GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל כץ: חבר-הכנסת פרוש ואחרים, אנשים בעלי נסיון, חידדו כאן נקודה שאולי יש כאן איזו שהיא פעילות שיגרתית כאילו המדינה אמורה לתת כסף לאותו בית-חולים, ואז ברור מי הגורם שמנווט את המכרז.
ישראל כץ: הגורם נשאר אותו גורם, למרות שהוא לא אמור לתת כסף.
מאיר פרוש: היושב-ראש צריך להחליט: כעומק המעורבות - עומק ההשתתפות.
ישראל כץ: אני חושב, שנדרשת כאן החלטה קצת לא שיגרתית, שתוציא את הנושא הזה אם יש כאן באמת חשש שעוד פעם זה ישקע ולא יהיה מכרז.
ישראל כץ: דרך אגב, נושא התנאים משנה, ולא מעניין אותי נושא "מרלבורו" או מלונית.
ישראל כץ: אם ייצא מכרז בלי התנאים הנילווים, על דעת ראש העיר –
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: --חבל על הזמן.
ישראל כץ: ממנו הבנו שאף אחד לא ייגש.
ישראל כץ: ואז, כולם ייצאו ידי חובתם.
ישראל כץ: לכן, ברור שהתנאים הם חלק.
ישראל כץ: אני מציע, ואני יכול לפנות כרגע למי שנמצא ומייצג למרות שלדעתי צריכים להיות כאן גם קובעי מדיניות, כן לתת דברים שלא עולים בכסף אלא הם בגדר שווי כסף.
ישראל כץ: כן לתת קרקע למשימה כל כך חשובה.
יורי שטרן: הם קובעים מדיניות.
ישראל כץ: אני זוכר מה היה אתמול, כשישב פה איש אוצר במקום הזה ולאט לאט התחבא מתחת לשולחן כדי לשרוד.
ישראל כץ: נראה היה כאילו הוא אחראי על הכל.
ישראל כץ: אני גם הייתי בנסיבות כאלה וליויתי ממשלות.
ישראל כץ: אולי הייתי עוזר, אך ראיתי גם קבלת החלטות.
ישראל כץ: אם השר רוצה לקבל החלטה, הוא יכול לקבלה ולהגיד: "כאן עכשיו יקום בית-החולים", והמינהל יוציא מכרז ויתן פטור, וזה יתן כך וזה יתן כך ואם צריך לעגן זאת אז אפשר לעשות זאת בוועדת שרים או בכל דרך אחרת.
ישראל כץ: נתנו כבר טיפול נקודתי אד-הוק ליקנעם, לאור-עקיבא ולגורמים אחרים לפי כל מיני נושאים.
ישראל כץ: יש כאן רעיון חדשני.
ישראל כץ: אני חושב, שב"אסותא" היה דבר דומה, אבל בהקשר אחר, וזה גם בית-חולים פרטי.
אלי גולדשמידט: יש את "מדיקל-סנטר" או בתי-חולים במסגרת השר"פ.
אלי גולדשמידט: פה לא מדובר על שר"פ.
אלי גולדשמידט: פה מדובר על בית-חולים ציבורי.
ישראל כץ: לגבי הצורך, יש כאן הסכמה כוללת.
ישראל כץ: אני שמח על עמדת משרד הבריאות, שהיא מאד ברורה ומנומקת.
ישראל כץ: אפשר להוסיף עליה עוד, אך היא מאד בסיסית, מנומקת וברורה כאן מבחינה עקרונית ומבחינה מעשית שצריך להקים זאת.
ישראל כץ: אני חושב, שכדי לא להפיל באמת את הכל על כתפי הפקידות שעוסקת באופן שוטף –
א' ארבל: אנו רגילים.
א' ארבל: ישראל כץ: --צריך לערב כאן את שר האוצר, את מנכ"ל משרדו, לקבל כאן החלטה.
א' ארבל: לגבי זה שיש לראש העיר משקיף בוועדה, אני שם לב בדיוק למוסיקה של הדברים ולוקח אותה כפשוטה.
א' ארבל: יפנו אל הנציג הזה ויעדכנו אותו בהתפתחות.
א' ארבל: מה שהיה עד עכשיו לא נשמע לי מספיק טוב.
א' ארבל: אני מניח שלראש העיר והגורמים האחרים בעיריה קשה לדבר כפי שמדברים כאן חברי הוועדה שיש להם יותר חופש לעניין הזה והם לא תלויים.
א' ארבל: לכן, הישיבה הזאת עוד יותר חשובה.
א' ארבל: אני באמת רוצה להעביר את המסר, שאנו לא נרפה מהעניין.
א' ארבל: אני שמח על הלהט, ואנו נעזור לכם.
א' ארבל: יש לנו מספיק כלים כדי לוודא שזה שאנו לא מרפים גם יחייב את הנושא להתקדם.
א' ארבל: לכן, אני מבקש קצת פחות שיגרתיות, כדי להביא זאת לקו הגמר.
אמנון כהן: תחילה, ברכות על קיום הישיבה בנושא חשוב מאד לא רק למטופלים שיגיעו לשם אלא גם לעיר שהתברכה בהרבה מאד רופאים ואחיות שצריכים תעסוקה הולמת.
אמנון כהן: אני חושב, ששביתה היא דבר לגיטימי וטבעי.
אמנון כהן: זו אחת הדרכים במדינה דמוקרטית להביע מחאה או כאב, וכל אחד יכול להגיע לפי רצונו.
