GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל מזרחי: אני חושב שהגיע הזמן, אני אומר את הדברים בכנות ומדם ליבי, שאולי זה יגיע לכנסת לדיון ציבורי, מדינת ישראל, רבונו של ה', שתחליט אם היא בכלל רוצה חקלאות במדינה, או לא רוצה חקלאות במדינה.
שמואל מזרחי: אם לא רוצים חקלאות במדינה שיגידו לנו לכו תקפלו את העסק.
שמואל מזרחי: אבל אם כן אז שהמדינה תקצה את המשאבים המתאימים.
שמואל מזרחי: אני רוצה לומר דבר נוסף שמאוד חורה לי, המשכורת, הכל לגיטימי והכל בסדר, גאידמק הולך לישון בלילה עם מאמן צרפתי וקם בבוקר עם איזה מאמן שבא לו.
שמואל מזרחי: שם הכל בסדר שם גם מתבצע סחר בבני אדם ושם קונים שחקנים, המשכורת זה עסק לכל עניין ודבר ומסתובב שם הרבה יותר כסף מאשר בחקלאות.
שמואל מזרחי: החקלאים בנוסף לזה שאנחנו לא מספיקים לבצע את העבודה אסור לאף אחד לשכוח שאנחנו גם משקיעים המון כסף וההוצאות הן עצומות.
שמואל מזרחי: כל ביצוע כזה שמתבצע בשטח לא מחזיר את ההשקעה בחזרה.
שמואל מזרחי: זה מוביל אותנו למצב כלכלי מאוד קשה.
שמואל מזרחי: היום כתוצאה שלחקלאים חסר עובדים הם נפגעים מאוד, הם לא מסוגלים להחזיר את ההשקעה חזרה.
עידית הוכברג: קודם כל לחבר את נושא השטח ששאלת איפה כאן הבעיה, עושים איזון תיקים אז איפה זה תקוע?
עידית הוכברג: אני מגדלת צמחי נוי ואנחנו מעסיקים שישה תאילנדים ויש לנו את כל העובדים.
יעקב כץ: יש לכם כרגע את כולם?
עידית הוכברג: לא.
עידית הוכברג: כרגע יש לנו עשרים, ונגיע לזה בנושא איזון התיקים ואיך זה מתנהל ואיך זה בסופו של דבר סיסמאות ובשטח זה לא מתבצע.
עידית הוכברג: יש לנו עשרה ישראלים במשרה מלאה, שלושה אגרונומים, מנהלי ייצור ולא לדבר על כמות הספקים שאנחנו מעסיקים.
יעקב כץ: באיזה היקף אתם מייצאים בשנה?
קריאה: בין חמישה לשבעה מיליון יורו.
עידית הוכברג: אנחנו עסק מיוחד בקנה מידה עולמי.
עידית הוכברג: אנחנו משלמים מיסים.
עידית הוכברג: בשורה התחתונה בדרך בעליות לירושלים שמעתי ברדיו על מפעלים בנהריה ובמקומות אחרים שהם קורסים ואולי הבנקים יעזרו, החקלאים לא מבקשים לא נדבות ולא מבקשים מענקים ולא מבקשים מכם שתחברו להם את המוצר לשוק, לא מבקשים דבר מעבר לבקשה שלא תפריעו.
עידית הוכברג: אני לא מבינה מה הבעיה?
עידית הוכברג: ישנה איזו דמגוגיה שאילו לא יהיו כאן תאילנדים אז תהייה פחות אבטלה.
עידית הוכברג: הרי זו אשליה, זה שקר, - - -
יעקב כץ: אני אבקש שאחר כך ארז וגנר ידבר ויאמר איך הם מארגנים קבוצות בשטח כמו שהיו נוהגים פעם.
יעקב כץ: פעם שהיינו כולנו סוציאליסטיים וקומוניסטים הלכנו כולנו לשטח לעבוד.
יעקב כץ: ארז וגנר גם יסביר איך היום בתל אביב מארגנים קבוצות עבודה לעבודה שיסייעו לחבר'ה בשטח.
