.
לימור לבנת: מניין העודפים?
שי קומפל: מסעיף תשלום חובות.
שי קומפל: מתשלום חובות משנת הכספים 98 ל99-.
לימור לבנת: מה זה סעיף תשלום חובות?
שי קומפל: זה קשור לאגרות חוב.
שי קומפל: יש פה סעיפים שמפורטים בהמשך.
שי קומפל: יש פה נושא של מלוות פנים וכו'.
שי קומפל: יש פה פירוטים.
ראובן ריבלין: אז תיתן את זה ללימור לבנת.
יוסף יצחק פריצקי: חברות הביטוח רכשו בזמנו אגרות חוב מיועדות.
יוסף יצחק פריצקי: למעשה הן קנו מעין ביטוח באוצר, כשהכספים של משלמי הפרמיות מובטחים.
יוסף יצחק פריצקי: היום אתם אומרים לחברות הביטוח: לכו לשוק ההון ותעשו ספקולציה על הכסף.
שי קומפל: אני אסביר.
שי קומפל: עד סוף 1990 הונפקו פוליסות ביטוח חיים שמבטיחות תשואה מסוימת.
שי קומפל: כלומר, מבוטח מקבל תשואה מובטחת בהתאם לפוליסה.
שי קומפל: את הכספים האלה לקחו חברות הביטוח והשקיעו באוצר - 86% אג"ח מיועדות.
שי קומפל: הם הוציאו אגרות חוב מתואמות להשקעות שהיו באוצר.
נחום לנגנטל: אני חושב שאפשר להעביר את זה.
ויצמן שירי: אנחנו נעמיד את זה להצבעה.
ויצמן שירי: מי בעד הבקשה?
ויצמן שירי: בעד בקשה מס' 84002 - 7
ויצמן שירי: בקשה מס' 84002 נתקבלה.
ויצמן שירי: בקשה 84002 אושרה.
ויצמן שירי: מחר ישיבת ועדה בשעה 10:30.
ויצמן שירי: גמר חתימה טובה לכולם ותודה רבה.
ויצמן שירי: זו הבעיה האמיתית, אני מכיר את הנושא.
ויצמן שירי: הקימו את "אינטל" במיליארד ו-800 מיליון דולר כדי לפתור את הבעיה של קרית-גת והסביבה.
ויצמן שירי: לא רק שמאז האבטלה לא ירדה אלא להיפך, מ-1995 האבטלה בקרית-גת עלתה.
ויצמן שירי: אבל מה לעשות?
ויצמן שירי: "אינטל" היא חברה עולמית, יש אתה הסכם ומדינת ישראל חייבת לקיים את ההסכם.
ויצמן שירי: מתוך 3,000 עובדים שהם היו צריכים לקלוט מועסקים אצלם מקרית-גת כ-300-400 עובדים ועוד כ-300 נותני שירותים מחוץ למפעל.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא חותמת גומי.
אבשלום וילן: מפעל "אינטל" כבר הוקם וההשקעה כבר נעשתה.
אבשלום וילן: נכון שבקרית-גת יש היום ישירות ובעקיפין כ-600 עובדים ולא רק משם, ב"אינטל" עובדים היום מכל רחבי הארץ.
אבשלום וילן: "אינטל" תיבחן בטווח של כמה שנים אם אכן היא הביאה תעסוקה לאזור הדרום והנגב או לא.
אבשלום וילן: יכול להיות שצריך לשנות את החוק לעידוד השקעות הון כי במקרים קיצוניים כאלה השתתפות המדינה היא אולי מוגזמת.
אבשלום וילן: מדינת ישראל היא מדינת חוק, יש בה גם מפעלי ים-המלח עם 60 מיליון דולר, גם פה יש השקעות עם חברות עולמיות.
ויצמן שירי: זה מפעל שמייצא במיליארד דולר.
אבשלום וילן: במקרה קצה צריך לבדוק את כל העסק מחדש.
אבשלום וילן: זו השקעה שנעשתה בזמן ממשלת רבין לפני כארבע שנים ומדובר בהתחייבויות בינלאומיות.
אבשלום וילן: אני רואה פה התכתבות בין חבר-הכנסת פרוש לבין השר רן כהן והשר עונה לו.
אבשלום וילן: אינני מבין מדוע הוועדה הזאת חוזרת עוד פעם לשיטה של ההתניות.
אבשלום וילן: אני מציע להפסיק עם זה, אני לא מבין למה הדברים קשורים זה בזה.
אבשלום וילן: אני לא ראיתי שמשרד התעשיה והמסחר עצר איזה שהוא פרוייקט עתידי.
אבשלום וילן: יש עבודת ממשלה, היא שתחייב ותקבע.
מוחמד ברכה: יש פה דבר שמנוגד להליך שקיים במדינה.
מוחמד ברכה: למחרת המשא-ומתן על הסדר הקבע אנחנו רואים פה סעיף של מענקים להשקעות ביו"ש ועזה.
ויצמן שירי: יש הסכם שצריך לקיים אותו.
מוחמד ברכה: זה מנוגד לאינטרס של מדינת ישראל ולאינטרס של הסדר הקבע שהוא במשא-ומתן.
מוחמד ברכה: יש פה מענקים של 70 מיליון שקל להשקעות ביו"ש ועזה אי-אפשר לעבור על זה לסדר-היום.
