GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שאול ברונפלד: אנחנו לא רוצים להצטייר בעולם, בעיני המשקיעים הזרים, כבורסה פרימיטיבית ש3- פעמים בשבוע סוגרים אותה, ואם אין לדירקטוריון הבורסה אפשרות לשנות קצת מכללי המסחר, המשמעות של הדבר היא שצריך לסגור את הבורסה.
שאול ברונפלד: אנחנו חושבים, שגם מבחינת מעמדינו בעולם וגם מבחינת ציבור המשקיעים מי שיכול יהיה להגיע לבורסה יגיע.
לימור לבנת: מה קורה בבורסות אחרות בעולם?
שאול ברונפלד: אין הפסקה.
שאול ברונפלד: כאשר אתה בא לבורסות בעולם ואתה שואל אותם איך מפסיקים מסחר, איך מבטלים מסחר, הם לא מבינים על מה אתה מדבר.
לימור לבנת: מה קורה בבורסות אחרות בעולם מבחינה של תקלה.
שאול ברונפלד: לדירקטוריון יש גמישות מאוד גדולה לקבוע את סידרי המסחר גם במהלך היום ןגם בתקנות.
ויצמן שירי: אם הם יקבלו החלטה לא הגיונית, הם חשופים לתביעות.
לימור לבנת: ההגיון מאוד ברור וגם מקובל עלי ואין לי שום מחלוקת עליו.
לימור לבנת: אני חושבת שצריך לתת גמישות לדירקטוריון הבורסה לראות מה עושים במקרה של תקלות.
לימור לבנת: השאלה שמטרידה אותי היא האם יכול להיות מצב שבו ההחלטה שתתקבל לא תאפשר שירות אוניברסאלי ושיוויוני במידה סבירה.
לימור לבנת: איך אפשר לוודא בכללים האלה שהשירות הזה יהיה במידת האפשר אוניברסאלי ושיוויוני?
לימור לבנת: אם מדובר באיזו שהיא תקלה שצריכים לדחות בחצי שעה את המסחר, אז אין בכלל בעיה, אבל בסיטואציה שבה יש החלטה שמי שיכול להגיע יגיע ומי שלא יכול להגיע לא יגיע, יכולה להיות פה איזו שהיא בעייתיות.
לימור לבנת: איך אתם יכולים לתת לנו פתרון שיכול להניח את דעתינו?
מאיר פרוש: מצד אחד, לי נראה שצריך לאפשר לדירקטוריון של הבורסה את האפשרות הזאת כך שהוא יוכל להחליט על שינויים בסידרי המסחר, ומצד שני אני כן הייתי רוצה להבטיח את עצמי בכך שנאמר שבימי שבת ומועד אין לו סמכות.
מאיר פרוש: אני חושש מהאפשרות שאולי בעוד 10,15,20 שנה מישהו יבוא ויאמר שאפשר לפתוח את זה בימי שבת ומועד.
אלי גולדשמידט: יש חוק שעות עבודה ומנוחה.
אלי גולדשמידט: אנחנו מדינה מתוקנת שדואגת לאנטרסים של כל הדתות.
אלי גולדשמידט: ביום שישי אין מסחר בבורסה, ביום שבת אין מסחר בכלום וביום ראשון אין מסחר במט"ח.
משה גפני: ברור שצריכה להיות גמישות לדירקטוריון - ואני לא חושב שההנהלה הנוכחית והדירקטוריון הנוכחי יכולים לעשות איזה שימוש לרעה בגמישות הזאת - אבל האם המנהלים בעתיד לא יוכלו לנצל לרעה את השימוש בגמישות הזאת בצורה שהיא לא תהיה ניתנת להוכחה?
ישראל כץ: ההגדרה של תקלה מערכתית לא ניתנה כאן ואני חושב שהיא צריכה לינתן.
ישראל כץ: מה זו תקלה מערכתית?
ויצמן שירי: דברים שלא תלויים בך והם כוח עליון.
ישראל כץ: אני חושב שהרבה מההערות היו נמנעות אם התקלה המערכתית היתה מוגדרת.
ישראל כץ: אם התקלה המערכתית לא תוגדר יש כאן פתח לפירושים שונים.
אלי גולדשמידט: בקו העימות מושבתים החיים במשך ימים, האנשים יושבים במקלטים והבנקים סגורים.
אלי גולדשמידט: תושב קרית שמונה שמנהל חשבון ניירות ערך בבנק בקרית שמונה לא מסוגל לעשות פעולות ביום מסויים וכתוצאה מזה נגרם לו נזק כספי.
לימור לבנת: זאת שאלה טובה, אבל היא לא נוגעת לסעיף הזה.
אלי גולדשמידט: כאשר אנחנו מדברים רק על קו העימות אז לכאורה זה אחוז קטן של תושבים, אבל כל תושב בפני עצמו זכאי לכל הזכויות.
אלי גולדשמידט: אני מדבר על מצב, נניח, שחצי מדינה משותקת בגלל שביתה.
אלי גולדשמידט: נניח בזק של מחוז הצפון החליט לשבות.
ויצמן שירי: למה אתה נותן את הדוגמה הזאת?
ויצמן שירי: קח כדוגמה בנק שיש אצלו נפילות.
אלי גולדשמידט: כאשר בנק מסויים שובת אז זאת כן בעיה, כי זאת מעין תקלה מערכתית שחלק גדול מפקודות הקנייה והמכירה לא מגיעות לרצפת הבורסה.