אמנון כהן: מה שמפריע לי בנושא הזה הוא איך בכלל יצא מכרז ללא תיאום.
אמנון כהן: יש ועדה בין-משרדית ובוועדה יושבים כל הגורמים, אני לא פוסל שגם האוצר יתן את ההסתייגות שלו.
אמנון כהן: צריך שלא יהיה מעורב מעורבות יתר, אבל כל גוף יאמר עניינית את ההסתייגות שלו.
אמנון כהן: על המכרז שייצא החוצה להיות כבר מגובש ע"י כל הגורמים, ואז לא נגיע לבג"צים ולתהליכים כאלה בהם נעצרים ונכנסים להליך כזה שקשה לשלוט בזה.
אמנון כהן: מה שהיה היה, ואנו צריכים להסתכל קדימה.
אמנון כהן: בגלל שזה הופך להיות בית-חולים פרטי, יש לקחת בחשבון שליזם שמקים את בית-החולים תהיה כדאיות כלכלית.
אמנון כהן: אולי יש הסתייגות מכך שזה יהיה בית מסחר כזה או אחר, וכל גוף יכול להתנגד, אך יש לקחת בחשבון שזה בית-חולים פרטי והיזם צריך להסתכל איך הוא גם ירויח בנושא הזה.
אמנון כהן: היושב-ראש גולדשמידט, אני מבקש שהיום נגיע להחלטה שניתן לו"ז קבוע ונעזור להם להגיע ללו"ז הזה - כל הגורמים ביחד, משרדי ממשלה, מינהל עירייה בעצמה - שעד ה-1 בינואר 2000 אכן ייצא המכרז המתוקן ושזה יהיה בראיה כוללת גם כלכלית וגם עניינית וגם מגובה ע"י משרדי ממשלה וגם ע"י יזם כמובן.
אמנון כהן: אנו צריכים לעזור להם לעשות זאת.
יצחק סבן: מדוע עיריית אשדוד, שצריכה להיות בעלת האינטרס הכי גדול מכל המשרדים שיקום בית-החולים, משתתפת רק כמשקיף?
יצחק סבן: למה היא לא חברה ממש בפועל או אפילו שתוביל זאת.
יצחק סבן: צריך, שהיא תהיה המובילה של העניין.
יצחק סבן: אחרת, ימשיכו להיות דיבורים וזה לא יקום.
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: אנו גומרים לדבר ויוצאים החוצה.
גנדי ריגר: כולם כבר דיברו על המצב בבית-החולים, אבל אינני מבין למה אנו עכשיו יושבים פה.
גנדי ריגר: אם זה לא עניין של כספים אז זה עניין אחר.
גנדי ריגר: צריך לחפש את הדרך באיזה שהוא מקום אחר.
גנדי ריגר: מבחינת ההחלטה של היום, מה שאנו יכולים להגיד הוא: משרד האוצר, אל תפריע להקים את בית-החולים באשדוד.
גנדי ריגר: י' הדר: אני יואל הדר, היועץ המשפטי של מחוז ירושלים במינהל מקרקעי ישראל.
גנדי ריגר: אנו הוצאנו את המכרז הזה בפברואר 1999.
גנדי ריגר: עד עכשיו דיברו על השיקולים הבריאותיים, ולנו יש גם שיקולים נדל"ניים כשאנו מוציאים מכרז.
גנדי ריגר: השטח הזה, לפני שהוצאנו את המכרז, וזה עדיין עד היום טעון אישור שר הפנים, היה מופקע ע"י העירייה.
גנדי ריגר: לא התייחסו לעניין הזה פה.
אלי גולדשמידט: למה מחוז ירושלים עושה זאת?
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: אנו שייכים למחוז ירושלים.
ד' הרטום: בתחום החינוך אנו שייכים לבאר-שבע.
י' הדר: במחוז ירושלים נמצאים מקומות כמו: אשקלון, קרית-מלאכי, קרית-גת ובית-שמש.
י' הדר: השטח הזה הופקע ע"י העירייה, ודרשנו שהם יחזירו לנו את השטח הזה כתנאי לזה שנוכל להוציא, לשחרר, את המכרז הזה.
י' הדר: הם חתמו על חוזה ונתנו לנו יפוי-כוח בלתי חוזר.
י' הדר: זה עדיין טעון אישור שר הפנים, אבל השטח הזה כבר בדרך להיות מוחזר אליהם.
י' הדר: אילו לא היינו מוציאים את המכרז הזה, השטח עדיין היה בבעלות העירייה לצרכי ציבור וודאי שמבחינה נדל"נית לא יכולנו לעשות רווחים על הקרקע הזאת.
י' הדר: כשהוצאנו את המכרז הזה, השיקול שלנו היה נדל"ני טהור בנוסף לאינטרס החשוב של עיריית אשדוד וגם משרד הבריאות הסכים לעניין הזה.
סופה לנדבר: כאשר אתם מוציאים את זה מהעירייה, האם אתם נותנים שטח חלופי?
י' הדר: לא.
י' הדר: ויתרו על זה.
ד' הרטום: העירייה ויתרה.
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: מדובר על בית-חולים.
י' הדר: היא ויתרה, ויוקם שם בית-חולים.
י' הדר: לא סתם היא ויתרה על קרקע לטובת המינהל, והיא לא עד כדי כך נדיבה.
יורי שטרן: זה יעודי.