מוחמד ברכה: נחום לנגנטל: חבר-הכנסת פרוש, ההתנהגות של השר רן כהן בסעיף 05 03 38 היא תעודת כבוד לממשלת ישראל שמכבדת את ההסכמים ומעבירה עוד 70 מיליון שקל מענקים ליש"ע.
מוחמד ברכה: בכך שהשר רן כהן מעביר 70 מיליון שקל להוסיף להשקעות בתשתית של יהודה שומרון ועזה אני רואה חזרה בתשובה ערב יום הכיפורים.
מוחמד ברכה: אני אצביע בעד.
אופיר פינס-פז: הנושא של "אינטל" עלה גם בכנסת הקודמת ואני מניח שגם בכנסת שלפניה, זה היה אחד הדברים הכי שנויים במחלוקת בוועדה.
אופיר פינס-פז: אני מציע שלא אנחנו נהיה אלה שלא נעמוד בהתחייבויות ולא נעביר את הסכומים אחרי שסוכם עליהם.
אופיר פינס-פז: אני מציע לתמוך בבקשה.
אופיר פינס-פז: לגבי הסעיפים האחרים.
אופיר פינס-פז: חבר-הכנסת פרוש, אתה מתלונן על השר רן כהן שהוא יוצר מדיניות כלפי השטחים שלא מקובלת עליך.
מאיר פרוש: הוא נוהג כך בלי החלטת ממשלה, הוא מפעיל מדיניות עצמאית.
אופיר פינס-פז: בסופו של דבר אתה תומך בעמדתו של חבר-הכנסת ברכה שהיא עמדה אידיאולוגית הפוכה לעמדה שלך.
אופיר פינס-פז: זה אבסורד שכדאי ליישב אותו.
אופיר פינס-פז: לגבי המדיניות שנוקט שר התעשיה והמסחר אני מציע שניפגש אתו ונברר את הענין.
אופיר פינס-פז: שמעתי דברים שאמר רן כהן בסוגיה הזאת, שמעתי גם את היועץ המשפטי לממשלה, אלה דברים שאפשר ליישב אותם.
אופיר פינס-פז: אני מציע שתסיר את ההסתייגות שלך ואת הבקשה להתייעצות סיעתית וכך נתמוך בהעברה התקציבית בכפוף למה שאמרתי.
עופר חוגי: יש כאן סעיף שנקרא "תמיכות בשיווק לחו"ל".
עופר חוגי: איך מתבצעות התמיכות האלה?
עופר חוגי: בסעיף של "עידוד עסקים קטנים" כמה מתוך זה הולך לעסקים הקטנים וכמה הולך למינהלת?
עופר חוגי: אני מבין שרוב הכסף הולך למינהלת ומעט לעסקים הקטנים עצמם.
אורן גלעד: אני לא יכול להגיד לך.
עופר חוגי: אני מבקש שתעביר לנו חומר.
עופר חוגי: בסעיף של "חונכות", כמה הולך בפועל לחונכות?
עופר חוגי: הייתי מבקש לדעת מה זה מענק הון.
לימור לבנת: כאשר ניתן המענק ל"אינטל" הוא שתה את כל ההקצבה שהיתה באותה שנה במרכז ההשקעות למענקים כך שמפעלים אחרים לא יכולים ליהנות מזה.
לימור לבנת: זה זכה לביקורת קשה כי זה דבר חסר תקדים.
לימור לבנת: גם בדברי ההסבר כתוב: "עיקר הסכום המועבר למרכז השקעות ישמש לתשלומים לחברת 'אינטל' אשר דחתה את ביצוע תכנית ההשקעות בשנה אחת".
לימור לבנת: הייתי רוצה לדעת מה היתה ההתחייבות של "אינטל" שכבר קיבלה חלק מהמענק והאם הם עמדו בהתחייבות הזאת?
לימור לבנת: אני לא זוכרת את הפרטים אבל בצורה מעורפלת אני זוכרת ש"אינטל" לא עמדה בהתחייבות וכי אותם מקומות עבודה שהיו אמורים להיות מיועדים לתושבי הדרום לא ניתנו להם.
ויצמן שירי: מרכז ההשקעות לא היה מאפשר להם לשנות את היעוד אלמלא היתה הוכחת ייצור.
ויצמן שירי: אני מכיר את הנושא, הייתי קשור לזה כי רציתי שאת "אינטל" יקימו בבאר-שבע ולא בקרית-גת.
לימור לבנת: מדובר כאן בסכום עתק והייתי רוצה לדעת מה היו המחוייבויות של "אינטל" והאם היא עמדה בהן.
לימור לבנת: בשעתו היתה החלטה לגבי "אינטל" שהיתה החלטה לא טובה.
לימור לבנת: צריך לכבד הסכמים שהיו בתנאי שגם הצד השני מכבד את ההסכמים.
לימור לבנת: גם כאן אנחנו בעד הדדיות.
לימור לבנת: אני רוצה להתייחס לדברים של חבר-הכנסת פרוש ולמסמך שהוא הניח בפנינו.
לימור לבנת: יש הנחייה ברורה של היועץ המשפטי לממשלה לשר התעשיה והמסחר, השר רן כהן, שהוא איננו רשאי להקפיא את הטיפול בבקשות באזורי יש"ע.
לימור לבנת: למרות ההנחיה של היועץ המשפטי לממשלה השר רן כהן עושה "מה בראש שלו" ומצפצף על היועץ המשפטי לממשלה.
