GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלום שמחון: בשנה שעברה אנחנו ישבנו ופתרנו את הדברים אד-הוק, כי היתה איזו שהיא אי תלות של לשכת רואי חשבון מהנוסח שמופיע בתקנות.
שלום שמחון: אני מבינה שהלשכה מבקשת שאנחנו ננסה למצוא ביטוי לדברים באופן קבוע ולא בהסדרים מחוץ לתקנות, ואנחנו נבקש לשבת איתם בנוגע לתקנה 8 כדי לנסות להגיע לנוסח אישור רואי חשבון למצבו של מנהל התיקים שהלשכה תוכל לחיות איתה.
שלום שמחון: אנחנו מקווים שנצליח בעניין הזה להגיע להבנה.
שלום שמחון: יש עוד שני תיקונים קטנים לעומת הנוסח שנמצא אצליכם, שאנחנו מבקשים להכניס, זה בסעיף 7(ג)3 כתוב היום: סכום השתתפות העצמית על פי הפוליסה.
שלום שמחון: אנחנו מבקשים שיאמר גם "מתוקף הפוליסה בסכום השתתפות עצמית", ושבפיסקה 4 לאותו סעיף כאשר כתוב ההון העצמי, יובהר שהכוונה היא לסכום ההון העצמי.
רחמים מלול: אתם מציעים להגדיל את ההון העצמי?
רחמים מלול: מירי כץ: להיפך, אנחנו רוצים להקל את ההון העצמי.
רחמים מלול: מכמה לכמה?
רחמים מלול: מירי כץ: מ350 אלף שקל ל200 אלף שקל, אבל אנחנו מאפשרים במקביל למי שמעוניין כדי לחסוך בביטוח להעמיד כרית ביטחון יותר גדולה לעשות את זה בדרך של חשבון נאמנות שיבטיח את זכויות הציבור.
רחמים מלול: הוא לא חובה, הוא אופציה למי שמעוניין לחסוך.
רחמים מלול: בכמה אחוזים אתם מציעים להגדיל את הביטוח, מ5- ל10-?
רחמים מלול: מירי כץ: לא, זה היה 10 ונשאר 10.
רחמים מלול: כמו שאמרתי למי שיש כרית ביטחון גדולה יכול להפחית ולהמשיך להיות על 5%.
רחמים מלול: התפיסה שלנו שהנושא של יועצי השקעות ומנהלי תיקים הוא מאוד חשוב.
רחמים מלול: ישראל שטראוס: אם הוועדה הנכבדה ברשותך תקבל את ההצהרה של יו"ר הרשות לניירות ערך, קרי שתקנה 7 - תקנות הנוגעים לאישור רואה חשבון - לא ידונו כעט אלא ידונו לאחר שרשות לניירות ערך תקיים את הקשר עם לשכת רואי החשבון, אז אין צורך שאני אציג בפני חברי הוועדה את אותם דברים.
רחמים מלול: כמו שהגברת מירי כץ ציינה, חלק מהדברים לפחות מקובלים עלינו.
רחמים מלול: מירי כץ: בסעיף 7 אם הוועדה מאשרת ומקבלת את מה שאתם מבקשים, ואז אני חושבת שאפשר לקבל הסמכה שאנה תבדוק שהמלל מקובל עליה, ובזה זה יתמצה.
רחמים מלול: בעניין של תקנה 8, מאחר ואין שינוי, אנחנו נבקש פסק זמן של כמה ימים לראות איך אנחנו מתגברים על הנושא הזה, ואז נחזור אליו.
רחמים מלול: עובד בן-עוזר: ב1988- קבע תקנון הבורסה על חברי הבורסה לניירות ערך לבטח את עצמם בביטוח נאות נגד מעילה באמון, רשלנות מקצועית וכדומה, מה שנקרא ביטוח של בנק הפוליסי.
רחמים מלול: במשך כל התקופה הזאת, מ1988- עד היום, היו סך הכל 3 תביעות של חברי הבורסה לא על רשלנות מקצועית אלא של בעיות טכניות.
רחמים מלול: בסך הכל כולל 800 אלף דולר.
רחמים מלול: מ1936, מאז הוקמה לשכת החליפין של הבורסה לניירות ערך, ומ1931- מאז שהוקם מוסד הבורסה, עוד לא קרה במשך כל התקופה הזאת אף לא תקלה, אף לא מעילה באמון של אף חבר בורסה חוץ מאשר אחד: זה המקרה של "פיט", ובמקרה של "פיט" היו סך הכל 18 לקוחות פרטיים שלו שמעל באמונם.
רחמים מלול: מ1936 עד היום הזה אף לא חבר בורסה אחר מעל באמון או פשט רגל.
רחמים מלול: מאז שנכנס תקנון תקנות הבורסה ותקנון רשות לניירות ערך לתוקפו, אנחנו מנסים לשכנע את הרשות לניירות ערך על ידי היושב ראש הקודם ועל ידי יושב ראש החדשה, שכאן הדרישות שלהם הן בלתי תלויות, בלתי הגיוניות, לא מתקבל על הדעת שאם חברי הבורסה יבטחו את עצמם בסכום שאם היום הם מנהלים 30 מיליארד שקל תיק ניירות ערך, הם יצטרכו לבטח את עצמם ב3- מיליארד שקל, שזה מעל כל הבנקים ביחד.