יעקב כץ: הוא יסביר גם איך לא להכניס אותם אלא גם איך קבוצות יצאו לשטח ויהיו עם ידיים מיובלות.
עידית הוכברג: בקיצור אם נחזור לאיזון התיקים, אמרו לי לגעת בנקודה, אני לא יודעת מה הנקודה.
עידית הוכברג: הנקודה כאן שאנחנו צריכים תאילנדים ואתם מבלבלים לנו את המוח ואומרים לנו שיש 29 עובדים שצריך לנייד אותם.
עידית הוכברג: הפתרונות האלה לא מעניינים אותנו, לנו יש בקנים מכסות ואני לא מקבלת תאילנדים, אני עושה איזון תיקים ואומרים לי, יש לך ארבע בחוץ, שלושה את יכולה ואחד לא כי הוא לא היה בחוק 36 חודשים רצוף, האבא שלו חלה ואני שלחתי אותו לחוץ לארץ וכשהוא חזר אז יש להם כל מיני חוקים שהם יודעים אותם בדיוק דקה לפני, ואז הם מבלבלים לי את המוח על העובד הזה שהוא לא זכאי להחלפה או זכאי להחלפה.
עידית הוכברג: חוקי המדינה הם אנטי חקלאים.
עידית הוכברג: אפשר לחשוב מאיפה זה נקבע, לטובת מי ולטובת מה.
עידית הוכברג: אחרי שאתה עושה איזון תיקים ויוצאים לך תאילנדים החוצה, מה לעשות אצלנו הם עובדים חמש שנים ואחרי זה הם רוצים הביתה, לא יעזור לי שתגיד תשאירי אותם עוד שנה באישור של יעקב כצל'ה, הם רוצים הביתה.
קריאה: רובם חוזרים.
יעקב כץ: למרות העובדה שמאיר שפיגלר הגדיל את הזמן עד סוף מרץ.
עידית הוכברג: אני לא יכולה לעשות את זה.
עידית הוכברג: שניים מהעובדים שלי אחרי איזון תיקים עזבו, אני יכולה להתחנן אבל הם רוצים הביתה.
יעקב כץ: בין היתר הם רוצים הביתה, וזו גם תשובה לארז וגנר לשאלות, הם מרווחים כאן מספיק כדי לפתוח שם עסקים משלהם ולקחת את הוייטנאמים שיעבדו אצלם.
עידית הוכברג: הסיבה לא משנה.
עידית הוכברג: העובדה היא שאני לא יכולה לבקש מהם להישאר כשהם רוצים לחזור הביתה, הם רוצים הביתה.
עומר הוכברג: שני נושאים בקצרה.
עומר הוכברג: בנושא איזון התיקים הבעיה היא כשיש את ההיתרים ועושים את איזון התיקים שם יש סינון, אם אני צריך לקבל ארבעה עובדים אני מקבל רק אחד.
עומר הוכברג: כאן הפער בין מה שחסר בשטח לבין ההברקות.
עומר הוכברג: בהקשר למה שאמר החבר היקר, גם אצלנו אותו הדבר היו ארבעה ועשינו איזון על שלושה ולא ידענו שעוד אחד אחרי שבועיים עוזב.
עומר הוכברג: בנוגע למיכון החקלאי – היתרון שיש למיכון חקלאי והאחוז שהוא יכול לפתור מסך כלל העבודה של החקלאות, לדעתי זה אולי רק חמישה אחוז.
עומר הוכברג: מעבר לרוב התחומים שהם עבודת ידיים שאין להן תחליף, בכל העולם, גם אם תבדקי בארצות הברית ובאירופה, אין תחליף לעבודת ידיים.
עומר הוכברג: הפתרון הם עובדים זולים שרוצים לעבוד ובאים בבוקר לעבודה.
יעקב כץ: אי אפשר עם ההפרעות, אני אסגור את הישיבה.
ירון סולומון: אני מהאיחוד החקלאי.
ירון סולומון: אני רוצה לומר מספר דברים.
ירון סולומון: ראשית יש הסכם והמדינה לא מכבדת את ההסכם.