יורי שטרן: י' הדר: משרד הבריאות תיאר פה את החשיבות, ולכן אני לא צריך לפרט את חשיבות בית-החולים, אלא את השיקול הנדל"ני.
עופר חוגי: על כמה דונמים מדובר?
י' הדר: בסך הכל, נכון להיום, מדובר על שבעים דונים, אבל יש עוד אופציה להרחבה.
סופה לנדבר: באיזה איזור זה נמצא?
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: זה באיזור שליד בית-החולים שהיה אמור לקום.
י' הדר: ברור לנו, שאם היינו מוציאים את השטח המסחרי לבד, היינו מקבלים סכום הרבה יותר גבוה, כי ברגע שהיזם נדרש להקים גם בית-חולים כמובן שיש איזה שהוא אלמנט שהוא מחשיב את ערך הקרקע - הוא מפחית את ערך הקרקע כתוצאה מכך שעליו להקים גם בית-חולים.
י' הדר: הראיה שלנו היתה ראיה כוללת: ראשית, לא היינו מצליחים לשווק בית-חולים לבד.
י' הדר: אינני חושב, שמישהו ירצה, אלא אם יהיה זה הנדיב הידוע, שיקום ורק ירצה להקים בית-חולים לטובת תושבי אשדוד.
י' הדר: לכן, היה חשוב גם האלמנט המסחרי, כדי שנצליח לשווק את המכרז.
י' הדר: השיקול הוא לא רק לעניין בית-החולים והשטח המסחרי; מאחר ואשדוד היא בתחום המחוז שלנו, אנו מסתכלים על היריעה הכוללת.
י' הדר: ברגע שיש שם בית-חולים בשטח מסחרי, אז כפי שראש העיר ציין רופאים יבואו ויחזרו לאשדוד.
י' הדר: כלומר, מחירי הקרקע מסביב, ולא רק בשטח הספציפי הזה, יתחילו לעלות.
י' הדר: יהיו לנו רווחים נדל"ניים בתוך כל העיר אשדוד כתוצאה מכך שיש שם בית-חולים.
י' הדר: אנו לא מסתכלים רק על ההיבט החשוב של בית-החולים עצמו, אלא גם על העניין של הרווח הנדל"ני.
י' הדר: לדעתנו, זה היה מספיק חשוב כדי להוציא את המכרז.
אלי גולדשמידט: למעשה, אתם תומכים באופן מלא בכל התהליך.
י' הדר: אנו תומכים בכל מה שאמרו חברי-הכנסת פה וכמובן במה שאמר ראש העירייה בעניין הזה.
ישראל כץ: מי קובע את התנאים בהם מקבלים את הקרקע: אתם או האוצר?
ישראל כץ: האם אתם יכולים לקבוע, נניח, שזה ללא תשלום עקב כל השיקולים?
י' הדר: ראשית, אין פה פטור, מאחר ויש מכרז לציבור.
י' הדר: אין פה פטור שנותנים למישהו ספציפית על מכרז.
י' הדר: הוא יצטרך להציע סכום מסויים על הקרקע, וכמובן שיש גם את האלמנט- - -
ישראל כץ: כמה הוא החלק המסחרי?
ישראל כץ: י' הדר: 35-30 דונם או משהו כזה.
ישראל כץ: זה לא מסחרי.
ישראל כץ: אלה משרדים, זו מלונית וזה בית-חולים סיעודי.
ישראל כץ: יש עוד הרבה אלמנטים שאתה קורא להם "מסחרי".
עופר חוגי: כמה יש נטו למיטות אשפוז לבית-החולים?
י' הדר: נכון למה שיצא במכרז הקודם, זה היה 35 דונם.
עופר חוגי: מה זה 35 דונם?
עופר חוגי: מה יעשו עם זה?
י' הדר: זה בנוסף.
י' הדר: בנוסף, יש סיעודי.
י' הדר: סיעודי נחשב כמסחרי.
אלי גולדשמידט: אני רוצה רגע לרכז את השאלות שהוצגו פה.
אלי גולדשמידט: נעדרתי למשך כעשרים דקות כשאתם דיברתם, אך הבנתי שאם חברי-הכנסת לא הבינו אני ודאי לא הייתי מבין.
אלי גולדשמידט: מה היא בעצם הסיבה לעיכוב?
אלי גולדשמידט: אנה שניידר הפנתה את תשומת לבי להנחיה מאד ברורה של לוח-זמנים.
אלי גולדשמידט: מה היא ההנחיה?
א' שניידר: 3-2 חודשים.
אלי גולדשמידט: כלומר, יש לכם הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה.
יורי שטרן: אבל, ממתי זה?
א' שניידר: מינואר 1999.
אלי גולדשמידט: אני אומר את הדברים בצורה ברורה.
אלי גולדשמידט: זה מינואר – נכון?
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: נאמר: "אם בתוך פרק זמן של כחודשיים שלושה לא תתגבש עמדה מוסכמת - ניתן יהיה לשוב ולשקול את פירסום המכרז במתכונת הקיימת.
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: ..".
אלי גולדשמידט: אנו מדינת חוק.
אלי גולדשמידט: מי חתום על זה.
אלי גולדשמידט: ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: מלכיאל בלס, ממונה על ענייני הבג"צים בפרקליטות המדינה, תחת הכותרת של "מדינת ישראל, משרד המשפטים".
אלי גולדשמידט: כולנו עד האחרון שבנו כפופים לשלטון החוק, ויש לכם פה הנחיה ברורה.
