GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב כץ: עד היום אנשים נכנסים, ואין עליהם שום תעודת זהות חוץ ממה שהם הביאו איתם.
שושנה שטראוס: יש להם חותמת בדרכון.
יעקב כץ: כן, אבל היה מדובר שיהיה תג זיהוי.
יעקב כץ: העובד לא מדבר את השפה, הוא לא יודע שום דבר.
יעקב כץ: לא יודעים מיהו, ומהו.
יעקב כץ: המעביד זורק אותו והוא נזרק החוצה לרחובות.
יעקב כץ: במקרה יש "קו לעובד" ועוד כל מיני גופים נחמדים שעושים מאמץ לטפל בהם.
יעקב כץ: אבל, מי מטפל בו?
יעקב כץ: איך הוא יודע להגיד מי הוא?
יעקב כץ: הוא לא יודע את השפה, הוא לא יודע שום דבר.
שושנה שטראוס: הוא מסתכל בדרכון שלו, וכתוב שם השם לו, ואת תעודת הזהות שלו - - -
יעקב כץ: מי קורא את הדרכון הפיליפיני?
יעקב כץ: שלחו רק אותך, כנראה אדלשטיין פחד לבוא.
יעקב כץ: היה מדובר שיהיה תג, כרטיס זיהוי, לכל אחד שנכנס.
יעקב כץ: היתה החלטת ממשלה בעניין הזה, וזה כבר עמד להתבצע, ובשנייה האחרונה זה לא קוים.
יעקב כץ: מה הבשורה שלכם בתחום הזה?
יעקב כץ: היתה לי פגישה בשבוע שעבר עם כל החברות שעוסקות בטיפול בעובדים, וגם אז זה הטריד אותי.
יעקב כץ: בהרבה מהמקרים עובדים גם בתחום הסיעוד לא מכירים את המעביד, לא מסתדרים איתו, ונזרקים לרחוב.
יעקב כץ: לפעמים הדרכון נלקח מהם על-ידי חברת כוח-האדם, או על-ידי המעסיק.
יעקב כץ: הם נזרקים לרחוב, והם לא יכולים אפילו לומר מי הם.
יעקב כץ: אין להם שום דבר שמזהה אותם.
יעקב כץ: אני לא מבין איך קורה דבר כזה.
שושנה שטראוס: זה לא תג זיהוי, זה כרטיס מגנטי.
שושנה שטראוס: הנושא הזה הוא לא כל כך לטובת העובד.
שושנה שטראוס: הוא לא ידע לקרוא.
יעקב כץ: אבל, המדינה לא יודעת עם מי יש לה עסק.
יעקב כץ: היא יודעת כמה מסתובבים.
יעקב כץ: פה.
יעקב כץ: אבל, אנחנו לא יודעים מי נכנס, ומי יוצא.
שושנה שטראוס: זה יותר לטובת המדינה.
שושנה שטראוס: זה יעזור לשוטר שבודק בשטח לראות מיהו כל העובד.
שושנה שטראוס: זה לא כל כך יעזור לעובד כי לא יהיה לו קורא הכרטיסים, וגם ל"קו לעובד" לא יהיה.
יעקב כץ: מתי זה יהיה?
שושנה שטראוס: שוב, זה נושא של תקציב ונושא של יישום טכני מאוד מאוד קשה.
שושנה שטראוס: זה אמור להיכנס לתוקף.
יובל יעקובי: גם זה בטיפול.
יעקב כץ: שמעתי שזה בטיפול.
יעקב כץ: קודם דיברת על דברים מעשיים.
יעקב כץ: תגיד תאריך, תגיד משהו.
יעקב כץ: אני רואה שאתם עיכבתם את זה.
יעקב כץ: זה עוכב.
יובל יעקובי: זה לא עוכב על-ידי משרד האוצר.
יובל יעקובי: אני נפגשתי על זה עם ראש רשות ההגירה לפני כשלושה חודשים.
יעקב כץ: האם יש פה מישהו מרשות ההגירה?
יובל יעקובי: זה שושנה.
יובל יעקובי: שושנה קשורה למר גנות.
דוד מונדני: למעשה, בראשון לשביעי אנחנו מפסיקים לפעול כמשטרת ההגירה, וזה עובר לרשות ההגירה בראשותו של מר גנות.
דוד מונדני: אם חיפשו עובדים חדשים - הם גייסו כ-200 עובדים שישמשו מפקחי אכיפה לטיפול בעובדים זרים ששוהים שלא כחוק.
דוד מונדני: עד הראשון לשביעי המשימה היא עלינו.
יובל יעקובי: זה בהליך של פרסום מכרז עכשיו.
יובל יעקובי: המכרז עוד לא פורסם.
יובל יעקובי: אני מעריך את זה בעוד כמה חודשים לפחות, בעוד חצי שנה.
יובל יעקובי: אני לא יודע להגיד בדיוק.
יעקב כץ: ועד אז אנחנו לא יודעים לאן אנשים הולכים.
יעקב כץ: אני אומר לך למה זה קשור אליכם.
יעקב כץ: למי פונה בחור שגומר את העבודה?
יעקב כץ: באיזה צורה אתם בקשר עם מי שנכנס ארצה?
יעקב כץ: איך מתבצע המעקב על מי שנכנס לארץ הקודש ונבלע באיזשהו מקום והוא פוטר או לא פוטר?
