GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: לפני שעמיר פרץ עונה, לא ארחיב את הדיבור כי זמננו קצר.
אלי גולדשמידט: עמיר פרץ, תחילה, ברצוני שתדע שבוועדה הזו, ההרכב האנושי, כפי שאני התרשמתי או התרשמנו יחד בחודשים האחרונים, יש רגישות חברתית מאד גדולה.
אלי גולדשמידט: זו גם ועדה, שלא חוששת להגיד את הדברים, גם אם היא נמצאת לכאורה מבחינת הרוב הקואליציוני שלה יחד עם הממשלה; כאשר הדברים לא נראים לה, היא אומרת אותה בצורה מאד חד-משמעית.
אלי גולדשמידט: נושא קביעת יעד האבטלה כאחד היעדים נאמר בצורה כזו או אחרת ע"י חברי הוועדה גם במפגשים עם שר האוצר, והיו לנו כבר שלושה מפגשים איתו.
אלי גולדשמידט: חוסר שביעות הרצון ב-UNDERSTATEMENT של הוועדה מהמדיניות של נגיד בנק ישראל גם בא לידי ביטוי חריף מאד.
אלי גולדשמידט: אבל, אני חושב שהמבחן המאד רציני שעומד בפנינו הוא הדיון בתקציב המדינה שעומד לפתחנו.
אלי גולדשמידט: מחכים לנו פה ימים מאד לא קלים.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להגיד, שלפחות על-פי תפיסת עולמי, וכמובן שלכל אחד יש תפיסת עולם משלו, משק שיש בו צדק חברתי כלפי עובדים הוא משק צומח.
אלי גולדשמידט: אין סתירה בין הדברים.
אלי גולדשמידט: מי שמנסה להציג את הדבר הזה כסתירה לא יודע על מה הוא מדבר.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שבעניין הזה תראה בנו בני ברית.
אלי גולדשמידט: לא בכל דבר, כמובן, תמיד נסכים עם כל מהלך של ההסתדרות ובכל תנאי ובכל מחיר, ויכולים להיות גם חילוקי דעות.
אלי גולדשמידט: אבל, בהחלט, אני מבקש שתראה בוועדה הזו כוועדה שנושא מעמד העובד, זכות העובד, גם בעת הפרטה וגם בעת החלטות קשות, קרוב מאד, לדעתי, ללב כל חברי הוועדה.
אלי גולדשמידט: עתה, תוכל לסכם בכמה מלים.
יעקב ליצמן: הייתי מציע להסתדרות, אם היא רוצה, להביא לנו הערות של ההסתדרות לגבי שינויים מבניים.
יעקב ליצמן: הועברה לנו חוברת.
יעקב ליצמן: לדעתי, זה יהיה דבר חשוב.
נחום לנגנטל: יהיה כתוב שם: "לא, לא, לא".
דוברת: ע' פרץ: חבר-הכנסת לנגנטל, האם אתה אומר זאת?! הרשה לי להשתמש בך כעד ידידותי ולומר, שהיו הרבה מאד מהלכים שאתה היית צריך לעשות במשרד התחבורה נעשו בנוכחות ההסתדרות כהסתדרות, בסופו של דבר, עם הרבה לילות ומאמצעים.
דוברת: תבינו, שכל מהלך שמתבצע בקונפרונטציה קשה סופו שהוא מתעכב וסופו שכולם יוצאים לא מרוצים.
דוברת: עדיף להשקיע כמה שיותר בנסיון להביא להסכמות, כדי ללכת למהלכים משותפים - זו עמדתנו.
דוברת: ברצוני להגיד לכם מלה לגבי שינויים מבניים.
דוברת: שינויים מבניים, הפרטה ותחרות - יש עירבוביה שלמה של מושגים.
דוברת: לפעמים, אין קשר בין המושגים.
דוברת: עם כל הכבוד לכך שמדינת ישראל מתפארת "הפרטנו את הבנקים", באמת יש גבול לכך.
דוברת: הבנקים היו בנקים פרטיים, ובסך הכל היה משבר בבנקים ונכשלו אנשים פרטיים בניהול הבנקים.
דוברת: המדינה נאלצה לשלם מחיר גדול כדי להלאימם, והיא חוזרת היום ומנסה להחזירם לגורמים פרטיים.
דוברת: אינני בא לומר לכם שהמהלך פה הוא מהלך לא נכון, אבל בואו ולא נתאר זאת כאילו יש פה כמה חברות ממשלתיות שתקועות במדינה והנה הבשורה: סוף-סוף מוכרים אותן.
דוברת: בסך הכל, גורמים פרטיים נכשלו כשלון חרוץ מכל הבחינות, מבחינה כלכלית וציבורית, ולכן הממשלה הלאימה את הבנקים.
דוברת: אני מציע, שכל דבר ייבחן לגופו של עניין.
דוברת: לגבי הנסיון להפוך כל ענין לעניין פופוליסטי מדי, לדעתי צריכים לבוא ולנסות למצוא דרך אחרת.
דוברת: לגבי השאלות שנשאלו.
דוברת: חבר-הכנסת פריצקי, אני חושב שנושא הביטוח הלאומי הוא נושא שאסור לקבל לגביו החלטות כהחלטות משנה שבאות לפתור בעיות תקציביות.
דוברת: גם בשאלה שהוא מעלה אינני בטוח שהענין של פתיחת הרף לגמרי הוא נכון.