יעקב ליצמן: וזאת, חוץ מהיועץ המשפטי שהלך נגד הבג"ץ.
אלי גולדשמידט: זו פרקליטות המדינה.
א' שניידר: העתירה נדחתה.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ליצמן, אינך מדייק.
אלי גולדשמידט: הנח לרגע לעניין הבג"ץ.
אלי גולדשמידט: בעקבות הבג"ץ יש פה הנחיה של פרקליטות המדינה, שכפופה ליועץ המשפטי לממשלה, שאומרת למדינה ולכל הגורמים המעורבים: יש לכם חודשיים שלושה.
א' ארבל: אחר כך קרו דברים.
סופה לנדבר: מה פירוש "קרו דברים"?
א' ארבל: צריך לקרוא את כל המכתב כדי להבין.
אלי גולדשמידט: יש לכם פה הנחיה ברורה תוך חודשיים שלושה לסיים את הליך המכרז החדש עם השינויים שאתם ביקשתם, ואם לא כן - אתם חוזרים לתנאי המכרז הקודם.
אלי גולדשמידט: הייתם צריכים בפברואר-מרץ או אפריל להיות מוכנים עם מכרז חדש או להגיד: "מרימים ידיים, ועושים ואת המכרז הקודם".
אלי גולדשמידט: עוד מעט חודש נובמבר - 6-5 חודשים לאחר המועד שהייתם צריכים לתת זאת.
אלי גולדשמידט: מעבר לכל השאלות המהותיות שעלו פה - מה אכפת לאוצר?
אלי גולדשמידט: למה האוצר מתערב בזה?
אלי גולדשמידט: למה הוא בתוך זה?
אלי גולדשמידט: וכל ההערות שנשמעו – עולה קודם כל השאלה למה אתם לא עמדתם בלוח-זמנים.
אלי גולדשמידט: זו הנחיה משפטית, ולא הנחיה של ועדת הכספים שאפשר כמובן "לזלזל בה ולהתעלם ממנה".
א' ארבל: חס וחלילה.
אלי גולדשמידט: זה כמובן נאמר באירוניה.
אלי גולדשמידט: א' ארבל: אין שום הנחיה משפטית.
אלי גולדשמידט: יש פה איזה שהוא מכתב שהיה בתוך קווי הדיונים, כשעוד המכרז הקודם היה בתוקף, של איזו שהיא הצעה של הפרקליטות, וההצעה הזאת לא נתקבלה ע"י הגורמים האחרים, וזה לא רלוונטי.
אלי גולדשמידט: זו לא הצעה.
אלי גולדשמידט: זה מכתב הנחיה.
אילן גילאון: זו פסיקה.
אלי גולדשמידט: זו לא פסיקה.
אלי גולדשמידט: זה לא בית-משפט.
אלי גולדשמידט: זו הפרקליטות.
א' ארבל: מה שכרגע יש זה כתב מינוי של ועדה.
א' ארבל: יש ועדה שעובדת, והיא תעשה את כל המאמצים לגמור כמה שיותר מהר.
יעקב ליצמן: בכמה זמן
אלי גולדשמידט: הבנתי את התשובה.
אלי גולדשמידט: זה לא יעזור.
ישראל כץ: אני חייב להגיד לך שיש דינאמיקה גבוהה לדיונים האלה.
ישראל כץ: אתמול הדרוזים ברגע הזה הבינו שהם יושבים כאן סתם וקמו.
ישראל כץ: אינני מציע לעשות את אותו הדבר.
ישראל כץ: לא יעזור כלום.
ישראל כץ: חייב להגיע שר האוצר או מנכ"ל משרד האוצר.
אלי גולדשמידט: נקבע DEAD LINE.
אלי גולדשמידט: תתפלא, אך אני אהיה לא שגרתי, כפי שביקשת.
ש' כצנלסון: יש החלטת בג"ץ, ואף אחד לא רוצה לשים לב אליה.
אלי גולדשמידט: אנו רוצים שיהיה בית-חולים, וזו המטרה שלנו.
אילן גילאון: אם זה היה עומד בבית-משפט עכשיו, הם היו יוצאים כבר היום למכרז.
אלי גולדשמידט: אנה שניידר, אני מבקש שתשכילי אותנו מבחינה משפטית לגבי הסיטואציה הזו.
אלי גולדשמידט: מה את יכולה להוסיף לנו?
אלי גולדשמידט: מה משמעות המכתב?
אלי גולדשמידט: א' שניידר: שאלתי בהיעדרך מדוע האוצר כל כך מעורב בנושא הזה.
אלי גולדשמידט: מה שחסר לי כאן הוא שלא הגיע נציג ממשרד המשפטים.
אלי גולדשמידט: האמת היא, שלא הזמנו אותו.
א' קרשנר: אי אפשר לדעת מראש את כל הגורמים.
א' שניידר: אני חושבת, שצריך לקבל את עמדת נציג היועץ המשפטי לממשלה בנושא הזה, ובעקבות עמדתו לתחום לוח-זמנים, לקבוע לוח-זמנים, כדי שהנושא הזה יתקדם.
א' שניידר: הוא אומר, באופן מפורש, באותה מכתב שציטטת, שאם לא מגיעים להסכמה יש לשקול לחזור לתנאים הקודמים של המכרז.
א' שניידר: יכול להיות שבתנאים האלה לא יגשו כלל מציעים, ואז זו כבר שאלה אחרת.
