GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ימימה מזוז: לכן הרעיון הוא לקבוע בתקנות נוסחה שתהיה רלוונטית לכל אחד מסוגי הריבית ועוד לריבית צמודה ולריבית שקלית נומינאלית, ואולי ריבית קצת יותר גבוהה לנושא על הוצאה לפועל.
ימימה מזוז: בהמשך יש גם תיקון לחוק חוזה הביטוח, שגם שם יש את אותה ריבית של 4% שקיימת היום בחוק פסיקת ריבית והצמדה, ואז אותה נוסחה תחול גם על חוק חוזה הביטוח.
ימימה מזוז: זה הדבר העיקרי שבגינו מוצע התיקון הזה.
אלי גולדשמידט: עכשיו זה מחייב התייעצות עם שר המשפטים והנגיד ואישור שלנו.
ימימה מזוז: זה תקנות, זה לא קביעת שיעורים.
ימימה מזוז: היום הרעיון הוא שתהיה נוסחה לקביעת ריבית מהסוג של עלות הדיור של אגף הממשלה לתקופה מסויימת.
ימימה מזוז: בנק ישראל מפרסם מפעם לפעם.
ימימה מזוז: יכול להיות שלעניין הזה יוסיפו עוד יותר כי יהיה אלמנט של פיטורים ולכן הריבית תהיה יותר גבוהה.
ימימה מזוז: זאת הנוסחה.
ימימה מזוז: אחת לכמה חודשים יפרסמו הודעה בדבר שיעורי הריבית הרלוונטים.
אלי גולדשמידט: מדובר בעצם על שני חוקים יחידים שאתם עושים לגביהם תיקונים עקיפים.
אלי גולדשמידט: זה יבוא במקום הסיפור של 16%
ימימה מזוז: יש 4% לשנה שזה הריבית הצמודה של חוק פסיקת ריבית והצמדה, יש 16% בסעיף 4 לחוק, שזה הריבית השקלית הנומינאלית, ויש גם ריבית גדולה שהיא נמצאת בסעיף 4(ג).
אלי מונטג: בסעיף קטן 4(ג) נאמר שעל חיובים במטבע חוץ או צמודי מטבע חוץ רשאי בית המשפט להוסיף ריבית בשיעור שלא תעלה, נדמה לי, על הריבית שמשלם בנק ישראל לפקדונות במטבע חוץ של תושבי ישראל לשנה.
אלי מונטג: אנחנו מ-1992 מבקשים להוריד את זה כי הפסקנו לשלם על זה ריבית מסיבות מוניטריות.
ימימה מזוז: מה שעשו זה לקחו חשבון דולרי ושמו עליו 16% ריבית.
אלי גולדשמידט: המסלול שקיים היום הוא מסלול שבעצם הופך בהרבה מקרים את התביעה לבית משפט או אי תשלום חוב בהוצאה לפועל להלוואה הכי נוחה במשק.
אלי מונטג: אם זה הצמדה ב-4% והיום לוקחים 6% אתה צודק.
אלי גולדשמידט: יש מצב שאתה מגיש היום תביעה לבית משפט נגד חייב, החייב לא משלם את הכסף ואני יכול לקראת סוף התהליך להתפשר ואז בכלל יש מעט מאוד ריבית.
אלי גולדשמידט: השאלה היא אם לא צריכה להיות טמונה פה איזו שהיא אפשרות לבית משפט לשקול הטלת סנקציה של ריבית, או ריבית פיגורים כזאת שלחייב לא יהיה כדאי לספק את המשחק הזה?
אלי גולדשמידט: האם המקום הרלווננטי לקבוע את שיעורי הריבית זה דווקא בוועדת הכספים ולא בוועדת חוקה, כי ועדת חוקה רואה את הצד המשפטי ואנחנו רואים רק את הצד הכספי?
יהודה לנדא: החוק תוקן ב-1989 והעלה את זה ועשה צמוד פלוס 8 ו-10, ואז היו לנו 4 שנים שבהן החוק הקודם חל ולא עשינו התאמה.
ימימה מזוז: הורידו את זה לריבית שקלית לא צמודה ל-8%.
יהודה לנדא: אז יש את הבעיה שמ-1992 לא משלמים ריבית בכלל, ובחוק יש אות מתה שקיימת כבר שנים ארוכות, שאומרת: תשלם מה שבנק ישראל משלם.
יהודה לנדא: אין ספק שהחוק מפגר אחרי ההתקדמות.
יהודה לנדא: הבעיה פה היא בעיה שחורגת לדעתי מאלמנטים כלכליים.
יהודה לנדא: כמה מחמירים בשיעור התוספת עם אנשים שחייבים בהוצאה לפועל, למשל מעבר לחכות בחוב שאיננו פסוק, זה דבר שהוא לא אלמנט כלכלי, יש בו אלמנט חברתי מהותי.
אלי מונטג: לכן באה ההתייעצות עם שר המשפטים באותם סעיפים.
אלי מונטג: שר המשפטים לא בא לתת את ההיבט הכלכלי אלא בא לתת את ההיבט האחר.
אלי מונטג: זו לא סתם קביעה של שר האוצר על פי הריבית במשק אלא היא צריכה להתחשב גם באלמנט של משרד המשפטים.
יהודה לנדא: השאלה היא אם המנגנון שמוצע פה איננו מנגנון שיהפוך משהו שיש לו השפעה למשהו שאין לו השפעה.