יעקב כץ: נדמה לי שפעם פורסם שהם יכולים להגיע לכל מיני מקומות כדי להירשם, כדי לתת דיווח על עצמם.
דוד מונדני: למעשה, נושא הפיקוח אמור להיות לפתחו של משרד התמ"ת.
דוד מונדני: יש יחידת סמך שעובדת עם משרד הפנים היום.
דוד מונדני: זאת אומרת, הם משולבים במשרד הפנים.
דוד מונדני: אנחנו כמשטרה היתה לנו אפשרות לבדוק או על סמך מידע מודיעיני שאנחנו מקבלים על זרים ששוהים פה שלא כחוק, או בדיקות בשטח, או במקומות עבודה שאנחנו מניחים שחלקם עובדים שם שלא כחוק.
יעקב כץ: אבל, אין תוכנית סיסטמתית שאומרת שכל חודשיים או שלושה עובד זר שמגיע צריך ללכת לאיזשהו מקום כדי להירשם ולדווח מה קורה איתו.
ארנון וולוסקי: פעם בשנה מחדשים לו את הוויזה.
ארנון וולוסקי: עושים את זה במשרד הפנים, במינהל האוכלוסין.
אבי ברק: המעסיק בא עם הדרכון.
505: אפרופו עבודה ישראלית והמכרז שמתעכב בשלושה חודשים - יש בארץ כמה חברות שייקח להן לייצר את זה ב-24 שעות.
505: אבל, זה שוב פעם חלק.
505: יש החלטות על תעודות זהות, על רישיונות נהיגה ותראה כמה זמן הם מעכבים את זה.
505: יש פה כושר ייצור לעשות את זה, זה סתם בירוקרטיה.
505: מה זה להוציא מכרז ולבחור חברה שתקבל את זה?
505: בחודש אתה יכול לגמור את מה ששאלת.
יעקב כץ: זה היה צריך להסתיים ב-28 לפברואר 2009 - כרטיסים מזוהים לכל העובדים הלא ישראליים שכבר שוהים בישראל, ולהבהיר כי החל מתאריך זה יונפק כרטיס מזהה גם לכל עובד זר.
יעקב כץ: החלטת הממשלה 2211 מתאריך 12 באוגוסט 2007 לא יושמה.
יעקב כץ: לעובדים הזרים אין כרטיסי זיהוי ביומטריים או אחרים.
יעקב כץ: איך זה קורה?
יעקב כץ: כשאתה אומר לי חצי שנה אתה בעצם אומר לי עשר שנים, אתה אומר לי בממשל שאובמה ינהל פה את המדינה.
יעקב כץ: אני חושב שנושא של כרטיסים מזהים הוא א'-ב' במדינה מסודרת כדי שיהיה לה איזשהו קשר עם האיש.
יעקב כץ: אנחנו לא יודעים מה הולך פה.
יעקב כץ: כבר היה מכרז, למה זה לא בוצע, למה זה לא מתקיים?
יעקב כץ: יובל, אני אעזור לך.
יעקב כץ: אני מוכן לסדר לך 120 חברי כנסת שילכו אחריך.
יעקב כץ: יש דברים אלמנטאריים שלגביהם לא יהיה מחלוקת בבניין הזה, ויתמכו.
יעקב כץ: לא היית רוצה שהילד שלך שמגיע לאיזשהו מקום יטופל כך.
יעקב כץ: מדובר בדברים אלמנטאריים.
יעקב כץ: אני לא מבין למה הדברים האלה קורים.
יובל יעקובי: אין לי תשובה אינטליגנטית בשבילך.
יובל יעקובי: בכל אופן, זה לא האוצר שמעכב את זה.
יעקב כץ: אני רוצה שנפנה לטפל בענף החקלאות לפני שאנחנו מטפלים בנושא המסעדות.
יעקב כץ: לגבי החקלאות - אני רוצה שתדעו שהשבוע זכיתי להשתתף ב – Video Conference עם ממשלת תאילנד לגבי הפיילוט של ה- 4,000.
יעקב כץ: היתה לנו שיחה מאוד מאוד מהנה עם התאילנדים.
יעקב כץ: הם למדו עברית, אנחנו למדנו תאית, ובסוף הישיבה סוכם אפילו שיובל הבטיח שתוך כמה שבועות סוף סוף אחרי שסוכם על פיילוט של 4,000 עובדים שיגיעו דרך ה-IOM - - -
יובל יעקובי: לא 4,000, בלי הגבלה.
יעקב כץ: בלי הגבלה.
יעקב כץ: תיבחן האפשרות שעובדים לא יגיעו דרך אחת הדרכים שהם הגיעו עד היום, ואני לא רוצה לתלות בוקי סריקי באף אחד.
קריאה: מה שאתה אומר זה הכבדה נוספת על החקלאים.
יעקב כץ: לא משנה, אני מדבר על מציאות.
קריאה: מציאות עקומה מאוד.
יעקב כץ: כיוון שהיתה החלטה שממשלת ישראל עם ממשלת תאילנד ועם IOM.
יעקב כץ: התקיימה שיחת ועידה, ובשיחת הוועידה סוכם שהדבר הזה צריך לבוא לידי פתרונו תוך כמה שבועות, וייחתם הסכם, ויועבר צ'ק מקדמי ממדינת ישראל לטובת ה-IOM, כדי לאפשר ל-IOM להתחיל לבדוק את נושא הפיילוט.
