GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: אנחנו נרים את הכפפה ונשתדל באותה הזדמנות גם לבקר במפעלי ים המלח.
מאיר פרוש: נאמר פה קודם גם שמציעים להם עזרה בתחום הדיור.
מאיר פרוש: הייתי רוצה לשמוע מה מציעים כיום העיריה ומשרד הבינוי והשיכון לאינטל בתחום הדיור.
מאיר פרוש: הזכיר לי גם חבר הכנסת ויצמן שירי קודם לשאול, וזה מה שרציתי לדעת, איזה מיתחמים או כמה מאות יחידות דיור מציעים לכם?
אלכס קורנהאוזר: אני לא בקיא בזה.
אלכס קורנהאוזר: אני יודע שהעיר בסופו של דבר סובלת מבעיית שטחים.
אלכס קורנהאוזר: את זה אני יודע.
ויצמן שירי: הרחיבו את השטחים ואין בעיה להרחיב עוד.
ויצמן שירי: הבעיה היא עדיין שבתוך העיר, אני אומר את זה מידיעה, לא מרגישים את נוכחותכם.
ויצמן שירי: בשנה הבאה, כשמספר העובדים יגיע ל1,600- ועוד 2,000, אני מתאר לעצמי שזה יורגש.
ויצמן שירי: זה לא מפעל טקסטיל שמייד מושיבים את האנשים ליד המכונות ורואים את התפוקה בסוף היום.
ויצמן שירי: זה לוקח זמן כי צריך לבנות תשתית.
מאיר פרוש: האם אף אחד בצוות שלך לא יכול לענות על שאלתי?
מאיר פרוש: לאיזה מיתחמים אתם הולכים שם?
אבשלום וילן: בתור מי שחי באיזור אני רוצה להגיד לך שיש טפטופים.
אבשלום וילן: אנשים באיזור, לא רק מקריית-גת, בהחלט מתחילים להגיע לאינטל.
ויצמן שירי: אני יודע: קיבוץ גת.
ויצמן שירי: בונים שם שכונה שתספק להם אנשים.
אבשלום וילן: לא רק קיבוץ גת.
אבשלום וילן: אתן לך שמות של עוד כמה ישובים.
עופר חוגי: מה בעניין עבודה בשבת?
עופר חוגי: האם יש שם עבודה בשבת?
אלכס קורנהאוזר: המפעל עובד 7 ימים בשבוע, עם היתר.
אלי גולדשמידט: תדבר עם שר העבודה והרווחה, שנדמה לי שבשנים האחרונות הוא לא ממפלגת שינוי.
סמדר אלחנני: זה תהליך רציף שאי אפשר להפסיקו.
אלכס קורנהאוזר: כל מי ששומר שבת לא עובד בשבת.
אלכס קורנהאוזר: אני מציע לך לבוא ולראות בסופו של דבר כמה דתיים עובדים שם.
מאיר פרוש: כמה כן עובדים בשבת?
אלכס קורנהאוזר: זה פונקציה של העלאת כושר התפוקה שלנו.
אלכס קורנהאוזר: התחלנו עכשיו ב300- עובדים בשבתות.
אלי גולדשמידט: תודה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לסכם את הדברים.
אלי גולדשמידט: כולם שאלו את השאלות.
אלי גולדשמידט: מה שלדעתי היה חשוב בסקירה, שנמסרה בעצם כמענה לשאלות של חברי הוועדה - - -
ויצמן שירי: אנחנו מאחלים בהצלחה גם.
אלי גולדשמידט: הדבר המרכזי הוא שאינטל, לפחות על-פי דברי המנכ"ל, שנמסרו פה בישיבה רשמית של ועדת הכספים של הכנסת, אומרת שהמפעל יעמוד במטלה שהוא לקח על עצמו במסגרת כמות העובדים שתועסק עד סוף שנת 2000.
אלי גולדשמידט: קרי, אנחנו מדברים על סדר גודל של 1,600 עובדים שייעבדו ישירות באינטל, וכן 2,000 עובדים נוספים, שייעבדו מסביב לאינטל באמצעות החברות המספקות.
אלי גולדשמידט: אני חושב שזאת הנקודה המרכזית, ככל שאנחנו עוסקים בהיבט של האבטלה.
יוסף יצחק פריצקי: יש לי עוד שאלה אחת.
יוסף יצחק פריצקי: האם, בהנחה שהדבר הזה עובר כאן, יש מנגנון פיקוח?
יוסף יצחק פריצקי: או שפתחנו את האורווה והסוסים ברחו?
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לדעת אם יש מנגנון פיקוח.
יוסף יצחק פריצקי: ואם כן, מה הוא?
ויצמן שירי: בוודאי שיש.
ויצמן שירי: זה בחוק.
חביבה כהן: במסגרת האישור שניתן לחברת אינטל קודם כל קיים פיקוח של מרכז ההשקעות, כפי שקיים פיקוח על כל מפעל תעשייתי.
אלכס קורנהאוזר: פיקוח הדוק.
חביבה כהן: על כל מפעל שמבצע תוכנית השקעות במסגרת מרכז ההשקעות יש פיקוח הדוק.
חביבה כהן: על כתב האישור עצמו, כמובן על תוכנית ההשקעות, ועל ביצוע התוכנית העיסקית שמאחוריה עומד גם מספר העובדים, בין השאר.
חביבה כהן: החברה בשלב הראשון מדווחת כרגע על ביצוע, מגישה חשבונות.