יהודה לנדא: תחשבו כמה מיליארדים של שקלים מסתובבים במערכת הגבייה בהוצאה לפועל ונמצאים בתהליך של תביעה בבתי המשפט.
יהודה לנדא: האם זה המנגנון שצריך לקבוע כמה אותם עשרות או מאות מיליארדים ישאו ריבית והצמדה?
ימימה מזוז: צריך לזכור שהריבית הזאת נפסקת גם על סיכסוכים לגיטימיים לחלוטין ולכן היא לא צריכה הרבה.
ימימה מזוז: לפעמים אי אפשר לדעת אם לא עושים אבחנה מדוייקת של כל מקרה, שאין לנו אפשרות לעשות את זה פה.
אלי גולדשמידט: אז יש שפיל לבית משפט.
ימימה מזוז: הבעיה היא שהשפיל הוא מסוכן.
אלי גולדשמידט: למה הוא מסוכן?
ימימה מזוז: השפיל קיים כבר היום.
ימימה מזוז: הריבית משנים 1989 עד 1994 היתה מעל ומעבר לכל ריבית סבירה.
ימימה מזוז: הריבית במשק היתה באיזור של 3%, 4% צמוד, ובתי משפט פסקו 8%, ואז היה באמת עסק נחמד מאוד למי שלא רצה לקבל כסף ודחה את התשלום וקיבל עליו ריבית צמודה.
ימימה מזוז: לכן בתי המשפט פסקו את זה כעניין של שיגרה.
ימימה מזוז: בתי משפט, למיטב ידיעתי, כל הזמן פוסקים את הריבית המקסימאלית כריבית שאין ביכלתה, לכן כאשר נותנים להם שיקול דעת הם לא יודעים מה לעשות איתו מכיוון שזאת לא התמחות באיזה שהוא דבר מסויים זה כל פסק דין.
אלי גולדשמידט: בשביל זה יש עורכי דין שמופיעים, יש שלב של דיון בהוצאות, וכאשר בית משפט מציע למסקנה שהסכסוך הוא לגיטימי אז באמת הריבית צריכה להיות הריבית במשק כדי לשקף את המצב במשק.
ימימה מזוז: גם זה לא 100% נכון.
ימימה מזוז: צריך לקחת בחשבון שגם בסכסוך לגיטימי יש צד שהיה יכול לקבל על זה ריבית זכות, ויש צד ששילם על זה ריבית חובה, ולכל אחד מהם יש מחיר אחר לכסף.
אלי גולדשמידט: אין צדק אבסולוטי.
אלי גולדשמידט: סך הכל בחיים יש מצב שיש חוב, שאתה מפצה את הנושה במסגרת ריבית השוק שהאות הריבית האלטרנטיבית שלו.
ימימה מזוז: אבל הריבית האלטרנטיבית שלו יכולה להיות חובה או זכות.
אלי גולדשמידט: גם שאת מחזירה כסף למס הכנסה לנישום, את מחזירה אותו עם ריבית, בלי קשר לשאלה אם הוא מימן את עצמו ביתרות חובה או לא.
אלי גולדשמידט: את כמדינה לא איכפת לך מה קרה לו כתוצאה שלקחת ממנו מס הכנסה.
ימימה מזוז: אני אומרת שיש כאן פשרה.
אלי גולדשמידט: ישנה פשרה, והריבית צריכה להיות ריבית שמייצגת במקרה של סכסוך לגיטימי את הממוצע.
אלי גולדשמידט: כאשר ברור לבית המשפט שבאופן חד משמעי האיש לא שילם את החוב ורצה ללכת לבית משפט כדי לדחות את תשלום החוב שלו ולהנות בסוף מריבית שהיא ריבית ובצורה זאת להרוויח, אז הוא השתמש לרעה במערכת המשפטית.
אלי גולדשמידט: למה להשאיר את הריבית במסגרת הזאת?
יעקב ליצמן: קשה להבחין.
אלי גולדשמידט: למה?
אלי גולדשמידט: יבואו שני צדדים, יטענו בפני השופט והשופט יקבע.
אלי גולדשמידט: אנחנו סומכים על השופטים.
אלי גולדשמידט: אנחנו תמיד חכמים על החייבים, זה באופן טבעי הרבה פעמים יש נושים שצריכים לרחם עליהם, כיוון שהחייבים הם החזקים והם משחקים עם הנושים.
אלי גולדשמידט: הנושה יכול להיות אדם פרטי והחייב יכול להיות גוף חזק, ואז הגוף החזק ימשוך את הגוף החלש לבית המשפט והוא יצטרך לשלם על זה ריבית.
אלי גולדשמידט: ערב שרוצה לחזור לחייב ויום אחד תבעו אותו כערב והוא תובע בחזרה את הכסף מהחייב, זאת דוגמה של נושה מסכן וחייב שדפק את הנושה.
אלי גולדשמידט: האם צריך להסתפק בהתייעצות עם שר המשפטים ואין מקום לעשות באישור שר המשפטים?
אלי גולדשמידט: האם לא כדאי להעביר את האישור של הצו הזה לוועדת חוקה ולא לוועדת כספים?
יהודה לנדא: האם אין מקום לפרסם מבעוד זמן את השינוי כדי לקבל את התגובות של הציבור לעניין הזה, כי כאשר זה מגיע לוועדת הכספים זה ברגע אחרון?