רחמים מלול: בכל הבנקים ביחד אין ביטוח של 50 מיליון דולר, בבנקאות בבנק דיסקונט במטריה של הביטוח אין 50 מיליון.
רחמים מלול: איזה מן הגיון שחברי הבורסה לניירות ערך יצטרכו לבטח את עצמם ב120 או 130 מיליון דולר?
רחמים מלול: איזה הצדקה יש שה130 מיליון דולר האלה אני אצטרך לשלם כסף לחברת הביטוח כדי להגן עלי, לכן אני אומר הבקשה של רשות ניירות ערך היא בלתי הגיונית, בלתי מתקבלת על הדעת, ניסינו לשכנע אותם והם לא השתכנעו.
רחמים מלול: יואב לידן: אנחנו עשינו בירור מה קורה באנגליה בעניין הזה, ומסתבר ששם אין דרישות לביטוח הון עצמי, כאשר ההון העצמי שנדרשות באנגליה וגם בניו-יורק הן באופן משמעותי יותר נמוכות.
אלי גולדשמידט: תסביר לי מה זה באופן משמעותי יותר נמוכות.
אלי גולדשמידט: יואב לידן: אני אוכל להציג בפני הוועדה נייר שנכתב על ידינו.
אלי גולדשמידט: מדובר על לדוגמה 730 אלף יורו, זה משהו כמו 730 אלף דולר הון עצמי, שזה למעשה ההון העצמי הגבוה ביותר של גופים.
אלי גולדשמידט: אני לא חושב שהבעיה היתה של ההון העצמי, הבעיה היתה של הביטוח.
ויצמן שירי: אני רוצה לראות 4,5 מדינות, מה קורה באנגליה, מה קורה בארצות הברית.
ויצמן שירי: יואב לידן: באנגליה אין דרישות ביטוח.
ויצמן שירי: אז אנחנו צריכים להיות חלק מהעולם.
ויצמן שירי: לא יתכן שכאשר אנחנו צריכים להכניס את היד לכיס של אנשים, אנחנו מפסיקים להיות חלק מהעולם.
ויצמן שירי: אני מבקש לקבל נייר מה מקובל בעולם.
ויצמן שירי: .... קשה לי להתייחס להרבה מדינות בעולם, אבל אני יכולה להתייחס לארצות הברית.
ויצמן שירי: בארצות הברית יש דרישות של ביטוח.
ויצמן שירי: אנחנו דנים בעניין שאין לנו מספיק מידע.
ויצמן שירי: אני פה שומע שההון העצמי הוא כזה, וזורקים מספרים אחרים, 200 אלף, אני שומע 300 מיליון שקלים.
ויצמן שירי: אני מדבר על דבר שהנושא שלו כרגע הוא הביטוח.
ויצמן שירי: היות ובדיון הקודם, שמעתי מנציגי הבורסה כאן שחזרו והסבירו לנו עד כמה חשוב שאנחנו נהיה חלק מהעולם המתקדם, חלק מכל העולם, אני רוצה לקחת 4,5,6 מדינות נאורות, עם בורסה מאוד מתקדמת, שאנחנו מנסים כל הזמן להשוות את עצמינו אליהם, ולפי זה אני חושב שלי יהיה הרבה יותר קל להצביע ולהחליט.
ויצמן שירי: יוסף פריצקי: אתה לא תוכל, משום שיש מדינות שיש בהן penny stocK .
ויצמן שירי: בבורסה שסוחרים בה בגרושים, ברור שגם יש גם סיכון, לעומת זאת, בניו-יורק המצב הוא אחר לחלוטין.
ויצמן שירי: יש כאן דרישה שההון העצמי לא יפחת מ200- אלף ש"ח, זאת אומרת הון עצמי זה 50 אלף דולר.
ויצמן שירי: אני חושב שהון עצמי כזה הוא נמוך.
ויצמן שירי: זה מיועד שאם אני אגיש תביעה נגד יועץ ההשקעות, הוא הציע לי להשקיע בחברה של בת הדודה שלו, כי זה היה לו מאוד נוח והוא ברח, שיהיה לי מאיפה לגבות.
ויצמן שירי: מה הכוונה להון עצמי?
ויצמן שירי: דרורה ליפשיץ: זה יכול להיות הון עצמי לפי הגדרת חוק ניירות ערך, שזה הון עצמי של החברה.
אלי גולדשמידט: הון עצמי של נכסים?
אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: אני שואל כאשר המשקיע בא לתבוע והוא יודע שיש לו איזה שהוא מינימום מובטח.
אלי גולדשמידט: מירי כץ: כל התקנות האלה באו בתגובה לשוק כדי לענות גם על הדרישה של הקטנים וגם על הדרישה של הגדולים.
אלי גולדשמידט: אתם הייתם אצלינו לפני למעלה משנה, שמעתי את טענותיכם, ואמרתי לכם שאני מבינה את ההגיון של מה שאתם רוצים.
אלי גולדשמידט: הסיכום שלפיו נפרדנו, שאנחנו נקבל מכם תזכיר אחרי שאתם תלכו ותלמדו את הנושא, ותציעו לנו הצעה מושכלת על דעתכם, שתגיד כמה אתם חושבים שיהיה הוגן שיהיה ההון העצמי.
אלי גולדשמידט: נקפו החודשים ולא קיבלתי תשובה.
אלי גולדשמידט: עובד בן עוזר: כן קיבלת.