לימור לבנת: מה הם עשו עד היום?
שאול ברונפלד: השאלות כאן היו שאלות מאוד טובות.
שאול ברונפלד: גם היום, אם יש אירועים בצפון ואנשים לא יכולים להגיע לסניפי הבנקים, לא סוגרים את הבורסה.
שאול ברונפלד: אם בבנק מסויים - ניקח למשל את בנק הפועלים שהוא הבנק הגדול ביותר במדינה - יש תקלה במערכת המחשב והלקוחות לא יכולים לתת פקודות לא בתל-אביב ולא בקרית שמונה, גם אז לא מפסיקים את המסחר ולא משבשים את המסחר.
שאול ברונפלד: הסיבות לכך הן שתיים: א.
שאול ברונפלד: אם זאת תקלה טכנית של הבנק אז הבנק אחראי.
שאול ברונפלד: .
אלי גולדשמידט: מה עשו במלחמת המפרץ?
שאול ברונפלד: מלחמת המפרץ זאת דוגמה מצויינת, כי ניסינו בכל כוחותינו שתהיה שעה אחת מסחר ביום על-מנת שבFINANCIAL TIMES, בWALL STREET JOURAL יהיו השערים של הבורסה של מדינת ישראל.
שאול ברונפלד: אנחנו חשבנו שחשוב מאוד שיראו שהחיים אצלינו תקינים, ובורסה סוחרת זה חלק מהחיים.
שאול ברונפלד: באמריקה לא שאלו אם המסחר היה 7 שעות, חצי שעה, אלא מספיק שהיו דיווחים.
ישראל כץ: איך ביטלתם את זה, הרי לא היה כאן היתר פורמאלי?
שאול ברונפלד: בשיטה הקודמת לא היינו צריכים את ההיתר.
שאול ברונפלד: אתם מתייחסים לנגישות לבורסה כאילו שכל יום מחלקים שם כסף.
שאול ברונפלד: אני רוצה להגיד שבבורסה יש גם כאלה שמפסידים.
אלי גולדשמידט: זה לא שייך לכך אם מפסידים או מרוויחים.
אלי גולדשמידט: אם אדם מסויים מקבל החלטה ביום מסויים לעשות פעולה בניירות ערך, על בסיס שיקול דעת שנובע ממצב השוק, מדיווחים אחרים, ובאופן טכני הוא חסום מלעשות את זה, הוא יכול להפסיד הרבה כסף.
אלי גולדשמידט: שיקול הדעת שלו לא בא לידי ביטוי.
אלי גולדשמידט: גם אלה שהם חברים בבורסה ולא ביצעו פעולה באותו יום, גם הם נפגעים לכאורה, כי הפעילות של אותו אחד שנמנעה ממנו הפעולה, אם הוא היה מבצע אותה היא היתה משפיעה על כל החברים.
שאול ברונפלד: התשובה לדברים שלך היא בדוגמה של מישהו שהיה צריך להיות בפגישה חשובה בעיר על-מנת לחתום על הסכם, אבל מה לעשות היה פקק תנועה, הרמזורים לא עבדו והוא לא הגיע.
אלי גולדשמידט: חוק החוזים מתייחס למצב כזה.
אלי גולדשמידט: זה נקרא כוח עליון.
ישראל כץ: בעקבות ההערה הקודמת על תקלה מערכתית, החשש הוא שיכולים להטיל דופי בשיקול הדעת של החברים הקיימים.
ישראל כץ: קחו את הדוגמה של בנק הפועלים.
ישראל כץ: כשם שמנסים לפתור מכיוון אחד, כלומר מלמטה כלפי מעלה, כך עלולים לחשוף את הנהלת הבורסה ללחצים מלמטה כלפי מעלה.
ישראל כץ: אם חברת בנק הפועלים לא נערכה כיאות לבאג 2000, היא תתחיל להטיל לחץ על הנהלת הבורסה לאפשר לה להכלל בקטגוריה של תקלה מערכתית אישית שלה ולכלול אות באופן מסויים אל תוך המסחר, מה שלא יכולים היו לעשות היום.
ישראל כץ: זאת אומרת, זה פותח כאן פתח לגופים עם עוצמה כזאת או אחרת להתמקחות.
ישראל כץ: יש כאן סמכות מרחיקת לכת שהולכים לתת להנהלת הבורסה, שצריך לחשוב עליה מכל ההיבטים.
רחמים מלול: אני רוצה להבין את המושג מתכונת מצומצמת.
אנה שניידר: אני רוצה להפנות אתכם לנוסח המוצע, לא לדברי ההסבר.
אנה שניידר: יש הצעה להוסיף סעיף 6 לנוסח הקיים, והסעיף אומר כך: "אירעה תקלה מערכתית שבעטיה לא ניתן לקיים את המסחר בבורסה לפי כללי המסחר הרגילים..." כלומר שעצם ההגדרה של התקלה זה אותה תקלה שבעטיה לא ניתן לקיים את המסחר בבורסה לפי הכללים הרגילים.
אנה שניידר: לעניות דעתי אפשר אפילו לוותר על המילה מערכתית.
אנה שניידר: אפשר אולי כאשר אומרים "תקלה שבעטיה לא ניתן לקיים" להוסיף את המילה כליל.