לימור לבנת: אני תוהה איך אפשר לבוא לוועדת הכספים ולהגיד מצד אחד שיש הסכמים וצריך לכבד אותם, בצדק, כאשר מאידך שר בממשלה מצפצף ופועל בניגוד להנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
ויצמן שירי: אבל מעבירים פה 70 מיליון שקל ליו"ש.
לימור לבנת: אני מדברת על הקפאה של הטיפול בבקשות שעדיין מתקיימת, הוא מושך את הזמן ואיננו נענה להנחיה הברורה של היועץ המשפטי לממשלה שמופיעה בכתובים.
לימור לבנת: אני לא יודעת לעשות איפה ואיפה.
לימור לבנת: צריך לעמוד בהסכמים עם "אינטל" ושגם היא תעמוד בהם.
לימור לבנת: צריך שממשלת ישראל תכבד את אזורי יש"ע ובראש וראשונה את היועץ המשפטי לממשלה.
ויצמן שירי: יכול להיות שכדאי לזמן מישהו ממרכז ההשקעות או את שר התעשיה והמסחר ולשאול אותו את השאלות האלה.
לימור לבנת: נזמן אותו ואז נצביע.
ויצמן שירי: יש פה נציג של מרכז ההשקעות ונוכל להפנות אליו את השאלות.
מאיר פרוש: קודם כל אני בעד "אינטל" ואני בעד שיהיה טוב לערבים.
מאיר פרוש: אני שואל: לרן כהן אין מה לעשות אלא רק להעביר 70 מיליון שקל ליש"ע?
מאיר פרוש: הוא עושה זאת כי המשרד שלו מחויב לאותם מפעלים ולכן הוא מעביר להם עודפים מחויבים.
ויצמן שירי: הוא עומד בהסכמים.
מאיר פרוש: לפני 10 ימים היו כאן אנשים ממרכז ההשקעות והם המציאו לי את המסמך של היועץ המשפטי לממשלה.
מאיר פרוש: בא שר התמ"ס לפני חודשיים ואמר: להפסיק לטפל בבקשות של מפעלי תעשיה שנמצאים ביש"ע.
מאיר פרוש: למה צריך לעשות את זה כאשר קווי היסוד של הממשלה שלנו, של אהוד ברק, מדברים על בדיקה מחודשת?
מאיר פרוש: היועץ המשפטי לממשלה מתייחס לזה ואומר שאסור לשר לעשות את זה כל עוד הממשלה לא דנה בענין.
מאיר פרוש: מה ענו?
מאיר פרוש: הנה, או-טו-טו הממשלה תדון.
מאיר פרוש: פוגלמן, על דעת היועץ המשפטי לממשלה, נותן ארכה בתנאי שהדיון הזה ייעשה בזמן הקרוב.
מאיר פרוש: כבר עבר יותר מחודש.
מאיר פרוש: נפגשתי בכנסת עם שר התעשיה והמסחר והוא אמר לי: אני ביקשתי להקפיא כדי לאגום תקציבים לצורך מטרה בתוך מה שקרוי הקו הירוק.
מאיר פרוש: זה לא צודק.
מאיר פרוש: הגיעו אלי פניות בענין הזה.
מאיר פרוש: הממשלה סוברנית להחליט אבל כל עוד היא לא החליטה שר התמ"ס לא יכול לעשות את זה.
מאיר פרוש: את 70 מיליון השקל , שהם עודפים מחויבים, הוא חייב לתת אבל הוא לא יכול לומר שהוא לא מטפל בבקשות של יש"ע כל עוד הממשלה לא מחליטה.
מאיר פרוש: אני לא נגד הבקשה הזאת אבל אני מבקש לעכב אותה.
מאיר פרוש: בעוד חמישה ימים יש פה דיון ואני מציע ששר התעשיה והמסחר יבוא לכאן ויתחייב שהוא ממשיך לטפל הלאה בכל הבקשות.
ויצמן שירי: דיברו על זה שתוך שלושה חודשים תהיה מפה של עידוד השקעות הון, כרגע לא מעכבים מה שיש בצינור.
סופה לנדבר: אני רוצה לדעת כמה אנשים מקרית גת והאזור קיבלו עבודה?
ויצמן שירי: אמרתי, 300 איש, עוד כ-400 איש מאשקלון וכ-500 מבאר-שבע.
סופה לנדבר: העובדים ב"אינטל" חייבים להיות תושבי האזור.
ויצמן שירי: אי-אפשר לחייב אותם.
סופה לנדבר: כמה עסקים קטנים נסגרו במשך השנה, כמה נפתחו?
סופה לנדבר: מה גודל התמיכה בעסקים קטנים?
ויצמן שירי: בבקשה, אורן גלעד, תענה לכל השאלות.
אורן גלעד: לשאלה של חבר-הכנסת פריצקי.
אורן גלעד: היעוד שונה ובגלל היקף הענין במקרה זה הנושא עלה מחדש במרכז ההשקעות לפני מספר חודשים מסקר של הפארק לפיתוח התעשיה ואושר מחדש.
אורן גלעד: זה דבר רגיל שמשנים יעוד במרכז ההשקעות.
יוסף יצחק פריצקי: השינוי הזה הובא לוועדת הכספים או שהוא נעשה רק בתוך מרכז ההשקעות?
שמואל מרדכי: השינוי הזה היה מחויב המציאות.