אלי גולדשמידט: אני מציע שגם הנושא הזה יעבור לוועדה של נחום לנגנטל.
אלי גולדשמידט: לא נחה דעתי שהנתונים ממה שקורה בבורסות אחרות בעולם לא ישנם לא בידי מר בן עוזר וגם לא בידי הרשות או אנשי משרד האוצר.
אלי גולדשמידט: אני מציע שהנושא ידון גם הוא בוועדת המשנה לשוק ההון.
אלי גולדשמידט: גם כאן דרושה דחיפות של העניין הזה.
אלי גולדשמידט: אני מציע לך, נחום, כיו"ר שתנסה לאסוף כמה שיותר נתונים לגבי דרישות הביטוח וההון העצמי בבורסות מתקדמות בעולם, כמו בלונדון, כמו בניו-יורק וכמו במקומות אחרים.
אלי גולדשמידט: אני רק מבקש, אם ניתן, לסיים את הנושא כולל הנושא של הבוקר.
נחום לנגנטל: לנושא של הבוקר נקבעה ישיבה בשבוע הבא.
נחום לנגנטל: את הנושא הזה אני מציע לשבוע לאחר מכן.
אלי גולדשמידט: זאת אומרת, האם אני יכול לצפות שבעוד כשלושה שבועות תביא את הדברים למליאת הוועדה?
נחום לנגנטל: אשתדל.
נחום לנגנטל: ג.
נחום לנגנטל: שינויים בתקציב.
אלי גולדשמידט: אנחנו מצביעים על בקשה מספר 188/189 - העברת סכום של 50 מיליון שקל ו125- מיליון שקל בהרשאה להתחייב מסעיף 70 - בינוי ושיכון, שזה הנושא של בנייה להשכרה, והעברת סכום של 50 מיליון שקל מסעיף 47 - רזרבה כללית לסעיף 18 - רשויות מקומיות.
אלי גולדשמידט: העברת תקציב של 50 מיליון ש"ח בהוצאה מתקציב משרד השיכון המיועד לבניה להשכרה לתקציב הרשויות המקומיות למימון מענקים לרשויות מקומיות במסגרת תכנית ההבראה והפחתת הרשאה להתחייב במשרד הבינוי והשיכון בהתאם.
אלי גולדשמידט: מי בעד הבקשה, ירים את ידו?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד- 4 נגד - 8
שלום שמחון: אני מבקש רוויזיה.
לימור לבנת: אני מציעה שהאוצר ומשרד הפנים יציגו בפני הוועדה את תוכניות ההבראה של הרשויות המקומיות.
לימור לבנת: כמה זה 50 מיליון מתוך סך הכל תוכנית ההבראה, על מה מדובר כאן, היינו איזה רשויות, למה זה בדיוק הולך.
אלי גולדשמידט: פניה מספר 266/267.
אלי גולדשמידט: היתה הסתייגות אחת של החלטת ממשלה מספר 5054 שהוזכרה בפניה מיום 9 במאי לא הוצגה בפנינו.
אלי גולדשמידט: כיום ההחלטה מופיעה בפנינו.
אלי גולדשמידט: זה במסגרת הקצאת הסכום של 1.5 מיליון דולר, בהתאם להצעת לשכת הקשר נתיב.
אלי גולדשמידט: יוקצה מיידית סכום של 550 אלף דולר.
אלי גולדשמידט: פרומזין: הסכום המדוייק בשקלים זה 1.5 מיליון שקל.
אלי גולדשמידט: מסתבר שלא צריך בשלב זה 550 אלא סדר גודל של מיליון וחצי.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - 2 נגד - 0 הבקשה אושרה
אלי גולדשמידט: בקשה מספר 254.
אלי גולדשמידט: גלית: העברה בתוך סעיף 79, שזה פיתוח משרד התחבורה.
אלי גולדשמידט: במסגרת סדר העדיפויות של המשרד עשו שינוי פנימי.
אלי גולדשמידט: מה המהות שלו?
אלי גולדשמידט: גלית: פשוט העבירו מכל מיני תוכניות כסף שלא בוצע עדיין ואין לו ייעוד לתוכנית והשקעות, ששם יש איפה להוציא.
עופר חוגי: איזה השקעות?
עופר חוגי: גלית: השקעות תחבורתיות.
עופר חוגי: במסגרת סעיף 79 - פיתוח איפה שיש רכבות ויש כבישים, יש גם פיתוח משרדי.
עופר חוגי: כל מה שקשור בשיפוצים, במחשוב, וגם יש רזרבה של תוכנית להשקעות שהיא כללית לכל מיני דברים שקשורים למשרד, כמו שיש תחנת חוף שנקראת XO4, שאמונה על סכנות.
עופר חוגי: לא מדובר פה על פנייה במסגרת כספים של רכבות, לא במסגרת של כבישים.
עופר חוגי: העברה פה היא בין תוכניות שקשורות אך ורק לפיתוח משרדי.
עופר חוגי: זה יוצא מתוכניות של המשרד - מיגון ומיחשוב השקעה בביטחון וכו'.
עופר חוגי: פשוט לקחו את הכספים שנותרו שהם לא בביצוע והעבירו לתוכנית השקעות, שהיא עדיין פיתוח משרדי.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - 2 נגד - 0 הבקשה אושרה בקשה 263.