יעקב כץ: גם פה בנושא החקלאות, מדובר שתוך מספר שנים אנחנו נעביר את העבודה החקלאית לידיים ישראליות על מנת שלא נצטרך להביא יותר עובדים מחו"ל.
יעקב כץ: אני מדבר רק על החלטות ממשלה, כי אני בגדר פקיד נבחר בכנסת ישראל, אבל אחרי שהממשלה כבר החליטה.
יעקב כץ: אני יכול לבשר בתחום הזה הוא שהעסק עם ה-IOM בשלבי סיום.
505: זה היה לפיילוט של עובדים עונתיים?
חיים חדד: אנחנו נמצאים פה סביב השולחן הזה כבר הרבה שנים, רק שכל פעם בא יושב-ראש חדש ואנחנו צריכים כל פעם מחדש להסביר את מה שאנחנו חושבים.
יעקב כץ: תתייחס רק למציאות.
חיים חדד: אני רוצה להתייחס לכמה אמירות שנאמרו פה.
חיים חדד: היתה אמירה לגבי עבודה זרה.
חיים חדד: אני רוצה לומר לך שיש פסק הלכה של הרב עובדיה ושל הרבנות הציונית שהעובדים הזרים בחקלאות זה עבודה זרה מותרת, ואני מוכן להראות לך את זה.
יעקב כץ: אין לי שום בעיה עם זה.
יעקב כץ: כל החברים שלי הם חקלאיים.
יעקב כץ: אגב, יש לי אימא בת תשעים שמטופלת על-ידי עובדת פיליפינית, ואני גם בעד זה - אני לא נגד - כל עוד שאין מישהו אחר.
חיים חדד: שנית, היתה פה אמירה של חבר הכנסת הורוביץ בעניין שהעובדים התאילנדים תפסו את מקומם של העובדים הישראלים בחקלאות, וזה ממש לא נכון.
חיים חדד: אני רוצה לתת מבט היסטורי.
חיים חדד: כניסת העובדים הזרים הפלסטינאים היתה בשנת 67, ממלחמת ששת הימים, ואז הם נכנסו לעבוד בחקלאות.
חיים חדד: התהליך הזה נמשך עד שנת 94.
חיים חדד: באינתיפאדה הראשונה ממשלת ישראל קיבלה החלטה שהיא מכניסה את התאילנדים במקום הפלסטינאים, לא במקום הישראלים, והנושא הזה הלך והתחזק עד האינתיפאדה השנייה.
חיים חדד: בשנת 2000 על-פי החלטות ממשלת ישראל נכנסה המסה הגדולה של העובדים התאילנדים מכיוון שהעובדים הפלסטינאים לא נכנסו.
חיים חדד: אני אומר היום שאנחנו לא רוצים את העובדים הפלסטינאים כל עוד אין מצב של שקט בינינו לבין הרשות הפלסטינית.
חיים חדד: אין מצב שחקלאי ייכנס לחממה עם עובדים פלסטינאים, כי הסיכויים שהוא יצא הם קטנים מאוד.
חיים חדד: אנחנו לא מוכנים לקחת סיכון על החיים שלנו.
חיים חדד: ההשפעה של העובדים התאילנדים על הכלכלה הישראלית היא שולית מאוד.
חיים חדד: הם לא נמצאים במרכז הארץ, אלא הם נמצאים בפריפריה.
חיים חדד: הם עוזרים לנו להחזיק את אדמות הלאום בציפורניים.
חיים חדד: ולכן, האמירה הזאת שישראלים יחליפו את העובדים התאילנדים היא אמירה לא נכונה.
חיים חדד: מעבר לזה, היתה תוכנית של קודמך, של רן כהן, בוועדה הזאת של איזשהו פרויקט עם תקצוב של האוצר של כמעט 5 מיליון שקל, לנסות ולעודד ישראלים להיכנס לחקלאות.
חיים חדד: גם הפרויקט הזה לא צלח.
חיים חדד: במהלך השנים האחרונות אנחנו עושים כל מאמץ להכניס את העובדים הישראלים.
חיים חדד: נחתם הסכם על-ידי אבו וילן בשם התאחדות חקלאי ישראל.
חיים חדד: זה אולי הצעד הראשון לנסות ולהכניס עובדים ישראלים לחקלאות בגלל שתהיה טכנולוגיה ברמה גבוהה, כי עובדים ישראלים לא יכנסו לקטוף בחממות, הם לא יעבדו בשמש.
חיים חדד: ניסינו, זה לא שלא ניסינו.
חיים חדד: לכן, האמירה הזאת שישראלים יחליפו היא לא נכונה.
חיים חדד: מבחינתנו, ההתעסקות בעובדים זרים היא התעסקות לא נכונה.
חיים חדד: יש מאות אלפים של עובדים ששוהים באופן בלתי חוקי בארץ, ונכנסים בצורה לא חוקית לארץ.
חיים חדד: הזרקור של מקבלי ההחלטות מופנה דווקא אל אותם עובדים שעובדים באופן חוקי אצלנו.
ניצן הורוביץ: אין לנו מחלוקת על העניין הזה.
ניצן הורוביץ: על הבלתי חוקי אין לנו מחלוקת.
חיים חדד: אנחנו גם עוברים טראומות עם העובדים שלנו.
חיים חדד: גם אם קושרים את זה לכרטיס הביומטרי אנחנו חווים פשיטות באמצע הלילה שבמהלכן מוציאים את העובדים שלנו החוצה, ובודקים האם הם חוקים כן או לא.