שמואל מרדכי: ממפעל של זכרונות זה עובר למוצר של מעבדים שהוא הרבה יותר טוב לטווח הרחוק.
שמואל מרדכי: אם קיימים בעולם שני מפעלי זכרונות הרי קיימים עשרות מפעלים של מעבדים וזה השינוי שהיה.
שמואל מרדכי: אין פה דרישה לתקציב נוסף.
שמואל מרדכי: מכיוון שבשנה שעברה היתה המתנה כדי לבדוק איזה מוצר להתחיל לייצר, היתה הקפאה של ביצוע השקעות ב-1998 והן זזו לשנת 1999, אין פה הגדלה של תקציב.
שמואל מרדכי: כשדנו בתכנית ואישרנו אותה במיליארד ו-570 מיליון דולר שלא יהיו תוספות בעתיד גם יצטרכו להיות כאלה.
שמואל מרדכי: לגבי כוח אדם.
שמואל מרדכי: המדיניות של כל הממשלות שהיו היא שאנחנו לא נכנסים לקרביים של החברה ולאלץ אותם לבחור עובדים אלה או אחרים.
שמואל מרדכי: אנחנו צריכים לדאוג שיהיה כוח אדם זמין, נאות ויעיל בחברה.
ויצמן שירי: אתה יכול לתת פריסה של העובדים?
שמואל מרדכי: חלק ניכר הם מאזור קרית-גת אבל יש עובדים אחרים שבאים מאזור ירושלים, מבית-שמש ומכל הפריפריה שכולה מוכת אבטלה.
שמואל מרדכי: החברה צריכה להעסיק את כוח האדם המתאים לה ולא אחר שאינו זמין ולא מתאים.
שמואל מרדכי: אף פעם המדינה לא אילצה את החברה לגייס כוח אדם רק מישוב מסוים.
שמואל מרדכי: לשאלה לגבי מענק הון ומענק השקעה.
שמואל מרדכי: מענק השקעה הוא על-פי חוק בחקיקה ראשית.
שמואל מרדכי: בעבר מדינת ישראל נתנה גם הלוואות פיתוח.
שמואל מרדכי: בסוף שנות השמונים הלוואות הפיתוח הומרו במענק הון, ומענק ההון בוטל בתחילת 1997 אבל חברות שקיבלו את האישור קודם ממשיכות לקבל מענק הון.
שמואל מרדכי: ההתחייבויות שיש לנו אנחנו עומדים בהן.
אורן גלעד: לשאלה של חבר-הכנסת פריצקי מה יקרה אם לא נאשר את הבקשה היום.
אורן גלעד: אין קשר בין ההרשאה להתחייב לגבי יו"ש לבין הענין הזה.
אורן גלעד: כאן מדובר על מזומן ואם לא נאשר את זה עכשיו מדינת ישראל תצטרך לשלם ריבית גבוהה מאוד בעקבות מענקים שלא ישולמו בזמן.
אורן גלעד: ההערכה של מרכז ההשקעות היא שבספט
אורן גלעד: מבר נגמר הכסף המזומן ואם לא נאשר זאת עכשיו נצטרך לשלם ריבית גבוהה ויהיה הפסד של המדינה.
לימור לבנת: בדיוק היום?
שמואל מרדכי: לחבר-הכנסת פרוש.
שמואל מרדכי: החלטת היועץ המשפטי לממשלה אמרה שניתן לשקול בפרק זמן כזה או אחר את מדיניות הממשלה.
שמואל מרדכי: השאלה אם להמשיך לתמוך בהשקעות ביהודה ושומרון וענין אזורי העדיפות נמצאת על שולחן הממשלה.
שמואל מרדכי: אני מעדיף שהשר יתן תשובה על השאלות האלה.
מאיר פרוש: פוגלמן כותב:
מאיר פרוש: בנסיבות הענין עמדתנו כי אין להקפיא את הטיפול בבקשות ההעברות הנדונות כפי שנקבע על-ידי שר התמ"ס לפרק זמן ממושך נוסף אלא אם יובא הדבר בזמן הקרוב לפני הממשלה שתקבל החלטה בענין.
מאיר פרוש: נציגי משרד התמ"ס התבקשו לעדכן את השר באשר לסיכום דיון זה.
מאיר פרוש: " זה נכתב ב-10 באוגוסט.
ויצמן שירי: "קרוב" זה לא דבר מוגדר.
אנה שניידר: במכתב של פוגלמן מאוגוסט ניתנו 60 ימים לממשלה לדון במדיניות כך שמאוגוסט עד היום עדיין לא הסתיימו 60 יום.
אנה שניידר: בפרשנות של "הזמן הקרוב" צריך ללכת בצורה סבירה.
אנה שניידר: "הזמן הקרוב" צריך להיות מתום המועד שבו הממשלה קיבלה את הזמן האמיתי.
אורן גלעד: לשאלה של חבר-הכנסת ברכה למה אנחנו מעבירים 70 מיליון שקל ליו"ש.
אורן גלעד: שוב אני מסביר שאלה עודפים מחוייבים, אלה התחייבויות-עבר של מרכז ההשקעות, אלה דברים שהמדינה חתומה עליהם ואין אפשרות לבטל אותם.
אורן גלעד: בגלל שמדובר בסכום גדול החלטנו להביא את זה לאישור הוועדה.
אורן גלעד: שוב, אם זה לא יאושר היום נצטרך לתת את הסכום אחרי דיון בבית-משפט עם ריבית הרבה יותר גבוהה.