ישראל כץ: אז גם המילה תקלה מיותרת לפי הגישה שלך.
ויצמן שירי: אני הייתי מציע שיהיה כתוב כוח עליון.
אנה שניידר: שביתת בזק זה לא כוח עליון.
אלי גולדשמידט: יש פה תחושה לא נוחה בקרב חברי הוועדה.
משה גפני: זה נדיר שיש כזאת סמכות גורפת.
אלי גולדשמידט: אתם מביאים בפני ועדת הכספים דברים שדנתם בהם הרבה מאוד פעמים, ואני מניח שאתם מרגישים מידה מסויימת של טורח להופיע לפנינו ולהתחיל לחזור על דברים שדנתם בהם, אבל מה אפשר לעשות זאת מצוות המחוקק.
אלי גולדשמידט: אנחנו באיזה שהוא מקום אחראים למשקיעים הקטנים, לכלל האזרחים, ויש כאן תחושה לא נוחה: א.
אלי גולדשמידט: מה היקף הסמכויות מבחינת שינוי כללי המסחר?
אלי גולדשמידט: אנחנו לא יודעים מה זה שינוי כללי המסחר.
אלי גולדשמידט: התחושה של השיוויוניות כלפי כלל אזרחי מדינת ישראל, שחלקם נפגעים וחלקם לא נפגעים.
אלי גולדשמידט: אני מבין שמול זה עומד עיקרון מאוד חשוב - בהחלט עיקרון שאנחנו צריכים לתמוך בו - שזה הרציפות של המסחר והצורה שבה הבורסה שלנו נתפסת ברחבי העולם.
אלי גולדשמידט: יש לנו קצת אי נוחות עם העניין הזה.
אלי גולדשמידט: אני מציע שאולי תחשבו על ניסוחים שמגדירים את הדברים בצורה יותר טובה.
מאיר פרוש: אולי אירעה תקלה מערכתית טכנית.
ויצמן שירי: שביתה זה לא טכני.
ויצמן שירי: להם אין שליטה על שביתה.
ויצמן שירי: זה כוח עליון מבחינתם.
שמואל האוזר: כרשות לניירות ערך אנחנו רואים ברציפות המסחר חשיבות גדולה מאוד.
שמואל האוזר: יש נטייה בכל העולם להקדים את שעות המסחר כך שזה יהיה סביב השעון.
שמואל האוזר: אנחנו עושים כאן איזה שהוא מאמץ ראשוני.
שמואל האוזר: ההחלטה הזאת התקבלה אחרי שבמשך שנים הרשות לניירות ערך ראתה לנגד עיניה את דירקטוריון הבורסה בא להחליט במקרים מאוד מסויימים ומאוד מוגדרים.
שמואל האוזר: זה מקרה שבו אנחנו צריכים לתת להם את שיקול הדעת, כי דירקטוריון הבורסה גם חשוף לתביעות.
אלי גולדשמידט: אני רוצה שתשקלו את התוספת שמציעה הגברת אנה שניידר.
אנה שניידר: אני לא כל כך בטוחה שזה כל כך ישים, אבל אני מציעה בנוסח לומר כך: "אירעה תקלה ... וזאת כל עוד לא ניתן לקיים מסחר בהתאם לכללי המסחר הרגילים, ובלבד שהחלטה כאמור תבטיח ככל האפשר מסחר שיוויוני בתקופה האמורה".
ויצמן שירי: מבחינת הסמכות שלהם הם חייבים לפעול על פי מסחר שיוויוני.
אלי גולדשמידט: היא מתכוונת לזה שכולם יוכלו להשתתף במסחר.
אלי גולדשמידט: מה זאת אומרת מוכחת?
משה גפני: מוכחת זה שהדירקטוריון יוכל לבוא בפני בית המשפט.
חגית נאמן: היום בחוק ניירות ערך, בסעיף 50, יש סמכות לבורסה, בלי קבלת אישור מאף אחד, להפסיק את המסחר למשך יום אחד.
חגית נאמן: זאת אומרת שאם לא מאשרים את הסעיף הזה, אז החשש צריך להיות עוד יותר גדול ממה שאתה אומר.
חגית נאמן: האלטרנטיבה תהיה, אם אי אפשר יהיה לקיים מסחר בכללים הרגילים, להשתמש בסמכות היותר דרסטית שהיא לא לקיים מסחר.
חגית נאמן: אם רוצים לנצל לרעה, אז אפשר כבר היום.
חגית נאמן: זה נועד בכל זאת לקיים את המסחר ולא להפסיק את המסחר, כל זאת במקסימום שאפשר לעשות באותו יום.
חגית נאמן: לכן כל החשש של ניצול לרעה יכול להיות כבר היום מסעיף הרבה יותר דרסטי, והראייה היא שזה לא נעשה.
לימור לבנת: אתה מרחיב מאוד.
ישראל כץ: אני מרחיב ואני מונע עיוות.
ישראל כץ: אם המערכת סומכת כמו שהיא אמורה לסמוך ויש לה כלי בקרה אז אפשר לעבוד.
ישראל כץ: הניסוח כפי שהוא הוא בלתי מספק, הוא לא מקיף.
ישראל כץ: אם מדברים על מלחמת המפרץ, אז לא מדובר בתקלה מערכתית.
ישראל כץ: אם נותנים היתר, אז זה צריך להיות במידה ולא ניתן לקיים.