ירון סולומון: אנחנו מבקשים לאלתר לקיים את ההסכם.
ירון סולומון: זה בכלל לא מעניין שיחלוף כזה, איזון תיקים כזה.
ירון סולומון: הכל נגמר, מבלבלים אותנו, מסובבים אותנו בכחש.
ירון סולומון: אני מודיע לך שהכל כחש אחד גדול.
ירון סולומון: אין עובדים.
ירון סולומון: שמישהו יחתום לנו פה שב- 1 לינואר 2010 יהיו פה 26,000 עובדים.
ירון סולומון: ישנה כאן הטעייה של כולם, לגבי ארגון IOM שמישהו פה יקום ויאמר ויוכיח לי שאי פעם טיפלו בנושא של עובדים זרים.
ירון סולומון: זה בלוף אחד גדול.
ירון סולומון: אני אסביר.
יעקב כץ: אנחנו יודעים, כולנו יודעים שזה בלוף אז קדימה.
יעקב כץ: ה- IOM זה בלוף ואני הייתי בעצמי נוכח.
ירון סולמון: נכון שיש רשימת מיכון, הנושא של העובדים התאילנדים זו השלמה לעניין הזה, זה המיכון הכי טוב כי זה מה שיש.
ירון סולמון: יש רשימה של 26,00, נא בבקשה להביא את המכונות לפה כדי שנוכל לעבוד איתם.
יפתח בן דוד: אני מפארן.
יפתח בן דוד: אני גם חקלאי וגם עוסק בבעלי חיים.
יפתח בן דוד: שלחו בחור אחרי הצהריים, הגיעה הסעה של יוסי גאלה של הערבה, הגיע עובד.
יפתח בן דוד: הוא הגיעה ממעון לתאילנדים מוכים, כך הייתה ההגדרה, הוא הגיע מפתח תקוה ונחת אצלנו בחצר, השותף שלי צייד אותו ב- 250 שקלים כדי להצטייד בצרכניה כי הם הגיעו ואמרו שאין להם כלום.
יפתח בן דוד: הוא ניגש לצרכניה ואני לא יודע אם קנה או לא קנה, לקחנו את הדרכון שלו וקיבלנו פתק שכתוב שתוך שבוע צריך להסדיר את מעמדו במשרד הפנים.
יפתח בן דוד: הוא עובד מסור, עבד.
יפתח בן דוד: הסתכלנו וגילנו שהוא בארץ כמעט חמש שנים, גם אם היינו קולטים אותו הוא היה עוזב אחרי שלושה חודשים.
יפתח בן דוד: הוא קיבל חדר מסודר עם מיזוג, עם חימום, טלוויזיה והכל, בבוקר הוא קם לעבוד ובשעה 10:00 שמועה עוברת בין כולם, יש טלפונים, שהם צריכים ללכת למרכז ובשעה 14:00 נמוגו בערפל.
יפתח בן דוד: אין למה, החדר לא טוב?
יפתח בן דוד: בפארן ראיתי בין תשעה לעשרה כאלה, אצלי, אצל החתן שלי ואצל האחרים, הם הלכו ולא ברור למה.
יפתח בן דוד: לא כולם עבדו אפילו.
יפתח בן דוד: לא ידעתי למה.
יעקב כץ: אני יודע למה.
יעקב כץ: אני סומך על יוסי אדלשטיין שיש קבוצות שמסיתות ודואגות שהבחורים יעזבו.
יעקב כץ: אתם לא מציעים בעיתונות שלכם קריאה שאומרת בואו נארגן עכשיו יהודים לעבודת כפיים.
ירון סולומון: עובד שעזב בשנת 2008 קיבלו אישור להברקה שלו.
ירון סולומון: אני מדבר עם מר אבי לקח אמרו לי שאני גאון גדול שהצלחתי לתפוס אותו בטלפון.
ירון סולומון: הוא אמר לי "זה לפי התקנות" אני אמרתי לו אתה כתבת את התקנות, זה לא מהר סיני, את התקנות של העובדים הזרים אולי אתה מכיר טוב ממני הן לא מהר סיני.