אלי גולדשמידט: העברת 76 מיליון שקל לתמיכה ישירה בתעריפים התחבורה הציבורית באוטובוסים, מהמקורות הבאים: א.
אלי גולדשמידט: 33 מיליון ש"ח ממימון רכישות אטובוסים.
אלי גולדשמידט: 5 מיליון מהחזר חובות מפעילי תחבורה ציבורית.
אלי גולדשמידט: ג.
אלי גולדשמידט: 38 מיליון ש"ח מרזרבה לתמיכות.
אלי גולדשמידט: .....
אלי גולדשמידט: מה שאנחנו מבקשים פה זה פשוט להעביר כספים בין תוכניות, מתוכניות שיש לנו ככל הנראה עודפים.
לימור לבנת: מה זה רזרבה לתמיכות?
לימור לבנת: .....
לימור לבנת: רזרבה שבסעיף הזה.
לימור לבנת: חסר בסעיף הזה הרבה מאוד כסף, וזאת הסיבה שאנחנו מתחילים להעביר בין סעיפים, שכנראה הביצוע בהם יהיה בחסר לעומת מה שתוכנן, וכמו כן אנחנו רוצים לשחרר מהרזרבה לתמיכות סכום נוסף כדי לכסות על אותן תוכניות שיש שם ביצוע גדול יותר ממה שנקבע בתחילת השנה.
עופר חוגי: מה קרה שיש שינוי כזה?
עופר חוגי: ....
עופר חוגי: אם אתם זוכרים, במרץ השנה היה אמור להיות עדכון בתעריפי התחבורה הציבורית, ועל פי בקשתו של שר התחבורה דאז הייקור היה מחצית ממה שהוא היה אמור להיות, כלומר במקום העידכון של 6% מתעריפי תחבורה ציבורית, היתה התייקרות רק של 3% אחוזים.
עופר חוגי: בתוקף ההסכמים של הממשלה עם מפעילי התחבורה הציבורית, עידכון התעריפים למעשה מצמצם את הסובסידיה הישירה של הממשלה.
ויצמן שירי: אתם מכירים את הבעיה של התחבורה הציבורית העירונית בבאר-שבע?
ויצמן שירי: .....
ויצמן שירי: כן, בדיוק עכשיו דיברתי עם המנכ"ל.
ויצמן שירי: יש בעיה מאוד קשה שם, שלמעשה הם טוענים שלא רק שהם לא מקבלים את החלק היחסי של מה שמגיע להם מול "אגד" ו"דן" שאתם מסבסדים אותם, אלא אתם גם מאלצים אותם ללכת למעין תוכנית הבראה באיזו שהיא צורה, שעלולה בצורה משמעותית לפגוע גם בחברה אבל בעיקר בתושבים.
ויצמן שירי: אני חושב שזה המקום היחידי במדינת ישראל שהרשות המקומית היא בעלת התחבורה הציבורית בעיר.
ויצמן שירי: איך אתם קושרים את הדבר הזה לסיפור ההוא?
ויצמן שירי: ....
ויצמן שירי: החברה שמפעילה את שירותי התחבורה בבאר-שבע מפעילה את השירותים בתעריפים מהנמוכים בארץ.
ויצמן שירי: יוסף פריצקי: כמה עולה נסיעה עירונית בבאר-שבע?
ויצמן שירי: 3 שקלים, לעומת 4.60 בערים הגדולות.
ויצמן שירי: תיקח בחשבון שהקווים בבאר-שבע הם יותר ארוכים מאשר במרכז הארץ.
ויצמן שירי: למרות זאת, בשנים הקודמות למרות התעריפים הנמוכים בגלל השימוש הגדול שיש בעיר בתחבורה ציבורית, החברה הצליחה להחזיק מעמד יפה.
אלי גולדשמידט: אם זה מצרך בסיסי, כמו קוטג' וכמו לחם, איזו סיבה בעולם תושב בני ברק או רמת גן צריך לשלם עבור נסיעה פי אחד וחצי ממה שמשלם האדם מבאר-שבע.
ויצמן שירי: הבעיה היא הרבה יותר עמוקה נגד באר-שבע, כי כאשר אתה הולך ומסבסד את מחיר הנסיעה באוטובוס ברמת-גן, אתה גם לצורך העניין מסבסד את זה שרוכש את האוטובוסים, כלומר את "דן" ואת "אגד".
ויצמן שירי: למדינה, בגלל שהאיזור הזה שהוא אקסטריטוריה במדינת ישראל, למדינה הרבה יותר כדאי לסבסד את האוטובוסים בבאר-שבע כגוף עצמאי.
ויצמן שירי: זה מה שאנחנו עושים.
ויצמן שירי: כן, אבל זה עדיין לא מספיק.
ויצמן שירי: הגרעון נוצר בגלל שהעיר הזאת התפתחה ב7,8 שנים אחרונות.
ויצמן שירי: היא הוסיפה למעשה 30% באוכלוסייה, לכן הקווים נהיו הרבה יותר ארוכים, כמות האוטובוסים יותר גדולה.
ויצמן שירי: .... גם הנוסעים וההכנסות יותר גדולים.
ויצמן שירי: אתה יודע שהנסיעה באטובוס לא מכסה את עלות החזקת האוטובוסים.
יוסף יצחק פריצקי: היה לך תקציב לרכישת אוטובוסים של 33 מיליון.