חביבה כהן: בשלב שני היא תגיש דוח ביצוע סופי, כשהיא תסיים את תוכנית ההשקעות.
חביבה כהן: במסגרת הזאת ייבדק ביצוע התוכנית העסקית במלואה, לרבות העסקת עובדים.
חביבה כהן: מעבר לזה, על חברת אינטל, בגלל המשקל הכבד של ההשקעה, יש פיקוח מיוחד שמבוצע במסגרת ועדת מנכ"לים - מנכ"ל משרד האוצר, מנכ"ל משרד התעשיה והמסחר, מנהל מרכז ההשקעות ועוד מספר גופים, שכולם ביחד עוקבים אחרי הביצוע של חברת אינטל במספר תחומים שקשורים למחוייבויות של חברת אינטל.
חביבה כהן: מעבר לזה הייתי אומרת שבקטע הזה של העסקת עובדים, והעסקת עובדים מאיזור קריית-גת, אין צורך בפיקוח.
חביבה כהן: אני חושבת שהאינטרס של חברת אינטל הוא מעל לכל אינטרס אחר שלנו.
חביבה כהן: לגביהם כל עובד שבא מקריית-גת והסביבה פותר הרבה מאוד כאבי ראש כי לא צריך להסיע אותו מירושלים, או מצפת וכן הלאה.
אלי גולדשמידט: הייתי מבקש ממרכז ההשקעות לעדכן אותנו.
אלי גולדשמידט: בואו נקבע תהליך, כך שתוך חצי שנה נקבל עידכון לגבי התקדמות הנושא, גם מבחינת העובדים וגם מבחינת ההשקעות.
ויצמן שירי: ביוני 2000.
ויצמן שירי: זה ממש לקראת האמצע.
אלי גולדשמידט: כמה מילים ממפעלי ים המלח, בבקשה.
שלום שמחון: אני מבקש להגיד נקודה אחת לפני שאתה מתחיל בדיווח.
שלום שמחון: מה שמעניין אותנו - ושר המסחר והתעשייה ושר האוצר כבר מסרו פה הודעה לפרוטוקול - זה היחסים עם שני הישובים שנמצאים שם, נאות הכיכר ועין תמר.
שלום שמחון: לפחות על-פי הטענות שמועלות על-ידם אתם מעוררים הרבה מאוד קשיים בחייהם.
שלום שמחון: נמצאים שם שני ישובים כשאחד מהם צריך לעבור לישוב הקבע.
שלום שמחון: לפי מה שנאמר לנו בוועדת הכספים הם לא יכולים לעבור לישוב הקבע מאחר ויש התנגדות שלכם לגבי מכון הטיהור ושאתם מעוררים קשיים גם בענייני הפיתוח האחרים שלהם.
שלום שמחון: לנו יש עניין שהחיים שם יימשכו, שלא ייעצרו.
שלום שמחון: גם אם במסגרת ההסכמות שהיו פה ב1994- קיבלתם את מה שקיבלתם, החיים נמשכים.
מאיר פרוש: הטענה היתה שמפעלי ים המלח עוצרים את הכשרת הקרקע לקליטת 100 משפחות נוספות בנאות הכיכר.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להגיד לך, לפני שאתה עונה, שהיתה לפנינו התחייבות חד-משמעית אתמול, הן של שר האוצר והן של שר התעשיה והמסחר, לטפל בעניין הזה על מנת להסיר את הקשיים שעומדים היום בפני שני הישובים הללו.
אלי גולדשמידט: אנחנו נאשר, אני מניח, את הבקשה.
אלי גולדשמידט: אנחנו לא מתנים באופן פורמלי את הדברים אבל אנחנו גם רושמים בפנינו - זה באמת המקרה היחידי במדינת ישראל שבו ישובים נמצאים תחת מרות או תחת רשות של מפעל תעשייתי.
מאיר פרוש: הם רצו להקים את מכון הטיהור שם.
אלי גולדשמידט: לא צריך להרחיב ולהדגיש מה המשמעות של התיישבות.
אלי גולדשמידט: חוץ מהתעשייה המבורכת שאתם עושים בים המלח, והמלונאות בים המלח, יש גם חשיבות לישובים קטנים שנאחזים במקום, שהוא אולי הכי קשה מבחינת תנאי מיקרו-אקלים ומבחינת כל התנאים האחרים במדינת ישראל.
אלי גולדשמידט: אנחנו מבקשים שיהיה שיתוף פעולה הוגן, צודק ושההתפתחות שלכם לא תעצור את ההתפתחות של הישובים.
שאול בן זאב: אנחנו תושבים במקום משנת 1952, תושבים שתורמים באופן קבוע לחיי הקהילה של המועצה האיזורית תמר.
שאול בן זאב: אנחנו מממנים למעלה מ15- מיליון שקל מהארנונות של המועצה האיזורית תמר, שבה יושבים כ2,000- תושבים.
שאול בן זאב: הישובים נהנים ממפעלי ים המלח, נהנים מהשירותים שהם מקבלים ממפעלי ים המלח: אם זה אמצעי כיבוי אש, אם זה אמבולנסים.
שאול בן זאב: כשקורות תאונות באיזור הראשונים שמסייעים הם מפעלי ים המלח.
שאול בן זאב: רק כדי לתאר את המצב ואת הרקע.
שאול בן זאב: מה שקרה פה זה שהישובים נכנסו לתוך שטח חכור של מפעלי ים המלח.
