GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוחמד ברכה:
זה צריך לבוא ביסוד הגישה, ואני מקווה שזה יילקח בחשבון בתפקידו ותפקודו של הנגיד החדש, על אף שאני יודע שמה שהיה בימיה של הממשלה הקודמת הוא מה שקיים היום.
מוחמד ברכה:
למרבה הצער הדברים לא הולכים לכיוון של מתן עדיפות לנושאים החברתיים.
מוחמד ברכה:
אני מצטער לומר דברים שלא שייכים לקונצנזוס הרחב, בכל הקשור לאינפלציה.
מוחמד ברכה:
אם האינפלציה תעלה בעוד אחוז אחד, והגירעון התקציבי יעלה בעוד אחוז אחד – כמובן שהעול של שני הדברים האלה יכול להתחלק על הציבור בכללותו, כולל בשכבות החזקות יותר, אבל – אפשר לכוון לחיזוק החלשים.
מוחמד ברכה:
אני חושב שלא צריך להיבהל מדברים כאלה, אם המגמה היא לתת עדיפות ולתת מעמד גבוה יותר לכל מה שקשור לשיקול החברתי.
עופר חוגי:
אני מצטרף לברכות של חבריי על המינוי.
עופר חוגי:
כאשר היינו בביקור בבנק ישראל מאד התפעלתי משיטות העבודה, דרכי החשיבה, ודרך קבלת ההחלטות.
עופר חוגי:
התרשמתי שהצלחתם להגיע למקסימום מבחינת האפשרות להביא החלטות שהן הטובות ביותר מבחינה כלכלית, למדינת ישראל.
עופר חוגי:
יש שני נושאים שלא שמו לב אליהם, ואני חושב שהנגיד צריך להתמקד בהם.
עופר חוגי:
הנושא הראשון הוא הנושא של הבקרה על הבנקים.
עופר חוגי:
לא ייתכן שמתוך 150 סוגי עמלות שהבנקים לוקחים, רק 12 הם בפיקוח.
עופר חוגי:
אנחנו רואים שהבנקים מרוויחים רווחים עצומים וזה על חשבון הציבור.
יעקב ליצמן:
מותר להרוויח.
עופר חוגי:
נכון, אך בנק ישראל צריך לפקח על העמלות.
עופר חוגי:
אם ייפקחו על כך בצורה נכונה, אנשים יסבלו פחות.
עופר חוגי:
העמלות תהיינה נמוכות יותר.
עופר חוגי:
גם הנושא של התחרותיות בין הבנקים.
עופר חוגי:
לפי דעתי צריך לפתוח עוד בנקים.
עופר חוגי:
ברגע שייכנסו לתחרות עוד כמה בנקים, יהיה שינוי בעמלות, והשירות יהיה טוב יותר.
ישראל כץ:
איזה כישלון זה, שירדה האינפלציה?
עופר חוגי:
בטח.
עופר חוגי:
אם בנק ישראל לא מקיים את מדיניות הממשלה, כאשר אתה מוריד את האינפלציה לדרגה כזאת, זה עולה לך במחיר שיש אבטלה גדולה יותר, ובעיות אחרות, שהממשלה צריכה לצמצם יותר את הוצאותיה.
עופר חוגי:
אני חושב שבנושא הזה של מדיניות הממשלה היו רוב הבעיות כלפי בנק ישראל.
עופר חוגי:
מדיניותו גרמה לפחות כספי העברה, יותר אבטלה, אי הורדת הריבית – זה נוסחה של כלים שלובים.
עופר חוגי:
כאשר המדינה קבעה מדיניות ממשלתית של 4 אחוז אינפלציה, צריך שהיא תתקיים.
עופר חוגי:
מתוקף הגיון של מינהל תקין – בנק ישראל צריך לעמוד על קיום מדיניות הממשלה, ולקחת אותה בחשבון בקבלת ההחלטות.
משה גפני:
אני מצטרף לברכות, גם במישור האישי וגם במישור הציבורי.
משה גפני:
זה תפקיד נכבד ורב אחריות.
משה גפני:
בנק ישראל ונגיד בנק ישראל מהווים גורמים חשובים ומרכזיים בכל תחומי החיים: הכלכליים, החברתיים.
משה גפני:
היתה לכם הצלחה שהיא לדוגמה בעולם כולו.
משה גפני:
היתה מדיניות שנאלצה להתמודד עם אינפלציה אדירה.
משה גפני:
היה מצב שהיה בלתי נסבל.
משה גפני:
הצלחתם להתמודד עם כך והצלחנו להגיע לאינפלציה של 1,3 אחוז.
משה גפני:
אנחנו, בעניין הזה, נמצאים יחד עם המדינות המתוקנות בעולם, וההצלחה הזו היא הצלחה של בנק ישראל.
משה גפני:
קשה לומר שזו הצלחה של ממשלה כזו או אחרת.
משה גפני:
זזו הצלחה של בנק ישראל, של נגיד הבנק, של עובדיו הבכירים שהובילו את המדיניות.
משה גפני:
אלה הן החלטות של כולם.
משה גפני:
עם זאת, אני רוצה לשתף את הנגיד בהתלבטות שהוא ודאי שומע כל הזמן.
משה גפני:
הנושא של המדיניות הכלכלית והורדת האינפלציה הוא לא היעד היחיד של המדינה.
משה גפני:
מדינת ישראל היא איננה חברה כלכלית.