יוסף יצחק פריצקי: מה שאתה עושה הוא, שאתה גורע ממנו 34 מיליון שקל ממימון רכישת אוטובוסים לתחבורה הציבורית.
יוסף יצחק פריצקי: .... אני לא גורע.
יוסף יצחק פריצקי: זאת העברה בין הסעיף הזה לסעיף אחר.
יוסף יצחק פריצקי: מימון רכישות אוטובוסים נקבע מתוקף הסכמים בין הממשלה לבין המפעילים ברמה של כמות ההצטיידות, כלומר אין פה ולא יכולה להיות פגיעה ברמת ההצטיידות של המפעילים, כי זה מנגנון הסכמי שאנחנו מחוייבים לתמוך ברכישות האלה.
יוסף יצחק פריצקי: בעקבות הפיחות הגדול שהיה בשנה שעברה במרק הגרמני, אנחנו עדכנו את התקציב.
יוסף יצחק פריצקי: המרק הגרמני גרם לנו לתקצב השנה ביתר את התוכנית הזאת.
ויצמן שירי: חלק גדול מייצור האוטובוס זה מיסים שאתם גובים בדלת האחורית.
ויצמן שירי: חלק מרכזי מהאוטובוס עצמו זה מס העבודה של העובדים עצמם, מיסי קנייה למיניהם על המוצר עצמו, כי את האוטובוסים במדינת ישראל מרכיבים היום.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא רוצה שתהיה תחבורה ציבורית בישראל של אוטובוסים מפייחי אוויר ומזהמים, ובערים, בייחוד בגוש דן, מן הראוי להחליף חלק מהאוטובוסים הגדולים דווקא באוטובוסים קטנים שיהיו מועילים יותר.
יוסף יצחק פריצקי: צריך להצטייד בזה.
יוסף יצחק פריצקי: ...
יוסף יצחק פריצקי: האוטובוסים שנמצאים בתחבורה הציבורית בישראל הם מהטובים ומהחדשניים שבעולם.
ויצמן שירי: לוקחים את האוטובוסים הבינ-עירוניים כאשר הם מתפרקים אז מעבירים אותם לתוך העיר.
ויצמן שירי: אני לא יודע אם ראית את האוטובוסים החדשים של "דן".
ויצמן שירי: זה נכון שבעולם יש אלטרנטיבות אחרות, אבל עובדתית האוטובוסים בארץ הם מהטובים בעולם.
עופר חוגי: בנושא של באר שבע, המחיר של הסיבסוד שאתם נותנים לבאר-שבע זה אותו מחיר סיבסוד שאתם נותנים ל"דן"?
עופר חוגי: .... זה אותו עיקרון.
עופר חוגי: היום הממשלה חותמת עם כל מפעיל תחבורה ציבורית על הסכם הפעלת תחבורה ציבורית שמוצע על רמת ההוצאות שלו מול רמת ההכנסות שלו.
עופר חוגי: את ההפרש ביניהם הממשלה מסבסדת.
עופר חוגי: יכולה להיות חברה טובה, יעילה שההפרש הוא קטן.
ויצמן שירי: או שהחברה הכלכלית חזקה אז ההפרש גם כן יכול להיות קטן.
ויצמן שירי: אתה רוצה על-מנת לכסות את הגרעון, אתה מבקש להעלות את המחיר, וזה לא מקובל.
ויצמן שירי: אתה מדבר על עיר של אנשים קשי יום, ואתה בא ואומר שאם יש גרעון מצטבר כל שנה של 10 מיליון שקל, אני רוצה שבמקום שתגבו 3 שקלים, תגבו 3.80.
אלי גולדשמידט: כמה עולה הנסיעה באוטובוס בקריית שמונה?
ויצמן שירי: הקווים בקרית שמונה קצרים מאוד.
ויצמן שירי: באר שבע היא העיר שפרוסה על השטח הגדול ביותר.
ויצמן שירי: יוסף פריצקי: בוא נצא מנקודת הנחה בסיסית ראשונה, שבאוטובוסים משתמשים העשירונים התחתונים, בין אם זה בבאר-שבע ובין אם זה בגוש דן.
ויצמן שירי: כאן בירושלים אין חברה עצמאית כמו בבאר שבע.
ויצמן שירי: כאשר הולך לו המנוע באוטובוס, הוא צריך לשאת את מחיר המנוע, את מחיר הצמיגים על חשבון החברה שלו.
אלי גולדשמידט: למה לא מיישרים קו לפי התחתון, זאת אומרת שגם בתל-אביב נדבר על מחיר מסובסד לאוכלוסייה שהיא אוכלוסייה ענייה, או שאלה תלמידים, או שזה קשישים.
יעקב ליצמן: מי מחליט על סיבסוד בין בין עירוני לעירוני.
יעקב ליצמן: יכול להיות שהסיבסוד הוא רווח גדול ל"אגד" ול"דן", מה שלא בקווים העירוניים.
יעקב ליצמן: אולי שיסבסדו פחות את הקווים הבין עירוניים כמו את הקווים העירוניים.
יעקב ליצמן: גם משרד החינוך מסבסדים נסיעות עבור תלמידים.
יעקב ליצמן: ידוע לי מכמה מקומות בעולם שיש תלמידים שלומדים בבתי ספר יסודיים שיש להם נסיעה חופשית לבית הספר, וזה חוסך המון כסף ממשרד החינוך שמשתתף בנסיעות.