דוברת: אם רוצים לקחת כסף ממי שמרויח 100 אלף שקל בחודש - שימצאו דרך: יוסיפו לו 4% במס הכנסה או אני לא יודע מה.
דוברת: בסופו של דבר, הביטוח הלאומי הוא אחד המקומות היחידים שיש בו באמת סולידריות פנימית.
דוברת: מה זו סולידריות פנימית?
דוברת: אותה אשה שאיתרע מזלה והיא עקרה משלמת את אותו אחוז ביטוח לאומי בגין דמי ביטוח לידה, והיא לעולם לא תקבל תמורה על תשלומה.
דוברת: יכול להיות שאותה אשה עקרה מרויחה 20 אלף שקל בחודש, והיא לא תקבל מעולם פיצוי על כך שהיא ביטחה את הביטוח הזה.
דוברת: לעומת זאת, אשה אחרת, שמרויחה פחות ותלד עשרה ילדים, תקבל ביטוח לידה מלא.
דוברת: כלומר, התפיסה של הסולידריות הפנימית של הביטוח הלאומי - צריך שיהיו לה גבולות.
דוברת: גם כשאני בא ואומר למישהו שמרויח 100 אלף שקל: "אני דורש ממך 5% עבור ביטוח הבריאות", זה הופך לא הגיוני, כי אתה אומר לו: "אתה משלם ביטוח בריאות 5% מ100- אלף שקל" והוא אומר לך: "אני יכול לקנות רופא.
דוברת: אני יכול לקנות בית-חולים בזה".
עמיר פרץ: אם אתה אומר: "הביטוח הלאומי הוא מנוף מס", בסדר.
עמיר פרץ: אבל, אם זו תפיסה ביטוחית, צריך שיהיה בה הגיון גם אם זה ביטוח לגבי כל ענף, כמו שאמרה היועצת הכלכלית של הוועדה.
עמיר פרץ: זה גם לא פשוט להעביר מענף לענף.
עמיר פרץ: אתה צריך להבטיח כסף, וזה לא פשוט.
עמיר פרץ: אם יש לך משבר בענף האבטלה, זה לא דבר של מה בכך.
יוסף יצחק פריצקי: זה ברור, שהולך להיות משבר ענק בביטוח זיקנה.
עמיר פרץ: לכן, אני טוען דברים לגבי הנסיון לפגוע בעקרונות של ביטוח לאומי.
עמיר פרץ: דרך אגב, יש בעיה של 300 או 400 מליון שקל.
עמיר פרץ: פה צריך לגבש תפישה כוללת.
עמיר פרץ: עובדים זרים לא-חוקיים - באנו והצענו למשרד העבודה להיות המפקחים בהתנדבות שלהם.
עמיר פרץ: אתה, שהיית שר השיכון, יודע שיש מקומות ואתרים שלמים בהם מועסקים רק עובדים זרים לא-חוקיים.
עמיר פרץ: כהסתדרות - אם אין לי הסכם שם, אין לי זכות להכנס לשם.
עמיר פרץ: הוא מביא משטרה לנציג שלי ומסלק אותו משם.
עמיר פרץ: באנו למשרד העבודה והרווחה ואמרנו לו: "יש לך עשרה מפקחים, ולנו יש 500 איש בשטח.
עמיר פרץ: תן לנו מעמד.
עמיר פרץ: ניכנס בשמך, בצורה כזו או אחרת, להיות המפקחים הנוספים".
עמיר פרץ: המשרד הממשלתי אומר: "סליחה, אך אלה סמכויות רק שלי", ואנו אומרים: "אבל, אתה לא מסוגל עם עשרה אנשים להתמודד עם 150-100 אלף עובדים לא-חוקיים".
מאיר פרוש: פנייתי אליך: אל תרפה.
יוסף יצחק פריצקי: תכין הצעת חוק.
יוסף יצחק פריצקי: יש לך תמיכה של חבר-הכנסת פרוש ושלי.
אבשלום וילן: הרב פרוש מציע, שעשרה פקחים של משרד העבודה והרווחה יעסקו בעובדים זרים, ולא בקניונים ולא במקומות שלא צריכים להיות בהם.
עמיר פרץ: חבר-הכנסת פרוש, הבעיה היא לא רק זאת.
עמיר פרץ: הבעיה היא, שאנו אימצנו גישה שלגבי סמים אנו לא מאמצים אותה.
עמיר פרץ: במי אנו רואים עבריין יותר גדול: במשתמש בסמים או בסוחר הסמים?
עמיר פרץ: מה קורה פה עכשיו?
עמיר פרץ: המעסיק איננו עבריין - העובד עבריין.
עמיר פרץ: תחליט, שמעסיק, שמעסיק עובדים זרים בלתי-חוקיים, הוא עבריין פלילי, כי הוא עושה זאת כמסחר כמו שאומר חבר-הכנסת פריצקי.
מאיר פרוש: גדול המחטיאו יותר מן ההורגו.
עמיר פרץ: ואז, למה לך לבוא ולקרוא למשטרה ולמפקחים?
עמיר פרץ: אם פעם אחת יואשם מעסיק אחד שהופך עבריין פלילי בגלל שהעסיק עובד זר בלתי-חוקי, אתה תראה שהתופעה הזאת נעלמת כמעט.
יוסף יצחק פריצקי: זה הרבה יותר מורכב מזה.
יוסף יצחק פריצקי: זה הון שחור מלא.
עמיר פרץ: ודאי, שזה הון שחור.
עמיר פרץ: זה הון שחור גדול.
יוסף יצחק פריצקי: זו תעשיה שחורה מלאה.