חיים חדד: נכנסים למשקים שלנו בלי רשות, ובלי הודעה מוקדמת, עם צו של שופט שהוא חתום מבלי לדעת על מה הוא חותם.
חיים חדד: לכן, גם אנחנו רוצים שיהיה סדר בנושא העובדים.
חיים חדד: מעבר לזה, יש מגמה קבועה של האוצר להוריד את מכסת העובדים הזרים בחקלאות גם בלי החלטות ממשלה.
חיים חדד: ב-2009 יש מכסה של 27,500.
חיים חדד: אבל, בפועל יש כרגע בארץ רק 22,000 עובדים, והאוצר לא מאפשר לנו כניסה של עובדים, ונגרמים לנו נזקים גדולים מאוד.
חיים חדד: יש הסכם שאנחנו חתומים עליו, ואני מקווה ששני הצדדים יעמדו בו.
חיים חדד: יובל, זה מופנה אליך.
חיים חדד: אם אתם לא תעמדו בזה, אנחנו לא נעמוד בזה.
יעקב כץ: גלעד מפנה אותנו למכסת הימים.
יעקב כץ: האם יש גם אבטלה בחקלאות?
יעקב כץ: האם ישנם עובדים שלא עובדים את כל מכסת החודש שלהם?
יעקב כץ: האם כל אחד מהעובדים עובד full time job?
חיים חדד: הקציבו לנו 27,000 עובדים במכסה.
חיים חדד: הצורך שלנו על-פי משרד החקלאות הוא כמעט 50,000 עובדים, ולכן אנחנו מעסיקים את העובדים שלנו מעבר למה שהם צריכים לעבוד.
חיים חדד: אם העובדים עובדים 11 ו -12 שעות זה רק בשביל לנסות ולקצור את התוצרת.
505: אני אשלים.
505: קודם כל, יש עבודות עונתיות של קטיף, שתילה וכו'.
יעקב כץ: פעם ישראלים רבים עבדו בזה.
יעקב כץ: מאז שגזרו את הגזרות של דמי אבטלה, שאדם לא מקבל דמי אבטלה אם הוא עובד עונתית, אז הרבה ישראלים יצאו מהעסק.
505: אפשר לדבר על זה שעות.
505: אבל, מה שקרה באופן עקרוני הוא שהלכנו על גידולי חממה שרובם מיועדים לייצוא, והם באמת תוצאה מעבודה זולה שהתפתחה עוד מ-67, לא מעכשיו.
505: יש גם את כל העבודה בתחזוקה שהם עושים.
505: אין פה בעיה של עודף.
505: מה הציע פרופ' אקשטיין?
505: ומפה אני יוצא לישיבה במשרד החקלאות שבודקים את זה.
505: הוא העלה רעיון של עובדים עונתיים שמגיעים באמת דרך האו"ם בצורה מסודרת למספר חודשים בלבד.
505: צריך להתחיל פיילוט בזה כי הם עדיין לא יודעים איך מתארגנים על זה.
505: זה בעיקר חברות הקטיף הגדולות שיש להם עשרות אלפי דונמים של פרדסים.
505: יגיעו אז קבוצות קטיף גדולות כמו בקנדה שמגיעים אליה עובדים ממקסיקו ומגואטמלה.
505: הרעיון הוא לשלושה-ארבעה-חודשים, וברגע שנגמר הקטיף הם יחזרו.
505: זה כרגע נבדק, וזה לא קשור למה שמדבר חיים.
505: אנחנו פה הלכנו לנקודה אחת של לנסות ברצינות לעלות מדרגה בתחום המיכון והטכנולוגיה.
505: זה צריך להחליף ידיים עובדות, זה צריך להכניס ישראלים.
505: זה גם דורש השקעות.
505: אין לנו אינטרס שהחקלאות הישראלית תישאר על עבודת ידיים.
505: מבלי להיכנס לניתוחים מקצועיים – לקטיף פרחים אין בדיוק פתרונות טכנולוגיים.
505: בירקות אפשר למצוא קצת יותר, ואנחנו הולכים עם האוצר באמת למהלך רב שנתי.
יעקב כץ: האם אתם בעד או נגד בנושא ה-IOM?
יעקב כץ: האם אתם משתפי פעולה?
505: אמרתי - זה פיילוט.
אברהם דניאל: אני נגד.
יעקב כץ: האם אתם שניכם מייצגים את החקלאות?
אברהם דניאל: לא, אני בארגון אחר.
505: הוא בארגון עצמאי.
505: אין לאברהם דניאל סיבה להתנגד להחלטת הממשלה משום שהיא לוקחת על עצמה את הוצאות הטיסה, והיא תשפה את המעביד כי היא רוצה להיכנס לתחום הזה, ובאמת לראות אם הוא עובד או לא.
505: לכן, הממשלה תשפה את כל הוצאות ההבאה של העובדים וכו'.
505: שנית, אני אומר לך באופן עקרוני - חקלאי ישראל הם אינם הקבלנים שלא פעם ולא פעמיים לצערי, מנצלים את העובדים, ועושים עליהם קופונים.
505: לא מתפקידנו.
יעקב כץ: זה לא כולם, זה יחידים.
505: לא, לא.
505: אם זה בא בצורה מסודרת דרך האו"ם, זה טוב לכולם.
505: שומרים על זכויותיהם, אין ניצול, אין גזירת קופונים מהצד, וכל המרעין בישין שקודם הזכרת שהם לא לכבודו של אף איש מאיתנו, בטח לא בבית המחוקקים.