יעקב ליצמן: למה שלא תנפיקו כרטיסיות חודשיות לתלמידים שנוסעים לבית הספר במקום לסבסד את משרד החינוך?
יעקב ליצמן: לדעתי זה הרבה יותר זול והרבה יותר חסכני, מאשר זה שמשרד החינוך נותן כסף.
יעקב ליצמן: ..... לנו יש כוונה, באמת מתוך רצון להקים את שירותי התחבורה בעיר לבוא עם פרוייקט, שמבסגרתו החברה תעבור תהליך הבראה, האוצר ישתתף בזה, החברה תתן את מה שהיא יכולה בצורה של התייעלות לטובת המהלך הזה והעירייה גם כן תתן את החלק שלה.
ויצמן שירי: עירית תל-אביב בנושא התחבורה העירונית היא מבסבסדת באגורה שחוקה את "אגד", שקל אפילו לא, למה אתה מבקש מעיריית באר-שבע?
ויצמן שירי: ...
ויצמן שירי: החברה היא של העירייה.
ויצמן שירי: העירייה, לצורך העניין, בעלים של העסק הזה.
ויצמן שירי: זה לא עסק כלכלי.
יעקב ליצמן: למה לא מפריטים?
ויצמן שירי: הרי כל מה שמפריטים צריך להיום גם כלכלי, אז אם יש סיבסוד שאת אותו סיבסוד יעבירו.
ויצמן שירי: זה חלק מסל השירותים לאנשי המקום.
לימור לבנת: כל השאלות שוויצמן העלה הן מוצדקות.
לימור לבנת: אני מציעה שכאשר נגיע לדון במסגרת הדיון של תקציב משרד התחבורה נדון בכל השאלות, ולא על איזה שהיא העברה תקציבית.
לימור לבנת: יוסף פריצקי: למה שלא תעביר את הסיבסוד לסעיף אחר, לא לתחבורה ציבורית?
לימור לבנת: .... ראשית, כל התקציבים שיוצאים בשנת התקציב 1999 זה למעשה עד 2006, עם "אגד" לצורך העניין, הם פונקציה של מערכת ההסכמים שקיימת, זה בכלל לא נתון לשיקול דעת.
יעקב ליצמן: האם יש פיקוח על רכישת אוטובוסים?
יעקב ליצמן: ....
יעקב ליצמן: האוצר העביר השנה במסגרת חוק ההסדרים החלטה שכל מערכת התחבורה הציבורית תחוייב במכרז, שהמכרז יפוקח על ידי משרד התחבורה והאוצר.
אלי גולדשמידט: אני מציע שאנחנו נאשר את הסעיף, כי אנחנו לא נעצור סיבסוד, כי אנחנו מדברים על האוכלוסייה שמשתמשת באוטובוסים.
ויצמן שירי: איך אני אדע שהסיבסוד הזה שאנחנו מאשרים אותו היום לא יבוא על חשבון סיבסוד אחר שאני חושב שמגיע בסעיף הזה.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שעד השבוע הבא נקבל תשובה מפורטת לגבי כל החלוקה הפנימית בתוך רמות הסיבסוד בין החברות השונות, כולל הנושא של מה הולך לרכישת אוטובוסים, כמה הולך לבאר-שבע.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שיינתן לנו פירוט מדוייק מדוע ועל פי איזה כללים נקבע שמחיר נסיעה באוטובוס בתל-אביב, בירושלים או בחיפה צריכה להעלות פי אחד וחצי מאשר מחיר נסיעה באוטובוס בבאר-שבע.
אלי גולדשמידט: אני מבקש לדעת מה מחירי הנסיעה בתחבורה הציבורית לא רק בערים הגדולות, אלא גם בערי הפריפרייה, דוגמת קריית שמונה או דוגמת קריית גת, אשדוד.
אלי גולדשמידט: רק כאשר הפירוט הזה יועבר לוועדה, אנחנו נדון מחדש בפניה.
אלי גולדשמידט: זה מבחן, והמבחן הוא זה שאם אנחנו לא נקבל את זה תוך שבוע, אז להבא אנחנו נעכב בקשות תקציביות.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים את הבקשה.
אלי גולדשמידט: בקשה מספר 268/269.
אלי גולדשמידט: פנייה תקציבית להעברת 11 מיליון שקל.
אלי גולדשמידט: גלית: במסגרת תקציב הפיתוח של משרד התחבורה, יש תקציבים של פיתוח משרדי.
אלי גולדשמידט: זה לא פיתוח כבישים, מדובר על מחשב, שיפוצים במשרדים, והכסף שמועבר למשרד הוא רק מתקציב פיתוח משרדי.
אלי גולדשמידט: זה מאחד שתי פונקציות שהן זהות.
יוסף יצחק פריצקי: ברמת תקנות, אני רוצה לדעת למה.
יוסף יצחק פריצקי: גלית: יש תחנת חופים שנקראת XO4.
יוסף יצחק פריצקי: מדובר על החזקה שוטפת של התחנה.
יוסף יצחק פריצקי: איך זה לא תוקצב בבסיס?
יוסף יצחק פריצקי: גלית: זה תוקצב בחלקו בתקציב הרגיל של משרד התחבורה בתקנה של החזקת התחנה והרזרבה לפעילות הזאת ופיתוח משרדי בסעיף פיתוח.
יעקב ליצמן: האם זה על דעת עיריית חיפה?
