GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנחס בידרמן: זה נראה לנו לא סביר.
פנחס בידרמן: נראה לנו סביר שעל מנת לעודד תחרות.
פנחס בידרמן: לגיטימי לתת למישהו פוש ראשוני, תמיכה מסויימת.
פנחס בידרמן: אבל לאחר תקופה מסויימת זה צריך להסתיים.
פנחס בידרמן: אם הוא לא מסוגל לנצל את ההזדמנות שניתנה לו בקטע הזה, אז או שיתנו לאחרים או שיחזירו את הפוש שהוא קיבל.
יעקב ליצמן: האם יש חברות שקונות מכם גז?
פנחס בידרמן: אנחנו לא מכרנו גז לחברות גז.
פנחס בידרמן: לנו אין שום התנגדות אם תבואנה חברות אחרות ותאמרנה לנו: תראו, רבותי, אתם מייבאים כמות של למעלה מ-10 אלפים טון בשנה, אנחנו רוצות כמות מסויימת על מנת לגשר על הפערים בין הביקוש שלנו לבין היכולת לקנות מבתי זיקוק במחיר סופר מינרלי, למכור להן אבל כמובן בעלויות שלנו.
פנחס בידרמן: אין לי שום בעיה בקטע הזה, זה נראה לי סביר בנסיבות העניין.
פנחס בידרמן: אני יודע שחברות גז גדולה אחרת הציעה בכתובים לחברות הגז הקטנות לקנות ממנה גז ישירות.
פנחס בידרמן: אני לא חושב שהיא קיבלה תשובה חיובית אחת ואני גם לא יודע על עיסקה אחת שבוצעה אין לי ספק שזה אפשרי, אדוני.
פנחס בידרמן: אני חושב שעלולה להתפתח פה תופעה של תיווך בגז.
פנחס בידרמן: כאשר אין קשר בין הביקוש האמיתי לצריכה של הצרכן הסופי והיכולת לקנות מבתי זיקוק.
פנחס בידרמן: לעולם יווצר מצב שבו יקרה תיווך שאף אחד לא רוצה אותו.
פנחס בידרמן: אני לא רוצה לחטוא בלשוני ולומר שבשנה שעברה זה היה, ותמיד כאשר יש ביקוש ואנשים צמאים ומישהו מקבל משהו שלא מגיע לו, תמיד יהיה מפגע של רצונות.
פנחס בידרמן: היו שמועות על שנה שעברה, אני לא יודע על מישהו פרטי.
פנחס בידרמן: אין ספק שגם אנשים של מינהל הדלק, שערים מאוד לעניין הזה, הכניסו פה סעיף מאוד מוגדר כי כנראה שהשמועות הגיעו אליהם בצורה הזאת.
פנחס בידרמן: כאשר באה אוניה ויש לה 2000 או 3000 טון גז.
פנחס בידרמן: אני צריך לאחסן את זה באיזה שהוא מקום, ואם בתי זיקוק לא מאפשרים לאחסן את זה כי אין את האפשרות לאחסן, אני צריך להקים מאגרים.
פנחס בידרמן: להקים מאגרים זה הוצאות של מיליוני דולרים.
יעקב ליצמן: יש בעיות עם הייבוא מטעם המדינה?
פנחס בידרמן: המדינה לא מייבאת.
פנחס בידרמן: יש מסופים בצפון ובדרום וכל חברה באופן פרטי מתקשרת עם ספק בחו"ל ומייבאת.
פנחס בידרמן: אין בעיה עם הקטע הזה, יש בעיה עם חוסר מקום איחסון.
פנחס בידרמן: יש בעיה של להוציא את הגז מהאוניה, אבל זאת כבר בעיה תפעולית שמתארגנים.
פנחס בידרמן: כאשר ספק מקומי – אני מתייחס לחברת גז קטנה – לא בונה שום דבר, היא לא צריכה להשקיע אגורה שחוקה בכושר איחסון והיא מצליחה פתאום להתמודד עם עלות גז מצחיקה של קיבולת בגודל של לקוח בינוני, ממילא נוצר פה עיוות בכל צורה התחרות.
פנחס בידרמן: אנחנו צריכים להשקיע כסף במאגרים, בתחזוקה במשירה, ואחרים לא עושים את זה.
פנחס בידרמן: 100% של הגז המיובא הוא לא לצרכים ביתיים, הוא הכל לתעשייה.