משה גפני: מדובר על העברה של כ-680 מיליון שקל.
משה גפני: נכון שעל-פי התקנון מספיקה הודעה אבל מטבע הדברים השר היה צריך להיות כאן כי מדובר על חלק גדול מהתקציב שמיועד למרכז ההשקעות.
משה גפני: אין לי השגות מיוחדות לגבי ההעברה עצמה, יכול להיות שהכול בסדר אבל השר ומנכ"ל "אינטל" היו חייבים להיות כאן.
משה גפני: המדינה משקיעה הרבה מאוד כסף ב"אינטל", הון תועפות, ואני בעד זה אבל אנחנו עוסקים באזור הנגב שמצב התעסוקה בו הוא קריטי.
משה גפני: כחבר ועדה אני רוצה לדעת כמה אנשים מועסקים על-ידי "אינטל" ומה התכנית שלהם?
משה גפני: אני מתאר לעצמי שגם חברי הוועדה וגם היושב-ראש רוצים לדעת את הדברים האלה ולכן צריך לזמן לכאן את השר ואת מנכ"ל "אינטל" שיענו על השאלות החשובות והקשות שלנו.
נחום לנגנטל: ברוח הדברים של חבר-הכנסת גפני אני מציע שלא נצביע כרגע על הבקשה הזאת, נדחה את זה ליום רביעי שאז ממילא מתקיימת כאן ישיבה למרות שאז יעוכבו 70 מיליון שקל.
לימור לבנת: אנחנו מצטרפים להצעה הזאת.
ויצמן שירי: אני מקבל את ההצעה.
ישראל כץ: אני מציע להעביר לשר מסר – אני חושב שאני קולע לרוח הרבה חברים כאן – שביום רביעי יבוא עם תשובות איך הוא גורם ל"אינטל" להגביר את קליטת העובדים מאזור הדרום.
ויצמן שירי: זה היה מתאים למצב לפני 30 שנה עם ההסתדרות, היום זה לא מפעל לעבודות יזומות.
ויצמן שירי: אנחנו ממשיכים לבקשה מס' 0245.
לליב ברעם-אלקיים: מדובר ב-15 מיליון שקל בהרשאה להתחייב שמיועדים לתכנית של פינוי, בינוי והתחדשות עירונית.
לליב ברעם-אלקיים: בעקבות דו"ח של ועדה בין-משרדית בנושא שבא לעודד את הפינוי-בינוי החליטה הממשלה לקראת תחילת שנת התקציב 1999 להקצות לנושא 15 מיליון שקל.
לליב ברעם-אלקיים: זה היה דו"ח עקרונות.
לליב ברעם-אלקיים: נעשתה במשך השנה עבודה של הוועדה על-מנת להפוך את זה לישים, כולל יציאה למכרזים.
לליב ברעם-אלקיים: כרגע זה מוכן לעבודה עם התקציב.
לליב ברעם-אלקיים: הרעיון הכללי של פינוי-בינוי מתמקד במרכזי הערים, במקומות שבהם הניצול של הבנייה באתר נעשה תוך תת-ניצול של הקרקע.
לליב ברעם-אלקיים: הדגש הוא על פינוי-בינוי כלכלי, במקומות שבהם ערך הקרקע הוא כזה שהוא יכול לשאת את הפינוי-בינוי בתוספת יחידות הדיור.
לליב ברעם-אלקיים: התקציב הזה מיועד לקידום של תכנון במתחמים של פינוי-בינוי לכן מה שנותנת כרגע הממשלה היא תוספת קידום תכנון כי זה מהווה צוואר בקבוק ביכולת ליישם את התכניות האלה.
לליב ברעם-אלקיים: זה עובד כך.
לליב ברעם-אלקיים: כל רשות מקומית יכולה להגיש הצעות שלה למקומות שהיא מציעה שיהיה בהם פינוי-בינוי.
מאיר פרוש: כל רשות מקומית רלוונטית הוזמנה להציע הצעות.
לליב ברעם-אלקיים: נכון.
לליב ברעם-אלקיים: יש ועדה שבהתאם למגבלה התקציבית הקיימת תבחר מבין ההצעות האלה את הפרוייקטים בהתאם לקריטריונים שנקבעו בוועדה הבין-משרדית.
יוסף יצחק פריצקי: הקריטריונים האלה פורסמו ברשומות?
מאיר פרוש: בוועדה הזאת שותפים המינהל, משרד הפנים ומשרד השיכון.
מאיר פרוש: היה כינוס של ראשי ערים, הסבירו להם את העקרונות האלה כמה פעמים בבית סוקולוב וגם אני השתתפתי פעם אחת, ונכנסו למשא-ומתן עם הרשויות הרלוונטיות.
מאיר פרוש: האוצר אמר שהוא מוכן לתת את הכסף למימון תכניות ראשוניות עד שהרשות המקומית עצמה נכנסת לתכניות פרטניות.
מאיר פרוש: לדוגמה, בירושלים יש מתחם אולסוונגר עם 700 יחידות דיור.
מאיר פרוש: לדעת המינהל ומשרד השיכון אפשר להכניס שם סדר גודל כפול או פי שלושה אבל העיריה אומרת שאין לה הכסף הראשוני.
ויצמן שירי: אתה אומר שההשקעה מצוינת כי אחרי שאתה משביח יש גם מס.