ימימה מזוז: זה נכון לגבי כל התקנות שמגיעות לוועדת הכספים.
דניאל וקס: היום בחוק ההוצאה לפועל כאשר מדובר על שינוי ריבית, אומר סעיף 87א' – זה סעיף שרוצים לבטל אותו – שר המשפטים בהתייעצות עם שר האוצר ובאישור ועדת החוקה רשאים לשנות את שיעורי הריבית הקבועים בסעיף 10.
דניאל וקס: זאת אומרת שהמצב הנוכחי שקיים בחוק הוא שוועדת חוקה עוסקת בזה ולא ועדת הכספים.
ימימה מזוז: התקנות המוצעות הן תקנות טכניות.
ימימה מזוז: הן באות לקבוע נוסחה מהסוג שקובעים בנוסחאות לחישוב ריבית בתקנות של תוכניות חיסכון, של איגרות חוב.
ימימה מזוז: זה ממש לא עניין לוועדת חוקה.
ימימה מזוז: החוק בא ואומר שבית המשפט בא ונותן את ספק הדין, אותו סכום שפסק, בין אם זה פיצויים ששם אלמנט העונשי יכול להיכנס, שאתה צריך לשלם עליו הפרשי הצמדה וריבית או ריבית שקלית ולכן הוא מאוד מאוד טכני, ובין אם זה משהו אחר.
ימימה מזוז: יש שלב שזה הוצאה לפועל, ועל הוצאה לפועל יש ריבית אחרת.
ימימה מזוז: משרד המשפטים חשב שאין לו את הכלים לקבוע ריביות כי הוא לא מבין בזה, אז אנחנו מתייעצים איתם כדי לקבוע.
אלי גולדשמידט: אבל השופטים צריכים להבין.
אלי גולדשמידט: השאלה היא אם משרד האוצר מפעיל את שיקול הדעת במערכת בתי המשפט של כמות השימוש לרעה בהליכי הוצאה לפועל.
אלי גולדשמידט: משרד האוצר זה לא מתפקידו לעשות את שיקול הדעת הזה.
אנה שניידר: הנושא הכללי היה צריך להיות באישור ועדת הכספים.
אנה שניידר: אני מצטרפת לימימה בזה שלפי חוק יסוד: משק המדינה חוזים מסוג זה צריכים להיות מאושרים על ידי ועדת הכספים.
אנה שניידר: אישור של שיעור בדרך חישוב של ריבית צריך להיות בוועדת הכספים.
אנה שניידר: אני הייתי קובעת כאן שהחישוב יהיה בקביעת שר האוצר ושר המשפטים, כמו שיש נושא של קביעת ארנונה או מחירי מים ששני השרים ביחד צריכים לבוא להתייעץ.
ימימה מזוז: אין לי בעיה שנכתוב בהסכמת שר המשפטים.
אנה שניידר: לא, לאישור.
ימימה מזוז: זה מכביד נורא.
ימימה מזוז: בהסכמת שר המשפטים זה אותו דבר.
אלי גולדשמידט: המגמה היא לא להכניס את ועד חוקה לתמונה, אבל לפחות שנדע שבתהליך החשיבתי של קביעת גובה הריבית גם שיקול הדעת של משרד המשפטים נמצא בפנים ולא ברמה של התייעצות.
ימימה מזוז: ברמה של התייעצות זה בעיני מספיק, כי ההתייעצות בין שני שרים זה ברמה של הסכמה.
אלי גולדשמידט: יכול להיות שהיה צריך ליצור טכניקה של אישור של שתי הוועדות במשותף, אבל אין דבר כזה.
סמדר אלחנני: אני ביקשתי לפני כמה שמנגנון קביעת הריבית יהיה הרבה יותר גמיש לתנאי השוק ולא יהיה מה שקרה בשנים שלאחר הפסקת האינפלציה הגדולה.
סמדר אלחנני: מה שפה את אומרת זה שהנוסחה A B כפול C חלקי 2 ושורש בריבוע של הדבר הזה יהיה בוועדת הכספים, אבל אם לא תגיע הנוסחה זה אומר שאנחנו חוזרים למצב הקיים היום.
סמדר אלחנני: האם יש כבר את הנוסחה?
סמדר אלחנני: את הנוסחה, שלא אתם תעשו אותה, אני מניחה שיעשה שר האוצר או החשב הכללי ולא הלשכה המשפטית.
אנה שניידר: אבל זה יהיה צו.
סמדר אלחנני: הנוסחה תהיה צו.
אלי גולדשמידט: התשובה היא לא.
ימימה מזוז: הנוסחה היא נוראה פשוטה, וכבר כתבנו כמוה בכל מיני עניינים אחרים כך שלי אין בעיה מחר לנסח את הנוסחה, השאלה מה מעבר לנוסחה.
סמדר אלחנני: כמה יצא מהנוסחה הזאת?
סמדר אלחנני: היתרון של הנוסחה זה העוגן, והשאלה היא מה מעבר לעוגן.
סמדר אלחנני: אני חושבת שהיו כבר בעבר ועדות משותפות.
אלי גולדשמידט: אבל לא של ועדת חוקה ועדת כספים.