שאול בן זאב: אני לא שואל אותך מה אתה היית עושה אילו היו חודרים לתוך שטח חכור שלך אישי.
שאול בן זאב: אנחנו בעד פתרון ומנסים למצוא פתרון.
שאול בן זאב: לפני שנה היינו אצל השר לשעבר רפאל איתן והוא הציע פתרון שהתקבל על ידינו ולא התקבל על-ידי התושבים.
שאול בן זאב: הוא הציע שנאפשר להם לעבד את האדמות במשך 5 שנים, כאשר כל פעם נחדש את האישור מחדש.
שאול בן זאב: לא ראינו לכך מניעה.
שאול בן זאב: העובדה היא שגם בעונה האחרונה הם עיבדו את הקרקעות, על הקרקעות החכורות של מפעלי ים המלח, משום שזה לא מפריע לפעילות הייצורית שלנו.
שאול בן זאב: ההצעה של מר רפאל איתן התקבלה על ידינו.
שאול בן זאב: הוצאנו לתושבים נייר התחייבות, שבעצם נותן לנו שיפוי.
שאול בן זאב: הרי אנחנו לא נכניס אותם סמוך לגדר שלנו מחשש שאחר-כך הם יתבעו אותנו על נזקים שאנחנו גורמים להם.
שאול בן זאב: הם סירבו לחתום וסירבו לכל שיתוף פעולה.
שאול בן זאב: הם רוצים את כל השטחים שמדרום לבריכת האידוי של מפעלי ים המלח.
שאול בן זאב: אנחנו צריכים להיות מודעים לעובדה שקיימת בעיה של המלחה של הקרקע.
שאול בן זאב: כתוצאה מהפעילות התעשייתית שלנו וחדירת מי תהום מלוחים לבריכות המלח יש חשש להמלחת שטחי החקלאות שקרובים לבריכה.
שאול בן זאב: דיברנו איתם והצענו להם ללכת דרומה מקו רוחב 40 אך הם סירבו.
שאול בן זאב: הם רוצים להגיע עד לבריכה.
שאול בן זאב: למה?
שאול בן זאב: אל תשאלו אותי.
שאול בן זאב: אנחנו נמצאים במצב שבעצם מתקיים דיאלוג במספר מישורים.
שאול בן זאב: שר החקלאות טיפל בזה עד כינון הממשלה החדשה.
שאול בן זאב: בשלב כלשהו טיפל בזה שר התשתיות וזה התגלש בין שני המשרדים - אני מדבר על הממשלה הקודמת.
שאול בן זאב: גם השר החדש פנה וקיבל את אותן תשובות, שאנחנו מוכנים לדיון.
שאול בן זאב: היום אנחנו מוכנים לכל דיון ולכל פיתרון.
שאול בן זאב: אפילו להחלפת קרקעות, עד גבול מסויים, תוך כדי שייקחו בחשבון את ההמלחה העתידית האפשרית.
ויצמן שירי: זה לא בדיוק ים המלח אבל זה חברת הגג של ים המלח.
ויצמן שירי: בזמנו, כשהמדינה מכרה את ההחזקה של כי"ל למשפחת אייזנברג היה מעין סיכום עקרוני, שחלק מהפעילות, שלפחות ההנהלה תישאר.
ויצמן שירי: אז אני זוכר את הכותרת, ואתה גם בטח זוכר את הכותרת, שמשרדי כי"ל בבאר-שבע שכרו איזה בניין חדש וכדומה.
ויצמן שירי: התברר לי לפני 3 חודשים, אחרי שהעבירו עוד פעם את השליטה, למשפחת עופר, הדבר הראשון שעשו הבעלים החדשים הוא לסגור למעשה את המטה בבאר-שבע.
ויצמן שירי: מתוך 60 עובדים כ14-12- עובדים הועברו לאיזור המרכז וכל השאר נשלחו הביתה.
ויצמן שירי: השאלה היא האם זה הכיוון.
ויצמן שירי: אני בעד כל תעשייה, במיוחד תעשייה לייצוא.
ויצמן שירי: השאלה היא האם זאת מגמה.
ויצמן שירי: אני מקווה מאוד שזה לא מגמה.
ויצמן שירי: אני מציע, היות ואתה כבר נמצא כאן, שתעביר את המסר, שבסופו של דבר המקום הזה נועד גם לשרת את תושבי האיזור.
מאיר פרוש: בפתיחת הדיון אמרת שגם שר התעשיה והמסחר אמר שתוך מספר חודשים נושא העדיפויות יגיע לפה.
ויצמן שירי: לא מספר חודשים.
ויצמן שירי: אני אומר לך, תוך חודש, חודש וחצי.
מאיר פרוש: אני חושב שלא מוצדק מה שעושים היום במרכז ההשקעות, שמעכבים טיפול במפעלים הנמצאים ביש"ע.
מאיר פרוש: זה לא מוצדק.
לימור לבנת: זה יותר מאשר לא מוצדק.
לימור לבנת: זה בלתי חוקי, לדעתי.
לימור לבנת: אני מבקשת לומר משפט אחד לפרוטוקול.
לימור לבנת: הליכוד לא רוצה להימנע היום בהצבעה כדי לקבל רשות דיבור.
לימור לבנת: אנחנו רוצים להצביע בעד זה, למרות שאנחנו עושים את זה תחת מחאה, תוך מחאה חריפה על מדיניותו של שר התעשיה והמסחר, שהיא בעינינו בלתי חוקית ולא תקינה, ועל הפעולה של מרכז ההשקעות בעניין הזה, שלא מטפל בבקשות של מפעלים ביש"ע, בניגוד לחוק, לעמדתנו, ובאופן לא תקין בעליל.