עמיר פרץ: עמדתנו לגבי העובדים הבלתי-חוקיים היא חד-משמעית - אנו מנסים להגיע להסדרים לגבי העובדים החוקיים.
עמיר פרץ: אנו מתנגדים, חד-משמעית, להעסקת העובדים הבלתי-חוקיים.
עמיר פרץ: אנו אומרים, חד-משמעית, שהעובדים החוקיים צריכים לקבל את כל מה שמקבל עובד ישראלי, כי אז המוטיבציה להעסיקם תהיה מוטיבציה פחות גדולה.
משה גפני: ואז, לא יכולים להעסיק שוק עבדים.
משה גפני: ע' פרץ: נכון מאד.
משה גפני: לכן, היום, אנו מנסים להגיע להסכם עם התאחדות הקבלנים, שמסדיר את תנאי העובדים הזרים בשוק הזה - ויודע זאת חבר-הכנסת פרוש שהיה מעורב בזה - מעבר למה שמגיע להם בחוק, כולל בריאות.
משה גפני: חברים, אם מחר תפרוץ מגיפה כלשהי, מי ישלוט בה בכלל?
משה גפני: מי יידע מה קורה בכלל?
יוסף יצחק פריצקי: אין לך בעיה עם התאחדות הקבלנים.
יוסף יצחק פריצקי: עם התאחדויות גדולות תוכל להסתדר.
עמיר פרץ: חבר-הכנסת לנגנטל, הנושא שלך, וסלח לי שכמו שהתייחסתי לביטוח לאומי אני חושב שעניין המזכירה הרבה יותר מורכב.
עמיר פרץ: מעבר לגמישות הניהולית שאני בעדה, אני נגד זה שפה תהיה תפיסה שלא זזה.
עמיר פרץ: אני אומר לחבר-הכנסת לנגנטל, שהגישה שהוא טיפח איננה פשוטה.
עמיר פרץ: זה לא עניין של מזכירת מנכ"ל.
עמיר פרץ: יש פה בעיה, ואני אומר זאת עכשיו בשפתך הגסה.
נחום לנגנטל: האם לי יש שפה גסה?
עמיר פרץ: אני אומר זאת בדרך הכי בוטה שאפשר.
עמיר פרץ: ברגע שאני, כארגון עובדים, מאלץ אותך, המעסיק, להיות תקוע לא עם המזכירה אלא עם המהנדס, מה אני משיג?
עמיר פרץ: אם אתה, כמעסיק, יודע שבעוד עשר שנים אתה יכול להגיד למהנדס: "סלח לי, אך אינך מתאים ומכסימום אתה יכול להיות טכנאי כי יש טכנולוגיות חדשות" - זה מה שתעשה.
עמיר פרץ: אבל, אם אני אומר לך: "אדוני, המהנדס הזה תקוע אצלך" - אתה גם נאלץ להכין לו תכנית הכשרה, כי אתה כבר לא רואה בו כלי אלא אתה רואה בו חלק קבוע שלך ואתה רוצה להשביח אותו.
עמיר פרץ: אותה מזכירה שעכשיו לא מתאימה למחשב היא בעיה של המנהל הקודם.
עופר חוגי: מה קורה אם הוא לא רוצה?
עמיר פרץ: אם הוא לא רוצה, הוא הולך.
דובר: הוא לא ילך.
יוסף יצחק פריצקי: אם אתה מעמיס עליהם את כל העלויות האלה, מי ישלם את זה?
יוסף יצחק פריצקי: מישהו בסוף צריך לשלם זאת.
אלי גולדשמידט: הדילמה ברורה.
אלי גולדשמידט: רבותי, אני מוכרח לסיים את הדיון.
עמיר פרץ: אם כך, מה אתה רוצה?
עמיר פרץ: האם אתה רוצה שלכל המהנדסים בארץ בני 40 – י' פריצקי: חס ושלום.
עמיר פרץ: --יגידו: "לכו הביתה, כי יש מהנדסים חדשים בטכניון שלמדו טכנולוגיות חדשות יותר", או שאתה אומר שיש טכנולוגיה חדשה ואתה מצפה שהמעסיק מיד ידאג שגם המהנדס הותיק שלו ילמד אותה?
עמיר פרץ: לזה אתה צריך לצפות.
עמיר פרץ: יש איזונים בכל דבר.
עמיר פרץ: לכן, חבר-הכנסת פריצקי, אצלנו בחוברת מופיע משפט שאולי לא הדגשנו אותו מספיק, שאנו בעד שהמשק הישראלי ינוע לכיוון תפישה חדשה של ארבעה ימי עבודה בשבוע, ולא חשוב מספר השעות ואינני רוצה להכנס לויכוח על זה ויכול להיות שזה אותו מספר שעות.
עמיר פרץ: כלומר, ישאר יום אחד פנוי להכשרה קבועה של העובד.
עמיר פרץ: מסתבר שבארבעים שנות עבודה, בהתפתחות טכנולוגיות ובעידן מודרני, מקצוע אחד בחיים לא מספיק לאדם, והוא צריך תוך כדי כך שהוא עובד לרכוש לעצמו את המקצוע הבא או להתאים את עצמו לתפקיד האחר שאתה מציע לו.
יוסף יצחק פריצקי: זה נכון, בתנאי שיוזילו את עלויות החינוך.
יוסף יצחק פריצקי: צריך להוזיל את עלויות החינוך.
אלי גולדשמידט: אני מבקש, שנסתפק בזה.