אלי גולדשמידט: אני מקבל את ההצעה של אנה לעשות UPGRADING למעמד שר המשפטים מרמה של התייעצות לרמה של הסכמה, ואז אני לפחות רגוע שהצד המשפטי ולא רק הצד הכלכלי קיבל ביטוי מקביל, שווה ערך לצד הפיסקלי או המוניטרי של שר האוצר.
אלי גולדשמידט: האישור יהיה במסגרת ועדת כספים.
אלי גולדשמידט: נצטרך קצת לחשוב על אינטרסים של ועדת חוקה.
יהודה לנדא: יש כאן ניכוי שמתייחס לתיקון הריבית העודפת על שיקים.
יהודה לנדא: הרי היום שיק בתהליך, להבדיל ממניה רגילה, מקבל ריבית של הוצאה לפועל.
יהודה לנדא: הם היום מציעים להשוות את השיק למניה רגילה, למרות שמבחינה תאורטית שיק הוא פסק דין על תנאי.
יהודה לנדא: ההנחה היא שיש לך פסק דין ולכן צריכה להיות ריבית צמודה גבוהה יותר.
אלי גולדשמידט: האם דינו של שיק, לצורך העניין, כפסק דין?
ימימה מזוז: ה-5% זה חוק ההוצאה לפועל, זה האחוז הנוסף.
ימימה מזוז: את הריבית הזאת אנחנו מעבירים מחוק הוצאה לפועל לחוק הזה.
ימימה מזוז: המטרה העיקרית של העברה הזאת היא לחייב את המדינה בריבית של הוצאה לפועל, כאשר דיני ההוצאה לפועל לא חלים על המדינה כאשר אנחנו מעברים את זה לחוק פסיקת ריבית והצמדה.
אלי גולדשמידט: מה נהייתם לארג'ים כאלה?
ימימה מזוז: אין סיבה שזה לא יחול על המדינה.
ימימה מזוז: מה שעשינו זה העברנו את העיקרון של ריבית על ההוצאה לפועל לתוך חוק פסיקת ריבית והצמדה.
ימימה מזוז: לכן ההפנייה לגבי שיקים היא במקום ה-5% שהיה בהוצאה לפועל, לריבית שתקבע פה לעניין הוצאה לפועל.
יהודה לנדא: זה לא מה שכתוב.
יהודה לנדא: ברגע שאתם מבטלים את התפנית מ-81א לגבי שיקים, אז זה כבר לא מבטיח שבצו הזה תקבעו שזה יחול עליו כמו בהוצאה לפועל.
יהודה לנדא: תבדקי את זה.
ימימה מזוז: אני אבדוק.
אלי גולדשמידט: ימימה, את מוכנה לקבל את הניסוח כפי שאמרנו.
ימימה מזוז: אני חושבת שאת זה צריך לשאול את משרד המשפטים.
אלי גולדשמידט: אני כמי שצריך לשנות את החוק לא מוכן לתת את כל האחריות לשר האוצר.
ימימה מזוז: אז לפי דעתי צריך לכתוב במקום בהתייעצות הסכמה.
אנה שניידר: אם אתה כותב הסכמה, הם לא יכולים לבוא לכאן אם אין ביניהם הסכמה ולכן זה פותר את הבעיה.
אנה שניידר: עכשיו יש את השאלה האם ההסכמה תהיה רק של שר המשפטים או גם של נגיד בנק ישראל.
אלי מונטג: אנחנו לא רוצים ששר האוצר יהיה כפוף להסכמתו של נגיד בנק ישראל.
דניאל וקס: מכיוון שבחלק מסעיפים נאמר מה שאמרנו עכשיו בנושא של שר המשפטים ובחלק לא נאמר, צריך להשוות את כל הסעיפים כך שהנוסחה הזאת תופיע בכל הסעיפים.
אלי גולדשמידט: את זה אפשר לתקן בניסוח.
אלי גולדשמידט: תעביר לגברת אנה שניידר ולגברת ימימה מזוז את ההערות הניסוחיות.
אלי גולדשמידט: אם מדובר בהערות שהן לא מהותיות לעניין ואם זה מוסכם עליהן ועליך אז זה יכנס לתוקף.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב אושר
אנה שניידר: 2.
אנה שניידר: בסעיף 4 לחוק העיקרי – (1) "בסעיף קטן (א), במקום "יהיה 16% לשנה" יבוא "וכן שיעור ריבית הנפסקת על סכום אשר יש לשלמו במטבע חוץ או במטבע ישראלי כשהוא צמוד למטבע חוץ, יהיה בשיעור ובדרך חישוב שקבע שר האוצר בהסכמת שר המשפטים בהתייעצות עם נגיד בנק ישראל ובאישור ועדת הכספים של הכנסת".
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - הרוב
אנה שניידר: (2)"בסעיף קטן (ב), המילים "בצו לפי חוק הריבית (שינוי שיעורים)" התשל"ג-1972 – יימחקו".
אלי גולדשמידט: בעד - הרוב אושר
אנה שניידר: (3)
אנה שניידר: סעיף קטן (ג) – בטל.
אנה שניידר: 3.
אנה שניידר: בסעיף 5 לחוק העיקרי – (1) בכותרת השוליים אחרי "תקופת הריבית יבוא "הריבית פיגורים".
אנה שניידר: את יכולה להסביר מה זה.