שאול ברונפלד: הפסקנו לעבוד לא בגלל המלחמה, הפסקנו בגלל שהפקידים שצריכים לעבוד בסניפים לא עבדו.
אלי גולדשמידט: אבל זאת תוצאה של המלחמה.
אלי גולדשמידט: זה לא בגלל שהיתה להם הרעלת קיבה באותו יום.
שאול ברונפלד: זה מה שאנחנו קוראים תקלה מערכתית.
משה גפני: אנחנו יודעים שאפשר להפסיק יום ואפשר להפסיק יומיים, עם זה אין בעיה.
משה גפני: אנחנו חוששים מהאפשרות שהדירקטוריון יפסיק את המסחר במידה ואיזו שהיא מניה תרד או תעלה באופן דרמטי.
אלי גולדשמידט: הם הולכים לבית סוהר על דבר כזה.
משה גפני: זה שהיום אפשר להפסיק יום מסחר בבורסה, זה לא נורא כמו שמפסיקים באמצע היום.
ויצמן שירי: הם יצטרכו להוכיח שהם הפסיקו את המסחר כתוצאה מאירוע שאין להם שליטה עליו.
אלי גולדשמידט: אני מציע לקבל את ההצעה של חבר הכנסת ישראל כץ, כי נדמה לי שהמילים תקלה מערכתית אלו מילים שלא מכסות את כל המקרים הרלוונטים.
אנה שניידר: "לא ניתן לקיים את המסחר בבורסה לפי כללי המסחר הרגילים, רשאי..
אלי גולדשמידט: לא ניתן זה תמיד מבחן אובייקטיבי.
דרורה ליפשיץ: נראה לי שהמילים לא ניתן זה מידי גורף.
דרורה ליפשיץ: אולי במקום תקלה - אם זה ביטוי שמפריע - אפשר לכתוב: אירע אירוע בעל השפעות מהותיות על המסחר.
אלי גולדשמידט: מתי זה אירוע משמעותי ומתי זה מהותי, זה דבר שמעלה ספיקות.
אלי גולדשמידט: אולי כדאי שנכתוב: שוכנע דירקטוריון הבורסה כי לא ניתן לקיים את המסחר.
לימור לבנת: אני מתנגדת לתיקון הזה בנוסח שמציע חבר הכנסת ישראל כץ.
לימור לבנת: אני חושבת שמה שמוצע כאן הוא גורף מידי.
לימור לבנת: מתוך זה שעלו כאן כל מיני שאלות וקושיות לגבי המונח תקלה מערכתית, אנחנו הולכים להרחבה שהיא ממש טוטאלית, גורפת לחלוטין.
לימור לבנת: אין בה שום רמז לשאלה איזה שיקול דעת צריך להפעיל דירקטוריון הבורסה כדי להחליט החלטה כל כך דרמטית.
לימור לבנת: מה זאת אומרת המילים לא ניתן?
לימור לבנת: מה זה לא ניתן?
לימור לבנת: למה לא ניתן?
לימור לבנת: איך קובעים אם לא ניתן?
לימור לבנת: משום מה לא ניתן?
לימור לבנת: הבורסה בעצמה מצמצמת את שיקול הדעת שלה באירועים חריגים.
לימור לבנת: יכול להיות שהניסוח הוא לא מאוד מוצלח ואפשר לעשות בו איזה שהוא תיקון מסויים, אבל מזה לבוא ולהציע כאן תיקון כל כך גורף בישיבה של 10 דקות מבלי שנבין את כל המשמעויות של זה, אני מתנגדת לזה.
אלי גולדשמידט: דעתינו אינה נוחה מהניסוח של תקלה מערכתית ויש גם הסתייגויות מפתיחה מוחלטת, לכן אני מציע שהיועצת המשפטית של הוועדה יחד עם הנהלת הבורסה והרשות לניירות ערך, ינסו למצוא ניסוח שיאזן בין שני הדברים.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים את הסעיף בכפוף לניסוח, והניסוח הזה יבוא לוועדה.
אלי גולדשמידט: אני הייתי מציע איזו שהיא מערכת של חשיבה בהנהלת הבורסה, ברשות לניירות ערך, מה הדין במקרה שיש איזה שהוא מצב שחלק גדול מאזרחי מדינת ישראל לא יכולים להשתתף במסחר בבורסה בגלל שזה לא תלוי בהם.
אלי גולדשמידט: אני מציע שתתנו את הדעת בעניין הזה.
שמואל האוזר: התיקון המוצע מתייחס להגדרת "החזקות הציבור ושיעור החזקות הציבור".
שמואל האוזר: התיקון בא להבטיח את הדרישות לשיעור שווי החזקות הציבור סמוך לאחר הרישום למסחר, במטרה לפשט את הנחיות הבורסה, ובמקביל להגדיל את הדרישות להחזקות הציבור כדי להביא להגדלת הסחירות.
שמואל האוזר: בסעיף החזקות הציבור יש הגדרה של מה נכלל בהחזקות הציבור.
שמואל האוזר: מוצע שלא ייכללו בהחזקות הציבור ניירות ערך אשר לגביהן ניתנה התחייבות לניירות ערך שלבעל עניין יש זכות לרוכשם ובידי המחזיקים בהם יש זכות למוכרם.