לליב ברעם-אלקיים: לרשויות אין אמצעים לקדם את התכנון אבל המדינה מעוניינת בפרוייקט הזה גם מן הבחינות של ההתחדשות העירונית, ניצול הקרקע ועוד.
נחום לנגנטל: זו בקשה ראויה אבל יש להסב תשומת לבם של האנשים העוסקים בזה במשרד השיכון שהמכרזים של פינוי-בינוי שנעשו עד היום לא היו תפורים מספיק נכון ויצרו הרבה בעיות.
נחום לנגנטל: חלק נמצא אצל היועץ המשפטי לממשלה, חלק בבג"צ.
נחום לנגנטל: חבל שפרוייקט כל כך חשוב במדינה מתפתחת כמו שלנו נתקע בדבר כזה.
עופר חוגי: איזה ערים משתתפות בפרוייקט הזה?
עופר חוגי: אני מבקש לקבל רשימה.
ויצמן שירי: זאת יודמה של הרשות המקומית.
עופר חוגי: אבל אתה לא הולך ומחלק כסף.
עופר חוגי: בנוסף רציתי לדעת האם יש תוספות או ש-15 מיליון זה הסכום היחיד?
ויצמן שירי: כרגע זה הסכום.
עופר חוגי: מי יעשה את עבודות הפיתוח, האם אלה חברות בניה של הרשות?
ויצמן שירי: יש חוק חובת מכרזים ולפיו פועלים.
ויצמן שירי: אני רוצה להוסיף כמה דברים ואני שמח שנמצא פה הרב פרוש.
ויצמן שירי: היינו עדים בזמן האחרון לרעידות אדמה.
ויצמן שירי: מידיעה אני אומר שכל השכונות שאנחנו מדברים עליהן נבנו בשנות החמישים או בתחילת שנות השישים.
ויצמן שירי: זאת אומרת, כל הבתים האלה לא עומדים בשום תקן של רעידות אדמה.
ויצמן שירי: צריך להקטין את הסיכון ולעודד ללכת לבנייה חדשה כמה שיותר מהר עם תקנים חדשים ומתקדמים.
עופר חוגי: השאלה היא האם רק לוד ורמלה ייהנו מהכסף הזה.
עופר חוגי: כל ראש עיר רוצה את זה.
ויצמן שירי: יש ועדה שצריכה לאשר.
לליב ברעם-אלקיים: זה מסובך כי יש לזה הרבה מרכיבים.
ויצמן שירי: כשאתה משקיע את המקדמה של התכנון יש עסק גדול שהוא הלוואה כי יש מס רכישה, אגרות בניה וארנונה.
ויצמן שירי: זה כדאי למדינה כי זה כסף קטן על פרוייקט גדול.
ויצמן שירי: המדינה לא רוצה מראש לקשור את עצמה ליזמים כשהם ירוויחו את הפריבילגיה הזאת.
רחמים מלול: לאחר מכן היא משליכה עליהם את העלויות.
ויצמן שירי: אתה קובע את הדברים במכרז.
ויצמן שירי: אנחנו עוברים להצבעה.
אמנון כהן: אנחנו רוצים התייעצות סיעתית.
ויצמן שירי: הפסקה של 5 דקות.
ויצמן שירי: (הישיבה הופסקה ב-11:30) (הישיבה חודשה ב-11:35)
ויצמן שירי: אני מחדש את הישיבה.
ויצמן שירי: אנחנו מצביעים על בקשה 0245.
ויצמן שירי: מי בעד?
ויצמן שירי: מי נגד?
ויצמן שירי: הצבעה בעד – 7; נגד - אין בקשה 0245 אושרה
עופר חוגי: אנחנו רוצים רוויזיה.
ויצמן שירי: בעוד 5 דקות תהיה הצבעה על הרוויזיה.
ויצמן שירי: (הישיבה הופסקה ב-11:37) (הישיבה חודשה ב-11:43)
ויצמן שירי: אנחנו מצביעים על הבקשה לרוויזיה.
אמנון כהן: אנחנו מסירים את הבקשה לרוויזיה עם הסתייגות: אנחנו רוצים לקבל רשימה של הרשויות שייכנסו לפרוייקט הזה וליד כל אחת יופיע הסכום.
ויצמן שירי: אין שום בעיה.
ויצמן שירי: אם כך הרוויזיה בוטלה.
משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא יכול להיעשות במין דו-שיח כזה, בכל זאת על זה סיעת ש"ס רצתה רוויזיה.
לליב ברעם-אלקיים: אני אדאג להעביר את הפנייה שלכם ושתקבלו את הנתונים.
לליב ברעם-אלקיים: זה יגיע לוועדה.
ויצמן שירי: אנחנו עוברים לבקשה 0246.
לליב ברעם-אלקיים: בבקשה 0246 מדובר בהגדלה של 32 מיליון שקל לתקציב של מודיעין.
לליב ברעם-אלקיים: כל התשתיות במודיעין מפתחים אותן מהחזרים של הדיירים ומועמס על מחיר הדירה דרך הקבלנים, כלומר הכול ממומן מהכנסות.
לליב ברעם-אלקיים: ההכנסות שיש שם כרגע מספיקות בשביל לכסות גם את ההוצאה הנוספת.
לליב ברעם-אלקיים: יש עבודות שחשבנו שיתבצעו בשלב יותר מאוחר ובגלל התקדמות הבנייה צריך להקדים אותן ולבצע אותן עכשיו.