ימימה מזוז: אנחנו מחליפים את סעיף קטן ב שקיים ומוסיפים כאן את ב ו-ג מחוק ההוצאה לפועל.
אנה שניידר: עכשיו סעיף 5 לחוק יתייחס לא רק לתקופת הריבית אלא גם לריבית פיגורים.
אנה שניידר: זה פשוט תיקון טכני.
אנה שניידר: מתקנים את הכותרת של הסעיף, כלומר מוסיפים בכותרת ריבית פיגורים, והדבר הזה מקבל ביטוי בסעיפים קטנים (ב)ו-(ג) החדשים.
אלי גולדשמידט: אושר
אנה שניידר: (ג) "על אף הוראות סעיף קטן (ב), רשאים רשות שיפוטית או ראש הוצאה לפועל לקבוע לפי בשת החייב ומטעמים מיוחדים שיירשמו שיעור ריבית צמודה שיהיה נמוך מהשיעור שנקבע בתקנות לפי סעיף קטן (ב), לגבי התקופה שממועד הפרעון עד התשלום בפועל, ובלבד שהריבית לא תפחת מהשיעור שנקבע בפסק הדין לתקופה שעד מועד הפרעון".
אלי גולדשמידט: מה היה קודם?
ימימה מזוז: זה חוק ההוצאה לפועל.
ימימה מזוז: (ב) ו-(ג) הם סעיפים 10א רבתי בחוק ההוצאה לפועל מ-1989, ויש בהם את ה-5%, משום מה נשאר שם 10% ריבית בסעיף השני, שבעצם זאת הריבית הנוספת.
אנה שניידר: האם אין מקום לשקול ריבית בשיעור שונה?
יהודה לנדא: תנו לבית המשפט את שיקול הדעת.
יהודה לנדא: לא מדובר פה בהליך של פסיקה של הכנסת, מדובר פה בהליך מנהלתי.
יהודה לנדא: אני חושב שלהשאיר כאן שיקול דעת לבית המשפט זה הצעד הנכון.
אלי גולדשמידט: סעיף קטן (ג) היה בחוק ההוצאה לפועל?
ימימה מזוז: הוא היה בשיעור נמוך מהשיעור כאן.
אלי גולדשמידט: שיקול הדעת של בית המשפט היה גם קיים קודם, אבל הוא היה קיים בחוק ההוצאה לפועל ועכשיו הוא עובר לחוק הזה.
יהודה לנדא: היה כתוב שצריך לקבוע שיעור נמוך יותר.
אלי גולדשמידט: כי זה על פי בקשת החייב.
אלי גולדשמידט: כך זה גם בחוק הוצאה לפועל.
אלי גולדשמידט: אני מבין שהבשורה בסעיף הזה, שהמדינה בהוצאה לפועל תשלם עכשיו את האחוז הנוסף, כלומר את ה-5%.
סמדר אלחנני: למה כאשר יש בקשה של החייב יש רק את הריבית הצמודה ולא ריבית לא צמודה?
ימימה מזוז: הריבית בהוצאה לפועל היא לא צמודה, זה ריבית מט"חית.
אלי מונטג: בהוצאה לפועל אפשר להוסיף הפרשי הצמדה בצירוף ריבית צמודה.
אלי מונטג: זה יהיה בשיעור קצת יותר גבוה, שיבטא את הפן העונשי של העובדה שלא שילמו אחרי תקופת הפרעון מה שנקבע בפסק הדין.
אלי מונטג: עכשיו סעיף קטן (ג) מאפשר לפי בקשת החייב להוריד את הריבית, אבל לא יתכן שהוא יוריד גם את ההצמדה עצמה.
דניאל וקס: ההצעה שלנו היא לכתוב שונה, מכיוון שהמסלול בהוצאה לפועל לא חייב להיות על הצמדה, הוא יכול להיות גם על 16% ריבית גם בלי הצמדה, ולכן המילה "ריבית צמודה" לא תמיד קיימת.
ימימה מזוז: היום בהוצאה לפועל יש ריבית צמודה והפרשי הצמדה, אין מסלול אחר.
ימימה מזוז: החוק הזה יוצר מסלול של תוספת הפרשי הצמדה בריבית של חוק ההוצאה לפועל.
ימימ מזוז: אני מסכימה.
אלי גולדשמידט: מי בעד סעיף (2)(ב), (2)(ג)?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - רוב אושר
אנה שניידר: 4.
אנה שניידר: "בסעיף 7 לחוק העיקרי, בסופו יבוא "בסעיף זה, "קרן" – חוב פסוק והפרשי ההצמדה והריבית לפי חוק זה".
אלי גולדשמידט: בשביל מה אנחנו צריכים את זה?
ימימה מזוז: האמת היא שכאשר אני קוראת זה עכשיו אני רואה שזה דבר טכני ואני חושבת שיותר נכון לעשות את זה אחרת.
ימימה מזוז: יש פה בסעיף 7: ריבית שנפסקה לפי חוק ותצורף לקרן אחת לשנה.
ימימה מזוז: לפי דעתי כל מה שצריך לעשות זה לומר: ריבית וכן ריבית והפרשי הצמדה שנפסקו לפי חוק זה יצורפו לקרן אחת לשנה.
ימימה מזוז: זה אומר את הכל, לא צריך הגדרה, כי הגדרה פה היא לא ברורה.
אלי גולדשמידט: אבל הקרן היא לא חוב פסוק והפרשי הצמדה?