לימור לבנת: אנחנו לא חושבים שבגלל זה אנחנו צריכים להחזיק את אינטל, או את מפעלי ים המלח, או גורמים אחרים כבני ערובה.
לימור לבנת: אני חושבת שאנחנו נוהגים מדיניות אחראית יותר מזו שנוהג שר התעשיה והמסחר.
עופר חוגי: בקשר לעסקים קטנים, בסקירה שקיבלנו נאמר שיש האטה במשק ואין ניצול של הקרן.
עופר חוגי: לפיכך אני שואל למה יש תוספת של 9 מיליון שקלים?
אורן גלעד: זה העברה של עודפים משנה קודמת.
אורן גלעד: גם אם כרגע יש האטה בעסקים קטנים, מדובר בהתחייבויות לעתיד.
אלי גולדשמידט: הצבעה על הבקשה לאישור פנייה תקציבית 38017 (מרכז ההשקעות) בעד - 13 נגד - 1 נמנעים - 1 הבקשה נתקבלה.
אלי גולדשמידט: ההעברה לאינטל, למפעלי ים המלח ולשאר הנושאים שהיו בבקשה אושרה.
אלי גולדשמידט: אני פותח את ישיבת הוועדה.
אלי גולדשמידט: אנו רגילים לנוכחות גדולה יותר בוועדה בשבועות האחרונים, וכנראה שהנושא איננו מספיק קונטרוברסלי.
יעקב ליצמן: יש חברים בכל הוועדות.
מאיר פרוש: היושב-ראש, הייתי הבוקר במאהל הבדואים, ושמעתי שהם היו אצלך אתמול.
מאיר פרוש: אינני רואה למה הדבר הזה צריך לקרות כאשר יש תקציבי ממשלה ברורים לעניין הזה לפחות מ- 1999.
אלי גולדשמידט: אני יודע, שהשר שוחט התערב בעניין הזה ולקח זאת על עצמו עם ראש הממשלה.
אלי גולדשמידט: אני מקווה, שתימנע ההפגנה ב- 10 לחודש.
אלי גולדשמידט: אני נמצא בקשר עם השר שוחט בנושא הזה.
אלי גולדשמידט: ברצוני לברך את חברנו משכבר הימים, חבר-הכנסת עמיר פרץ.
אלי גולדשמידט: בהמשך לסבב שאנו מקיימים עם ראשי המשק וראשי החברה במדינת ישראל, ביקשתי כמובן גם את הסקירה של יושב-ראש הנהגת ההסתדרות.
אלי גולדשמידט: לפחות מבחינת סדר העדיפויות שלי, עמיר פרץ היה אמור להופיע בפני הוועדה יומיים לאחר שנתכוננה, כלומר אחרי שר האוצר, אבל מחמת אבל בו היה שרוי עמיר פרץ הישיבה הזו נדחתה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לבטא בזה את סדר העדיפויות, כאשר לפחות אני רואה את המרכזיות של ההסתדרות ושל העובדים במשק ובחברה בישראל ברמה הגבוהה ביותר.
אלי גולדשמידט: זהו ערב התקציב, שנתחיל לדון בו בעוד 3-2 שבועות, והייתי רוצה מאד לשמוע כיצד ההסתדרות רואה את התקציב, את הדרך בה הממשלה החליטה להוביל את התקציב הזה, דברים אחרים שקשורים למהלכים של שינויים מבניים במשק, וכל הדברים שנידונו בחודשים האחרונים וקיבלו ביטוי תקשורתי וקיבלו ביטוי בישיבות הממשלה.
אלי גולדשמידט: אשמח, אם נקבל את הסקירה הזו מעמיר פרץ ומחבריו הנמצאים איתנו היום.
עמיר פרץ: אני מודה ליושב-ראש הוועדה על הזמנתנו לישיבה.
עמיר פרץ: נמצאים פה חברים מהנהגת ההסתדרות: יעקב שמאי - ממלא מקום יושב-ראש ההסתדרות וחבר-כנסת לשעבר, שמואל אביטל - גזבר ההסתדרות וחבר-כנסת לשעבר, יצחק פוקס - מנכ"ל ההסתדרות, שלמה שני - יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי, טליה לבני - היועצת המשפטית בהסתדרות ונגה בוטנסקי - ראש לשכת הקשר של ההסתדרות עם הכנסת, שנמצאת בקשר עםכל הוועדות.
עמיר פרץ: אני, בהחלט, מייחס חשיבות רבה לתפיסה החדשה של הדרך בה הגורמים השונים במשק מוצאים בוועדה הזו את האכסניה החדשה שלהם.
עמיר פרץ: אני חושב, שבמידה והממשלה לא תקים את המועצה הכלכלית-חברתית כפי שהתחייבה, ולצערי הרב רוב הממשלות מתחייבות לזה בתחילת הקדנציה, והיא תמיד קמה בשנה האחרונה של הקדנציה, מקיימת 3-2 ישיבות ובזה היא נסגרת- - -
יעקב ליצמן: נדמה לי, שבינתיים רק את השרה יולי תמיר - לא?
עמיר פרץ: זהו הקבינט החברתי, וזה משהו אחר.