א' שניידר: בכל אופן, לשבת בצורה כזאת ולהקפיא את העניין בלי טיפול לכאן או לכאן - לא צריך להמשיך בדרך הזו.
א' שניידר: אם כך, אני מציעה לקבל את עמדת משרד המשפטים.
אלי גולדשמידט: אפי ארבל, למה זה לא מתקדם?
א' ארבל: זה מתקדם.
אלי גולדשמידט: זה לא מתקדם.
אלי גולדשמידט: זו לא נקראת התקדמות.
אלי גולדשמידט: זה "YES, MINISTER" במובן הקלאסי של המלה.
אלי גולדשמידט: קח קלטת של הסידרה, ותראה איך העסק הזה עובד.
אלי גולדשמידט: זה בדיוק אותו הדבר.
א' ארבל: הוועדה יושבת.
א' ארבל: זה לא מכרז סטנדרטי.
א' ארבל: אין במדינת ישראל היום בית-חולים כללי פרטי.
א' ארבל: אין חיה כזאת.
אלי גולדשמידט: זה עניין מסובך.
א' ארבל: כן.
אלי גולדשמידט: אתם יודעים עליו מינואר ואנו עכשיו באוקטובר.
אלי גולדשמידט: כמה ישיבות קיימתם בנושא המסובך והמורכב הזה שהוא חד-פעמי, כלומר קורה פעם ראשונה בהסטוריה של מדינת ישראל?
אלי גולדשמידט: תנו סדר גודל לגבי מספר הישיבות.
ד' גרשונוביץ: אנו יושבים יותר מפעמיים בחודש.
ד' גרשונוביץ: לפחות פעמיים בחודש.
ד' גרשונוביץ: ס' לנדבר: אם כך, תשבו כל יום.
ד' גרשונוביץ: היו חודשים, שישבנו אחת לשבוע ודנו.
אלי גולדשמידט: לפי דבריך, ישבתם לפחות 20-15 פעמים מאז ינואר.
ד' גרשונוביץ: לפחות.
ד' גרשונוביץ: אנו גם הקמנו צוותי משנה.
ישראל כץ: נציג העירייה בוועדה הוזמן רק פעמיים.
אלי גולדשמידט: משקיף הוא אדם, שפרט לזה שאין לו זכות הצבעה צריך להשתתף בכל הישיבות.
אלי גולדשמידט: בכנסת זה ממלא-מקום בוועדה.
אלי גולדשמידט: זו המשמעות של משקיף.
אלי גולדשמידט: למה לא הזמנתם אותו?
אלי גולדשמידט: האם הזמנתם לשתי ישיבות מתוך 15 ישיבות?
א' ארבל: לגבי הוועדה הזאת, מלכתחילה נאמר שהמשקיף מוזמן לאותן ישיבות שהן רלוונטיות לעירייה.
אלי גולדשמידט: איזו ישיבה בנושא הקמת בית-חולים באשדוד יכולה לא להיות רלוונטית לעירייה?
א' ארבל: התנאים הבריאותיים להקמת בית-חולים.
א' ארבל: זה לא רלוונטי לעירייה.
אלי גולדשמידט: האם זה לא מעניין את ראש העיר?
א' ארבל: לא.
א' ארבל: אולי זה מעניין, אבל לא רלוונטי.
אלי גולדשמידט: למה זה לא רלוונטי?
אלי גולדשמידט: האם הוא לא אחראי על בריאות תושבי העיר?! אני מתרשם רע מאד.
יעקב ליצמן: אני מציע לעכב את כל ההעברות של משרד האוצר, ולא של משרדים אחרים.
יעקב ליצמן: היו"ר א' גולדשמידט: כבר הודעתי על עיכוב.
יעקב ליצמן: כמה אני יכול לעכב את אותן ההעברות?
יעקב ליצמן: יש לנו בעיה, שכן כל פעם שאני אומר בפומבי שאני מעכב את ההעברות, הם פותחים שם שמפניה.
יעקב ליצמן: כמה שלא אעביר, הם יהיו מבסוטים.
מאיר פרוש: לי יש הצעה אחרת.
מאיר פרוש: לקחו אותם כמשקיף.
מאיר פרוש: קח אתה חבר מוועדת הכספים כמשקיף לנושאים רלוונטיים וללא-רלוונטיים.
מאיר פרוש: נהיה מעורבים בכל.
אלי גולדשמידט: אסור, ולא נתחיל עם זה.
אלי גולדשמידט: אתה מערבב את תפקיד הכנסת עם זה.
אלי גולדשמידט: ללוות – כן, אבל לא להיות חלק מקבלת ההחלטות.
א' קרשנר: יש הפרדת רשויות.
מאיר פרוש: יהיה משקיף, ולא מדובר על קבלת החלטות.
ישראל כץ: אני מחכה לחלק הלא-שיגרתי בדבריך.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להציע את דבר כזה: קודם כל, במסגרת ההחלטה, שוועדת הכספים מתרשמת שלא ניתנה ההתייחסות הראויה לחשיבות הנושא מבחינת לוח-הזמנים שמקובל.
אלי גולדשמידט: אנו חושבים, שהיתה פה התרשלות של ממש בעיסוק בנושא הזה.
אלי גולדשמידט: לא נראה לנו, שבמשך עשרה חודשים מערכת, שתהיה כמה שלא תהיה ביורוקרטית, לא תגיע לכלל החלטות ברורות בנושא מוגדר.