משה גפני:
היא אינה חברה שתפקידה לדאוג למדיניות מוניטרית ולמצב של אינפלציה נמוכה או חוסר אינפלציה בכלל.
משה גפני:
מדינת ישראל היא חברה, היא משפחה, היא דבר שאיננו בנוי רק על שיקולים כלכליים.
משה גפני:
משל למה הדבר דומה?
משה גפני:
זה דומה לניהול חיי משפחה.
משה גפני:
אדם רוצה שלמשפחתו תהיה רווחה כלכלית, אבל כאשר יש לו ילד נכה, או שאישתו חולה במחלה קשה – הוא מפסיק לעשות את החישובים הכלכליים ויש לו סדרי עדיפויות שונים.
משה גפני:
לו היה מצב שהיינו מגיעים לאינפלציה כפי שהגענו אליה – ואנו מברכים על כך – ולא היה מול עינינו מצב של סגירת מפעלים, אבטלה, זו היתה מציאות אחרת הרי לגבי אותו מובטל מאופקים, המדיניות המוניטרית של בנק ישראל אינה רלבנטית כלל.
משה גפני:
זה התפקיד של הכנסת.
משה גפני:
האם אנחנו, במחיר הורדת האינפלציה, מוכנים לוותר על הדברים החיוניים ביותר לקיום המשפחה הזו, שנקראת "מדינת ישראל"?
משה גפני:
כל מי שמבקר בבתי החולים, רואה את המצב שם, ומכיר את סל התרופות – לא עושה את החישוב של האינפלציה.
משה גפני:
זה הדבר החשוב ביותר.
משה גפני:
כאן אנחנו נכנסים להתלבטות הקשה ביותר.
משה גפני:
מצד אחד, הורדת האינפלציה היא אחד הדברים החשובים, כמובן.
משה גפני:
יש לכך גם השלכות חברתיות, כי אם האינפלציה גבוהה – תשלום המשכנתאות גבוה יותר, וזה פוגע בשכבות החלשות.
משה גפני:
אסור לזלזל בעניין הזה.
משה גפני:
מצד שני, צריך לחשוב גם על המדיניות החברתית, שהיא קריטית – וזה התפקיד שלנו, לא התפקיד של בנק ישראל.
משה גפני:
תפקידו של הנגיד הוא לשמור על המדיניות המוניטרית, לדאוג להורדת האינפלציה.
משה גפני:
התפקיד שלנו הוא לשמור על האיזון, איך אנחנו מצד אחד שומרים על מעמדו של בנק ישראל ועל הצלחתו, ומצד שני – איך אנחנו לא נותנים לבנק ישראל שייקבע גם את המדיניות החברתית.
רחמים מלול:
אני כמובן מצטרף לאיחולי ההצלחה לנגיד בתפקידו.
רחמים מלול:
אני מבין שהמינוי היה במחלוקת, אבל במקורות נאמר שכל מחלוקת שהיא לשם שמיים, סופה להתקיים.
רחמים מלול:
תוקפים את המדיניות של הנגיד הקודם, ותוקפים אותך, על דעותיך, עוד לפני שמימשת אותן, על ריסון האינפלציה.
רחמים מלול:
חבר הכנסת גפני מנה את היתרונות, שאמנם ישנם, בריסון האינפלציה.
רחמים מלול:
יתרון אחד הוא לשכבות החלשות.
רחמים מלול:
הדוגמה לכך הוא ציבור משלמי המשכנתאות.
רחמים מלול:
אנחנו שוכחים תקופות אחרות.
רחמים מלול:
אנחנו שוכחים את עמותת נפגעי המשכנתאות שקמה בשנים שבהן האינפלציה היתה גבוהה מאד – 15 עד 25 אחוז.
רחמים מלול:
זוגות צעירים רבים לא יכלו לשלם את תשלומי המשכנתאות.
רחמים מלול:
קמה זעקה גדולה במדינה.
רחמים מלול:
אלפי זוגות צעירים נפגעו מאינפלציה גבוהה מאד.
רחמים מלול:
שכחנו את זה.
רחמים מלול:
היום, משלמי משכנתאות יודעים, פחות או יותר, מה הוא סכום המשכנתא החודשי שהם משלמים, וזה, פחות או יותר, תשלום קבוע.
רחמים מלול:
שוכחים עוד עובדה.
רחמים מלול:
למרות שהאינפלציה היתה גבוהה, מעולם השכירים לא קיבלו את מלוא הפיצוי על כך.
רחמים מלול:
זה אחד היתרונות הגדולים שנוגע גם לשכבות החלשות.
רחמים מלול:
עוד יתרון – המחירים במכולת היו מתחלפים מידי שבוע.
רחמים מלול:
הקונה אף פעם לא ידע כמה הוא ישלם עבור המוצר.
רחמים מלול:
מזה שנתיים המחירים הם יציבים, וכל אחד יודע כיצד לכלכל את משכורתו בתבונה, מראשית החודש ועד סופו.
רחמים מלול:
מנו כאן את החסרונות בעקבות ריסון האינפלציה, אך אין רע בלי טוב, כפי שאין טוב בלי רע.
רחמים מלול:
צריכים למצוא את האיזונים.
רחמים מלול:
יכול להיות שאותה מועצת נגידים, או מועצה מוניטרית, שאמורה לקום לצדו של נגיד הבנק, תפקידה יהיה למצוא את אותו איזון בין היתרונות לחסרונות, ולהציע איזושהי דרך ביניים.