אבשלום וילן: חבר-הכנסת פריצקי, צריך לעשות סיור ביפן ולראות איך הם פועלים שם.
נחום לנגנטל: מנהל יפני שאומר לעובד "תעשה" - הוא עושה.
נחום לנגנטל: אנשים מבינים זאת, ולא באים ואומרים: "יש לי אח גדול - הוא ישמור עלי".
אלי גולדשמידט: אני מאד מודה ליושב-ראש הנהגת ההסתדרות.
אלי גולדשמידט: היית מעניין וטוב כדרכך.
אלי גולדשמידט: אני מאד מודה לכם.
אלי גולדשמידט: אני בטוח, שניפגש כאן לא רק בשמחות.
נחום לנגנטל: אדוני יושב-ראש ההסתדרות עמיר פרץ, תודה רבה.
נחום לנגנטל: נעמת לי מאד.
נחום לנגנטל: מינוי יושבי-ראש לוועדות המשנה
אלי גולדשמידט: למען הסדר הטוב, למרות שנושא חלוקת ועדות משנה בסמכותי, אני רוצה לעשות זאת ככל האפשר ברמה של קונצנזוס.
אלי גולדשמידט: אנו גיבשנו רשימה כלשהי, שבחלקה מורכבת מבקשות שהופנו אלינו בתיאום עם יושב-ראש האופוזיציה בוועדה.
אלי גולדשמידט: אקריא את הרשימה, ויכול להיות שחלק לא יהיו מרוצים.
אלי גולדשמידט: מי שלא יהיה מרוצה - נשאיר זאת ב"צריך עיון" וגלגול נוסף של הענין.
אלי גולדשמידט: אבל, לפחות נוכל להכניס לתוקף כבר עכשיו חלק מוועדות המשנה: חבר-הכנסת מאיר שטרית - יושב-ראש ועדת משנה למסים, חבר-הכנסת רוני מילוא - יושב-ראש ועדת משנה להפרטה, לחבר-הכנסת ישראל כץ אנו מציעים את משק המים וחבל שהוא יצא, חבר-הכנסת יוסי פריצקי - יושב-ראש הוועדה לפיקוח על תמיכות במשרדי הממשלה, חברת-הכנסת לימור לבנת - יושבת-ראש ועדת משנה לתקשורת, ויש אפשרות שנבדוק אותה עם הוועדה למעמד האשה לגבי ועדה משותפת לעניין מעקב אחרי תקציבי המלחמה באלימות במשפחה.
אלי גולדשמידט: כלומר, חיבור עניין הטיפול בכלל באלימות במשפחה בנושא התקציבי, אך זה עדיין לא סגור.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת אבשלום וילן - יושב-ראש ועדת משנה לחקלאות, חבר-הכנסת ויצמן שירי - יושב-ראש ועדת משנה לבנקאות, חבר-הכנסת אמנון כהן - יושב-ראש ועדת משנה לשיכון, חבר-הכנסת מוחמד ברכה - יושב-ראש ועדת משנה למיגזר לא-יהודי, חבר-הכנסת נחום לנגנטל - יושב-ראש ועדת משנה לשוק ההון, חבר-הכנסת מקסים לוי - יושב-ראש ועדת משנה לביטוח, חבר-הכנסת שלום שמחון - יושב-ראש ועדת המשנה למלחמה באבטלה, חבר-הכנסת יעקב ליצמן - יושב-ראש ועדת המשנה לרשויות מקומיות, חבר-הכנסת מאיר פרוש - יושב-ראש ועדת משנה למינהל מקרקעי ישראל, ואם תהיה רשות התיכנון נקרא לזה כך.
מאיר פרוש: האם אתה מדבר על חברים או על ראשות ועדות?
אלי גולדשמידט: מדובר על תפקיד יושב-ראש ועדת משנה לעניין מינהל מקרקעי ישראל.
אלי גולדשמידט: אמרתי, שאם המבנה ישתנה וייקרא "הרשות לתכנון", אזי זה בטיפול שלך.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת רחמים מלול - יושב-ראש ועדת משנה לענייני דת, חבר-הכנסת משה גפני - יושב-ראש ועדת משנה לתחבורה, חבר-הכנסת עופר חוגי - יושב-ראש ועדת משנה לגליל ונגב.
אלי גולדשמידט: אני אישית אקח את נושא קו העימות, בגלל איזו שהיא מחוייבות שלדעתי יושב-ראש הוועדה צריך לרכז זאת.
עופר חוגי: מה עושה חבר-הכנסת שירי ויצמן?
אלי גולדשמידט: הוא יושב-ראש ועדת משנה לבנקאות.
אלי גולדשמידט: אעביר את הרשימה, ואם יש הסתייגויות - תפנו אלי.
מאיר פרוש: אלו נושאים ממה שעסקנו בהם עד היום עוברים לוועדות המשנה?
אלי גולדשמידט: אתה חופשי לקיים דיונים בכל נושא שייראה לך.
אלי גולדשמידט: אם יהיו נושאים מרכזיים, שאחשוב שצריך לעשותם בפורום של הוועדה, זה ייעשה בפורום של הוועדה.
אלי גולדשמידט: אתה אוטונומי לקבוע במה אתה רוצה לעסוק בתוך התחום שאתה אחראי עליו.
אלי גולדשמידט: החברות בוועדות, כמובן, חופשית, וכל אחד יכול להגיע לכל ועדה שהוא רוצה.
מאיר פרוש: לא קבעת לפי מה שביקשו.