ירון סולומון: עובד שהוצא מארץ כפלילי, בקיץ היה מנהל משרד הפנים הקודם, רשות ההגירה, מר גנות, אמר "עובד שהוצא כתוצאה מפלילי, הציץ לילדה בחלון, אני לא רוצה שיספר כאן את הסיפור הזה" הוא הגיע למשרד הפנים והוא עזב אחרי פחות משנה, אי אפשר להביא עובד.
ירון סולומון: יצא מכתב של ראש העיר ולא ענו לראש העיר, וזו חרפה וכלימה.
ירון סולומון: יש 500 תאילנדים וכל אחד מקרה פרטי, ותסלחו לי על המקרה הפרטי.
ירון סולומון: מקרה נוסף, ב- 1 לחודש יש 584 עובדים של הייצוא, כמו שמדווח לי חיים חבלין, לי יש אחד ולכל אחד יש אחד, חמישה או עשרה, כל הנקלטים החדשים, בערבה משתדלים לקלוט בכל שנה בין עשר לחמש עשרה משפחות חדשות, הן תצטרכנה ללכת ב- 1 לחודש.
ירון סולומון: זה לא נמס בכוס, הם לא ימוגו.
ירון סולומון: אין פתרונות.
יפתח בן דוד: אני דור שלישי במושב צור משה במרכז הארץ.
יפתח בן דוד: ניסינו לקלוט 20 עובדים זרים ואנחנו כל הזמן מנסים לקלוט עובדים ישראלים, אבל אף לא מגיע לעבוד.
יפתח בן דוד: תאילנדי מקבל אצלנו את שכר המינימום פלוס מגורים פלוס חשמל, פלוס ארנונה ופלוס הכל והוא עולה לנו המון.
יפתח בן דוד: יש לנו יכולת לשלם לישראלים יותר כסף, אבל אף אחד לא מגיע.
יפתח בן דוד: האשליות האלה מכאן עד להודעה חדשה.
יפתח בן דוד: ה- 29 העובדים שהגיעו לערבה ונמוגו רשומים, כל אחד והעובד שלו.
אירית משיח: לא קונים תשומות כי לחקלאים אין כח עבודה.
אירית משיח: צריכים להבין את זה, אני מוכנה לקלוט עובדים ישראלים שיביאו לי אותם.
אירית משיח: שצריך שלא יבואו ויגידו לי לפי החוק שאני צריכה לתת שעה וחצי הפסקה ולא מתאים לו לעבוד שעה נוספת.
ארז וגנר: אני מארגון עובדים מען, אנחנו פרושים בעיקר באזור המשולש, אנחנו עושים עבודה עם נשים ערביות, יש לנו גם קואופרטיבים, שגם עוסקים בחקלאות.
ארז וגנר: אני לא נמצא פה בשם המוקד לסיוע לעובדים זרים שאני מסכים עם הטענות שלהם.
ארז וגנר: אני פה בשם עובדים.
ארז וגנר: אני במקרה מרכז את הפעילות בירושלים - - -
קריאה: כמה אתם מרוויחים על כל השמה של עובד?
ארז וגנר: אנחנו לא מרווחים עבור - - -
יעקב כץ: תנו לו לדבר.
ארז וגנר: אתה חבר באיגוד עובדים, אתה משלם מיסי ?
ארז וגנר: 20 שקל לחודש.
קריאה: למה החברים שלנו בקלוואסה צריכים גם תאילנדים, טירה טייבה?
קריאה: אלה מבקעה הולכים לדניאל וכדי להשלים לבקעה מביאים מתאילנד.
קריאה: אני מסביר את הסיבוב.
ארז וגנר: כל הסיפור הזה של התאילנדים נובע מכך שהממשלה כבר שנים זורקת את החקלאים לזבל.
ארז וגנר: עם זה אני מסכים לחלוטין.
יעקב כץ: הבעיה היותר גדולה שאין חינוך לעבודה וזה יותר חמור.