עמיר פרץ: אני מדבר על המועצה הכלכלית-חברתית, שמאגדת את כל הגורמים במשק, שיושבים בה נגיד בנק ישראל, שר האוצר, יושב-ראש ההסתדרות, נציגי המעסיקים ונציגים שונים, ושם יש תמיד אינטראקציה בין כל הגורמים.
עמיר פרץ: ועדת הכספים יכולה לקחת לעצמה אתגר ולהחליט, שאם הממשלה לא מקימה לא יקרה כלום אם ועדת הכספים תקים בחסותה מועצה כלכלית-חברתית כזו, שמתכנסת אחת לפרק זמן מסויים עם כל הגורמים במשק ויוצרת איזה שהוא מקום מפגש.
עמיר פרץ: המשק הישראלי נמצא בבעיה מאד קשה של חוסר הידברות בין כל הגורמים השונים.
עמיר פרץ: אנו נפגשים פה רק כשיש עימות.
עמיר פרץ: האמן לי, שאם מחר תהיה שביתה, הוועדה תהיה מלאה, הגורמים יהיו מלאים, הכל יהיה בסדר ואנו נבוא לפה, נתגושש זה עם זה וננסה למצוא דרך לפתור את הבעיות.
עמיר פרץ: בימים כאלה, ימים של שגרה כביכול, שאפשר לדבר יותר לעומק ולנסות למצוא פתרונות, לצערי, כפי שאמרת, אין מספיק מתח שיביא את כל אלה שצריכים להפגש ולמנוע את המתח בעתיד.
עמיר פרץ: הצגתי בפניכם חוברת, בה יש סידרה ארוכה של נושאים, והייתי רוצה להתמקד בשתי שאלות מרכזיות שאולי ינסו לחשוף את ההסתדרות בכיוונים שהיא לא כל כך נחשפת לאחרונה.
עמיר פרץ: לצערי, אנו יותר נחשפים בתקשורת הישראלית במשברים בתוך המשק הישראל, בשביתות או במשברים הכלכליים הפנימיים שלנו.
עמיר פרץ: יש לנו הזמנה לישיבת ועדת הכספים בנושא הזה, ואשמור את הדברים לאותה ישיבה, אבל אגיד רק משפט אחד: אלה חמש השנים אולי היחידות מאז הקמת מדינת ישראל שההסתדרות לא קיבלה שקל אחד ציבורי, אלא להיפך ואתן לכם רק שתי דוגמאות ואעבור לנושא המרכזי.
עמיר פרץ: כשההסתדרות נדרשה, למרות המשבר הכלכלי שלה, לסייע בהצלת מפעל "גיבור-סברינה", הוצאנו מהקופה המדולדלת שלנו קרוב לארבעה מליוני שקלים ואילצנו את הממשלה לתת ארבעה מליוני שקלים; המפעל, שעמד לפני סגירה עם אלף מפוטרים, חי וקיים היום.
עמיר פרץ: הוא נמכר, לאחר שמפרק הפעילו.
עמיר פרץ: קונה חדש קנה אותו והחזיר את הכסף לממשלה וגם להסתדרות.
עמיר פרץ: כנ"ל מפעל "קלת-אפיקים", שכולם גזרו עליו סגירה מוחלטת, ואיש לא האמין שאפשר יהיה לפתוח אותו.
עמיר פרץ: הוא כבר עובד שלוש שנים אחרי החלטת הממשלה לסוגרו.
עמיר פרץ: יכול להיות שהוא ייסגר בעוד שנה, אך גם ארבע או חמש שנות העבודה במקום כה מרוחק הן לא דבר של מה בכך.
עמיר פרץ: אומר משפט קצר בנושא הקאזינו: אני מקווה מאד, שהקאזינו בישראל לא הולך להפוך לפתרון הכלכלי החברתי של מדינת ישראל.
מאיר פרוש: זה יכול להביא כסף.
עמיר פרץ: זה יכול להיות כסף, אבל אני מקווה מאד שאף אחד לא חושב שישאיר את המהנדסים מאופקים או מירוחם.
עמיר פרץ: אני חושב, שצריך להחזיר את הכל לפרופורציות הנכונות ולדון בזה.
יעקב ליצמן: צריך לאסור גם את הקאזינו ביריחו.
יעקב ליצמן: אפשר לאסור כניסה.
עמיר פרץ: אני חושב, שמחובת ועדת הכספים לבוא ולאלץ את כל הגורמים במשק להתחיל לדבר יותר ברצינות וגם לשאת באחריות לדברים, ואומר למה אני מתכוון.
עמיר פרץ: עתה, ברצוני לגשת לאחת השאלות המרכזיות במדינה הזו.
עמיר פרץ: בקדנציה שלנו, בארבע השנים האחרונות - ואני אומר "קדנציה", כי אני מדגיש שנכון שאולי יש כאלה שבהתחלה לא אהבו את זה והיום אוהבים זאת הרבה יותר - חרף כל הקשיים הקמתי הנהגת הסתדרות שמורכבת מכל המפלגות.
עמיר פרץ: זו פעם ראשונה, שיושב איש ליכוד בהנהגת ההסתדרות, ויושבים גם נציגי מפלגות חרדיות ונציגי מפלגות ערביות.
עמיר פרץ: כל מי שרצה להיות שותף להנהגת ההסתדרות שותף.
עמיר פרץ: מ' פרוש: אתה מדבר על נציגים של מפלגה חרדית.
עמיר פרץ: זו המפלגה היחידה שרצה.