רחמים מלול:
לדעתי המדיניות של ריסון האינפלציה היא מדיניות חיובית.
רחמים מלול:
כמובן שחייבים למצוא את האיזונים המתאימים, וזה גם תפקידה של הממשלה.
רחמים מלול:
יש לי שתי שאלות קצרות.
רחמים מלול:
קראתי ידיעה בעיתון שישנם כ- 200 מיליארד שקל של פיקדונות שקליים, בתוכניות חיסכון, של הציבור.
רחמים מלול:
לאור העובדה הזו – האם כל הצהרה או כוונה על הצהרה, בנושא של מיסוי תוכניות חיסכון – לא עלולות ליצור בהלה רצינית מאד בציבור, ולגרום לכך שתוכניות חיסכון רבות תשברנה, והכסף ימצא את דרכו לצריכה?
רחמים מלול:
שאלה שניה – אמרת קודם שהאינפלציה של 1.3 אחוז היא לא האינפלציה הנכונה, כי אתה תמיד בוחן תקופה של כמה חודשים אחורה, וכמה חודשים קדימה.
רחמים מלול:
אמרת שהאינפלציה האמיתית היא בין 3 ל- 4 אחוז.
רחמים מלול:
מתי, בפועל, זה אמור להתבטא?
רחמים מלול:
מתי אנחנו נראה את הנתון הזה מתבטא הלכה למעשה?
סמדר אלחנני:
על רקע הקשר המקצועי עם הנגיד החדש, לאורך השנים, יש לי שאלה : איך נחת עלינו הביטוי שהממשלה קובעת יעד אינפלציה?
סמדר אלחנני:
זה נפל מהשמיים.
סמדר אלחנני:
אני לא מוצאת לכך את התיעוד.
סמדר אלחנני:
השאלה שלי היא למה בכלל צריכה הממשלה לקבוע יעד אינפלציה.
סמדר אלחנני:
אני יכולה להבין שממשלה קובעת יעד אבטלה.
סמדר אלחנני:
זה, פחות או יותר, דבר שהממשלה יכולה להיות גורמת בו.
סמדר אלחנני:
יעד אינפלציה הוא דבר שמן המוסכמות הוא שרצוי שיהיה נמוך ויציב.
סמדר אלחנני:
מתעוררת השאלה גם אם קורה שיעד האינפלציה נמוך מהיעד המוגדר – האם רצוי שנגיד בנק ישראל ישפוך כסף ברחובות, כדי שהאינפלציה בפועל תגיע ליעד שלה?
סמדר אלחנני:
המטרה היא הרבה יותר עמומה ממה שמסדירים בחוק התקציב או חוק ההסדרים: צמיחה, יציבות, שגשוג, רווחה, ביטחון ואינפלציה יציבה ונמוכה.
אלי גולדשמידט:
אני רוצה להתייחס בעיקר לנושא של הוועדה המוניטרית.
אלי גולדשמידט:
אני יכול להבין את הרגישות של המילים "מועצת נגידים", כי נגיד יש רק אחד, ולכן עדיף שנשתמש במונח "ועדה מוניטרית".
אלי גולדשמידט:
שמעתי פה דעות של הסתייגות מהעניין הזה.
אלי גולדשמידט:
אנחנו יודעים שוועדה מוניטרית שפועלת ליד נגיד הבנק המרכזי, קיימת ברוב מדינות העולם המערבי, בניואנסים כאלה או אחרים.
אלי גולדשמידט:
זו איננה המצאה ישראלית.
אלי גולדשמידט:
להפך.
אלי גולדשמידט:
מיעוט מהמדינות המערביות משתמשות במודל שקיים אצלנו של נגיד שמקבל החלטות לבד, בהתייעצות, כמובן, עם ההנהלה של בנק ישראל, אך בסופו של דבר – לבדו.
אלי גולדשמידט:
אפילו ראש ממשלה שהוא נבחר הציבור בבחירה ישירה, צריך להביא החלטות לממשלה.
אלי גולדשמידט:
הוא יכול להישאר גם בדעת מיעוט, כאשר רוב חברי הממשלה יחשבו אחרת ממנו, ויצביעו אחרת.
אלי גולדשמידט:
אני לא רואה שום פסול במודל הזה, שבכל זאת יש בו אלמנט של שיח וסיג, שלוקח בחשבון רבדים שונים של תפיסות עולם, של בתי אולפנה כלכליים כאלה ואחרים.
אלי גולדשמידט:
אני בהחלט חושב שלא צריך להיות נציג של משרד האוצר בוועדה המוניטרית הזו, כי אז יש פגיעה בעצמאות של בנק ישראל.
אלי גולדשמידט:
אני קצת חולק על הנגיד שהתנאי לבניית מועצת הנגידים חייב להיות רפורמה כוללת בחוק בנק ישראל.
אלי גולדשמידט:
זה מסוג הדברים שנותן תחושה של יצירת סחבת, כי הרפורמה הכללית תיקח הרבה זמן.
אלי גולדשמידט:
אם חוק בנק ישראל קיים מאז תחילת שנות ה- 50, אז אנחנו לא נשנה חוק אחר, או נבצע שינויים דרמטיים, בתוך חודשים ספורים.
אלי גולדשמידט:
אפשר לשקול את כל המבנים האפשריים.