אברהם דניאל: שמי דניאל אברהם, ואני מזכיר איגוד מגדלי הפרחים, מאוגד באיגוד לשכות המסחר.
אברהם דניאל: אני מגדל פרחים במעל 400 דונם פרחים, ואחד מחמשת המגדלים הגדולים בארץ.
יעקב כץ: שיהיה לך בהצלחה, ותצליח.
אברהם דניאל: תודה.
אברהם דניאל: אדוני, האוצר עוסק בהרבה תיאוריות.
אברהם דניאל: מה זה תיאוריה טובה ומה זה תיאוריה רעה?
אברהם דניאל: תיאוריה רעה היא תיאורה שלא ניתן ליישם אותה.
אברהם דניאל: תיאוריה טובה ניתן ליישם אותה.
אברהם דניאל: בגדול, רוב התיאוריות שלהן לא רק שהן לא בעלות יישום, אלא הופכים אותנו לחקלאים שעובדים על קומבינות.
אברהם דניאל: לדוגמה, ניקח בתיאוריה את הכנרת שעל-פי האוצר היא מלאה מים.
אברהם דניאל: במציאות ייבשו אותה.
אברהם דניאל: מדברים על העסקת ישראלים בחקלאות.
אברהם דניאל: איגוד מגדלי הפרחים למעלה מעשר שנים בשיתוף עם האגף להכשרה מקצועית הוביל תוכנית להכשרת מנהלי עבודה בענף הפרחים.
אברהם דניאל: בענף הזה עובדים ערבים ותאילנדים, ואמרנו שיש ליצור לענף הזה איזשהו דימוי.
אברהם דניאל: הכנסת עובדים ישראלים כמנהלי עבודה אולי תביא לידי כך שאחר כך יהיה סיכוי שעובד ישראלי אחר ייכנס לעבודה, כי הוא יגיד שיש לו סיכוי להתקדמות בעבודה.
אברהם דניאל: הוא יכול להיות איזשהו מנהל עבודה פה כי רוב המשקים בענף הפרחים הלכו וגדלו.
אברהם דניאל: בהתחלה האגף להכשרה מקצועית זלזל בעניין הזה.
אברהם דניאל: אבל, ברגע שהוא נכנס לעומק הוא בנה תוכנית כזאת.
אברהם דניאל: ממשלת ישראל לא היתה מוכנה ליישם את התוכנית בגלל פרוטות קטנות.
אברהם דניאל: לפני שנה, מר בן משה שלום מנהל האגף החדש, גם הוא בשיתוף עם המנכ"ל הנוכחי יוסי ישי ואנוכי נפגשנו עם האגף להכשרה מקצועית יחד, ואמרנו שנקדם את התוכנית.
אברהם דניאל: רבותי, היא לא התקדמה - קשקוש אחד גדול.
אברהם דניאל: אתם מאלצים אותנו להיות רמאים ושקרנים.
אברהם דניאל: אני רוצה להאיר את עיניכם בעוד דבר.
אברהם דניאל: הממשלה באה ואמרה: אנחנו נטיל אגרות ומיסים על מעסיקי עובדים זרים כך שלא יהיה כדאי להם להעסיק את העובדים הזרים, ובכך ניצור מקומות עבודה למובטלים.
אברהם דניאל: מאז עברו כמעט עשר שנים, ותראו לאן הגיעה התוכנית הזאת.
אברהם דניאל: עובדה שהם נכשלו.
אברהם דניאל: כלומר, האגרות והמיסים לא גרמו לכך שישראלים יעסקו בחקלאות.
אברהם דניאל: נהפוך הוא – זה גרם לנטל נוסף עלינו החקלאים שקשה לנו לעמוד בו.
אברהם דניאל: קרי, IOM וכל התוכניות האחרות זה למעשה להטיל נטל נוסף על החקלאים.
יעקב כץ: האם יש לך עובדים על ה-400 דונם של הפרחים?
אברהם דניאל: יש לי עובדים, אבל לא מספיק.
אברהם דניאל: אני רוצה להגיד לך שאני מפסיד הרבה יבול.
אברהם דניאל: שניכם מוזמנים לבקר אצלי במשק, ובמשקים באזור.
אברהם דניאל: אתם תראו איך אנחנו עובדים מסביב לשעון.
יעקב כץ: אנחנו נעשה סיור.
יעקב כץ: האם המשפחה שלך, למשל, האם כולם בפנים?
אברהם דניאל: שני הבנים שלי מנהלים את המשק ביום יום.
אברהם דניאל: אני לא יודע אם זה ברוך השם.
אברהם דניאל: אני לא מצטער על כך.
יעקב כץ: אתה רואה שיש גם כמה ישראלים שעובדים.
אברהם דניאל: נכון.
אברהם דניאל: אני גר במושב שדה יצחק בעמק חפר.
אברהם דניאל: השגתי ישראלים וצריך להביא אותם מהפריפריה הצפונית למרכז הארץ.
אברהם דניאל: אני רוצה להגיד לך שלוקח שעה וחצי ביום להביא אותם, ובלילה לוקח ארבעים דקות להחזיר אותם.
אברהם דניאל: זה תלוי מתי אתה מביא אותם, התחבורה שם סואנת.