אלי גולדשמידט: יש פה נושא מאוד מרכזי, ההצמדה והפרשי הריבית יהיו רק על הקרן?
ימימה מזוז: זה אומר שבסוף שנה כל הפרשי הצמדה וריבית מצטרפים לקרן.
אלי גולדשמידט: הרעיון הוא שכל שנה מתווספים הפרשי הצמדה וריבית צמודה, וכתוצאה מזה הסכום הופך להיות קרן מחדש.
ימימה מזוז: מה שחסר בסעיף הזה זה ריבית שנפסקה לפי חוק זה תצורף לקרן אחת לשנה.
ימימה מזוז: היה צריך לומר גם ריבית והפרשי הצמדה.
אלי גולדשמידט: את סעיף 4 אנחנו מאשרים בכפוף לבדיקה.
אנא שניידר: 5.
אנא שניידר: בחוק ההוצאה לפועל, התשכ"ז – 1967 – (א) סעיף 10א' – בטל.
אנא שניידר: (ב) בסעיף 81א – (;) בסעיף קטן (א), בסופו יבוא: "בסעיף זה, "הפרשי הצמדה וריבית" – כמשמעותם בחוק".
דניאל וקס: למה לא להשאיר את זה לסעיף קטן (ו)?
דניאל וקס: סעיף קטן (ו) זה סעיף הפרשנות.
ימימה מזוז: מדובר פה על דבר טכני.
ימימה מזוז: אנחנו נבדוק את זה.
אלי גולדשמידט: הסעיפים האלה יבואו לישיבה נוספת עם ההערות הניסוחיות כפי שהן תושלמנה, ואם תהיה למשרד המשפטים איזו שהיא הערה שהוא לא קיבל, גם אז נתקן אם יהיה צורך.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים את סעיף 5 בכפוף לניסוחים האלה.
יהודה לנדא: סעיף 10א הוא הסעיף בחוק הוצאה לפועל שיוצר את יעילות ספק הדין של החוב שאיננו פסק דין.
יהודה לנדא: הוא קובע את שיעור הריבית הגבוה יותר.
יהודה לנדא: אנחנו הולכים היום לבטל את הסעיף המסמיך שיוצר עליונות לפסק דין, ומעלה את שיעור הריבית אם נוטלים אותו מצד אחד ולא יוצרים איזו שהיא אפשרות חלופית.
אלי גולדשמידט: האם עד היום המצב הוא שבית המשפט יכול לפסוק ריבית יותר גבוהה מהקבוע בחוק?
יהודה לנדא: החוק קובע שהריבית תהיה יותר גבוהה.
יהודה לנדא: הם לא יוצרים מקור חלופי לעליונות פסק הדין.
ימימה מזון: לא נכון.
ימימה מזון: זה סעיף (ב) ו-(ג) החדשים.
ימימה מזון: אנחנו מחליפים את 10א לכל דבר ועניין.
ימימה מזון: 10א דיבר רק על פסק דין מכיוון שזה חוק הוצאה לפועל, אנחנו מכיוון שהעברנו את זה לחוק פסיקת ריבית והצמדה דיברנו על ריבית פיגורים לכל דבר ועניין, וכל מועד שנקבע תשלום, זאת אומרת בין אם זה פסק דין ובין אם זה בשיק.
ימימה מזון: לכן זה רחב יותר.
אלי גולדשמידט: לדעתי זה מרחיב.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים את סעיף 5.
אנה שניידר: אנחנו נתקן את זה.
אלי גולדשמידט: סעיף 6.
אלי גולדשמידט: בחוק הריבית (שינוי שיעורים), התשל"ג-1972, בתוספת הראשונה, סעיף 6 – יימחק".
ימימה מזוז: חוק הריבית של השיעורים מסמיך את שר האוצר בהתייעצות עם השר הממונה על ביצוע החוק כדי לשנות שיעורים שנקבעו בגופים מסוייים ומנויים בתוספת.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים את סעיף 6.
אנה שניידר: סעיף 7.
אנה שניידר: בחוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981-(א) בסעיף 28-(1) בסעיף קטן (א), במקום "וריבית בשיעור של 4% לשנה" יבוא "וריבית צמודה בשיעור שנקבע באותו חוק".
אנה שניידר: (2) במקום סעיף קטן (ד) יבוא: "(ד) הוראת סעיף קטן (א) לא תחול על תגמולי ביטוח המשולמים במטבע חוץ או במטבע ישראלי המחושב לפי ערכו של מטבע חוץ, ואולים על תגמולים כאמור תיווסף ריבית כאמור בסעיף 4(א) לחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961, החל בתום 30 ימים מיום מסירת הדרישה למבטח".
אנה שניידר: (ב) בסעיף 46(ג), במקום "ריבית בשיעור של 3% לשנה, יבוא "וריבית צמודה בשיעור שנקבע באותו חוק".
אלי גולדשמידט: אתם חייבים לנו הסבר בנושא הזה.
אלי גולדשמידט: כיוון ש(ב) אנחנו לא יודעים מה זה, אנחנו לא מצביעים עליו.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאשרים רק את (א)(1) ו(2).
אלי גולדשמידט: בכפוף לסעיף 7(ב), בכפוף לתיקונים ניסוחים ובכפוף להערות משרד המשפטים אנחנו מאשרים את החוק הזה.