אלי גולדשמידט: אבל, זה כך בחיים.
אלי גולדשמידט: ניסיתי לרצות 17 חברים, וזה לא פשוט.
מאיר פרוש: ביקשתי את תחום השיכון שעסקתי בו, ואינני יודע אם לחבר-הכנסת אמנון כהן יש ענין דוקא בשיכון.
אליעזר כהן: לא רציתי שיכון.
אליעזר כהן: רציתי דוקא את התחום המוניציפלי.
אלי גולדשמידט: גם חבר-הכנסת ליצמן רצה את התחום המוניציפלי.
אלי גולדשמידט: אין פה מה לעשות.
אלי גולדשמידט: את תחום המסים רצו חברי-הכנסת פריצקי ושטרית, ואז חבר-הכנסת פריצקי ויתר.
אליעזר כהן: תחליפו ביניכם, ואני מוכן לקבל את התחום המוניציפלי במקום תחום שיכון.
אלי גולדשמידט: אני מוכן לשמוע כל אחד באופן אישי, וזוהי טיוטה ראשונה - בסדר?
מאיר פרוש: אני מקבל את זה.
אלי גולדשמידט: אתה מקבל את זה.
אבשלום וילן: האם יש נוהל פירסום של ועדות משנה, וזאת כדי שנוכל להגיע לישיבות שלהן?
אלי גולדשמידט: נוהל הפירסום הוא כמו הנוהל של ישיבות הוועדה.
אלי גולדשמידט: זה מופיע בסדר-היום השבועי.
אלי גולדשמידט: כל יושב-ראש ועדת משנה סוגר עם מר קרשנר, וזה מופיע.
אלי גולדשמידט: בדרך כלל, זה נעשה שעה או שעה וחצי לפני תחילת ישיבת ועדת הכספים או אחריה.
משה גפני: מה היא סמכותה של ועדת משנה?
אלי גולדשמידט: היא יכולה לדון בכל.
אלי גולדשמידט: ההחלטות המחייבות הן של ועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: ס' אלחנני: היא ממליצה.
אלי גולדשמידט: דוגמא: נניח, שיגיע נושא הרפורמה במסים ותיקונים בפקודת מס הכנסה שהם מסובכים ודורשים דיון ארוך.
אלי גולדשמידט: יש נוהל, שאתה יכול להעביר זאת לוועדת המשנה.
אלי גולדשמידט: היא יושבת, שומעת את המומחים.
אלי גולדשמידט: בסופו של דבר, היא מביאה המלצה מגובשת למליאת ועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: מליאת ועדת הכספים מאשרת את ההצעה שלה או מבקשת שינויים.
אלי גולדשמידט: העבודה המדוקדקת נעשית שם.
משה גפני: כמו בכל ועדת משנה בוועדות האחרות.
משה גפני: האם יש לומר לך השגות באופן אישי?
אלי גולדשמידט: כן.
אלי גולדשמידט: הקראתי את הרשימה.
אלי גולדשמידט: אני מניח, שברוב המקרים אפשר להסתדר.
אלי גולדשמידט: אם לא - נראה מה אפשר לעשות.
אלי גולדשמידט: אני באמת משתדל לבוא לקראת כולנו, אך לא תמיד זה הולך אם שלושה רוצים את אותה ועדה או את אותו נושא.
נחום לנגנטל: אם שני יושבי-ראש ועדות משנה מוכנים וצריכים לשתף פעולה, אין לך התנגדות לזה - נכון?
אלי גולדשמידט: ודאי שלא.
אלי גולדשמידט: אתם יכולים לקיים ישיבה משותפת.
אלי גולדשמידט: באוצר הפיקוח הוא על שוק ההון והביטוח, אך זה לא חייב להיות אותו דבר.
אלי גולדשמידט: פה אתה מתעסק עם הרשות לניירות ערך, ופה אתה מתעסק עם "אבנר".
אלי גולדשמידט: שינויים בתקציב לשנת 1999
אלי גולדשמידט: מונחת לפנינו פניה מספר 0274 - הקצאת כארבעה מליוני שקלים מהרזרבה הכללית לתקציב משרד ראש הממשלה לשם תיקצוב פעילותה של המועצה לביטחון לאומי.
אלי גולדשמידט: אעבור על הפניות לפי סדר הרפרנטים שמגיעים, והראל בלינדה הוא הרפרנט היחידי שהגיע.
ה' בלינדה: בהמשך להחלטת הממשל על הקמת המועצה לביטחון לאומי, בהתאם לסיכום בין משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, אנו מבקשים לתקצב את החלק היחסי של שנת התקציב 1999 של המועצה לביטחון לאומי בסך מעט יותר מארבעה מליוני שקלים.
משה גפני: למה מיועד הכסף?
ה' בלינדה: זה מיועד לשכר, ריהוט, הצטיידות ושכר דירה - הדברים הבסיסיים של תפעול המועצה.
מאיר פרוש: האם זה לא במשרד הביטחון?
ה' בלינדה: זה משרד ראש הממשלה.
אבשלום וילן: האם יש כבר מועצה?
מאיר פרוש: כן, דוד עברי עומד בראשה.
אבשלום וילן: האם היא עובדת?
נחום לנגנטל: מאיפה אתה לוקח את הכסף?
ה' בלינדה: הכסף נלקח מהרזרבה הכללית.
עופר חוגי: האם היא לא תוקצבה לפני זה?
עופר חוגי: היתה מועצה.