שמואל האוזר: מוצע פה לפשט את העניין בעניין הגדרות החזקות לציבור.
שמואל האוזר: החלק השני של ההצעה הוא להרחיב את זה כדי להביא להגדלת הסחירות.
שמואל האוזר: ההגדרה הורחבה כך שכללו בהחזקות הציבור גם השקעות של מבטחים הנובעות מביטוח חיים ומשקיעים זרים שהינם קופות גמל וקרנות נאמנות.
משה גפני: מה היה עד היום?
שמואל האוזר: עד היום הניירות האלה לא היו כלולים בהגדרה של החזקות הציבור, והחלק השני לא נכלל בהגדרה.
דוד לביא: מבנה השליטה בחברות בארץ הוא מאוד ריכוזי.
דוד לביא: בדרך כלל נהוג כשקונים החזקות של בעלי מניות בחברות, לעשות הבחנה בין שתי אוכלוסיות: האחת אוכלוסיה של בעלי עניין, והשנייה אוכלוסייה של בעלי שליטה והציבור שמייצג את הכמות הצפה.
דוד לביא: לגבי העניין הזה יש הבדל מאוד גדול בדפוס הפילוג של בעלי השליטה או בעלי העניין לעומת הציבור הרחב.
דוד לביא: בדרך כלל ההחזקה במלאי המניות של בעלי שליטה או בעלי ענייין היא בטווח ארוך יותר והתחלופה היא רק בשוליים.
דוד לביא: זה בניגוד לציבור שהוא בדרך כלל משיקולים של רווח והפסד מבצע את התחלופה.
דוד לביא: על מנת להבטיח תקינות של משטר או פעילות בסחירות, צריכה להיות בשוק כמות מינימאלית של מניות שיכולה להחליף ידיים בתדירות גבוהה יותר.
ויצמן שירי: 10%,12%, נכון להיום?
שאול ברונפלד: מדובר כאן על 10 ו15- אחוז.
שאול ברונפלד: הפחד שלנו שגם כאשר אומרים שיש 10%, אין כאן למעשה 10% , כי בעצם יש התחייבות של בעל השליטה לקנות את זה מאלה שנספרים כציבור.
שאול ברונפלד: אנחנו לא יכולים למנוע את הקנייה, אבל אנחנו אומרים שאם יש התחייבות של בעל השליטה לקנות את המניות מההוא, זה לא נספר כהחזקות הציבור.
לימור לבנת: האם נכון יהיה להניח שברוב המקרים אתה לא יודע על זה?
שאול ברונפלד: אם אני לא יודע על זה, זאת עבירה פלילית.
שאול ברונפלד: היום לא צריכים לעשות תרגילים, כי הלקונה הזאת מאפשרת להגיע למצב האומלל שאין בידי הציבור אפילו 10 או 15 אחוז גם בלי תרגילים.
שאול ברונפלד: אנחנו רוצים לתקן את זה.
שאול ברונפלד: אחר כך מי שירצה לעשות תרגילים, לוקח על עצמו סיכון פלילי.
ויצמן שירי: למה אתם לא מגדירים במספר את המינימום למסחר שאתה מציג כחלק מהסעיף?
שאול ברונפלד: כאן מדובר על היתר של הבורסה לחברה לעשות הנפקה פרטית או הקצאה פרטית, ואנחנו לא מרשים לעשות את זה אלא אם בידי הציבור יש כמות מספקת.
לימור לבנת: השאלה היא מה זה מספקת.
שאול ברונפלד: בסיטואציה מסויימת זה 10% ובסיטואציה אחרת זה 15%.
שאול ברונפלד: זה המצב היום.
שאול ברונפלד: אני רוצה לסתום את הפירצה על מנת ש10% יהיו 10% אמיתיים ולא פיקציה.
ויצמן שירי: מה אתם עושים אם יש 10,15 אחוז ויש מעין הצעת רכש של בעל העניין שהצליח לרכוש עוד 7 אחוז ונתקע עם 7 אחוז שהוא לא הצליח?
שאול ברונפלד: זאת לא הבעיה כאן.
ויצמן שירי: כי אתה אמרת קודם שיש לו הבטחה של רכישה ולכן לא כדאי לו לסחור במניה.
שאול ברונפלד: אם הוא יקנה את המניות אז ישאר בידי הציבור רק 7% ואז לפי כללי השימוש יצטרכו להשהות בכלל את המסחר במניה.
שאול ברונפלד: מה שמטריד אותנו זה שיש 10%, אבל ה10%- הם לא אמיתייים כי יש התחייבות - לא הצעת רכש - בעוד 3,4 חודשים או חצי שנה לקנות את זה בחזרה מהציבור.
ויצמן שירי: זה אומר שזה סיכון כי הם יודעים מה הולך להיות תוך שנה.
ויצמן שירי: יכול להיות שלא כדאי להם ליצור את המסחר שאתה מדבר עליו.
ויצמן שירי: למעשה זה לא יוצר פתיחה שווה לציבור במסחר.
ויצמן שירי: זאת הסיבה שאתה רוצה את הפיזור?
שאול ברונפלד: אנחנו רוצים שיהיה בידי הציבור מה שיותר, כי אחרת המסחר לא תקין, אין מחזורי מסחר ויש מניפולציות.
שאול ברונפלד: יש גבול למה שאנחנו יכולים להטיל על החברות וכמה אנחנו יכולים לכפות עליהן כללי התנהגות.