יעקב ליצמן: גלית: זאת תחנה קיימת.
נחום לנגנטל: אתם לוקחים כסף מתכנון וביצוע וקידום זמינות.
נחום לנגנטל: גלית: זה החלק בתוך תוכנית המתאר, שחלק ממנה זה רזרבה להשקעות.
יוסף יצחק פריצקי: מתקצבים תקצוב שוטף של תחנת XO4, כמה היא תוקצבה?
יוסף יצחק פריצקי: גלית: 3 מיליון.
יוסף יצחק פריצקי: ועכשיו את מבקשת להעביר לה עוד 11 מיליון.
יוסף יצחק פריצקי: תסכימי איתי שיש איזה שהוא פער מסויים בין התקצוב.
יוסף יצחק פריצקי: אם זה תוקצב בבסיס התקציב ב3- מיליון והיום אתם מבקשים 11 מיליון, מי שתקצב שתה כמה כוסיות לפני זה, כי אין לי הסבר אחר.
יוסף יצחק פריצקי: גלית: אם הייתי שמה את כל הכסף להחזקה שוטפת ולהשקעות בבת אחת, הייתי יכולה להגיד לך שהכסף יכול לצאת גם על השקעה וגם להחזקה שוטפת.
יוסף יצחק פריצקי: אנחנו מפרידים בין החזקה שוטפת להשקעה.
יוסף יצחק פריצקי: יש פה בעיה בסיסית בתכנון.
אלי גולדשמידט: יש פה תורה שבעל פה מעבר לתורה שבכתב.
אלי גולדשמידט: יש פה תהליך שהוא תהליך לא בריא לדעתי, שבא האוצר ואומר:
אלי גולדשמידט: אנחנו לא מחלקים בין תקציב השקעות לתקציב שוטף באופן אמיתי, אלא אנחנו באים ושמים דברים בתקציב השקעות מתוך ידיעה שיבקשו מאיתנו להעביר את זה לשוטף ואז יש לנו בקרה יותר טובה, אנחנו יכולים לבדוק כל בקשה, זה צריך לבוא לוועדת הכספים וכו' וכו'.
אלי גולדשמידט: אני מציע שלא נתלבש דווקא על הסעיף הזה, נקיים את הדיון עם דודו מילגרום, כי זה לא הנושא רק של XO4, זה מופיע לנו בהרבה פניות תקציביות אחרות, ונפנה אליו ונגיד לו שזה לא תקין, ככה לא בונים תקציב.
יוסף יצחק פריצקי: הנקודה הזאת היא נושא לחוק יסודות תקציב.
יוסף יצחק פריצקי: ברור לי שמשרד האוצר נהנה מהמצב הזה.
אלי גולדשמידט: בעקבות הדיון עם דודו מילגרום נראה, אולי נגיד למסקנה שצריך לשנות את החוק.
יוסף יצחק פריצקי: לו אני הייתי יושב בחרה עסקית והיה בא המתכנן שלי והיה אומר:
יוסף יצחק פריצקי: תכננתי 3 מיליון, ובסוף השנה אני רוצה פי 4 להעביר לתכנון, הייתי אומר: לך הביתה, אדוני המתכנן, אתה לא יודע לעבוד.
יוסף יצחק פריצקי: סמדר אלחנני: העניין הזה של העברה מסעיף פיתוח לסעיף רגיל היא חוקית.
יוסף יצחק פריצקי: מצאו דרך להגדיר את זה ככה.
יוסף יצחק פריצקי: מהותית, תקציב פיתוח זה תקציב פיתוח, תקציב רגיל זה תקציב רגיל.
יוסף יצחק פריצקי: כל תקציבי הפיתוח של המשרדים זה מה שהמרכיב את תקציב הפיתוח.
יוסף יצחק פריצקי: לצורך זה, ורק לצורך זה, המדינה לוקחת הלוואות ומגדילה את החוב הפנימי.
נחום לנגנטל: ממתי מחשב של משרד זה תקציב פיתוח?
נחום לנגנטל: סמדר אלחנני: כל תקציב הפיתוח של המשרדים זה מה שמרכיב את תקציב הפיתוח של המדינה.
נחום לנגנטל: יש הבדל בין כביש לבין המחשב של המשרד.
נחום לנגנטל: סמדר אלחנני: אין הבדל.
נחום לנגנטל: הכוח של הרפרנטים של אגף התקציבים להשאיר את המשרדים, להחזיק אותם קצר, נשאר עדיין בזה יש רזרבה בתקציב הרגיל של המשרד.
נחום לנגנטל: אם הם היו רוצים להחזיק כל מיני סעיפים, זה היה צריך להשאר בסעיף הרזרבה של המשרד, בתקציב הרגיל ולא בתקציב הפיתוח לצורך המטרה הזאת שאתם עכשיו הגדרתם אותה.
נחום לנגנטל: אם הם רוצים להוציא את הכסף הזה, הוא יכול לצאת מתקציב הפיתוח של המשרד.
נחום לנגנטל: העברה הזאת היא לא בסדר.
אלי גולדשמידט: האם אתם מקבלים שאת הדיון העקרוני לגבי השאלות האלה נעשה עם דודו מילגרום, תודה.
אלי גולדשמידט: מי בעד הסעיף, ירים את ידו?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - 8 נגד - 0 הבקשה אושרה.
אלי גולדשמידט: בקשה מספר 277.
אלי גולדשמידט: ......