עופר חוגי: היו"ר א' גולדשמידט: היו החלטות על מועצה, ולדעתי עוד מהתקופה של דו"ח אגרנט.
נחום לנגנטל: אל תדאג.
נחום לנגנטל: חוץ מריהוט לא יהיה שם, מעבר לזה, כלום.
אבשלום וילן: האם נשכרו עובדים והתהליך התחיל להתגלגל, או שעדיין הכל 'פְּרֵה'?
ה' בלינדה: אינני יודע אם כבר נסגר עם עובדים מסויימים.
ה' בלינדה: עד כמה שאני יודע, עומדים להיות שם חמישה-עשר עובדים.
ה' בלינדה: אני יודע שיש מגעים.
ה' בלינדה: אני לא יודע אם הם כבר נשכרו פורמלית.
אבשלום וילן: זו שאלה אינפורמטיבית: האם התחילו לזוז או שזה רק 'פְּרֵה' כדי שזה יוכל לזוז?
אלי גולדשמידט: רבותי, אני מציע שנאשר זאת.
אלי גולדשמידט: לדעתי, מכיון שזה נושא חדש ואינני חושב שיש ויכוח על הצורך בהקמת המועצה לביטחון לאומי, זה לא ייראה נאות שאנו נעצור את המהלך הכל כך חשוב הזה.
אלי גולדשמידט: מצד שני, אנו, בהחלט, נשמור לעצמנו את הזכות במהלך הזמן תוך כדי הביקורת התקציבית שלנו על תקציב ראש הממשלה לבדוק כיצד התקציב מוצא, באיזו צורה ומה משמעות הדברים ביחס לשאר הפעילויות של המשרד.
משה גפני: אנו בעד.
אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את פניה מספר 0274 לוועדה.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה פניה מס' 0274 לוועדה התקבלה.
אלי גולדשמידט: אני מבין שאין מתנגדים ואין נמנעים.
אלי גולדשמידט: פניה מספר 0274 לוועדה אושרה.
ה' בלינדה: התבקשתי להעביר את פניות מספר 0266 ו0267- לוועדה בעניין "נתיב".
ה' בלינדה: זו בקשה להעביר 1.833 מליוני ש"ח מסעיף 15 - מתקציב משרד הביטחון - לתקציב "נתיב".
ה' בלינדה: התקציב הזה מתחלק לשני חלקים, אך לפני כן אתן קצת רקע.
ה' בלינדה: במשך השנים לשכת הקשר היתה חלק מתקציב הביטחון, וב1999- לראשונה העברנו אותה לתקציב משרד ראש הממשלה גם כדי לאפשר יותר גילוי.
אלי גולדשמידט: אני לא מעלה דבר בלי רפרנט.
אלי גולדשמידט: זהו הסעיף האחרון בישיבה זו, כי לא הגיע רפרנט ממשרד החינוך.
אלי גולדשמידט: רבותי, תנו להראל בלינדה לסיים את הצגת הנושא.
ה' בלינדה: 333 אלף ש"ח הם, למעשה, עודפים שנותרו בתקציב "נתיב" ב1998- והועברו על-פי החוק לסעיף משרד הביטחון כיון שב1998- זה היה חלק מתקציב משרד הביטחון, וההעברה פה היא העברה טכנית ממשרד הביטחון לתקציב "נתיב".
ה' בלינדה: עוד מליון וחצי שקלים הם סכום שתוקצב לצורך פרוייקט מיחשוב ב"נתיב" על-פי החלטת הממשלה.
ה' בלינדה: זה חלק מהספיחים שנותרו בתקציב משרד הביטחון עם ההעברה, ועכשיו אנו מבקשים להעביר זאת לתקציב "נתיב".
אלי גולדשמידט: כשיהיה לנו דיון בדיוני התקציב, אני חושב שנצטרך קצת לעמוד על משמעות "נתיב" היום מול פעילות הסוכנות.
אלי גולדשמידט: זה נושא שבהחלט שווה דיון בפני עצמו, ולא צריך לקשור זאת דוקא להעברה התקציבית.
אלי גולדשמידט: אבל, אנו בהחלט נעשה זאת.
יוסף יצחק פריצקי: מה זו "החלטת ממשלה 5054"?
יוסף יצחק פריצקי: מה היא קובעת?
יוסף יצחק פריצקי: אתה רוצה שנעביר מליון וחצי שקלים לפי החלטת ממשלה מ9- במאי 1999, אבל מה זה?
אלי גולדשמידט: כבר ביקשנו מכם כמה פעמים, שכאשר אתם מביאים נושא תפרטו אותו בצורה סבירה.
אלי גולדשמידט: כשאתם כותבים לנו "החלטה מספר כך וכך מתאריך מסויים", זה לא נותן לנו כלום.
ה' בלינדה: מאה אחוז.
יעקב ליצמן: זה לפי החלטת ממשלה.
יעקב ליצמן: זה סודי.
אלי גולדשמידט: זה לא סודי.
יוסף יצחק פריצקי: הצעה - תמשוך זאת, בבקשה, ותחזור אלינו.
יוסף יצחק פריצקי: הבא את החלטת הממשלה.
ישראל כץ: היושב-ראש, האם אישרתם את פניה מספר 0274 לוועדה?
ישראל כץ: אני מבקש רביזיה לגבי פניה מספר 0274.
שלום שמחון: האם נושא הירקות עבר?
אלי גולדשמידט: אין רפרנט.
יוסף יצחק פריצקי: אני מצביע על מליון וחצי שקלים, ואני אפילו לא יודע מה היא ההחלטה.