אברהם דניאל: יום אחד הבן שלי קלט את העובדים, וכשבאתי להחתים אותם על טופס 101 כשאני קולט אותם, אני רואה שתעודת הזהות והעובד לא מתאימים בכלל.
אברהם דניאל: אמרתי לה: את בכלל לא דומה, והיא אמרה: זו הבת שלי.
אברהם דניאל: כששאלתי אותה למה זה לא את, היא אמרה: אני מקבלת השלמת הכנסה, ואני לא יכולה.
אברהם דניאל: אחד, אבא שלי נכה.
אברהם דניאל: חבר'ה, אתם מביאים אותנו לאלף ואחד קומבינות בשביל לשרוד בחקלאות.
אברהם דניאל: כחברי כנסת מחוקקים אני רוצה לשאול אתכם, האם אתם מאמינים שישראלים יעבדו בחקלאות?
אברהם דניאל: אתם הריבון - תחליטו שמחר אין עובדים זרים.
אברהם דניאל: אגב, ואז נעמיד את התיאוריה של האוצר שאומרת שישראלים יעבדו בחקלאות.
אברהם דניאל: ואז נראה האם אנחנו מחסלים את החקלאות פעם אחת ולתמיד.
אברהם דניאל: אולי זוהי תהיה המתת חסד בשבילנו.
אברהם דניאל: אבל, אתם הורגים אותנו בשיטתיות, בלאט לאט.
אברהם דניאל: כל פעם מורידים לנו עוד כנף, עוד אצבע.
אברהם דניאל: רבותי, זה לא עובד כך.
אברהם דניאל: אין לכם שום תוכנית ארוכת טווח.
אברהם דניאל: אתם שלפנים, אתם מדברים מעכשיו לעכשיו.
אברהם דניאל: אין לכם שום חשיבה לטווח הארוך
יעקב כץ: מה אתם רוצים מהאוצר?
יעקב כץ: האוצר לא הוא זה שצריך לתכנן.
יעקב כץ: יש משרד החקלאות, יש ראש ממשלה בישראל.
יעקב כץ: יש שרים.
יעקב כץ: אגב, איפה שר החקלאות?
אברהם דניאל: בהרבה דברים אני גם חולק על דעתו של שר החקלאות.
יעקב כץ: הוא גם חקלאי.
אברהם דניאל: אני לא יודע אם הוא חקלאי.
אברהם דניאל: הוא גר במושב אבן מנחם, הוא מושבניק.
אברהם דניאל: לפעמים, שר פועל מתוך אילוצים, ואני לא יודע מה הם האילוצים של השר.
יעקב כץ: איך הוא מתפקד?
יעקב כץ: הוא כבר ארבע שנים כך.
יעקב כץ: האם הוא רוצה להמית אתכם?
אברהם דניאל: אני לא אמרתי שהוא רוצה להמית אותנו.
יעקב כץ: אבל, הוא השר שלכם.
אברהם דניאל: מה השר אומר?
אברהם דניאל: הוא מזער את הנזקים.
אברהם דניאל: אם נגרם לי נזק, הוא מזער אותו.
אברהם דניאל: היה יכול להיות מצב שבו הנזק שלי היה יכול להיות יותר גרוע.
אברהם דניאל: האוצר רוצה עכשיו 20% מס מעסיקים.
אברהם דניאל: הוא השאיר את זה אותו הדבר, ובכך מזער את הנזק.
אברהם דניאל: אבל, זה לא אומר שהוא לא גרם לי נזק.
אברהם דניאל: לאן אותם מובילים אותנו?
אברהם דניאל: אדוני היושב ראש, שאלת על מר שמחון.
אברהם דניאל: בעקבות זה שהממשלה לא הסכימה להפעיל את הקורס להכשרת ישראלים, הוא שאל שאילתא, ואז אלי ישי שהיה שר העבודה אמר מעל בימת הכנסת: ישראלים לא יעבדו את החקלאות.
אברהם דניאל: אתם יודעים את האמת, ואם אתם יודעים את האמת למה אתם מתייחסים לחקלאות כך?
אברהם דניאל: תסגרו אותה, ותאמינו לי שיהיה לנו טוב.
יעקב כץ: אני כן צופה בעתיד שישראלים ייכנסו לעבודה בתחום החקלאות.
יעקב כץ: החלום שלי הוא לראות הרבה מהחרדים עובדים בחקלאות, וציבור גדול נכנס לתחום הזה.
אברהם דניאל: להכשיר אותם זה עניין של זמן.
יעקב כץ: צריך להכשיר, וצריך להאמין.
יעקב כץ: מי שמאמין - מצליח.
יעקב כץ: אני חושב שהרצון הזה צריך להיות רצון בריא.
יעקב כץ: יובל, פעם לפחות בתקופות העונתיות בחקלאות כמו בקטיף, עסקו ישראלים רבים.
יעקב כץ: אבל, כשהם ראו שכשמדובר על דמי אבטלה מורידים להם, והם לא יכולים לקבל דמי אבטלה על שאר החודשים שהם לא עובדים, נוצר מצב שהם ויתרו על הכול.
יעקב כץ: האם אפשר, האם יש סיכוי להעביר החלטה שמי שעובד עבודה עונתית, הוא יכול לקבל דמי אבטלה בחודשים שהוא לא עובד כמו שהיה פעם?
יעקב כץ: קיצור תקופת ההכשרה, או דברים מהסוג הזה.
יעקב כץ: זה יכול להכניס ישראלים רבים לעבודה.