אלי גולדשמידט:
אפשר לעשות את זה לא בהכרח בצמידות לפתרון הכולל של חוק בנק ישראל.
רחמים מלול:
מה הוא התפקיד של אותן ועדות באותן מדינות שמנית?
אלי גולדשמידט:
כמו שאמרתי - קבלת החלטות.
אלי גולדשמידט:
הנגיד הוא חבר בוועדה, והמעמד שלו הוא כשל נגיד הבנק המרכזי, אבל ההחלטות מתקבלות ברוב כנגד מיעוט.
אלי גולדשמידט:
יכול להיות שצריך לתת לו זכות להכרעה במקרה של שוויון קולות, וכן הלאה, אך את הדברים האלה אפשר לעשות גם על רקע לימוד הדברים שקיימים בארצות העולם.
אלי גולדשמידט:
אסור שהעניין ייתפס כעניין אישי.
אלי גולדשמידט:
כל הדיונים בנושא החוק הזה עלו בעקבות תופעות ודיווחים קשים מאד מהחברה הישראלית לגבי המדיניות המוניטרית, במצב שבו הקברניטים של המשק, ראש ממשלה או שר אוצר – חלקו על המדיניות הזו, ועמדו חסרי אונים.
אלי גולדשמידט:
הנגיד, בשל עצמאותו, לא נכנע לשיקולים פוליטיים ולהחלטות של ראש ממשלה או שר אוצר, כאשר ההחלטות אינן החלטות נכונות לדעתו.
אלי גולדשמידט:
אני חושב שראוי שהעניין יידון.
אלי גולדשמידט:
אני לא אומר שהוא צריך להיגמר בזמן קצר, ובטווח מיידי, אבל בהחלט צריך לדאוג בצורה מסודרת לכך.
אלי גולדשמידט:
דבר נוסף – כאשר דיברת על צורה של מיסוי על הנכסים הפיננסיים, ביטאת עמדה שבעיניי היא מאד נכונה.
אלי גולדשמידט:
גם חבר הכנסת מוחמד ברכה אמר זאת: אי אפשר שתמיד הכנסה מעבודה תהיה ממוסה מהשקל הראשון , ורווחים אחרים יהיו פטורים.
אלי גולדשמידט:
אנחנו נמצאים במצב שונה מאשר ארצות מערביות אחרות בעולם, כאשר אצלנו - נכנסים פיננסיים ונכסי הון שיש בידי הציבור, לא ממוסים כראוי.
אלי גולדשמידט:
הדבר הכי אופייני שהיה בשנתיים האחרונות, בגלל הריבית הגבוהה במשק הוא ההעדפה להשקיע בפיקדונות קצרי מועד של אנשים בעלי יכולת, במקום להשקיע את אותם כספים בפיתוח, בבניית מפעלים, ביזמויות מהסוג הזה.
אלי גולדשמידט:
היה מסלול קל של הפקדה בפיקדון עם ריבית שקלית גבוהה, מבלי שיהיה צורך לשלם על כך מס.
אלי גולדשמידט:
זה פשוט אבסורד.
אלי גולדשמידט:
זה בדיוק אנטי צדק חברתי.
אלי גולדשמידט:
לעולם, הציבור החלש יותר, לא יהיה במציאות הזו של הפקדות בפיקדונות האלה.
אלי גולדשמידט:
הוא משלם את אותה ריבית גבוהה במסגרת חשבונות האוברדרפט שלו.
אלי גולדשמידט:
האם יש נתון כרגע של היחס בין החוב על פיקדונות שיש לציבור בבנקים, מבחינה מספרית, מול החוב של הציבור לבנקים?
אלי גולדשמידט:
כלומר – המאזן של יתרות הזכות והחובה של הציבור במדינת ישראל, מזווית המערכת הבנקאית, האם לציבור יש יתרת חובה או זכות בסך הכל?
דוד קליין:
תודה על הברכות.
דוד קליין:
יש מספר סוגיות עקרוניות שעלו בדיון הזה, והייתי רוצה להתייחס אליהן.
דוד קליין:
הסוגייה העקרונית החשובה ביותר בעיניי היא השאלה איך בנק ישראל, או בנק מרכזי בכלל, עובד על פי יעד אינפלציה, מה היא חלוקת העבודה בינו לבין הממשלה בנושא הזה.
דוד קליין:
לא כולם מסכימים שיש אפשרות להרוויח משהו ריאלי – למשל: להוריד את האבטלה – על ידי כך שמאיצים את האינפלציה.
דוד קליין:
האצת אינפלציה לא יוצרת מקומות עבודה, ולא מאיצה צמיחה.
דוד קליין:
אבל אפילו אלה שחושבים שיש תחלופה, שאפשר על ידי קצת יותר אינפלציה לקבל קצת יותר תעסוקה – את הבחירה הזו צריך לעשות באותו שלב בממשלה שבו מחליטים על יעד האינפלציה.
דוד קליין:
כאשר הממשלה מחליטה על יעד האינפלציה – היא עשתה את הבחירה.
דוד קליין:
היא מעמידה את יעד האינפלציה כיעד של בנק ישראל, ואנחנו לא יכולים לעשות בחירה נוספת.
דוד קליין:
אנחנו לא יכולים לאמץ יעד אחר.
דוד קליין:
הממשלה לא האצילה לנו את הסמכות הזו.
דוד קליין:
ברגע שאומרים לנו מה יעד האינפלציה, אנחנו צריכים לפעול על פיו.