יוסף יצחק פריצקי: ה' בלינדה: אין לי כאן את ההחלטה, אך ההחלטה היא לבצע פרוייקט מיחשוב.
יוסף יצחק פריצקי: זה פרוייקט מיחשוב.
יוסף יצחק פריצקי: מה עושים עם זה?
אלי גולדשמידט: הנושא יבוא מחדש עם החלטת הממשלה.
אלי גולדשמידט: יש רביזיה של חבר-הכנסת ישראל כץ לגבי הפניה בנושא המועצה לביטחון לאומי - פניה מספר 0274.
אלי גולדשמידט: אני מבקש, שתגיעו לסיור שיתקיים ביום ראשון.
אלי גולדשמידט: אני נועל את הישיבה.
ציפי גל-ים: אנחנו מבקשים להפוך את הצו הזה לצו קבוע.
ציפי גל-ים: הוא בתוקף מאז פברואר 1997 כצו זמני.
ציפי גל-ים: היו על כך מספר דיונים בוועדת הכספים.
ציפי גל-ים: הדיון הזה האחרון נדחה בגלל פגרת הכנסת ואירועים מהסוג הזה.
ציפי גל-ים: אנחנו חושבים שהגיע הזמן להפוך את הצו הזה לצו קבוע.
ציפי גל-ים: להזכיר, בבסיס היה לנו מצב שבו על מזגני אוויר ברכב שמיובא שהמזגן מותקן ברכב עצמו חל מס קנייה של 95%, כמו על הרכב.
ציפי גל-ים: זה חלק מהרכב.
ציפי גל-ים: לפני שהחלנו את הצו הזה על מזגני אוויר כקיט, כמשהו שהוא נפרד מהרכב, חל מס קנייה בשיעור של אפס.
ציפי גל-ים: כלומר, לא היה על זה מס קנייה .
ציפי גל-ים: הפער הגדול בין 95% ל-0% גרם לנו לפירצת מס אדירה בצורת יבוא קיטים למכוניות.
ציפי גל-ים: המכוניות יובאו מחו"ל כמונית לחוד ומזגן לחוד, ובארץ התחילו לקדוח את הרכב ולהרכיב בו את הקיט, והמצב היה מצב של חלם.
שלום שמחון: אבל זה נתן עוד כמה מקומות עבודה.
ציפי גל-ים: בהרכבה.
ציפי גל-ים: זה נתן גם בסיס בשנים עברו לתעשיית מזגני רכב מקומית, למזגנים שהורכבו במכוניות מיובאות.
ציפי גל-ים: צריך להבין שעל פני שנים הגורם העיקרי שנתן בסיס לתעשייה הזאת בארץ בעבר, בסיס שאיננו כבר היום, הוא העובדה שבהרבה מאוד כלי רכב בחו"ל היצרנים לא ייצרו מזגני אוויר.
ציפי גל-ים: הסיפור של מזגני אוויר ברכב בחו"ל בעצם מתחיל להיות רווח באירופה רק בימים אלה.
ציפי גל-ים: רוב המכוניות באירופה היו לא ממוזגות, וזה בשנים טובות נתן נישה טובה לתעשייה המקומית להיכנס לזה ולהרכיב מזגנים מתוצרת הארץ.
ציפי גל-ים: לא קיטים מיובאים אלא תוצרת הארץ במכוניות זרות.
ציפי גל-ים: המגמה הזאת נשחקה עם הזמן.
ציפי גל-ים: היום בעיקר יש שני מפעלים גדולים בתחום הזה בארץ.
ציפי גל-ים: אחד מהם עדיין מתקין בגדול מזגנים בכלי רכב שמגיעים בלי מזגן, בעיקר כלי רכב מיוחדים, מסחריים וכו'.
ציפי גל-ים: המפעל השני על גבי התשתית של הרכבת מזגנים מקומיים בכלי רכב מיובאים בנה מפעל מאוד יפה והוא עובד הרבה מאוד ליצוא.
ציפי גל-ים: היום יש יצוא של סדרות של מזגני רכב להרכבה בחו"ל במכוניות שם.
שלום שמחון: בעבר המהלך שלכם גרם ל-1,500 מקומות עבודה.
שלום שמחון: זה לפי הנייר של "אלכס אוריגינל".
שלום שמחון: 1,500 מקומות עבודה זה לא דבר שהולך ברגל.
ישעיהו בן-יהונתן: לכל דבר יש מחיר.
מאיר שטרית: אולי כן כדאי שתציגי את הנתונים, כי המפעל מציג תמונה שזה גרם לירידה דרסטית במכירות שלו.
ציפי גל-ים: יש לי את גרף המכירות שלו.
ציפי גל-ים: בסך המכירות של המפעל הזה אין מגמת ירידה.
ציפי גל-ים: יש תחלופה גדולה מאוד.
ציפי גל-ים: היצוא שלו גדל מאוד.
ציפי גל-ים: השיווק המקומי, הרכבת מזגנים ישראליים במכוניות מיובאות, ירד מאוד.
ציפי גל-ים: כמו שציינתי קודם, הגורם העיקרי לא היה המיסוי.
ציפי גל-ים: הגורם העיקרי היא העובדה שהקונה בארץ מבחינת הטעמים שלו ועוד סיבות שבעיניי כקונה לפחות הן די מוצדקות, מעדיף רכב שבו המזגן הוא מקורי, הוא מורכב בחו"ל, הוא מגיע ביחד ולא מכונית שמגיעה לארץ וקודחים אותה כדי להרכיב את המזגן המקורי.