לליב ברעם-אלקיים: לכן נדרשת כרגע הגדלה של ההרשאה להתחייב על-מנת שניתן יהיה לצאת למכרזים כי מדובר בתשתיות בשכונות שהן כבר בשלבי איכלוס.
לליב ברעם-אלקיים: אני מדגישה שכל התשתיות במודיעין ממומנות מהחזרי הדיירים.
מאיר פרוש: והבקשה הזאת?
לליב ברעם-אלקיים: גם זו.
לליב ברעם-אלקיים: כל שכונה במודיעין שיוצאת לשיווק עושים לגביה לפני כן תחשיב על אומדן עלויות הפיתוח, אלה העבודות שיש, זה מספר יחידות הדיור.
לליב ברעם-אלקיים: מחלקים זה בזה ומתקבל הסכום להעמסה בגין כל יחידת דיור.
לליב ברעם-אלקיים: אין פה חריגה מההעמסה שנצפה אלא רק הקדמה של עבודות.
סמדר אלחנני: אם הכול ממומן מהשתתפויות של המשתכנים הרי הסעיף הזה היה צריך להופיע בהוצאה מותנית בהכנסה.
סמדר אלחנני: כאן זה מופיע רק בהרשאה להתחייב וזה לא יכול להיות כך.
לליב ברעם-אלקיים: בתקציב משרד השיכון בכל סעיפי הפיתוח לא נחתמות התחייבויות בלי הרשאה להתחייב.
לליב ברעם-אלקיים: זה ממומן בהוצאה המותנית בהכנסה.
לליב ברעם-אלקיים: נניח שכרגע יוצאים למכרז על עבודה בגובה 10 מיליון שקל, הפריסה של התשלומים אחר-כך היא על שלוש שנות תקציב.
לליב ברעם-אלקיים: יש הכנסות בגין זה וגם הכנסות לתכנית מודיעין.
לליב ברעם-אלקיים: נניח שאם היינו צריכים לשלם הכול בשלושה חודשים היה מאיפה לשלם.
לליב ברעם-אלקיים: בתקציב משרד השיכון מול ההרשאה להתחייב יש תמיד או תקציב ישיר או הוצאה מותנית.
לליב ברעם-אלקיים: המגבלה היא ההרשאה להתחייב שקובעת את גובה ההתחייבות.
לימור לבנת: אני מצטרפת להערה של סמדר אלחנני.
לימור לבנת: אין לנו שום דבר נגד זה, אנחנו לא נתנגד לבקשה אבל אני רוצה להבין למה זה לא מופיע כאן כהוצאה המותנית בהכנסה.
לימור לבנת: דבר שני אני מפנה לסמדר אלחנני.
לימור לבנת: במכתב שהנחת בפנינו כתבת: "לפי הפנייה האחרונה לוועדה יתרת הרזרבה הכללית בתקציב היא 23,145,000 ₪ בלבד, כלומר כל סכום ההרשאה להוציא בסעיף הרזרבה הכללית הוצא כבר.
לימור לבנת: " אני שואלת: לפני איזו פנייה לוועדה?
סמדר אלחנני: תקציב 1999 יצא לדרך עם 4 מיליארד בסעיף ההרשאה להוציא, ועם למעלה מ-3 מיליארד שקל להתחייב.
סמדר אלחנני: במהלך השנה יורדים כל הזמן והמחשב עושה את זה אוטומטית.
סמדר אלחנני: אין לנו טענות כלפי זה.
סמדר אלחנני: לקחתי את הפנייה האחרונה שהגיעה לפי המספר הרץ האחרון שהגיע לידי – השתמשתי ב-0247 ולא ב-0246 – והסתכלתי.
סמדר אלחנני: כל דבר שהגישו לגביו בקשה אפילו שעוד לא אושרה הוא יורד אוטומטית מסעיף הרזרבה.
סמדר אלחנני: את רואה שבסעיף רזרבה כללית הגיעו עד ל-88 מיליון שקל – בסכומי תקציב פירושו שאין כסף – ובסעיף הרזרבה בצד של ההוצאה הגיעו ל-23 מיליון כשבמונחי התקציב גם הוא נגמר.
סמדר אלחנני: כלומר, שני הדברים נגמרו.
סמדר אלחנני: פה עוד השתמשו ברזרבה הכללית של הרשאה להתחייב כי ירדו מ-120 מיליון ל-88 אבל אם ירצו עכשיו להגדיל הוצאה בסעיף תקציבי כלשהו, יצטרכו להפחית הוצאה בסעיף תקציבי אחר.
לימור לבנת: פה אין העברה בי-משרדית.
סמדר אלחנני: בסעיף הרזרבה בטור של הרשאה להתחייב השתמשו ב-32 מיליון והורידו את הסעיף לכדי 88 מיליון שקל, שזה כלום.
לימור לבנת: לכן בבקשה שתבוא אחרי 0247 אם הוא לא מעביר ממשרד אחר או מסעיף אחר זה לא יכול לבוא מהרזרבה הכללית.
סמדר אלחנני: אין לו כלום, הוא לא יכול להשתמש בשום דבר, אין חריגה מהתקציב, הוא לא יכול להוציא יותר ממה שמותר לו.
ישראל כץ: למעשה מוציאים, לגבי דברים משוערכים כבר מזמן עברו את התקציב.