דוד קליין:
לא נכנסים לכאן כבר שיקולים נוספים.
דוד קליין:
השיקולים האלה נשקלו בשלב שבו נקבע היעד בממשלה.
דוד קליין:
לו אנחנו היינו צריכים לבחור בין אינפלציה לבין אבטלה, לא היתה משמעות למושג "יעד אינפלציה".
דוד קליין:
זה היה אומר שלנו יש חופש להחליט מה הוא, בעצם, יעד האינפלציה.
דוד קליין:
החופש הזה לא ניתן לנו.
דוד קליין:
נאמר לנו במשך שנים, על ידי חברי ועדה מייעצת מסוימת בבנק ישראל, שאנו צריכים להבין את הממשלה.
דוד קליין:
היא אמנם קובעת יעד, אך היא לא יכולה לשנות אותו, בגלל הנסיבות, ואנחנו צריכים להתחשב בזה, ולפעול כאילו היעד הזה לא קיים, או כאילו היעד הזה הוא אחר.
דוד קליין:
אנחנו לא יכולים לעבוד כך.
דוד קליין:
אנחנו חושבים שמה שאנחנו עושים צריך להיות גלוי לציבור.
דוד קליין:
אנחנו לא יכולים להעמיד פנים שאנחנו פועלים להשיג יעד אינפלציה מסוים, ובפועל – לנהל מדיניות כדי להשיג יעד אינפלציה אחר.
דוד קליין:
זה לא רק לא תקין, זה גם בלתי אפשרי.
דוד קליין:
הציבור פשוט לא יאמין לנו.
מוחמד ברכה:
אם כך, אתה אומר שהמושג של עצמאות בנק ישראל הוא מושג רופף למדי?
דוד קליין:
לא.
דוד קליין:
אני דיברתי על דבר מאד פשוט.
דוד קליין:
יש יעד אינפלציה, וברגע שהוא קיים, אנחנו כבר לא יכולים לעשות שיקולים נוספים.
דוד קליין:
מתי ניתן לעשות שיקולים נוספים?
דוד קליין:
צריך להסתכל על מה שעשו מדינות אירופה, כאשר הקימו בחוק של הבנק המרכזי האירופי, ואימצו את אותו כלל הרבה מדינות בעולם.
דוד קליין:
הכלל הזה אומר את הדבר הבא: המשימה העיקרית של הבנק המרכזי היא יציבות מחירים.
דוד קליין:
אצלנו עדיין לא הגענו לזה, ולכן אנו אומרים: יעד האינפלציה שקבעה הממשלה.
דוד קליין:
כל זאת, עם תנאים: שהבנק המרכזי, בלי לפגוע ביעד האינפלציה, יכול לסייע לממשלה להשיג יעדים אחרים.
דוד קליין:
זאת בדיוק הסיטואציה בה אנחנו נמצאים עכשיו.
דוד קליין:
כאשר אמרתי שלהערכתנו ניתן להמשיך בתהליך הפחתת הריבית, תוך התחשבות במגבלות שציינתי, ולהתחשבות הזו יש השלכות מאד מעשיות על היכולת שלנו להתקדם בתהליך הזה, ניתן להמשיך בתהליך הפחתת הריבית, משום שלא צריך שהריבית תהיה ברמה הקיימת, כדי להשיג את יעד האינפלציה.
דוד קליין:
זה אומר שאנו פועלים תוך התחשבות ביעדים אחרים שיש לממשלה.
דוד קליין:
זה מרחב התמרון שיש לנו, ולא רק לנו אלא לכל בנק מרכזי בעולם, ואנחנו צריכים למצות אותו במידה והנסיבות מאפשרות לנו לעשות זאת .
עופר חוגי:
יש לכם מטרה להוריד פחות ממדיניות הממשלה ביעד האינפלציה?
עופר חוגי:
למשל – שהמדינה קבעה 4 או 7 אחוז, ואתם קובעים 3?
דוד קליין:
אין לנו מטרה שונה מהמטרה שקבעה לנו הממשלה.
דוד קליין:
הסברתי קודם, שצריך לשפוט את ביצועי המדיניות המוניטרית לא על פי שנה קלנדרית, משום שהאירועים בתחום האינפלציה לא מתנהלים על בסיס של שנים קלנדריות.
דוד קליין:
כאשר פרץ המשבר ברוסיה באוגוסט 98, ואחר כך היה משבר רציני בארצות הברית, בספטמבר של אותה שנה, הם לא התחשבו בשנה הקלנדרית.
דוד קליין:
הם פרצו כאשר הם פרצו.
דוד קליין:
לכן, צריך לבחון אלת ההישג או את ההתקדמות, על פי מה שהצעתי – צריך להסתכל על זה באופן נע.
עופר חוגי:
אבל בנק ישראל אף פעם לא עמד במדיניות הממשלה.
עופר חוגי:
אנחנו רואים את זה כמגמה בבנק ישראל.
דוד קליין:
אני צריך לומר שיש לנו כמעט 10 שנים של עבודה עם יעדי האינפלציה, והמציאות היא מעורבת.
דוד קליין:
מכל מקום, אין ספק לגבי העיקרון.
דוד קליין:
העיקרון הוא שאין לנו יעד אינפלציה משלנו, והוא צריך להיקבע על ידי הממשלה, כי זו הממשלה הנבחרת, והיא האחראית על קביעת היעדים.