שאול ברונפלד: לנו יש מינימום שמתחתיו אנחנו לא מתפשרים.
שאול ברונפלד: אם אין 15% או 10% בידי הציבור, אותה חברה לא תוכל לעשות הנפקה פרטית ולא תוכל לגייס כסף נוסף.
סמדר אלחנני: מי שלא נותן גילוי מיידי על שינויים זאת עבירה פלילית.
יאיר אורגלר: הדבר המרכזי שצריך לזכור אותו זה שיהיו החזקות ציבור גבוהות ככל שאפשר, כי אם בעלי עניין שולטים אז אין סחירות והציבור נפגע.
יאיר אורגלר: אנחנו מדברים על מצבים מסויימים שהמינימום הוא או 10% או 15%.
יאיר אורגלר: יש מצבים שבעלי עניין עושים סידור מראש והם אומרים: אין בעיה, אחרי שבוע אנחנו נקנה את זה בחזרה.
יאיר אורגלר: אנחנו רוצים לסגור את הפירצה הזאת ולמנוע את המצבים האלה שמראש יש התחייבות.
יאיר אורגלר: אם אחר כך קונים ואין הודעה, זאת עבירה פלילית.
יאיר אורגלר: המטרה היא חשובה, אנחנו סוגרים פה פירצה.
שתי סיטואציות: לגבי הסיטואציה השנייה שבה מניות של חברה כבר נסחרות בבורסה, כאן הוצגה עמדה מסויימת שגם איתה אין לנו בעיה.
שתי סיטואציות: באים ועושים כל מיני סידורים וכל מיני מינפולציות וכל מיני אפשרויות כדי לעשות הקצאה פרטית שמקטינה את החזקות הציבור, ועושים כל מיני הסדרים שבעל עניין מבטיח לקנות, לא לקנות וכו'.
שתי סיטואציות: אנחנו אומרים שאין שום בעיה עם אותו שיקול הדעת שדובר עליו בסעיף הקודם, שדירקטוריון הבורסה מוצא לעצמו מתי סוגרים, מתי פותחים.
שתי סיטואציות: מה שרוצים לומר פה הוא, שכל עיסקה, הבטחה לקניית מניות או למכירת מניות שקשורה איך שהוא לבעל עניין, רואים את העיסקה הזאת כאילו בוצעה גם אם היא לא קשורה לאותה הקצאה פרטית שרוצים עכשיו לבצע.
שתי סיטואציות: בתוך כל העיסקאות הללו יש גם עיסקאות עתידיות, עיסקאות אופציה שאחד נותן לשני, עיסקה לקנייה, עיסקה למכירה, שאינן קשורות בכלל לאותה הקצאה פרטית שרוצים לבצע.
שתי סיטואציות: העיסקאות הללו אינן אסורות.
שתי סיטואציות: מדובר על עיסקאות שנעשות במהלך עסקים רגיל, וזה המקום בבורסה כדי לבצע אותן.
שתי סיטואציות: הבורסה באה ואומרת: גם אם יש עיסקאות כאלה, גם אם הן נעשו במהלך עסקים רגיל, אנחנו רוצים לראות כאילו העיסקאות האלה כבר בוצעו, כאילו ההבטחה של בעל עניין לקנות איזה X מניות בוצעה, ואז רואים את זה כהחזקה שלא בנוכחות.
שתי סיטואציות: כל מה שאנחנו אומרים הוא: בואו לא נעשה את זה כאילו, אלא במה שקשור לחברות שמנפיקות לראשונה לכו רק לאלה שרוצים.
ויצמן שירי: תראה איך אתה הורג את המשקיע הקטן והזוטר.
ויצמן שירי: אחד שמחזיק אחוז הוא לא בעל עניין.
ויצמן שירי: הוא מתחיל להיות בעל עניין רק מ5%-.
ויצמן שירי: לאותו אחד אין שום פוזיציה להשפיע בתוך הדירקטוריון, ואין לו שום פוזיציה לקבל גם מידע מה הולך להיות.
ויצמן שירי: שני בעלי עניין נלחמים אחד בשני והחזקה משותפת של שניהם מגיעה ל93%.
ויצמן שירי: למעשה 7% שישנם זה דבר שמגביל בצורה מאוד משמעותית, כי את אותו אחד קטן אתה מאלץ למכור, וקרוב לוודאי בגלל מלחמה המחיר יכול להעלות כי כל צד משני הצדדים ירצה לרכוש את המניה.
ויצמן שירי: אני יודע שהרבה מאוד פעמים כשאתה נכנס בתוך מי בעל העניין, פתאום אתה מגלה שמתוך ה24%- שישנם לצורך העניין שנסחרים בבורסה יש בקושי 5% שהם 5% שאפשר לתמרן איתם, ןעם כל השאר אי אפשר לתמרן כי זה קשור לאיזו שהיא קרן, וכאשר אתה הולך ובודק, פתאום הקרן הזאת קשורה באותו בעל עניין.
נתי שילה: אנחנו מדברים פה על שני דברים.
נתי שילה: במהלך עסקים רגיל אם חברה רשומה בבורסה והיא לא מתכוונת כרגע לעשות שום הנפקה חדשה, אז כל מה שאתה תיארת איננו קשור.
נתי שילה: זאת אומרת הבורסה לא מתמודדת ולא מתכוונת בשינוי הזה להתמודד עם הדבר הזה.