ציפי גל-ים: הגורם העיקרי הוא השינוי בשוק הרכב העולמי והייצור של הרכב .
ציפי גל-ים: בעבר האלטרנטיבה הזאת או לא היתה קיימת בחלק מהדגמים או שהיא היתה מאוד יקרה.
ציפי גל-ים: היום זאת השיטה.
ציפי גל-ים: מבחינת מחזור המכירות, מה שירד בהרכבה של מזגנים מקומיים לייצור מקומי עלה במונחים של יצוא.
ציפי גל-ים: כך שבסך הכול מחזור המכירות של אותו מפעל אני לא מסוגלת לראות בו ירידה.
ציפי גל-ים: יש עליות וירידות, אבל זה על אותה רמה.
ציפי גל-ים: אלה הנתונים שיש לי.
שלום שמחון: רוב המכוניות נמכרות באירופה ללא מזגנים.
ציפי גל-ים: יש הצעה למזגן היום.
שלום שמחון: אם אתם עושים כאלה הקלות שכדאי להביא את המזגנים ולשים אותם בארץ, הם שמים.
ציפי גל-ים: לא.
ציפי גל-ים: בעבר אותם יצרנים לא הציעו או שהציעו מאוד ביוקר אופציית מזגן.
ציפי גל-ים: אצלנו יש חוק שמחייב מזגן.
ציפי גל-ים: כאופציה מצד היצרן נושא המזגן הלך והתפתח יחד עם דרישות המיזוג שנוצרו גם באירופה ובחלקים אחרים של העולםן.
ציפי גל-ים: זאת אומרת, יש שוק רכב אחר.
ציפי גל-ים: לכן ההשפעה העיקרית, אם היום אנחנו מורידים חזרה את מס הקנייה, ההשפעה העיקרית לא תהיה שיתקינו שוב מזגן מקומי ברכב מיובא, אלא תהיה חזרה לאותה תופעה שהיתה בלתי אפשרית, שהביאו מכוניות של אותו יצרן ולחוד הביאו את המזגן, ובארץ פשוט הרכיבו.
ציפי גל-ים: הביאו מכונית מוכנה להרכבה וקיט שצריך להרכיב אותו.
יעקב ליצמן: יש מס קנייה על עוד חלקים?
ציפי גל-ים: כן.
יעקב ליצמן: לא על מזגנים,על משהו אחר?
ציפי גל-ים: כן, על כל החלפים למעט מספר חלפים בטיחותיים, מספר מאוד מצומצם, שגם על זה אולי יהיה צריך לתת את הדעת.
יעקב ליצמן: אם זה בטיחותי לא צריך להיות על זה מס.
ציפי גל-ים: אבל לזה יש מענה מושלם בעובדה שאסור לך להביא לארץ היום מכונית בלי מזגן.
יעקב ליצמן: אם מזגן זה בטיחותי, למה יש עליו מס קנייה?
ציפי גל-ים: משום שברגע שאתה מחייב את זה, זה חלק ממחיר האוטו.
ציפי גל-ים: הסיבה העיקרית למה הביאו קיטים בנפרד היתה שהעמיסו על הקיט חלק ממחיר הרכב.
ציפי גל-ים: הגענו למצב ששליש ממחיר האוטו היה המזגן.
ציפי גל-ים: כרשות מכס עשינו צעדים.
שלום שמחון: לא ראיתי שמחיר הרכב הוזל.
יעקב ליצמן: האם המס קנייה זה בגלל המס או בגלל ההגנה על תוצרת הארץ?
ציפי גל-ים: במצב נורמלי במוצרים אחרים אנחנו תמיד רוצים ששיעור המס על המכשיר עצמו ועל החלקים שלו יהיה אותו שיעור מס, שלא יהיה אינטרס של הציבור להפריד חלקים מתוך השלם ולחבר אותם בחזרה בארץ.
ציפי גל-ים: זאת פירצה, ופירצה שקשה מאוד לפקח עליה.
אלי גולדשמידט: אי-אפשר להפריד בין הקיטים ובין המזגנים תוצרות הארץ ובזה לפתור את הבעיה?
ציפי גל-ים: אי-אפשר.
ציפי גל-ים: בדקנו את השאלה הזאת.
ציפי גל-ים: אפשר לטעון שהקיט המקומי והקיט החיצוני הם לא אותו מוצר.
ציפי גל-ים: אבל אי-אפשר לטעון שהם לא מוצרים תחליפיים או דומים.
ציפי גל-ים: אנחנו על-פי הסכמים בינלאומיים מנועים לחלוטין לעשות הפרדה מהסוג הזה, כי אתה עושה אפלייה בין יבוא לייצור מקומי.
אבשלום וילן: מה סך ההכנסה לקופת המדינה?
ציפי גל-ים: סך ההכנסה היא מניעת הפירצה.
ציפי גל-ים: בזמנו זה היה 100-120 מיליון ₪.
אבשלום וילן: היום זה בוודאי הרבה פחות.
ציפי גל-ים: כי הפירצה איננה.
ציפי גל-ים: תפתח את הפירצה חזרה אז זה יגדל שוב.
ציפי גל-ים: זה הרבה מאוד כסף.
ציפי גל-ים: ממש לא.
ציפי גל-ים: בדקנו את האפשרות הזאת.
ציפי גל-ים: אנחנו חתומים על הסכמי גאט"ט שאומרים, שאם יש לך אותו מוצר – כי מה אתה שואל?