אלי גולדשמידט: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכספים, יש לנו היום עומס עבודה ונשתדל לחלק את הישיבה לשלושה חלקים: בחלק הראשון נדון בצו מכס 26 הנוגע ל- S.B.D, בחלק השני נדון באזור סחר חופשי אילת, והחלק השלישי יהיה בענין מימון לשכות שרים ותקציב הנסיעות לראש הממשלה.
אלי גולדשמידט: יכול להיות שהישיבה תגלוש היום לקראת השעה אחת וחצי, קחו זאת בחשבון.
אלי גולדשמידט: אנחנו פותחים את הדיון בצו תעריף המכס והפטורים, מס קניה על טובין, תיקון מס' 26.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להבהיר לאורחים כי לאחר דברי מנהל המכס ולאחר שהמשלחות יציגו עמדתן, הדיון יעשה שלא בנוכחותכם והדיון יתקיים בין חברי הוועדה.
אלי גולדשמידט: אדוני מנהל המכס, בבקשה.
מוטי איילון: הצו הוא פשוט מאוד ואין הרבה להוסיף.
מוטי איילון: מנויים לסוגיהם מחויבים במס קניה בשיעור של 40% מאז ומתמיד.
מוטי איילון: לאחרונה התברר, שהשידורים בלווין מסווגים בפרט אחר על פי פקודת המכס ולפרט הזה לא היה חיוב במס.
מוטי איילון: מכיוון שמדובר בתחליפי מוצרים, לא משנה באם זה כבלים או שידורי לווין, הרי מדובר בממירים לשידורים בטלוויזיה, וכאשר מדובר במוצרים תחליפים ההיגיון הפשוט הוא, שהמיסוי צריך להיות זהה.
מוטי איילון: לכן, קבענו בצו של שר האוצר, שאותו אנחנו הולכים לאשר היום, שהמיסוי על ממירים, מה שנקרא בשפה המקצועית שלנו - צו לשידורי לווין, יהיו גם כן מחויבים באותו שיעור שמחויבים הממירים בשידורי כבלים בשיעור של 40%.
אלי גולדשמידט: בכמה כסף מדובר ובכמה זה ייקר את אותו ממיר?
מוטי איילון: זה ייקר את הממיר ב- 40%, בערך בכ- 300$.
מוטי איילון: מכיוון שהובא לידיעתנו כי מדובר בממירים בעלי ערך גבוה מעל 300 דולר, הרי שמצאנו לנכון גם להגביל את הסכום ולכן קבענו:
מוטי איילון: אך לא יותר מ- 500 שקל, שזה מביא למס אפקטיבי של 33%.
לימור לבנת: שתי שאלות: ראשית, כמה עולים הממירים האנלוגיים לעומת הדיגיטליים?
לימור לבנת: כדי שנבין את ההשואה, מה זה אומר 40% על ממיר אנלוגי ועל ממיר דיגיטלי?
לימור לבנת: שנית, מה פתאום להחליט על מיסוי היום, בשלב שקודם לא היה מכס והחברות כבר עשו את כל התוכניות העסקיות שלהם?
לימור לבנת: הדבר ידוע מזה שנה וחצי לפחות, מאז שעבר החוק ומאז שהחברה קיבלה רשיון, מה קרה פתאום?
מוטי איילון: הובא לידיעתנו כי נכנסת טכנולוגיה שונה וחדשה ויש לקחת זאת בחשבון.
לימור לבנת: רק עכשיו פתאום זה הובא לידיעתכם?
מוטי איילון: כן.
מוטי איילון: ברור לנו שהדבר יוצר איזה שהיא אפליה וחובתנו לתקן את האפליה.
מוטי איילון: לגבי מחירי הממירים של שידורי הלווין, הבנתי שהמחיר הוא בערך 300$ ליחידה והממירים לשידורי הכבלים עומדים להיות מוחלפים.
מוטי איילון: סדר הגודל כמעט זהה.
לימור לבנת: תרשה לי לתקן אותך, הממירים האנלוגיים לא עולים 300$, הם עולים 50$.
לימור לבנת: הממירים הדיגיטליים עולים כ- 300$, וצריך שחברי הוועדה ידעו את העובדה הזאת, קיוויתי שתיתן את התשובה אבל לא סיפקת אותה.
לימור לבנת: שאלת הבהרה נוספת, האם עד היום ייבאו לארץ ממירים דיגיטליים או שזאת הפעם הראשונה.
מוטי איילון: הביאו ממירים.
לימור לבנת: הביאו ממירים, כלומר זאת לא הפעם הראשונה.
לימור לבנת: לא חשבתם להטיל על זה מכס כאשר קודם לכן ייבאו ממירים?
מוטי איילון: ודאי שלא, משום שהשימושים לא היו שימושים לצרכים ביתיים, השימושים היו אך ורק לצרכי תעשיה.
מוטי איילון: אלה היו צגים לשימושים תעשיתיים שאין שום מקום להטיל עליהם מס.
לימור לבנת: לא הביאו אותם לצרכי שימוש פרטי?
מוטי איילון: לא.
שלום שמחון: הממירים של הצלחות אינם דיגיטליים?
מוטי איילון: זה בדיוק מה שהתחיל עכשיו להגיע, לאט לאט.