ארז וגנר: על זה והביקורת שלי אני לא מדבר.
ארז וגנר: אתה רואה את העקומה של ייבוא עובדים מתאילנד ואת העקומה של ירידה בהשקעות של ממשלת ישראל לחקלאות וזה כמעט אחד לאחד.
יעקב כץ: זה לא קשור ואני לא מסכים איתך.
יעקב כץ: מה אתה רוצה לומר?
ארז וגנר: בנוסף לזה אתם מדברים על חוק שמסדיר את העבודה של עובדים זרים בישראל.
ארז וגנר: החוק הזה הוא לא חוקתי על פי מבחן בית הדין הגבוה לצדק, הסדרי הכבילה הוגדרו כסוג של עבדות.
ארז וגנר: זו לא אשמת החקלאים - - -
יעקב כץ: ארז, אנחנו התאספנו היום על פי החלטות ממשלת ישראל שהן החלטות מקובלות ומסודרות ועניינם לאפשר לחקלאות הישראלית לחיות.
יעקב כץ: אם יש לך בעיה עם הנושא של העבדות והכליאה תגיש עתירה לבית דין הגובה לצדק, הם בדרך כלל מתיישרים אתכם.
יעקב כץ: עם כל דבר שקשור בהרס המדינה הם מתיישרים ואז גם את זה הם יהרסו.
יעקב כץ: אני כעת לא רוצה לדבר על בית הדין הגבוה לצדק.
יעקב כץ: הייתה שאלה כאן לגבי העובדים, יש לך איזה הערה או טענה.
ארז וגנר: העתירה הזאת קשורה, הממשלה מוגדרת - - -
יעקב כץ: איזו עתירה?
יעקב כץ: אין עתירה לבית הדין הגבוה לצדק בנושא הזה.
ארז וגנר: יש קבילה בנושא חברות כוח אדם.
קריאה: אין קבילה.
ארז וגנר: ההסכם הזה מאפשר ניצול, גם בנק ישראל וגם הכנסת אמרו שהשכר הממוצע של עובד זר בחקלאות הוא 13 שקל לשעה.
ארז וגנר: אתה כמעסיק יודע.
קריאה: אני סיירתי עם המנהל הכללי הקודם שלו, אני סיירתי איתו בישובים של התאחדות האיכרים בנושא הזה.
קריאה: היינו ביבנה והיינו במנחמיה, חקלאי שמעסיק עשרות ערביות זו צרה צרורה שאין כמוה.
קריאה: פעם היא באה ופעם היא לא באה.
קריאה: הוא צריך להכשיר אנשים.
קריאה: מה זה תאילנדי?
קריאה: אתה מכשיר בנאדם ואתה יודע שהוא עובד אצלך שנים, כאן זה היום היא באה ומחר היא איננה.
קריאה: הוא אומר יותר מזה שפעם היא מגיעה בשעה 08:00 ופעם היא מגיעה בשעה - - -
יעקב כץ: אני לא מתעסק עכשיו איתן, כעת אני מתעסק עם התאילנדים.
קריאה: במה שמתאים לחקלאות שלנו.
קריאה: זה קשה שאנחנו משלמים להם המון.
אברהם דניאל: מזכיר איגוד מגדלי הפרחים, אני רוצה לגעת בעניין של איזון התיקים.
אברהם דניאל: איזון תיקים, נמצא כאן מאיר שפיגלר והוא יגיד לך שהתהליך הזה מיותר לגמרי.
אברהם דניאל: הבעיה היא באי הדיוקים בין משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה לבין משרד הפנים.
אברהם דניאל: משרד מפנים יודע במדויק כמה עובדים יש לכל אחד, אני אומר את זה חד וחלק ובוודאות.
אברהם דניאל: הם יודעים מי יוצא מגבולות המדינה, מי נכנס לגבולות המדינה.
אברהם דניאל: אלא מה?
אברהם דניאל: כשאתה הולך למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה לעשות איזון תיקים ואומרים שיש לך תשעה עובדים אתה הולך לפנים ואומרים לך מה פתאום, יש לך תשעה, ושוב לך תחזור.