אלי גולדשמידט: על הקמת מדינת ישראל לקח פחות זמן להחליט.
א' ארבל: אולי תשאל את עיריית אשדוד כמה זמן לקח לה להכין את המכרז הקודם?
אלי גולדשמידט: בפעם הבאה נבקר את עיריית אשדוד.
אלי גולדשמידט: עכשיו, אתם עומדים פה.
א' ארבל: בסדר.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שאנו, כוועדת כספים, נתבע שעד ה- 1 בינואר 2000 יוצא מכרז בין אם במסגרת הקודמת ובין אם במסגרת החדשה, כאשר המכרז הזה יהיה מכרז שיאפשר את ההיתכנות הכלכלית לפרוייקט ולא מכרז שבסוף אף אחד לא יוכל לגשת אליו.
עופר חוגי: הם יכולים לעשות זאת גם לפני זה.
עופר חוגי: היו"ר א' גולדשמידט: אמרתי: "עד", כלומר לא יאוחר מה- 1 בינואר 2000.
יעקב ליצמן: אני מציע, שביום שלישי הבא תזמין לוועדת הכספים נציג של העירייה ונציג של האוצר כדי לשמוע על התקדמות בינתיים.
יעקב ליצמן: אם אתה רוצה שבאמת זה יהיה עד ה- 1 בינואר, אנו רוצים לראות התקדמות.
יעקב ליצמן: לא צריך את כל הפורום הזה.
אלי גולדשמידט: ביום חמישי הבא, בעזרת ה' ובלי נדר, יופיע בוועדה בתל-אביב שר האוצר.
אלי גולדשמידט: אין שום בעיה שחברי-כנסת אחרים, שלא חברים בוועדה, יהיו פה.
אלי גולדשמידט: אני, בהחלט, חושב שיש מקום, כמו שחבר-הכנסת ישראל כץ ביקש, שהדבר יוצג לפני הדרג הזה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה, שנספר לו את מה שהיה, ואני עושה זאת בזמן דיון שהוא מעלה בו את נושא תקציב המדינה.
ישראל כץ: אולי נזמין גם את נציגי העירייה בצוות יותר מצומצם.
אלי גולדשמידט: בוא ולא נהפוך כל עניין לפוליטיקה.
יעקב ליצמן: היושב-ראש, כדאי לשמוע על התקדמות.
אלי גולדשמידט: אנו נבקש לשמוע.
אלי גולדשמידט: אנו נתבע זאת, ואני נותן לכם תאריך קונקרטי.
אלי גולדשמידט: אינני זוכר כרגע בעל-פה, אך יש לנו תאריך לדיון בתקציב משרד הבריאות.
אלי גולדשמידט: אין פה תקציב של משרד בריאות, אבל אני מציע שמר קרשנר יתן לכם בדיוק את התאריך בו הנושא הזה יעלה, וזה יהיה אחד הנושאים המרכזיים בדיון שלנו בתקציב משרד הבריאות - לא בתקציב שלו, כמו בהיערכות שלו ובפעילות שלו.
אלי גולדשמידט: אני גם רוצה להגיד לכם, שאנו כל הזמן רואים פה את נקודת הראות של אשדוד ובצדק - 175 אלף ומשהו תושבים.
אלי גולדשמידט: אבל, הקמת בית-חולים באשדוד תשרת גם את תושבי אשקלון ותושבים אחרים.
ישראל כץ: מי שרוצה לארגן הפגנה, שיידע שזה יהיה בבית-אמות המשפט בתל-אביב.
אלי גולדשמידט: במלים אחרות, אנו, ועדת הכספים, רוצים שב- 1 בינואר ייצא מכרז לדרך ONE WAY OR THE OTHER או BY HOOK OR BY CROOK.
אלי גולדשמידט: קח איזה משפט שאתה רוצה מהמשפטים שאמרתי – התאריך הוא ה- 1 ינואר שנת 2000.
מרינה סולודקין: אחרת, תהיה ועדת חקירה.
מרינה סולודקין: היו"ר א' גולדשמידט: זאת הבקשה שלי.
מרינה סולודקין: אאפשר לסמדר אלחנני לומר את דבריה ולצבי צילקר לומר מילות סיכום, ואם יש למישהו מכם הצעה לשפר או לשנות נשמע את דבריו.
ס' אלחנני: אני יוצאת מתוך הנחה שבית-החולים הזה יקום.
ס' אלחנני: האם מחיר יום האישפוז יהיה מחיר אחיד?
ס' אלחנני: האם קופות-החולים משתתפות במכרז הזה ומבטיחות שהן תשלחנה פציינטים?
ד' גרשונוביץ: זה חלק מהדיון.
ס' אלחנני: בלי זה אין טעם בבית-החולים, שכן זה יהיה מקום לניתוחי לייזר בעיניים.
ד' גרשונוביץ: פה נוצר הרושם שמדובר פה במכרז נדל"ן גרידא ושבסופו של דבר יקום שם מרכז מסחרי ולידו איזה שהוא בית-חולים קטן.
אלי גולדשמידט: האם משרד הבריאות לא מספיק אחראי לזה שהחולים יקבלו את הטיפול?
אלי גולדשמידט: נציג משרד הבריאות אמר פה, שאחראי על שירותי הבריאות במדינת ישראל, ונאמנים עלי דברי דוקטור ברנוביץ, שזה יהיה בית-חולים ציבורי שיתן את השירות הרפואי במתכונת של כל בתי-החולים במדינת ישראל – ממשלתייים, של קופת-חולים, "הדסה" וכו' - בדיוק באותה מידה.