פנחס בידרמן: אלמלא התעשייה הכבדה: מלונות, בתי אבות, צבא, משטרה וכן הלאה, אין סיבה שהיינו צריכים לייבא גז לארץ, כי הביקוש המקומי הולך ויורד, הצריכה הממוצעת לנפש הולכת ויורדת.
יעקב ליצמן: זה בגלל החשמל?
פנחס בידרמן: כן.
פנחס בידרמן: ככל שרמת החיים עולה כך הביקוש לגז יורד.
פנחס בידרמן: אפילו תוספת הצרכנים לא מצליחה לכסות על הירידה הזאת.
פנחס בידרמן: אנחנו מייבאים מפני שהגז הוא ירוק יותר, נכון יותר לשימוש בתעשייה, בבתי מלון וכן הלאה.
פנחס בידרמן: תעשיות כבדות כבר עוברות.
פנחס בידרמן: תעשיית המזון כבר כמעט כולה עוברת.
פנחס בידרמן: כאשר החברות הותיקות מתעסקות הרבה מאוד בתחום השירותים התעשייתים, זה יהיה לא צודק שבסקטור הביתי, שבו לצורך העניין החברות הקטנות מתמקדות, החברות הקטנות יקבלו את העדפה ובעצם לא יבצעו את הפעילויות הרגילות גם בתחום התעשייה.
פנחס בידרמן: אנחנו הבאנו הצעה לפני השר סוויסה ולפני מנכ"ל המשרד בגלל שיש לנו בעיות עם התקנות האלה.
פנחס בידרמן: היינו רוצים להשאיר את התקנות הקיימות עוד חודשיים ימים או תקופה על מנת שנוכל לקבל את הדברים האלה ואז לחזור.
פנחס בידרמן: התקנות הקיימות הם הרע במיעוטו והשינויים האלה יכולים לעוות אותן יותר.
פנחס בידרמן: לכן אנחנו מבקשים להשאיר את התקנות הקיימות עוד חודשיים.
פנחס בידרמן: מצב שיאפשר הידברות של כל חברות הגז הגדולות והקטנות עם רשויות מינהל הדלק ומשרד התשתיות.
יעקב ליצמן: היתה לכם הידברות?
פינחס בידרמן: על התקנות האלה לא היתה הידברות.
פינחס בידרמן: התחושה שלנו היתה שהשר מבין שיש בעיה.
פינחס בידרמן: ישבו שם מספר גדול מאוד של אנשים, כולל אנשי המשרד.
פינחס בידרמן: יש לי תחושה שהעסק הזה רץ והוא לא נעצר.
פינחס בידרמן: הדוגמה הבולטת ביותר היא הדוגמה של ה-4% לעידוד הקיימים שלא מתרוממים.
פינחס בידרמן: זה לא הגיוני.
פינחס בידרמן: בעבר כאשר טען יואב ערמוני שהוא רוצה לאפשר לחדשים להכנס, טענו שאין הגיון שבתקופה של חודשים בשנה של מחסור חדשים יכנסו, כי איזה לקוחות אפשר כבר להביא.
יעקב ליצמן: על איזה סעיפים יש ויכוח?
יעקב ליצמן: עם החברות הגדולות היתה הידברות?
פינחס בידרמן: היתה לנו הידברות עם השר.
פינחס בידרמן: ישבנו במשרדו של השר 4 חברות הגז הגדולות עם אנשי משרד התשתיות וכל אחד שטח את טענותיו.
פינחס בידרמן: השר שאל וכולנו עניינו.
פינחס בידרמן: אם לזה אדוני קורה הידברות, אז זה מה שהיה.
פינחס בידרמן: אני חושב שהבעיה המרכזית היא הבעיה של ה-4$-5%.
פינחס בידרמן: לא יכול להיות מצב שעד שגוף מסויים יגיע להיות 5% הוא יקבל סובסידיה.
פינחס בידרמן: הוא צריך להסגר הרבה קודם.
ישרל כץ: אני מבין, פחות או יותר, איך זה עלול להשפיע על החברות הקטנות והחברות הגדולות, אבל איך זה יכול להשפיע על הצרכן?
ישרל כץ: נניח שיש מגמה לעודד חברות גדולות, מגמה שאתם תמכתם בה במסגרת התקנות הקיימות ואתם לא כל כך מרוצים מהשינוי לגבי חברות חדשות, אבל איך כל זה יכול להשפיע על הצרכן מבחינת המחירים?