ישראל כץ: שיבוא שר האוצר לשעבר יגיד שתקציב הרזרבה נגמר.
ויצמן שירי: מה שאתה אומר לא מבוסס.
ויצמן שירי: יש לך איזו שהיא הוכחה לזה?
ישראל כץ: בוודאי.
סמדר אלחנני: כשאומרים חריגה בתקציב זו לא חריגה בהוצאה.
סמדר אלחנני: לא יכולים להוציא יותר ממה שהרשתה להוציא ועדת הכספים.
סמדר אלחנני: זה כתוב בפרוטוקול.
ישראל כץ: מה עם משכורות השרים?
ויצמן שירי: זה מתוך ההעברות המשרדיות.
ישראל כץ: זה מתוך הרזרבה.
לימור לבנת: חבר-הכנסת כץ, אתה טועה.
לימור לבנת: מה שאושר בשעתו עם הרחבת הממשלה – אושר, זה היה 9 או 10 מיליון.
לימור לבנת: אם ירצו להגדיל את ההוצאות של המשרדים יצטרכו להגיש תקציב נוסף.
לימור לבנת: ממילא זה יובא לוועדת הכספים ואם היא לא תאשר זה לא יהיה.
סמדר אלחנני: לא חייבים להביא תקציב נוסף, זה יהיה בתוך התקציב.
יוסף יצחק פריצקי: לגבי 32 מיליון השקל.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה שמשרד השיכון יגיד לוועדה הזאת: תוך X זמן גביתי.
יוסף יצחק פריצקי: היו"ר ויצמן שירי?
יוסף יצחק פריצקי: אנחנו שומרי הראש שלהם?
יוסף יצחק פריצקי: הם נותנים מתנות?
ישראל כץ: שמענו הערות של היועצת הכלכלית.
ישראל כץ: כשמגיעים לגבול כל כך דק של התקציב עם סכום של 88 מיליון, או סכומים אחרים, המשמעות היא כמו שאמר שר האוצר לשעבר מאיר שטרית – הדברים שלו מקבולים עלי – שהרזרבה נגמרה בהתחייבויות שניתנו.
ישראל כץ: אולי לא כולן הובאו באופן פורמלי לוועדת הכספים אבל יש התחייבויות.
ישראל כץ: אני לא סתם מזכיר את הרחבת הממשלה, הרי כולם יודעים שזה לא 9 מיליון שקל.
ישראל כץ: אני מאזין לפקידי האוצר והם אמרו: המחשב צובע את הסכומים שיורדים נגד התחייבויות.
ישראל כץ: שאלתי אתמול ושני נוכחים שהיו אתמול אמרו שזה שייך למינהל.
ישראל כץ: שאלתי: בכמה נצבעו ההתחייבויות להרחבת הממשלה?
ישראל כץ: לא קיבלתי פירוט.
ישראל כץ: אם יגידו שזה 9 מיליון שקל המשמעות היא שיש פה הולכת שולל כי הסכומים יהיו יותר גבוהים ובפועל אנחנו עובדים על גרעון.
ישראל כץ: אני פונה עכשיו לכל אחד כאן.
ישראל כץ: אם הוא רוצה לנהוג באופן ענייני ובמינהל תקין: אם הממשלה רואה שהיא מיצתה את התקציב, שתגיש בקשה לתקציב נוסף בצורה מסודרת ותגן על העמדות הציבוריות.
אנה שניידר: תקציב נוסף זה בחקיקה ראשית.
ויצמן שירי: אתה מדבר מתוך תחושות בטן.
ויצמן שירי: יש לך עובדות?
ישראל כץ: שר האוצר לשעבר אמר את הדברים.
ויצמן שירי: אז מותר לשר האוצר בפועל להגיד איזה סכומים הוא מעביר בתוך המשרדים.
ישראל כץ: הדברים מדברים בעד עצמם, אין רזרבה.
ויצמן שירי: חברת-הכנסת לימור לבנת ביקשה נייר והיא קיבלה אותו וגם הסבר.
ישראל כץ: השנה לא הסתיימה, יש עוד כמה חודשים, אם רוצים לאשר דברים שהממשלה תביא את זה בצורה מסודרת, בחקיקה או בצורה אחרת.
ישראל כץ: בצורה שזה מובא כאן זו הולכת שולל, יש הגדלת גרעון באופן מלאכותי כשהאחריות היא כאילו עלינו.
סמדר אלחנני: חבר-הכנסת כץ, כבר צברתי ניסיון מול אגף התקציבים.
סמדר אלחנני: הטיפול בנתונים ובמספרים הוא 100%, אני לא יכולה לתמוך במה שאמרת.
סמדר אלחנני: כל דבר שהגישו עליו בקשה כבר יורד מהרזרבה.
סמדר אלחנני: אתה צודק, אין רזרבה והראיתי לכם זאת.
סמדר אלחנני: אני לא רוצה להיכנס לפוליטיקה אבל אם תרצה הממשלה לשנות את סדר העדיפויות שלה ולהוציא כספים על פעילות אחרת היא תצטרך לבוא לפניכם ולהראות מאיזה מקור היא מביאה את זה.
סמדר אלחנני: היא צריכה להראות שבסעיף מסוים יש עודפים – זה קורה כל שנה כי הביצוע בו לא מתממש כפי שתכננו אותו, זה קורה מכל מיני סיבות שהן לאו דווקא שליליות – והיא מעבירה אותו למטרה זו או אחרת.