עמיר פרץ: לא אני קבעתי מי ירוץ בבחירות.
עמיר פרץ: אנו מקיימים קשר עם אגודת ישראל ועם דגל התורה גם בדרכים לא פורמליות, כדי להבטיח את העובדה שכל הגורמים רואים בהסתדרות זירה שהשאלות הפוליטיות שעומדות כאן- - -
מאיר פרוש: ההערה היתה לגבי ההנהגה בהסתדרות.
עמיר פרץ: השבתי על כך.
משה גפני: אני מאשר את מה שאתה אומר.
משה גפני: אנו לא בהנהגת ההסתדרות, אבל אנו בסדר.
עמיר פרץ: אני חושב שאסור שההסתדרות תשמש זירה, שיוצרת אנטגוניזם של כביכול אינטרסים פוליטיים מסוג זה או אחר.
עמיר פרץ: ההסתדרות מוכרחה להעמיד את עצמה כגורם מאזן במשק מול כל ממשלה.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני מאד מצטער על כך שהממשלה הזו, למעשה, גם ממשיכה בקו החד-ערכי שמוצב כאן וגם מחזקת את הנורמות שלצערי נוצרו בממשלה הקודמת.
עמיר פרץ: אתן כדוגמא נורמה אחת: מותר לפטר אנשים, אך אני שומע היום את מזכ"ל מפלגת העבודה האומר "עשינו שינויים מדהימים במפלגת העבודה - הצלחנו לפטר 140 איש", זה סמל למה שקורה במשק.
עמיר פרץ: מנהל מצליח במשק הישראלי איננו מנהל מצליח שהצליח להגדיל את נפח ההזמנות ואת נפח המפעל ויצר עוד כמה קווי יצור.
עמיר פרץ: אחד המבחנים הראשונים של מנהל מצליח היום הוא כמה עובדים הוא הצליח לפטר וכמה הוא הצליח לצמצם בזכויות העובדים.
עמיר פרץ: זה דבר מדהים, ואנו הופכים זאת לנורמה.
עמיר פרץ: וזאת, מעבר לעניין שאם יש קשיים במפעל מסויים, צריך לבוא ולהתמודד עם הקשיים ולעשות את מה שנדרש על מנת להציל את המפעל.
עמיר פרץ: אתמול בלילה חתם יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי על הסכם במפעל "אורלייט".
עמיר פרץ: נאלצנו לחתום על פיטורי עשרים עובדים, אבל הצלנו את המפעל.
עמיר פרץ: זו שאלה אחרת לגמרי.
עמיר פרץ: היום, המודל הוא שהמצב הגיע עד כדי כך שב"בזק" אחד הסמנכ"לים קיבל בונוס כי הצליח לפטר ומהר.
עמיר פרץ: לכן, יש שאלה לגבי איך מציגים את הדברים ומה האוירה שמתרחשת.
עמיר פרץ: אתן דוגמא נוספת לפופוליזם, ולאחר מכן אגש לסעיף המרכזי.
עמיר פרץ: אני שומע את כל השאלות שנוגעות להפרטה ולשינויים המבניים.
עמיר פרץ: ההסתדרות מצטיירת כאילו היא עומדת נגד הפרטות, שינויים מבניים ותחרות במשק.
עמיר פרץ: אנו לא בעד הפרטות בכל מחיר, ואנו לא נגד הפרטות בכל מחיר.
עמיר פרץ: אנו בעד שכל נושא ייבחן לגופו של עניין ושכל נושא יבוצע תוך תיאום עם העובדים.
עמיר פרץ: אני רוצה שתדעו, שהחתימה על התהליכים בשינויים המבניים ב"בזק" התבצעה בשיתוף פעולה עם ההסתדרות, והדברים יכלו להתרחש בלי העימותים המיותרים שהיו שם.
עמיר פרץ: אנו רק עמדנו על כך, ש1,800- שהיו צריכים ללכת הביתה יקבלו את המגיע להם וייצאו משם לא כשהם מושפלים בלי יכולת לקיים את עצמם.
עמיר פרץ: אבל, כשאתה שומע את הדיון הציבורי סביב ה"בזק", הרי זה פשוט עומד במידה מסויימת כהעלבה לאינטלגנציה.
עמיר פרץ: סילחו לי, אך שמעתי אפילו שרים בממשלה שאומרים שאם לא היתה הפרטת ה"בזק" מחיר הפלאפון לא היה יורד.
עמיר פרץ: זה כמו שמישהו היה אומר, שמחירי המחשבים לא ירדו במדינת ישראל.
עמיר פרץ: איך אפשר לבוא בתקשורת הישראלית ולומר זאת לציבור?
עמיר פרץ: זה לא רק גובל לפעמים בפופוליזם - זה אפילו לפעמים מגיע לשלב של הסתה אם אתה בא ואומר לאזרחים הישראלים "בגלל קבוצה מסויימת אתם אלה שמשלמים את המחיר בצורה כזו או אחרת".
עמיר פרץ: אני מודיע לכם, שמחירי הנושאים הטכנולוגיים השונים - מחשבים, טלויזיות, מכשירי וידיאו ופלאפונים - ירדו בגלל שינויים טכנולוגיים ובגלל שינויים בשיטת יצור.
עמיר פרץ: גם בארצות-הברית המחירים ירדו, וגם במדינות אחרות המחירים ירדו.
עמיר פרץ: זה לא קשור כהוא לשינוי המבני.