פינחס בידרמן: זה לא סוד שמרכיב עלות הגז ברמת הפרט היא לא מי יודע מה היסטרית, ולכן ברמת הפרט זה לא צריך להשפיע מי יודע מה.
פינחס בידרמן: הסיפור המרכזי הוא בתעשייה, כי בתעשייה זה דרמטי מאוד בכיוון של עליית המחיר.
פינחס בידרמן: ככל שאני אייבא יותר, ככה המחיר לגז בבתי מלון, בצה"ל, בתעשייה, בבתי אבות, במשטרה יעלה.
ישרל כץ: מה שאתה אומר הוא, שאם יהיו התקנות החדשות להערכתך זה יעלה את המחיר?
פינחס בידרמן: אני חושב שבצורה הזאת זה יכול להגיע למצב שבו הצרכן התעשייתי הכבד, ששם המדינה צריכה לעודד את השימוש, ישלם הרבה יותר.
רפאל פרדיס: אנחנו מתנגדים לנוסח המוצע של התקנות.
רפאל פרדיס: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו כאן על ידי המנכ"ל של פז גז,ד אבל אנחנו חושבים שהתקנות האלה יובילו למעורבות לא ראויה של הממשלה בתהליכים כלכליים.
רפאל פרדיס: כאן פירטו את הדברים לחלקים כל כך קטנים, כל כך ספציפיים, כגון שדורשים דיווח לראש מינהל הדלק על ידי רואה חשבון.
רפאל פרדיס: הדברים לא ניתנים לפיקוח בעולם האמיתי.
רפאל פרדיס: המעורבות הזאת בתהליכים, בהקצבות ובקופות של הגז שיהיו במינהל הגז יוצרים אבסורד.
רפאל פרדיס: זה מה שקוראים מעורבות יותר של הרשות המבצעת בתהליכים שצריכים ללכת בהם בדרך הטבעית.
רפאל פרדיס: אין ספק שהתקנות בוורסיה החדשה הולכות ליצור – כאן קראו לזה תיווך במילים עדינות – שוק אפור, שוק שחור בנושא של גז.
רפאל פרדיס: יהיה עודף של גז בידי מספר חברות במשך החודשים שיש חוסר, והולך להיות חוסר של גז כיוון שההקצבה של ה-4$ המפורסמים שדובר עליהם כרגע הולכת להיות בידיים של חברות שלא יכולות לנצל אותם, בוודאי לא בעונה הרלוונטית.
רפאל פרדיס: התוצאה של זה, כפי שנאמר, חוץ מיצירה של כל מיני תהליכים כלכליים מתחת לקרקע, שאין שום יכולת של האנשים לפקח על זה, זה ליצור התייקרות של הגז.
רפאל פרדיס: אנחנו, אמישראגז, כתוצאה מהתקנה הזאת נצטרך לייבא כמה אלפי טון נוספים של גז בחורף, והתוצאה המיידית תהיה התייקרות של הגז, בעיקר ללקוחות המוסדתיים, התעשייה וכו'.
רפאל פרדיס: המשמעות של ה-4% המפורסמים שמופיעים בתקנה הזאת היא למעשה הגדלה של ההקצבה של החברות החדשות, החברות הקיימות ב-100% מעבר לצריכה שלהן.
יעקב ליצמן: הדובר הקודם מפז גז אמר שלצריכה פרטית בארץ אין מחסור ואילו לגופים גדולים יש מחסור.
יעקב ליצמן: האם גם אצליכם זה אותו הדבר?
רפאל פרדיס: אנחנו בחורף נמצאים במצב קשה מאוד.
רפאל פרדיס: אסור לשכוח שאנחנו מדברים על 4% של השוק בזמן של חוסר.
יעקב ליצמן: אם זה עבור תעשייה זה צריך להיות כל השנה, לאו דווקא בחורף.
רפאל פרדיס: אבל החוסר בא לידי ביטוי בחורף.
רפאל פרדיס: בחורף הצריכה עולה כמעט ב-50|% מעבר לצריכה הרגילה, ואז בתי הזיקוק לא יכולים לספק.
רפאל פרדיס: המשמעות של הדבר הזה, שאנחנו שממילא נמצאים בקשיים גדולים בחורף ומייבאים גז באוניות, נצטרך לייבא בקשיים ולהצליח להביא עוד כמה אלפי טון, מה שיגרום להתייקרות מיידית של הגז למוסדות האלה.
רפאל פרדיס: ה-4% האלה מתרכזים במשך 3 חודשים.