נתי שילה: אפשר לעשות כל מיני עיסקאות כאלה וכל מיני עיסקאות אחרות ולאף אחד זה לא יפריע.
נתי שילה: זה לא איזה שהוא דבר שאסור לעשות אותו.
נתי שילה: מתי הבורסה באה ואומרת אני רוצה לבדוק את כל העיסקאות התלויות והעומדות, כאשר החברה באה לבצע הנפקה נוספת.
ויצמן שירי: הם אומרים שהם רוצים פיזור גדול יותר במינימום של מסחר.
נתי שילה: הם רוצים פיזור וזה בסדר.
נתי שילה: הם אומרים שככל שהם יגדילו את הפיזור יהיה יותר טוב.
נתי שילה: הדבר היחידי שעומד כרגע על השולחן זה האם ערב הקצאה פרטית נעשו איזה שהן עיסקאות מלאכותיות כדי לעשות אכיפה של כללי הבורסה.
ויצמן שירי: אתה יודע שעושים את זה.
נתי שילה: אז אני אומר שאת הדברים האלה תעצור, אבל אם יש עיסקה שנוצרה במהלך עסקים רגיל בלי קשר לאותה הנפקה פרטית, אולי אפילו 4 שנים קודם.
נתי שילה: .
ויצמן שירי: איך אנחנו יכולים לדעת על זה?
יאיר אורגלר: אנחנו בהחלט שומעים לדבריהם של איגוד החברות הציבוריות.
יאיר אורגלר: גם בנושא הזה קיבלנו את המכתב שלהם.
יאיר אורגלר: כמו שראיתם קודם, אנחנו נותנים שיקול דעת לדירקטוריון כי אנחנו חושבים שזה לטובת הציבור ואנחנו בהחלט לא חוששים מכך.
יאיר אורגלר: בנושא הזה קשה מאוד יהיה לדעת אם במהלך עסקים רגיל או לא במהלך עסקים רגיל אפשר יהיה לעשות את זה חצי שנה מראש, לכן אנחנו בעניין הזה לא רצינו את שיקול הדעת.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים את התיקון הזה.
שמואל האוזר: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לסעיף 2.4 במכתב מה10- לאוגוסט, שמדבר על מיחשוב המסחר בניגזרים.
שמואל האוזר: לפני שנתיים התחילו לסחור במניות בשיטת ה"רצף", שזאת שיטה ממוחשבת.
שמואל האוזר: הזירות שהיו במסחר בבורסה נעלמו, וכל המסחר במניות וגידול החוב נסחרו בשיטת ה"רצף".
שמואל האוזר: שיטת ה"רצף" זאת בעצם שיטת מסחר ממוחשבת שבה ניתן לסחור בצורה רציפה בכל נקודת זמן.
שמואל האוזר: דרך המחשב ניתן לתת פקודות לקנות ולמכור.
שמואל האוזר: בעבר היה צריך לעשות את זה דרך פקודות לחברי הבורסה.
אלי גולדשמידט: תושב קרית שמונה רוצה למכור מניה מסויימת דרך בל"ל ופקיד הבנק מקבל את ההוראה שלו.
אלי גולדשמידט: מה קורה מרגע שהפקיד בבנק בקרית שמונה מקבל את ההוראה עד לביצוע המסחר בפועל בבורסה?
שמואל האוזר: תושב קרית שמונה לא שונה מתושב תל-אביב.
שמואל האוזר: הוא נותן פקודה והפקודה הזאת נכנסת באופן אוטומטי דרך המחשב של הבורסה.
שמואל האוזר: היא נכנסת כפקודת ביקוש או היצע.
אלי גולדשמידט: האם כל הזמן יש את הסיכון של בקשות המכירה, הסיכון של בקשות הקנייה במחשב בבורסה?
ויצמן שירי: זה מגן על המשקיע הקטן, כי לפני כן הברוקרים עשו לעצמם כל מיני "פולים".
שמואל האוזר: הפקודה מגיעה למחשב של הבורסה, ואז במחשב הבורסה יש פקודות טובות יותר, פחות טובות ומישהו אחר שרואה את המסכים האלה יכול לתת פקודה למכור או לקנות.
שמואל האוזר: המסחר נעשה ONLINE.
שמואל האוזר: המסחר הממוחשב זה שיפור אדיר לעומת מה שהיה קודם.
שמואל האוזר: ההצעה שמדובר בה היום היא בעצם להרחיב את שיטת המסחר.
אלי גולדשמידט: תסביר לנו למה במעו"ף זה לא יכול היה לעבוד קודם.
שמואל האוזר: שיטת המסחר במעו"ף היא בנכסים נגזרים מהסוג של אופציות.
שמואל האוזר: שיטת המסחר היתה מעט שונה, לכן בשלב הראשון עשינו את המעבר רק למניות.
שמואל האוזר: גם במניות לא כולם נכנסו.
אלי גולדשמידט: למה לא כולם נכנסו?
שאול ברונפלד: עשינו פה מהפיכה.
אלי גולדשמידט: אין לנו מחלוקת שפה מדובר בעלית מדרגה, בשיכלול המסחר.
אלי גולדשמידט: אנחנו רוצים להבין איך זה עובד.
שמואל האוזר: זה נעשה מטעמי זהירות.