אברהם דניאל: בקיצור הם הופכים אותך פעם בטן ופעם גב.
אברהם דניאל: דרך אגב אנחנו משלמים עבור האגרות האלה 1,825 שקל לשנה לכל עובד.
אברהם דניאל: אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש, כשאני משלם סכום כזה אני גם צריך לקבל שירות.
אברהם דניאל: אנחנו לא מקבלים שירות ואני אגדיר אותו בערך, למשל אם אתה מרים טלפון לנמל תעופה תל אביב, אתה מרים טלפון בחורף ואם יענו לך בקיץ זה הישג גדול מאוד אדוני היושב ראש.
יעקב כץ: אבל חיים חבלין אומר שהמצב הרבה יותר טוב, למה אתה אומר את זה?
אברהם דניאל: הוא טועה.
יעקב כץ: אנחנו שומעים שגם מול הלשכות המצב הרבה יותר טוב.
יעקב כץ: אני מדבר על נמל תעופה ואני לא דיברתי על הלשכות.
יעקב כץ: אדוני היושב ראש, מאיזון התיקים צריך לרדת גם משרד החקלאות והוא מודע לכך.
יעקב כץ: פעם אחת צריך להודיע למעסיק כמה עובדים יש לו, ברגע שחל שינוי מי שמקצה את העובדים מודיע לנמל תעופה ובזה נגמר הסיפור.
יעקב כץ: לא צריכים שבע מערכות שבהן מריצים אותנו מאחד לשני, בשביל מה זה?
יעקב כץ: אמרו שתהייה מערכת אחת שתטפל בכל.
אברהם דניאל: בעניין המיכון, נכון שנחתם הסכם ועל פי הנורמה של משרד החקלאות אמורים לעבוד 44,000 עובדים בחקלאות.
אברהם דניאל: יש לנו פחות ונניח שיש את המיכון, זאת אומרת שהוא אמור להשלים את החסר ולא לגרוע מהחסר.
אברהם דניאל: אבל, ניכנס למיכון ונניח שישנה מכונה שעולה 600,000 שקל שיכולה לחסוך בערך 3% מכוח העבודה, מה עושה משרד החקלאות?
אברהם דניאל: על פי ההסכם הוא חייב להפחית את העובדים, הוא אומר ישנה מכונה כזאת ויש מכונה כזאת, הוא ספר את המכונות ולקח את העובדים בו מיד.
אברהם דניאל: צריך היגיון.
אברהם דניאל: יש את שלב ההטמעה של המכונה בשטח ורק אחר כך אפשר להפחית את העובדים.
אברהם דניאל: למי אתה מפחית, לזה שקנה את המכונה או לזה שלא קנה?
אברהם דניאל: הם מפחיתים לכולם.
אברהם דניאל: אני חושב שבפלונטר הזה שנוצר לא להתייחס לשום החלטות, יש להחליט החלטה אחת והיא להביא את העובדים מחר בבוקר.
4414: אנחנו מעסיקים כ- 350 עובדים ישראלים מתוכם 150 בדואיות בשכר הרבה למעלה מהמינימום עם תנאים סוציאליים.
4414: הבעיה החמורה היא שלא מתייחסים על בסיס פרטני.
4414: יש דרג של מקבלי החלטות ויש את הדרג של מבצעי ההחלטות.
4414: אני לא רוצה לדבר על בסיס אישי אבל למבצעים אין שיניים כדי לבצע את הדברים.
4414: אנחנו אלה שנגרום לכך שנקבל את מה שמגיע לנו.
4414: אנחנו נאנקים ואנחנו לא מצליחים לעמוד בהתחייבות שלנו לייצוא, לא עומדים בהסכמים ולא יכולים גם לגרום שיהיו אצלנו יותר עובדים וגם לקבל כמובן תגמול.
יעקב כץ: שי חרמש, איך דואגים שהם לא יצטרכו יותר לצאת לרחובות.
שי חרמש: יעקב כץ, אני מוכרח להגיד שאני מרגיש תסכול ענק.