רפאל פרדיס: כאשר מדברים על ההקצבה שתהיה בידי כמה חברות, מדברים על הקצבה של כ-100% יותר ממה שהן יכולות לנצל.
רפאל פרדיס: זה ברור מאליו.
רפאל פרדיס: גם המספרים שנמצאים בידי מינהל הדלק אם יעשו אנליזה יתברר שזה המצב שמייצר את המספר הזה, שהוא נראה קטן אבל הוא גדול מאוד, זה יתבטא בקשיים מיידיים ובספסרות בשוק.
רפאל פרדיס: לנו אין כל ספק שאם התיקון של התקנות יעבור בנוסח הקיים, העירייה תותקף בבתי משפט באי סבירות קיצונית.
ישראל יניב: היום החברות שנקראות בחרות קטנות או חדשות יש להן כ-8% מנתח השוק.
ישראל יניב: אם מוסיפים להן 4% זה יעלה ל-12% ובזה נגמר הסיפור, כי זה תהליך שבונה את עצמו מידי חודש בחודשו.
ישראל יניב: הסבירו פה קודם שמה שהיה בחודש הקדום זה הבסיס לפעם הבאה, כלומר הכפלת הקצבת הגז לאותן חברות, וזה ממשיך הלאה בריבית דריבית, זה לא נעצר.
יעקב ליצמן: מתי נוסד סופר גז?
ישראל יניב: ב-1950 ומשהו.
יעקב ליצמן: כמה שנים עברו עד שהיית בין הגדולות?
ישראל יניב: אני לא בקיא בהסטוריה.
יעקב ליצמן: יכול להיות שהיתה תקופה שגם אתה היית קטן?
ישראל יניב: המשמעות של הדבר הזה זה ריבית דריבית מידי חודש, והשאלה היא אם זאת הכוונה.
ישראל יניב: אני חושב שאפילו אותם האנשים שבנו את התקנות אפילו הם לא התכוונו.
ישראל יניב: יש פה מנגנון מתמטי מכני שאני חושב שהוא יצא ככה.
ישראל יניב: אין כוונה לקחת מישהו ולהכפיל אותו מדי מספר חודשים.
ישראל יניב: באופן מעשי גם אותן חברות קטנות, שהן מוכשרות, נהדרות ויכולות למכור נהדר, לא יכולות להכפיל את מספר הלקוחות שלהן בקצב של אחד למספר חודשיים.
ישראל יניב: מצד אחד הן מקבלות הטבה בצריכת גז זול, שהוא זול באופן משמעותי מהגז המיובא, ומצד שני, אין להן את היכולת למכור את הגז הזה, לא באשמתן, כי הקצב רצחני מידי.
ישראל יניב: מה עושה חברה כזאת, גם אם היא הכי צדיקה בעולם?
ישראל יניב: הרי אותו גז נלקח ממישהו.
ישרל כץ: יש שמועות על מכירה לרשות הפלסטינית?
ישראל יניב: מה שאמרו פה שוק אפור, שוק שחור וספסרות זה מוכרח לקרות, כי זה לא ילך אחרת.
ישראל יניב: הנתונים קיימים.
ישראל יניב: זה באמת יפה מאוד שכתוב שזה אסור, אבל חלק מהאנשים יכבדו מה שכתוב בתקנות וחלק לא יכבדו, כי גם היום יש אנשים שלא מכבדים את כל מה שכתוב בתקנות.
ישראל יניב: אם יבדקו עד הסוף, אז אני מניח שגם בנושא סחר בגז ימצאו דברים מעניינים.
ישראל יניב: לא ניתן למנוע את התופעה הזאת כאשר יוצרים את הפערים האלה ואת התמריצים האלה.
ישראל יניב: יש תחום שהוא יותר פרוץ.
ישראל יניב: הסחר עם השוק הפלסטיני, לצערי, הוא נושא פרוץ יותר.
ישראל יניב: הכללים שם והראיית חשבון זה לא בדיוק הצד החוק.
ישראל יניב: אם יהיה יותר קשה לסחור בקו הירוק, יסחרו מעבר לקו הירוק.
ישראל יניב: השוק הפלסטיני הוא שוק שצמא לגז, הוא שוק שגדל, רמת החיים שלהם יותר נמוכה ולכן הם צורכים יותר גז.
ישראל יניב: כל כמות של גז שתהיה פנויה ניתן יהיה למכור אותה שם.