אלי גולדשמידט: מדובר בשינוי בסביבות של 6.5 מיליון שקל בהוצאה ועוד 220 אלף שקל בהוצאה מותנית בהכנסה, כל זה כדי לקיים את תוכניות המשרד לטיפול שנת 2000 ולעמוד בהסכמים והחלטות הממשלה.
אלי גולדשמידט: הדברים העיקריים שמרכיבים את השינוי הן פעולות משותפות בענף, הכוונה לגורמים פרטיים בענף התיירות כשעושים פעולות עם המשרד: כנסים וכדומה.
אלי גולדשמידט: משדר התיירות במסגרת השיווק של שנת 2000 מארח עיתונאים זרים ומחליטנים.
אלי גולדשמידט: הם הגיעו למסקנה שזאת אחת הדרכים הכי אפקטיביות.
אלי גולדשמידט: בנוסף מדובר על תדמית ומכר בצפון אמריקה, הכוונה בהכנת הפרסומות, שבצפון אמריקה מכינים את רוב החומר הפירסומי.
יעקב ליצמן: העיתונאים הם מחו"ל?
יעקב ליצמן: העיתונאים מחו"ל.
יעקב ליצמן: הכוונה שהם יחזרו חזרה ויכתבו כתבות אוהדות על ישראל.
נחום לנגנטל: יש 5 מיליון שקל שנמצאים ברזרבה לתיירות יש"ע.
נחום לנגנטל: אתה מכיר את זה?
נחום לנגנטל: .... מכיר.
נחום לנגנטל: מתי זה יבוא אלינו לוועדה.
נחום לנגנטל: ....
נחום לנגנטל: מדובר על תוכניות שיווק יש"ע.
נחום לנגנטל: כאשר מעבירים אלינו אז נעביר את הפניה.
נחום לנגנטל: אתמול הגיעה לשולחן שלי פירוט של 2 וחצי מיליון שקל של פעולות שיווק שיש"ע עשו, ובימים הקרובים נביא את זה.
לימור לבנת: האם הגיעו קודם בקשות שלא אישרתם, שהקפאתם אותם במהלך החודשים האחרונים?
לימור לבנת: ....
לימור לבנת: משחררים את הכסף הזה בהתאם לתוכנית פעולה.
לימור לבנת: ביקשנו לפני שאנחנו מעבירים את הכסף שיביאו את הפירוט של מה שהם עשו.
נחום לנגנטל: מתי תביאו את ההרשאה להתחייב?
נחום לנגנטל: ... בימים הקרובים.
יוסף יצחק פריצקי: תשומות וכוח אדם, תגיד לי ברמת תקנות מה זה.
יוסף יצחק פריצקי: ....
יוסף יצחק פריצקי: אמרנו 12 אלף תשומות כוח אדם זה שינויים פנימיים בתוך התוכנית הזאת שנועדו לעמוד במסגרת התקציב, התברר שהם עבדו שעות נוספות יותר ממה שהיה מתוכנן, ומצד שני תקצבנו אותם קצת בחסר.
נחום לנגנטל: זה שהפנייה הגיעה זה בסדר, אבל הבעיה היא שהמשרד עצמו לא במגע עם אנשי יש"ע.
נחום לנגנטל: אני הגעתי למצב שאני מבקש פגישה עם השר והמנכ"ל כדי לקיים.
נחום לנגנטל: 10 מיליון שקל זה הגג שצריכים לתת.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - 3 נגד - 3 הבקשה לא אושרה.
אלי גולדשמידט: פנייה מספר 280.
אלי גולדשמידט: רוני העברה של 24 מיליון שקל למימון שכר לימוד עבור סטודנטים לשנת תש"ס.
יוסף יצחק פריצקי: מה הקריטריון לתקצוב שכר לימוד?
יוסף יצחק פריצקי: רוני כל סטודנט ב3- שנים הראשונות.
יוסף יצחק פריצקי: אם עולה עלה בגיל 14 כהוא יהיה סטודנט הוא כבר לא יקבל, אבל היום מגיעים עולים בלי ההורים שלהם ולומדים פה באוניברסיטאות.
יוסף יצחק פריצקי: כל העולים האלה ב3- השנים הראשונות יממנו לו את הלימודים.
יוסף יצחק פריצקי: מיום העליה אותו עולה זכאי לשכר לימוד מלא, לא רק זה, אם הוא צריך לעשות מכינה, משלמים לו גם את זה.
יעקב ליצמן: האם העולים האלה מקבלים ממשרד החינוך?
יעקב ליצמן: רוני הם לא צריכים, כי משרד הקליטה מממן להם את כלל שכר הלימוד.
יעקב ליצמן: במקביל, אם יש עולים שצריכים דמי קיום או מלגות או דברים כאלה, בסעיף הזה נכנס הכל.
עופר חוגי: האם הם מקבלים מקרנות אחרות, כמו הג'וינט?
עופר חוגי: רוני יש פה תמיכה של הסוכנות.
עופר חוגי: אין כפל תקציבים?
עופר חוגי: רוני לא.
אלי גולדשמידט: פנייה מספר 285 .
אלי גולדשמידט: רוני הפנייה האחרונה זה העברת 20 מיליון שקל עבור סל קליטה.
אלי גולדשמידט: מה שקורה הוא, שאנחנו תכננו על 60 אלף עולים, אבל הגיעו יותר.