עמיר פרץ: אם השינוי המבני נדרש, יש לדבר עליו בצורה רצינית ולא בדרך של עימות מראש ושל העמדת שני גורמים: יש מדינה שרוצה את טובת האזרת, ויש הסתדרות שהיא אינטרסנטית ועומדת בניגוד לטובת האזרח.
עמיר פרץ: זאת גישה, שלדעתי תוביל לעימותים ולמחלוקות מיותרים.
עמיר פרץ: אנו, בהחלט, חושבים ששיתוף הפעולה נדרש, אבל בשום פנים ואופן לא נסכים לוותר על זכויות העובדים בשום תהליך שיהיה בתוך המשק הישראלי.
עמיר פרץ: יש בעיה קשה מאד, עליה יש לתת את הדעת, ואולי זה צריך להיות הנושא המרכזי שילווה את ועדת הכספים: מה תפקיד כוח הקניה במדינת ישראל?
עמיר פרץ: האם הוא חלק מהתפיסה הכלכלית או שהוא רק בבחינת מאבק של כיפופי ידיים?
עמיר פרץ: האם מדיניות השכר היא חלק מתפיסה כלכלית או חלק מנסיון לעשות הסכמים בלבד?
עמיר פרץ: האם כוח הקניה של האזרח הישראלי הוא פקטור לצמיחה או, כפי שבעצם מנסים לגבש, שככל ששכר העובדים בישראל יירד כך יכולת התחרות של מדינת ישראל תגדל?
עמיר פרץ: זאת בעיה, כי התפיסה הזו הולכת ומושרשת, והיא באה ואומרת שככל ששכר העבודה בישראל יקטן כך כוח התחרות של מדינת ישראל יגדל.
עמיר פרץ: מדינה, שתאמץ גישה של שכר עבודה זול, היא מדינה שגוזרת על עצמה תהליכים בהם אתה מוביל לנסיגה בפיתוח טכנולוגיות.
עמיר פרץ: מה, למעשה, גורם שכר הוגן?
עמיר פרץ: כשיש מעסיק המשלם שכר הוגן לעובדיו, הוא נאלץ להכניס טכנולוגיות כחלק מהפתרונות לשיקלול עלות העבודה כדי שהוא יצליח לעמוד בתחרות מול המפעלים שהוא מתמודד איתם בארץ ובחוץ-לארץ.
עמיר פרץ: ברגע שהפתרון יהיה שכר עבודה זול, אין שום סיבה שמעסיק יכניס טכנולוגיות.
עמיר פרץ: המפעלים המפגרים נמצאים רק במדינות בהן משלמים שכר של 50 דולר לחודש.
עמיר פרץ: אם במקום לבנות לעצמו ממיינת אוטומטית, מעסיק יכול לקחת 50 עובדים ב50- דולר לחודש שימיינו ידנית - הוא לא ישקיע בממיינת אוטומטית.
עמיר פרץ: זה נכון לגבי המפעל הבודד, וזה נכון לגבי תפיסה כלכלית כוללת של מדינה.
עמיר פרץ: השאלה היא האם אנו הולכים ומטפחים את הקיצוניות שהגענו אליה במדינת ישראל, שאומרים שבעצם מפתחים את כל השיטות שמטרתן היחידה היא לנסות להקטין את עלות השכר.
עמיר פרץ: בעבר, הדברים היו מובנים מאליהם.
עמיר פרץ: פנסיה לאזרח היתה דבר מובן מאליו.
עמיר פרץ: האם אתם יודעים לאיזו טרגדיה אנו מובילים את עצמנו?
עמיר פרץ: רוב הצעירים במדינת ישראל נקלטים היום במקומות עבודה שלא משלמים פנסיה לעובדיהם.
עמיר פרץ: בעוד שלושים שנה, כשהעובדים האלה ייצאו לגימלאות, כולם יהפכו לנטל על מדינת ישראל; היום, אותו גימלאי שפורש, שכל כך תוקפים את הפנסיה שלו, ונניח שיש לו פנסיה של 4,000-3,000 ש"ח, עם ה1,800- ש"ח שהוא מקבל מביטוח לאומי הוא איכשהו מצליח להתקיים ולשמור על כבודו.
עמיר פרץ: אל תשכחו, שממילא הפנסיה מעבירה את האדם ל60%- מהשכר שקיבלת קודם כי הוא כבר לא עושה שעות נוספות וכוננויות והוא מקבל רק על השכר ברוטו המדוייק.
יוסף יצחק פריצקי: שכר יסוד.
עמיר פרץ: זה לא שכר יסוד.
עמיר פרץ: היום, הרחבנו את הרכיבים, וזה לא מה שהיה בעבר.
עמיר פרץ: חלק מהרכיבים כבר נמצאים בפנסיה.
עמיר פרץ: —
י' י' פריצקי: נכון.
י' י' פריצקי: זהו שכר משולב.
עמיר פרץ: לכן, לא השתמשתי במונח "ברוטו" ולא "יסוד", כי זה לא נכון וזה לא נכון.
עמיר פרץ: אבל, עדיין אתה יורד לפחות ב40%- מהכנסתך.
עמיר פרץ: מליון איש במדינת ישראל, מתוך כ2.2- שכירים, אין להם פנסיה כלל.
עמיר פרץ: הם יגיעו לגיל פרישה ויהיו עם קיצבת הביטוח הלאומי בלבד.
עמיר פרץ: הם נטל על מדינת ישראל.