יעקב כץ: צריך להיות מקוריים בעניין הזה, ולעבוד עם שכל.
יעקב כץ: חלק גדול מהעבודה זה קטיף.
יעקב כץ: העובד צריך לדעת שבשאר החודשים שהוא לא מצא עבודה בתחום החקלאות הוא ממשיך לקבל דמי אבטלה.
יעקב כץ: מה אתה אומר?
יובל יעקובי: בענף החקלאות יש מושג שנקרא ניוד.
יובל יעקובי: אני חושב שניהול נכון של העובדים יכול להעביר עובד ממשק למשק.
יעקב כץ: מי המנייד?
יובל יעקובי: המניידים זה החקלאים עצמם, המשקים עצמם.
אברהם דניאל: תלוי באיזה ענפים.
אברהם דניאל: בפרחים אין לי מה לנייד.
אברהם דניאל: תנייד אליי כל הזמן, לא הפוך.
יובל יעקובי: אולי הפרחים לא.
יובל יעקובי: אבל, אתה יודע שבמטעים ובהדרים - - -
אברהם דניאל: בהדרים ובמטעים - כן.
יובל יעקובי: וגם בירקות יש תקופות של פיקים, של שיא, ויש תקופות של שפל.
יובל יעקובי: כמו שאת העובדים הזרים נהוג לנייד היום בין משק למשק, בין תקופת השיא והשפל, אז גם את העובדים הישראלים.
יובל יעקובי: ניוד זה אומר שמשק אחד אומר: יש לי עשרה היתרים.
יובל יעקובי: אני צריך את העובד הזה לכך וכך חודשים.
יובל יעקובי: אומנם אני בעל ההיתר, יש לי היתר לשנה שלמה.
יובל יעקובי: אבל, אני לא צריך את עשרת העובדים שיש לי לכל השנה.
יובל יעקובי: חמישה עובדים אני משחרר למשק אחר.
קריאות: זה תיאוריה.
קריאות: יש תאילנדים שהם מנוידים ממטולה להוד השרון.
קריאות: האם אתה תנייד ישראלים מקריית שמונה להוד השרון?
יובל יעקובי: מה רע בזה?
יובל יעקובי: אני לא הייתי מראש מגדיר שעבודה בחקלאות זה עבודה של שלושה או ארבעה חודשים בשנה.
יובל יעקובי: המטרה הראשונה שלנו - - -
אברהם דניאל: תגיד לי איזה פתרון אתה נותן לי כל השנה, עזוב אותך סיפורים.
יובל יעקובי: ב-12 במאי משרד החקלאות, משרד האוצר והארגון של אבו וילן, התאחדות חקלאי ישראל, חתמו על עקרונות של הסכם שאמורים להוביל להסכם שנותנים איזושהי תוכנית ארוכת טווח לתשומת העבודה בחקלאות.
יובל יעקובי: אני חושב שכולם ויתרו בהסכם.
יובל יעקובי: אף אחד לא חושב שזה הסכם מושלם מבחינתו.
יובל יעקובי: גם אנחנו ויתרנו שם על כמה חלומות, גם החקלאים מבחינתם עשו כמה ויתורים.
יובל יעקובי: הרעיון הוא להיכנס לתוכנית שבע שנתית שמפחיתה את מספר העובדים הזרים הקבועים מצד אחד.
יובל יעקובי: ומצד שני, הממשלה משקיעה כסף במיכון חוסך כוח-אדם, ובתוכניות לעידוד תעסוקת ישראלים.
יובל יעקובי: אני מאוד מאוד מקווה שההסכם הזה כן יצא לפועל.
יובל יעקובי: אני חושב שחוץ מהעניין של הפחתת העובדים הזרים זהו הסכם שהוא גם טוב לחקלאות.
יובל יעקובי: אני חושב שבגלל זה גם התאחדות חקלאי ישראל ומשרד החקלאות תמכו בו.
יובל יעקובי: הרי בסופו של דבר כדי להתקדם, וכדי להגיע לרמות הפריון של הולנד למשל, אנחנו יודעים שאנחנו צריכים להכניס יותר מיכון בחקלאות.
יובל יעקובי: אם אנחנו ממשיכים להישען בעבודה אנחנו לא נתקדם, ובטווח הארוך ענף החקלאות שלנו לא יהיה יעיל.
יובל יעקובי: כדי להתחרות הוא צריך להכניס מיכון, לפחות בענפים שיש בהם מיכון.
יובל יעקובי: אנחנו יודעים שלא בכל הענפים יש מיכון, ולכן דיברנו על מיכון בעיקר במטעים ובהדרים בשלב ראשון.
יובל יעקובי: כל זה במטרה להעלות את הפריון לעובד כדי לשפר את רווחיות הענף.
אברהם דניאל: אני רוצה לשאול אותך שתי שאלות.
אברהם דניאל: ראשית, אתה הגעת לאיזשהו מתווה של שבע שנים עם שר החקלאות, ואתה אומר שיישארו 18,000 עובדים תוך שבע שנים.
אברהם דניאל: כלומר, המתווה שלך אומר שהגעת למסקנה שיש צורך בעובדים הזרים, לפחות ברגע זה, ושעוד שבע שנים אנחנו נדבר הלאה.
אברהם דניאל: אני רוצה לשאול אותך, למה המיסים והאגרות על מעסיקי עובדים זרים?
אברהם דניאל: אם הגעת להכרה שזה צורך זה אומר שאין לך צורך להעניש אותי.