דוד קליין:
אנחנו צריכים לעשות את המיטב בכדי לעמוד ביעד האינפלציה שקבעה הממשלה.
דוד קליין:
זה עקרוני מאד, כי בכל פעם תובעים מאתנו לשקול שיקולים אחרים.
דוד קליין:
אנחנו יכולים לעשות את זה רק בנסיבות מאד מסוימות, שתיארתי.
דוד קליין:
זה נוגע גם לשאלה ששאל היושב-ראש, לגבי הוועדה המוניטרית.
דוד קליין:
כמעט בכל העולם קיימות ועדות מוניטריות.
דוד קליין:
זו הסיבה שגם אנחנו תומכים בהקמת ועדה כזו.
דוד קליין:
הפסול נעוץ בכך שמקימים את הוועדה המוניטרית מבלי שעושים גם את הדברים האחרים שקיימים בעולם, דהיינו – לקבוע כיעד עיקרי, אם לא יחיד, של הבנק המרכזי, את השגת יציבות המחירים ושמירה עליהם, ומתן עצמאות תפעולית לבנק ישראל בהשגת היעד.
דוד קליין:
ועדת לוין ישבה על המדוכה כשנה.
דוד קליין:
היא הציעה שינויים רק בחלק מסעיפי חוק בנק ישראל.
דוד קליין:
אנחנו, בעקבותיה, עשינו המלצות ברוח המלצות הוועדה, לגבי שאר הסעיפים.
דוד קליין:
יש היום בפני הממשלה טיוטא מלאה של הצעת חוק, בניסוח משפטי, של קצת פחות מ- 80 סעיפים.
דוד קליין:
אני לא רואה שום קושי לקחת את הטיוטה הזו, ולקים עליה דיון.
דוד קליין:
תחילה בממשלה, ואחר כך בכנסת.
דוד קליין:
זה תהליך.
דוד קליין:
הבאנו אותו עד לנקודה הסופית שלו, מבחינתנו.
דוד קליין:
לא צריך להתחיל להתלבט מחדש.
דוד קליין:
טיוטת החוק קיימת, ואפשר לקיים עליה דיון בשלמותה.
דוד קליין:
מדובר על הצעת חוק שיש בה למעלה מ- 70 סעיפים.
דוד קליין:
אלה לא דברים שבשמיים.
דוד קליין:
זה תהליך שניתן לקיים אותו תוך חודשים ספורים, וטוב לעשות את זה בצורה כזו, מאשר לתלוש פרק אחד מתוכו, כי לפרק הזה יש השלכות לגבי סעיפים אחרים.
דוד קליין:
זה יצור רק בלבול ואי הבנה בניהול בנק ישראל.
דוד קליין:
עדיף לעשות את זה כך, כפי שמקובל בעולם.
דוד קליין:
לא רק החלק של הוועדה המוניטרית מקובל בעולם, אלא גם החלקים האחרים, כפי שוועדת לוין המליצה עליהם.
דוד קליין:
מבחינה זו, כל מה שעשינו זה לא יותר מאשר הצעה למודרניזציה של חוק בנק ישראל.
דוד קליין:
אנחנו מדברים על עשרות רבות של בנקים מרכזיים בעולם, שתיקנו את חוקי הבנקים המרכזיים שלהם בעשר השנים האחרונות.
דוד קליין:
מגוון הדוגמאות הוא עצום.
דוד קליין:
גם של מדינות מתפתחות וגם של מדינות מפותחות, גם של מדינות ותיקות וגם של מדינות חדשות שקמו במזרח אירופה, בעקבות ההתפוררות של ברית המועצות.
דוד קליין:
לגבי שמירת המסגרת הפיסקלית, נושא שהעלה חבר הכנסת ישראל כץ.
דוד קליין:
במסגרת האסטרטגיה המאקרו כלכלית של הממשלה, שאתם מכירים אותה ודאי, וכל ממשלות ישראל מאז ראשית העשור עובדות באותה אסטרטגיה – האסטרטגיה הזו אומרת שאנחנו צריכים לקיים משמעת פיסקלית.
דוד קליין:
פירוש הדבר- מגמה יורדת של שיעור הגירעון בתקציב, כדי לצמצם בהדרגה ולאט, את החוב הפנימי העצום שצברו ממשלות ישראל בעבר.
דוד קליין:
החוב הפנימי הגדול הזה מחייב תשלומי ריבית גבוהים מאד בכל שנה ושנה.
דוד קליין:
תשלומי הריבית האלה, שאי אפשר שלא לשלם אותם, כמובן, מונעים מהממשלה להקצות מקורות למטרות אחרות.
דוד קליין:
אנחנו מדברים על שיעורי ריבית שמגיעים ל- 5 או 6 אחוז מהתוצר.
דוד קליין:
אלה סכומים גדולים מאד.
דוד קליין:
הם נובעים מזה שלממשלה יש חוב גדול שנצבר על פני תקופה ארוכה.
דוד קליין:
שמירה על משמעת פיסקלית תשחרר לממשלה מקורות לשימושים אחרים, בכך שיא תקטין את נטל תשלומי הריבית על התקציב.
דוד קליין:
זה נושא שאף פעם, כמובן, לא בא לדיון בכל תקציב, כי הוא נתון.
דוד קליין:
זה ברור מאיליו שצריך לשלם את הריבית, אבל זה לא ברור מאיליו שזה צריך להיות הנטל.