שלום שמחון: זה קיים כבר כמה שנים, בכל בית בפריפריה יש צלחת כזאת.
אלי גולדשמידט: יש לי הרגשה שעם השאלות יש קצת הבעת דעה.
לימור לבנת: אני מצטערת שמנהל המכס לא ענה על השאלה שלי כפי שהיה צריך לענות, כי אם אני לא הייתי יודעת את התשובה הזאת, לדעתי גם חברי הוועדה לא היו יודעים.
מוטי איילון: אני עניתי על השאלה בדיוק כפי שחשבתי לענות מכיוון שהובא לידיעתי, שחברות הכבלים מחליפות את כל הממירים לממירים ששוויים הוא 300$.
לימור לבנת: לא טרחת לומר את הרישא, שהממירים האנלוגיים עולים 50$.
שלום שמחון: אני מבין שאי אפשר למנות את ההפסד הצפוי למדינה מהכנסות מכיוון שהכנסה הזאת לא היתה.
שלום שמחון: כמה הכנסות צפויות להיות כתוצאה מהיטל המס הזה?
מוטי איילון: זה תלוי בקצב היבוא שיהיה.
אלי גולדשמידט: ההערכה היא של 11 מיליון שקל בשנה.
ויצמן שירי: חשבתם אולי על הישובים המרוחקים שלא נהנו במשך שנים משידורי הכבלים?
ויצמן שירי: האם יש אפשרות ליצור פריבילגיה כלפיהם בצורה של החזר מס וכדומה?
שלום שמחון: אין אפשרות לפטור?
מוטי איילון: אין אפשרות שפלוני יהיה חייב ואלמוני יהיה פטור.
שלום שמחון: אני רוצה לומר לך, שבמושב שבו אני גר, אין בית אחד בלי צלחת עם ממיר דיגיטלי.
שלום שמחון: בעצמך אמרת, שעד עכשיו לא הוטל מס, מכך אני יכול להבין שאולי בעצם לא יקרה דבר אם זה ימשיך להיות פטור.
אלי גולדשמידט: זאת הבעת דעה.
אלי גולדשמידט: אני חושב ששאלות ההבהרה הסתיימו.
דוד ברודט: אני רוצה להציג את העמדה של חברת "YES" S.B.D, בנושא הממירים.
דוד ברודט: חברת D.B.S נוסדה כתוצאה מרצון של ממשלת ישראל לפתוח את שידורי הטלוויזיה לתחרות.
דוד ברודט: זאת החלטת ממשלת ישראל.
לימור לבנת: בהצבעה, פה אחד של ועדת הכספים של הכנסת.
דוד ברודט: אכן, זאת החלטת ממשלת ישראל כתוצאה מוועדות ציבוריות, ועדות מקצועיות.
דוד ברודט: המציאות היתה שיש מונופול גדול בשוק הזה במשך הרבה מאוד שנים.
דוד ברודט: באופן טבעי, מונופול שולט על המחיר, בסיטואציה הזאת, המונופול לא שיווק את הכבלים לכל חבלי הארץ והיו אזורים שלמים בפריפריה, בעיירות הפיתוח, בקיבוצים, בכפרים ערביים, מחנות צה"ל, שלא נהנו משידורי טלוויזיה בכבלים.
אבשלום וילן: עדיין לא נהנים.
דוד ברודט: לכן, החליטה הממשלה בתבונה רבה לפתוח את התחרות לשוק טלוויזיה רב ערוצים.
דוד ברודט: חברת D.B.S קנתה את הרשיון, עמדה בתנאים והתחילה לעבוד בתחום הזה.
דוד ברודט: כל זה לטובת עם ישראל, לטובת הרווחה הציבורית, לטובת הציבור.
דוד ברודט: זאת המטרה ובסופו של דבר זה יהיה טוב לכל הצרכנים.
דוד ברודט: חברת D.B.S שהחלה את החשבונות שלה, את החישובים שלה, לקחה בחשבון את התנאים הכלכליים, את התנאים המסחריים בכל תחומי הפעילות ובכלל זה את עלות הממירים ותעריפי המכס ותעריפי מס קניה כפי שהיו בשנה האחרונה.
דוד ברודט: שיעורי המסים, הן מס הקנייה והן המכס היו בשיעורים גבוהים מאוד, והנה לפתע השתנו הדברים ללא ידיעת חברת D.B.S.
דוד ברודט: שתי טענות: האחת, ששינו כללי משחק שהם לרעת המתחרה החדש ולרעת הגורם שרוצה לפתוח תחרות בהתאם למדיניות הממשלה.
דוד ברודט: השניה, שינו את כללי המשחק ללא ידיעת הגורם הנפגע.
דוד ברודט: היה מי שהסב את תשומת לב שלטונות המכס.
דוד ברודט: שלטונות המכס לא ידעו מזה, אלא מישהו הסב את תשומת ליבם לפני זמן מה לתופעה הזאת, ויש להניח מי הסב ולמה, ולכן המכס שינה את השיעורים הללו ללא ידיעת חברת D.B.S.
דוד ברודט: לא מדובר באלפי צרכנים, בסך הכל היה צריך להסב את תשומת ליבה של חברת D.B.S, הצרכנית היחידה.
דוד ברודט: את הענין הזה אני רואה כחוסר תום לב בצורה משוועת אשר מעורר מחשבות רבות לגבי כל התהליך הזה.