שמואל האוזר: מדובר על מערכת מחשב חדשה שאלה שסוחרים אינם מכירים אותה.
שמואל האוזר: היה צריך לעשות את זה מטעמי זהירות כדי לראות מה קורה.
אלי גולדשמידט: לקוח שהמשרד שלו בשדרות רוטישלד בתל-אביב ורוצה לקנות אופציה של מעו"ף.
אלי גולדשמידט: תסביר איך זה עובד היום, ולמה זה לא יכול היה לעבוד קודם בשיטה הקודמת.
סמדר אלחנני: מה שהבורסה מציגה פה זה חלקים שונים של מסחר בניירות ערך.
סמדר אלחנני: יש פה חלקים שהם בשביל המתקדמים.
סמדר אלחנני: המסחר במעו"ף, בנגזרות פיננסיות הוא לא בשביל המשקיע הקטן מקרית שמונה.
סמדר אלחנני: הלקח נלמד בשוק הישראלי אחרי משבר מניות הבנקים.
סמדר אלחנני: לאיש הקטן יש כלים שמגינים עליו: יש לו מצעי חיסכון, עיסוק בבורסה, קרנות ודברים אחרים שיש עליהם פיקוח.
סמדר אלחנני: להכנס לשוק המעו"ף זה בשביל ילדים גדולים, זה לא בשביל האיש הקטן.
סמדר אלחנני: צריך ידע הרבה יותר גדול, הסכומים הרבה יותר גדולים.
סמדר אלחנני: לבורסה יש שכבות שלמות של נכסים פיננסים שאפשר לסחור איתן ושמתאימות היום הרבה יותר ממה שהיה במשבר הגדול.
סמדר אלחנני: אז כל עקרת בית השקיעה במניות, ולכן זאת היתה התוצאה אחר כך.
סמדר אלחנני: זה לא בשביל השחקנים האלה.
סמדר אלחנני: לשחקנים האלה יש תוכניות חיסכון, יש קופות גמל, יש קרנות נאמנות.
שמואל האוזר: ההצעה היא לשפר את היכולת ואת הכלים על-מנת לסחור ביתר יעילות.
אלי גולדשמידט: איך הדבר הזה יעשה בנגזרות, ומדוע העניין של הנגזרות לא יכול היה לעבוד באותה שיטה כמו קודם?
שמואל האוזר: כפי שנאמר, כיום יש עדיין מסחר באופציות מעו"ף.
שמואל האוזר: הפקודות לקנות או למכור נעשות דרך חבר הבורסה.
שמואל האוזר: זה מגיע לזירת המסחר ואז יש שם מבצעים שעושים את זה.
שמואל האוזר: המהפיכה שנובעת ממה שמוצע היום זה בעצם לאפשר דרך המסך לקנות ולמכור ONLINE.
דוד לביא: בניגוד לנייר ערך שאתה עשוי לרכוש מניה מסויימת או איגרת חוב מסויימת, באופציות דפוס הפעילות השכיח הוא דווקא שילוב של מספר מכשירים וסוגים שונים של אופציות ופעילויות שנקבעות בLONG או בSHORT .
דוד לביא: מדובר בפעילויות שאתה יוצר התחייבות כי נכס הפעילות הוא יותר מורכב.
דוד לביא: חוץ מהמהלך ההדרגתי שנועד מטעמים של זהירות, בנגזרים דפוס הפעילות המיוחד שהזכרתי יצר מגבלה טכנית שלא איפשרה לבצע את המסחר באותם נגזרים במערכת שהתאימה לניירות הערך הרגילים.
דוד לביא: הדבר חייב איזו שהיא התאמה של המערכת שבה נסחרים ניירות הערך הרגילים - התאמה שתאפשר את אותה פעילות בנגזרים במערכת החדשה.
יאיר אורגלר: אנחנו התחלנו במניות.
יאיר אורגלר: העברנו את המניות לאט לאט.
יאיר אורגלר: התחלנו באוגוסט 1997, סיימנו בדצמבר 1998.
יאיר אורגלר: גמרנו עם המניות, העברנו את המכ"מ.
יאיר אורגלר: גמרנו עם המכ"מ, עברנו את איגרות החוב.
יאיר אורגלר: זאת אומרת שכל פעם סיימנו קטע ועברנו לקטע הבא.
יאיר אורגלר: מאחר והמעו"ף יותר מסובך, ההערכות יותר ארוכה.
יאיר אורגלר: את האיגרות חוב העברנו בינואר ואת זה אנחנו נעביר באוקטובר.
יאיר אורגלר: זה דורש יותר זמן.
יאיר אורגלר: בגלל הזהירות ובגלל האחריות אנחנו לא רצים.
אלי גולדשמידט: עשיתם פיילוטים?
יאיר אורגלר: אנחנו עושים טסטים כל הזמן.
יאיר אורגלר: התאריך של ה17- באוקטובר הוא קריטי.
סמדר אלחנני: מדד תל-אביב זה 25 מניות.
סמדר אלחנני: כיוון שהכמות הזאת היא כל כך קטנה, החשש שלי תמיד היה שעם כמות כסף קטנה אתה יכול להשפיע על מחיר המעו"ף ולשחק עם זה בנגזרות.
שאול ברונפלד: אני חושב שהשוק כבר מספיק בוגר.
שאול ברונפלד: יש לנו הרבה מאוד נסיון.