ד' גרשונוביץ: לא על זה מדובר.
אלי גולדשמידט: למה אני לא צריך לקבל את עמדת האיש האחראי על שירותי הבריאות?
ד' גרשונוביץ: זאת עמדתו, וזאת עמדתנו.
ד' גרשונוביץ: הרשיון יקבע שזה מה יקרה.
אלי גולדשמידט: אבל, הוא נותן את הרשיון.
ד' גרשונוביץ: הוא יתן את הרשיון.
אלי גולדשמידט: אם כך, מה הבעיה?
ד' גרשונוביץ: אבל, הרשיון יהיה חלק מהמכרז.
ד' גרשונוביץ: אולי תתנו לנו דקה להסביר זאת.
ד' גרשונוביץ: ע' חוגי: יש בארץ הרבה בתי-חולים פרטיים.
ד' גרשונוביץ: הבעיה היא, שהקופות לא שולחות את החולים שלהן לבתי-החולים הפרטיים.
ד' גרשונוביץ: פה צריך להזהיר, שבתי-החולים הפרטיים אין להם אותן זכויות כמו בתי-החולים הרגילים.
ד' גרשונוביץ: עכשיו, מתחילים להגיע לנקודות המרכזיות שהוועדה מתחבטת בהן.
ד' גרשונוביץ: עוד מעט אתן לאפי ארבל לתת סקירה קצרה, כי נשאלו כאן שאלות והיינו אמורים לתת תשובות אך יצא הסיכום כבר קודם.
ד' גרשונוביץ: לגבי התאריך, התבטאת די בחומרה ואף קראת לזה "התרשלות".
ד' גרשונוביץ: אני חייב להגיד, שיושב כאן למשל חבר-הכנסת נחום לנגנטל שליווה תהליך של מכרז גדול ואולי אפילו קצת פחות מורכב מהעניין הזה.
ד' גרשונוביץ: תהליך של מכרז כזה - ואני מדבר על מנהרות הכרמל, וזו דוגמא כי אני גם הובלתי את המכרז שם - אנו מטפלים בו משנת 1996, והוא הסתיים רק בתחילת 1999.
סופה לנדבר: אנו מומחים בביורוקרטיה.
ד' גרשונוביץ: זו לא רק ביורוקרטיה.
סופה לנדבר: ודאי, שזו ביורוקרטיה.
ד' גרשונוביץ: אלה תהליכים מורכבים מאד.
יעקב ליצמן: כאן מדובר על פיקוח נפש.
ד' גרשונוביץ: יכול להיות, אבל אי אפשר לצאת במכרז לנדל"ן ולגרום לכך שפתאום יקום בית-חולים, כי להקים בית-חולים- - -
אלי גולדשמידט: האם אתה משווה הקמת בית-חולים לסלילה או לחציבה של מנהרות הכרמל, שאלה מבצעים הנדסיים מסובכים?
אלי גולדשמידט: איך בכלל אתה משווה את שני הנושאים האלה?
אלי גולדשמידט: היו לך עשרה חודשים.
אלי גולדשמידט: מדובר בהקצאת שטח לטובת בית-חולים ונדל"ן.
אלי גולדשמידט: מה מסובך בזה?
אלי גולדשמידט: עושים את הדברים האלה במדינת ישראל יום-יום ושעה-שעה, ולא עושים את מנהרות הכרמל מדי יום.
מרינה סולודקין: הוא מסבך אותנו בכוונה עם כל הפרטים.
מרינה סולודקין: אנו לא צריכים לשמוע את זה בכלל.
אלי גולדשמידט: אינני מאלה שבקלות מתקיף את פקידי האוצר.
א' ארבל: תנו לנו שלוש דקות להסביר זאת.
סופה לנדבר: אתם צריכים לומר מה הביא למשיכת הזמן.
סופה לנדבר: גם אנו לא ילדים קטנים ומבינים את הדברים.
אלי גולדשמידט: תנו לאפי ארבל לענות.
אלי גולדשמידט: הוא הותקף קשות כולל ע"י יושב-ראש הוועדה, וזכותו להגיב.
א' ארבל: מי שחושב שמכרז להקמת בית-חולים, לזכיון, שכולל גם זכיון להפעלת בית-חולים הוא כמו מכרז לאיזור מסחרי או לדיור, זה משהו אחר לגמרי.
א' ארבל: זה דבר רגיש.
א' ארבל: יש לפחות שלושה שלדים במדינת ישראל של בתי-חולים שהקימו, והעסק לא נגמר.
א' ארבל: כל אחד והסיפור שלו.
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: יהיה עוד שלד.
ראש עיריית אשדוד צ' צילקר: מה מפריע לך?
א' ארבל: אפשר להוציא מכרז ויבוא מישהו ויעשה את החשבונות או לא יעשה את החשבונות, גורם אמין או גורם מפוקפק, וזה לא משנה, יציע את ההצעה הכי גבוהה - יקבל את זה אוטומטית, וזה מה שהיה המכרז הקודם.
אלי גולדשמידט: אם מוכרים בנקים, הם יכולים להגיע לגורמים מפוקפקים.
אלי גולדשמידט: אתם מוכרים את כי"ל - הם יכולים להגיע לגורמים מפוקפקים.
אלי גולדשמידט: לשם כך יש מערכת שבודקת מכרזים ובודקת מי מציע.