אברהם דניאל: מדוע אתה מעניש אותי?
אברהם דניאל: שנית, כשאתה מעתיק מאיזושהי מדינה, תעתיק אותה באופן מדויק.
אברהם דניאל: אל תעשה כמוני כשהייתי בכיתה ח'.
אברהם דניאל: כשלא התכוננתי למבחן העתקתי פעם בשמאל, ופעם בימין כדי שהמורה לא תרגיש.
אברהם דניאל: בסוף אחד קיבל ציון טוב, אחד - טוב מאוד, ואני - בלתי מספיק.
אברהם דניאל: זה קרה בגלל שהעתקתי את התשובות הלא נכונות.
אברהם דניאל: אתה תעתיק מדינה מא' ועד ת' – איך משלמים מסים, מה מקבלים.
אברהם דניאל: תעתיק כל מדינה באירופה שאתה רוצה, ואני בכיף מוכן לקבל אותה.
אברהם דניאל: אתה מביא לי דוגמה מהמיכון בהולנד, אבל אתה בחיים לא תהיה כמו הולנד.
אברהם דניאל: אני נכנס לבנק בהולנד ומקבל הלוואה.
אברהם דניאל: אני יכול לקנות פה את המיכון כשאתה נותן לי 40% מענק, ובטח עם שבע תקרות למעלה ומגבלות של לא יותר ולא יותר ולא יותר.
אברהם דניאל: תיתן לי גרושים אפסיים בשעה שמבחינה כלכלית אני לא יכול לשאת בזה.
אברהם דניאל: בענף הפרחים יש מכונה של מיליון שקל.
אברהם דניאל: האם תיתן לי מיליון שקל?
אברהם דניאל: אתה מקסימום תיתן לי תקרה של עד 300 אלף שקל, ומענק של 40%, ואתה אפילו לא תיצור לי מצב שאני אוכל לקבל הלוואה בעבור אותה מכונה.
אברהם דניאל: אתה אומר שנחתם הסכם, והכול עלה-כפק.
אברהם דניאל: קודם כל, אני לא בטוח שהוא יתקיים.
אברהם דניאל: שנית, אני לא בטוח שהוא יצא לפועל מהרבה סיבות, בעיקר מהצד שלכם ולא מהצד שלנו, כי אתם אלו שרגילים להפר הסכמים, ולא אנחנו.
אברהם דניאל: תענה לי על השאלות האלה.
יעקב כץ: יש פה שתי מטרות.
יעקב כץ: המטרה האחת היא שהחקלאות תצליח, ובזה אתה מסכים.
יעקב כץ: המטרה השנייה היא שיעבדו כמה שיותר ישראלים ויקבלו עבודה - עניי עירך קודמים.
אברהם דניאל: אני שותף, אני בעד.
יעקב כץ: שתי המטרות הן מטרות חשובות.
יעקב כץ: צריך לעשות בחוכמה את האיזון בין ההצלחה של המטרה הראשונה להצלחת המטרה השנייה.
יעקב כץ: יש ניסיון לפחות כפי שאני ראיתי בחודשיים שאני מתעסק בזה של כל הגופים – כי בסך הכול מדובר באנשים מהוגנים, גם חבר הכנסת חרמש ואחרים – לראות איך לא הורגים את החקלאות מחד.
יעקב כץ: ומצד שני, איך מדינת ישראל עומדת ביעדים שלה לעודד ישראלים לעבודה כדי שהם ייכנסו למסגרת העבודה, ולא יהיה מצב אבסורדי שבאים אנשים ומקבלים שכר כזה או כזה, ועובדים 18- 20 או 24 שעות ביממה, ולישראלים אין עבודה.
יעקב כץ: שתי השאיפות הן חשובות וצריך להגיע ליעדים שלהן.
יעקב כץ: ניקח אותך בתור דוגמה.
יעקב כץ: אתה בסופו של דבר חי בין היתר בגלל העובדה שיש לך שני בנים שעוסקים בעסק, ואתה פחות או יותר עומד ביעדים.
יעקב כץ: אתה אומר: אני רק זועק זעקה גדולה ומרה שחס וחלילה לא תקצרו לי את המיטה, ולא תעשו לי מיטת סדום.
אברהם דניאל: הרבה מהיבול שלי לא מגיע לאירופה כי אני נאלץ לעזוב אותו בגלל מחסור בידיים עובדים.
אברהם דניאל: היבול שלי מייצר הרבה עבודה להרבה ישראלים.
אברהם דניאל: אנחנו מייצרים מקומות עבודה.
יעקב כץ: אני מבין מה שאתה אומר.
יעקב כץ: האמת היא שהיה צריך להיות פה איזה גורם אחד שמרכז את כל העסק, ומוצא את האיזון בין כל הדברים.
יעקב כץ: הוא משרד האוצר.
יעקב כץ: הם קיבלו על עצמם אחריות לדחוף דברים כי מצד אחד יש רצון להכניס ישראלים לעבודה, ורוצים שהדבר הזה יהיה.
יעקב כץ: אתה באופן טבעי דוחף את העניין של החקלאות.
אברהם דניאל: לא, אני דחפתי את זה עשר שנים.
אברהם דניאל: הם לא הסכימו.
יעקב כץ: אנחנו בוועדה הזאת ננסה לסייע כמה שאפשר.
יעקב כץ: עוד לא זכיתי להיות השר שמטפל בעניינים האלה.