דוד קליין:
אם הגירעון בתקציב יקטן, כך גם נטל תשלומי הריבית יקטן.
דוד קליין:
מדובר על החוק בפנימי והחיצוני של הממשלה.
אבשלום וילן:
זה בערך 20 מיליארד שקל ריבית בתקציב?
דוד קליין:
כן.
דוד קליין:
אני רוצה להתייחס לעוד נושא בעל חשיבות שהועלה כאן, והוא נושא מיסוי ההכנסה על נכסים פיננסיים.
דוד קליין:
זה רק סעיף אחד ברשימה של סעיפים שנועדו לסיים את הרפורמה בשוק ההון.
דוד קליין:
מתייחסים אליו בתדירות יותר גבוהה כי יש לו משמעויות חברתיות, וטוב שכך, אך זה לא הסעיף היחיד.
דוד קליין:
יש עוד דברים שיש לעשות.
דוד קליין:
אנחנו מדברים על כל נושא הפנסיה שמורכב בצורה שלא תחזיק מעמד בטווח הארוך.
דוד קליין:
אנחנו מדברים על העובדה שאין בארץ שוק לאגרות חוב של חברות.
דוד קליין:
אחד השווקים הכי מפותחים בעולם לא קיים אצלנו, ומסיבות שבחלקן הגדול תלוי בנו.
דוד קליין:
אנחנו מדברים גם על מצב שבו לא סיימנו את הליברליזציה במטבע חוץ.
דוד קליין:
חשוב מאד שנסיים אותה, כי יש עוד קטע אחד שעדיים לא טופל, ואנחנו מאד ממליצים להתייחס גם אליו, כדי להביא למצב שבו השקל יהיה באמת בר המרה.
אלי גולדשמידט:
אני רוצה להודות לנגיד בנק ישראל ולצוות של בנק ישראל.
אלי גולדשמידט:
אנחנו פתחנו במסודרת מאד יפה ומכובדת עם הבנק, גם כאשר היינו אצלכם, וגם בישיבה הזו, שהיתה ישיבה מאד עניינית ומכובדת.
אלי גולדשמידט:
אני חוזר ומאחל לך הצלחה מקרב לב.
אלי גולדשמידט:
אני מציע שנמשיך בדיאלוג השוטף שלנו מזה כמה חודשים.
אלי גולדשמידט:
נשמח לארח אותך ולהתארח אצל הבנק.
אלי גולדשמידט:
אולי כדאי שנקדיש את הישיבה הבאה אתכם לסוגיה של פיקוח על הבנקים.
אלי גולדשמידט:
זה צריך להיות הנושא המרכזי.
אלי גולדשמידט:
תודה רבה.
אלי גולדשמידט:
חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נוסח חדש) (תיקון – זיכוי ממס לתושב עכו) (הצעת ח"כ ד.
אלי גולדשמידט:
אזולאי וקבוצת ח"כים)
אלי גולדשמידט:
אנו עוברים לדיון בהצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה – נוסח חדש, שחתומים עליה רבים מחברי הכנסת.
אלי גולדשמידט:
היא עברה בקריאה טרומית, ואנחנו אמורים לאשר או אותה, או לא לאשר, לקראת קריאה ראשונה.
יוני קפלן:
אנחנו, במשרד האוצר, נמצאים כעת בתקופת עבודתה של ועדת בין בסט, שבאה לעשות רפורמה גדולה.
יוני קפלן:
אנחנו כמשרד לא רצינו לעשות שינויים בתקופה הזו, אך ועדת השרים לענייני חקיקה חשבה אחרת.
יוני קפלן:
מדובר בהצעת החוק לתת זיכוי ממס בשיעורים של 10 אחוז מההכנסה החייבת או 25 אחוז מההכנסה שהופקה באזור עכו, למעט הכנסה מנכס.
סמדר אלחנני:
מדובר על מעל ומעבר לכל מה שקיים לגבי אזורים אחרים.
יוני קפלן:
יש הקלות לתושבי קו העימות, מהתקופה שאחרי מבצע "ענבי זעם", בהוראת שעה שמתחדשת מדי זמן.
אלי גולדשמידט:
אנחנו עומדים לקבל אלינו הצעת להמשך המצב הקיים לעניין זיכוי מס הכנסה.
אלי גולדשמידט:
כרגע אנחנו רוצים לפתור את בעיותיה של עכו.
אלי גולדשמידט:
הואיל וועדת השרים לענייני חקיקה תומכת בהצעת החוק, שלא כעמדתכם, שיש לטפל בזה במסגרת התקנות, אני מציע שנאשר את החוק לקראת קריאה ראשונה.
אלי גולדשמידט:
זאת על מנת שימשיכו ההליכים באוצר, ואז זה יחזור אלינו ונוכל לדון בעניין מול האלטרנטיבה.
אלי גולדשמידט:
כיוון שמקובל שהצעה טרומית היא כהצעה לסדר, ונושא כזה עובר שיניים, אני מניח שזה יהיה חייב לעבר שינויים.
יוני קפלן:
אם מדובר בתקנות, אתה לא צריך בשביל זה את מליאת הכנסת, רק את הוועדה.
אבשלום וילן:
אני מתנגד להצעה.
אבשלום וילן:
אני לא חושב שאתם צודקים.
אבשלום וילן:
עכו אמנם יקרה אך יש עוד ערים באותו מצב, ואל לנו לעשות אפליות.