אלי גולדשמידט: מה קרה?
אלי גולדשמידט: למה "נכסים מ.י." כל כך מוכשרים ואנשי אשדוד כל כך לא מוכשרים?
אלי גולדשמידט: האם כל החוכמה היא ב"נכסים מ.י."?
א' ארבל: הבנקים הם דוגמא מצויינת.
א' ארבל: אם מישהו שרוצה לקנות בנקים, יש את הויה דולורוזה שהוא צריך לעבור בבנק ישראל; לא מדובר בשבועות ולפעמים גם לא בחודשים.
א' ארבל: בודקים אותו מההתחלה ועד הסוף כולל העבר האישי שלו וכו'.
אלי גולדשמידט: תכניס זאת לתנאי המכרז.
סופה לנדבר: היושב-ראש, אני מבקשת שיסביר לנו כמה חודשים הוא צריך למכרז הזה.
א' ארבל: מי שישים הכי הרבה כסף - יזכה.
א' ארבל: לבוא ולהגיד "קדוש, קדוש, קדוש"- - -
אלי גולדשמידט: אינני אומר "קדוש, קדוש, קדוש".
א' ארבל: אז, יש דברים מורכבים.
אלי גולדשמידט: המלה "מורכב" היא מלה מאד מרשימה, וברצוני להבין למה זה מורכב.
אלי גולדשמידט: מה קשה, למשל, להכניס בתנאי המכרז תנאים לגבי מה צריך להיות הרכב הבעלות או תנאי מינימום להרכב הבעלות?
אלי גולדשמידט: מה זה?
יעקב ליצמן: למה צריך להכניס למכרז הזה משהו אחר וזה יהיה אחרת מאשר כל מכרז אחר?
אלי גולדשמידט: האם עשרה חודשים אי אפשר להגיע להבנה?
א' ארבל: נניח, שמחר יבוא מישהו.
ש' כצנלסון: איך אתם יודעים מה צריך להוסיף?
ש' כצנלסון: מעולם לא הוצאתם מכרז לבית-חולים.
עופר חוגי: מה שהוא אומר פה זו בדיחה.
עופר חוגי: האם זו פעם ראשונה שמוציאים פה מכרז?
א' ארבל: היושב-ראש, תסכם.
א' ארבל: זה חבל.
א' ארבל: או שאני יכול לדבר או שלא.
אלי גולדשמידט: אינני מאלה שרץ כל יום וכועס על פקידי האוצר ולבטח לא בתקשורת, למרות שלפעמים יש לי הרבה סיבות, למרות שגם חלק מהם כועסים דרך התקשורת בכל מיני דרכים ואמצעים.
אלי גולדשמידט: אינני עושה זאת, ולא אעשה זאת.
ישראל כץ: אתה מדבר על הפקידים.
אלי גולדשמידט: כן, אני מדבר על הפקידים.
אלי גולדשמידט: בדרך כלל, אני מתווכח עם דרג פוליטי ולא עם פקידים.
אלי גולדשמידט: יש פה מסמך מה- 24 בינואר, בו דודו מילגרום כותב ומבקש "להקפיא בשלב זה את המכרז שבנדון.
אלי גולדשמידט: זאת, עד לגיבוש ותיאום עמדת משרד הבריאות והאוצר בנושא".
אלי גולדשמידט: דודו מילגרום לא הגיע לפה.
ישראל כץ: אבל, כבר עברו את השלב הזה.
אלי גולדשמידט: אני אומר דבר כזה: בסדר, החלטתם לבדוק את העניין הזה.
אלי גולדשמידט: חלפו מאז עשרה חודשים.
אלי גולדשמידט: ד' גרשונוביץ: לא.
אלי גולדשמידט: אנו התמנינו באפריל.
אלי גולדשמידט: אם כך, זה עוד יותר גרוע.
אלי גולדשמידט: למה זה לקח שלושה חודשים?
אלי גולדשמידט: האם גם זה קרה בגלל שזה היה מורכב?
א' ארבל: כי אותם מכתבים של ינואר לא גרמו ישירות לביטול המכרז.
א' ארבל: הוועדה צריכה לפרסם מכרז חדש.
אלי גולדשמידט: מעבר להחלטה שאני מציע כאן, אני רוצה להבין, עניינית, מה 'תוקע' את הסיפור הזה.
א' ארבל: הכנת המכרז הקודם ארכה יותר משנה.
א' ארבל: אנו לא לוקחים את המכרז הקודם ועושים שלושה שינויים ומפרסמים.
א' ארבל: הולך לצאת מכרז חדש ושונה.
א' ארבל: זה יקח עוד כמה חודשים.
אלי גולדשמידט: כלומר, אינך מקבל שאתה תעמוד בתאריך ה- 1 בינואר 2000.
ישראל כץ: הוא לא גיבש טיוטה.
א' ארבל: יהיה מכרז.
א' ארבל: עובדים על המכרז.
א' ארבל: להגיד לך עכשיו בדיוק בתאריך הזה - אני לא יכול להגיד לך.
אלי גולדשמידט: למה שלא תשבו מדי יום?
א' ארבל: למה לא נשב מדי יום?
א' ארבל: - כי יש עוד כמה דברים.
אלי גולדשמידט: למה שלא תשבו מדי יום, כי אם אדם מקבל התקף לב וצריך להגיע לבית-חולים הוא יכול למות בדרך?
אלי גולדשמידט: אולי זו סיבה לשבת מדי יום?