עמיר פרץ: אנו מוותרים על כך, שהאחריות ליצירת פנסיה לאזרח תהיה אחריות מובנת מאליה, כאשר מעסיק יודע שכפי שחובתו לתת משקפי מגן לעובד מול המשחזה כך מחובתו לתת לו את אותה הפנסיה המגיעה לו.
עמיר פרץ: זה צריך להיות דבר מושרש וחד-משמעי, ואני רואה שיש חילוקי דעות בעניין הזה; אנו נותנים לצעירים להחליט שהם יקבלו אולי קצת יותר בנטו, אבל מבינים שזה 'בלוף'.
עמיר פרץ: לעובד אומרים: "למה לך פנסיה?
עמיר פרץ: אתה תצטרך להפריש 5% משכרך.
עמיר פרץ: קח אותם נטו.
עמיר פרץ: אתה זקוק להם".
עמיר פרץ: הם לא אומרים לו, שהמעסיק צריך להפריש כנגד זה 12.5%, כך שהמעסיק ירויח 12.5% באותה עת שהוא שיכנע כביכול את הצעיר "קח לך יותר בנטו, ותוותר על הברוטו".
משה גפני: האם לפני שלושים שנה המדינה היתה יותר מסודרת מהיום?
עמיר פרץ: היו דברים מובנים מאליהם.
ט' לבני: לגבי התנאים הסוציאליים, היתה השקפת עולם.
ס' אלחנני: מדובר באלה, שלפני שלושים שנה לא דאגו להם.
עמיר פרץ: מדובר באלה שאין להם פנסיה, ולא בכאלה שפרשו.
ס' אלחנני: רק לחלק מהשכירים היו את הסידורים האלה.
עמיר פרץ: נכון, אבל לרוב היה.
עמיר פרץ: זה היה מובן מאליו.
עמיר פרץ: "אוסם", שהוקמה כמפעל פרטי, נותנת פנסיה לעובדיה.
משה גפני: אדם נמצא במצוקה רגעית, ולאחר מכן, בעוד שלושים שנה, הוא יפול לנטל.
משה גפני: מי בסוף ישא בנטל?
משה גפני: המדינה תישא בנטל.
משה גפני: הוא יפול על שירותי הרווחה.
עמיר פרץ: לא רוצים לתת להם.
עמיר פרץ: המעסיק לא רוצה.
אלי גולדשמידט: גם אם הוא יתן לו 7% בנטו, זה גם כדאי.
עמיר פרץ: אבל, המעסיק גם לא רוצה לתת לו.
משה גפני: מדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה דבר כזה.
אלי גולדשמידט: בואו ונחזור לנושא.
משה גפני: אני צריך לחנך את חבר-הכנסת פריצקי.
משה גפני: עמיר פרץ מעלה פה שאלה עקרונית מאד.
יוסף יצחק פריצקי: אלה שאלות- - -
עמיר פרץ: אגיד לכם למה באופן ברור הממשלה לא מעודדת פנסיה.
עמיר פרץ: למה הממשלה מתנגדת לחוק פנסיה?
עמיר פרץ: מה אכפת לה?
עמיר פרץ: האם זה כביכול נטל?
עמיר פרץ: אז לעובד יהיה קצת פחות בנטו.
עמיר פרץ: מה זה כל כך צריך להפריע לה שזה יהפוך לנורמה?
עמיר פרץ: חלק מהעניין הוא, שברור לחלוטין שכל מי שמצטרף למעגל הפנסיה לא מצטרף לתכנית חיסכון.
עמיר פרץ: תכנית פנסיה היא תכנית חברתית.
עמיר פרץ: היא תכנית שמגובה באיגרות-חוב מיועדות של ממשלה.
עמיר פרץ: כל עובד שמצטרף - אפילו אדם פרטי, והיום גם עצמאי יכול להצטרף לקרן פנסיה - מקבל מיד את ההבטחה של איגרות-החוב המיועדות שמאחוריהן מופנם סיבסוד ממשלתי לטווח כזה או אחר.
עמיר פרץ: אבל, זו זכות יסודית של אזרח להפוך את הפנסיה שלו לתכנית חברתית, כי זו לא תכנית חיסכון שהוא יכול להיות מושפע ממנה, מאירועים כלכליים בלתי צפויים.
עמיר פרץ: אתן לכם דוגמא אחת.
עמיר פרץ: אני יודע, שהיה עדיף לתאר פה דרמות, אך תנו לנו הזדמנות להסביר לכם מה עשינו למען המדינה הזו בשלוש השנים האחרונות.
עמיר פרץ: אנו הסכמנו לדבר, שמעולם ההסתדרות לא הסכימה לו.
עמיר פרץ: הסכמנו לחתום על הסכם של מעבר מפנסיה תקציבית לפנסיה צוברת, וזה לא פשוט.
עמיר פרץ: באה המדינה ואומרת: "רשומים לי על הקרח מאה מיליארד שקל גרעון אקטוארי בתקציב המדינה".
עמיר פרץ: מה, למעשה, קורה?
עמיר פרץ: מה ההבדל בין מפעל שיש לו פנסיה צוברת לבין- - -
ס' אלחנני: זה לא גרעון אקטוארי.
ס' אלחנני: זה החוב הפנימי שיש למדינה.
עמיר פרץ: זה גרעון אקטוארי, כי לא הפרישו אותו.
עמיר פרץ: אם לא מפרישים את הכסף, זה לא דומה.
יוסף יצחק פריצקי: זה גרעון.