אבשלום וילן:
עקרונית אני לא מוכן.
שמריהו בירן:
מעלות ונהריה מקבלות הטבות - -
אלי גולדשמידט:
אני לא רוצה לפתוח דיון בנושא.
אלי גולדשמידט:
הסוגייה היא מאד בעייתית.
אלי גולדשמידט:
המצב של עכו לא דומה לשום מקום אחר.
אלי גולדשמידט:
הנושא שונה מערי פיתוח אחרות, ואני לא נכנס עכשיו לדיון.
אלי גולדשמידט:
כיוון שבוועדת השרים תומכים בזה, אני מציע שנאשר.
סמדר אלחנני:
רציתי לשאול מה אומדן העלויות, בהתחשב במספר האנשים בעיר שעוברים את סף המס.
טליה דולן-גדיש:
60 מיליון שקל.
אלי גולדשמידט:
אנחנו עוברים להצבעה.
אלי גולדשמידט:
מי בעד?
אלי גולדשמידט:
מי נגד?
אלי גולדשמידט:
אין.
אלי גולדשמידט:
מי נמנע?
אלי גולדשמידט:
– 1.
אלי גולדשמידט:
אני מודה לכם, החוק אושר לקריאה ראשונה.
אלי גולדשמידט:
אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
חברי הוועדה:
משה גפני נסים דהן אבשלום וילן יצחק וקנין סאלח טריף אמנון כהן מקסים לוי יעקב ליצמן רחמים מלול מאיר פרוש יוסף יצחק פריצקי ויצמן שירי שלום שמחון
מוזזמנים:
אריה האן - מזכיר הכנסת
אברהם בורג:
רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
אברהם בורג:
זאת הוועדה עם ה"עסיס" הגדול ביותר בכנסת.
אברהם בורג:
חברי כנסת ששירתו בוועדה במהלך התקופה, יודעים שזאת הוועדה המשיקה ביותר לרשות המבצעת יותר מכל ועדות הכנסת.
אברהם בורג:
יש לה יכולת מניעה וגם יכולת עשייה בתחומים מסוימים.
אברהם בורג:
לכן, הוועדה הזאת אטרקטיבית, היא בעלת חשיבות גדולה, חברי הכנסת רוצים להיות חברים בה, וניתן להשפיע בה.
אברהם בורג:
הייתי חבר בוועדת הכספים במשך שנתיים, כמעט לא פתחתי את הפה, אבל שמעתי הרבה מאוד דברים.
אברהם בורג:
הוועדה הזאת היא ועדה חשובה בצורה בלתי רגילה, לא רק משום ההשפעה המוניטרית העצומה שלה, אלא משום שכאשר מסתכלים על הכנסת ועל איכויותיה ועל הכבוד לשלטון, לחוק, על היחסים שתמיד חושדים בכולנו המפוקפקים שבין פוליטיקה לכסף, מסתכלים על הוועדה הזאת.
אברהם בורג:
המבט על הוועדה הזאת לרוב הוא חלון ראווה של הכנסת כולה.
אברהם בורג:
לכן, בכל ההקשר הזה, יש לי תחושה גדולה מאוד של כבוד ושל שמחה להציע בפניכם ולהמליץ בפניכם כיושב ראש הכנסת על מועמדותו של חברי, אלי גולדשמידט, להיות יושב ראש ועדת הכספים.
אברהם בורג:
יש לי יעד.
אברהם בורג:
אני לא יודע אם יש לי חלק בבחירתו של אלי גולדשמידט לכנסת, אבל היה לי חשוב מאוד, שאלי גולדשמידט יהיה חבר כנסת, עבדתי ועמלתי למען זה ואני מאוד שמח על כך.
אברהם בורג:
יש לי שלוש שמחות בכנסת הזאת לגבי חבר הכנסת אלי גולדשמידט.
אברהם בורג:
שמחה אחת שהוא נבחר לכנסת, השנייה שהוא לא נהיה שר ונשאר בכנסת, והשלישית - שהוא לא התמודד מולי.
אברהם בורג:
אני חושב שמכל הגלריה של הקואליציה, אין מתאים יותר מחבר הכנסת אלי גולדשמידט כיושב ראש הוועדה הזאת, גם בנועם ההליכות, גם בעומק למידתו את הדברים, גם ביכולת לגשר על פני מים סוערים.
אברהם בורג:
אין אדם יותר מתאים ממנו לוועדה סוערת ונמרצת מאשר הוועדה הזאת.
אברהם בורג:
במידה והמלצתי אכן תתקבל על ידי חברי הוועדה, אני מאחל לאלי גולדשמידט, שיזכה להיות יושב ראש כטובים שביושבי הראש שכיהנו כאן.
אברהם בורג:
אני גם מאחל לו, שכדוגמתם של חלק מיושבי הראש שכיהנו בוועדה הזאת, הוועדה הזאת תהיה בעבורך קרש קפיצה לתפקידים כלכליים גדולים יותר וחשובים יותר במערכת הממלכתית של מדינת ישראל.
אברהם בורג:
רבותי חברי הכנסת, כיושב ראש הכנסת, אני מתכבד להציע בפניכם את המלצתי על מועמדותו של חבר הכנסת אלי גולדשמידט להיות יושב ראש ועדת הכספים של הכנסת החמש עשרה.
אברהם בורג:
מי בעד ירים את ידו.