שי חרמש: לפני כיומיים היינו אצל יואל חסון והייתה הצגה מוקלטת לכל עם ישראל, היום הגענו לכאן ואני לא יודע איפה התחנה הבאה תהייה.
יעקב כץ: אומרים שהייתה התקדמות גדולה מהישיבה האחרונה ועד היום, אם נתקדם באותה קצב לפעם הבאה מה טוב.
שי חרמש: יושבים כאן יעקב כהן, יושבים פה מבצרון שאני בדרך אליהם.
שי חרמש: אנחנו היום עוסקים בחקלאות וחלק מהחקלאות היא ברמת ההייטק.
שי חרמש: אם הוא מפספס את זה ב- 24 שעות אז הסיפור נגמר.
שי חרמש: סיפרתי בוועדת ביקורת ואני אספר את זה כאן.
שי חרמש: יצאתי לראות את שדות הסלרי בשדות הנגב המערבי, דבר מדהים, מערך מדהים, אין יותר מה להשקיע כי הכל מסודר חוץ מבעיה אחת מאוד קטנה, שישה מלוכסני עיניים צריכים באין בררה להתכופף, לא הרבה, כל אחד אלפיים פעם ביום, לא עשרים אלא אלפיים פעם ביום להוציא ולשים את התוצר.
שי חרמש: אבל כשאחד מהשישה איננו, כל המערך עם המכולה המקוררת בשדה שצריכה לצאת מאשדוד לסנט פטרבורג, הכל נתקע ונעצר אם התאילנדי קיבל נזלת או חלילה שפעת חזירים.
שי חרמש: אדוני אם הדברים האלה לא מובנים מאליהם אנחנו לא מדברים על אותה מדינה.
שי חרמש: ה-1 לינואר ואת זה אמרתי למאיר שפיגלר, ישנם פה לפחות שני עובדי מדינה שעושים כמיטב יכולתם, אני אומר את זה ברצינות, אגב חטפתי על זה הערות בוועדה לביקורת המדינה שאמרו שבמקום שנטפל בבעיה של העובדים הזרים אתם מחלקים מחמאות.
שי חרמש: אבל יוסי אדלשטיין ומאיר שפיגלר עושים כמיטב יכולתם.
שי חרמש: אבל דבר אחד צריך להיות כאן ברור, ב- 1 לינואר העונה הזו תחלוף ומה שהיה מת, יגיעו פחות או יגיעו יותר.
שי חרמש: ה- 1 לינואר זה עוד 28 יום, מדינת ישראל צריכה לעמוד בחוזה שהיא חתמה איתנו על 26,000 עובדים.
שי חרמש: יעקב כהן הלוואי וחקלאות הייתה בעיה פוליטית.
שי חרמש: בעיות פוליטיות אני יודע לפתור.
שי חרמש: הבעיה אינה ברמה הפוליטית לכל ממשלות ישראל ב- 20 השנים האחרונות.
יעקב כץ: צריך לקבל כאן את ההחלטה שיהיו כאן
יעקב כץ: 26,000 עובדים.
יעקב כץ: מי צריך לקבל את ההחלטה?
שי חרמש: ישנו הסכם חתום, ההסכם ב- 2009 הופר וזה נגמר ועזבו.
שי חרמש: שנת 2009 הלכה.
שי חרמש: מדינת ישראל צריכה לשים לנו על השולחן ב- 1 לינואר 26,000 עובדים.
שי חרמש: זה יעד לא פשוט כי כדי להגיע לזה חסרים בין 1,500 שמאיר שפיגלר יגיד לך לבין חדד שיגיד 3,500 אבל זה מספר בעל 4 ספרות בתקופה של 28 יום.
שי חרמש: השאלה היחידה שאתה ואני והוועדה פה שואלים האם מכאן תצא הישועה, מיוסי אדלשטיין, ממאיר שפיגלר, ממך וממני, זה לשים ב- 1 לינואר על המגרש 26,000 שחקנים.
שי חרמש: כל הדיון האחר פה אינו חשוב.
שי חרמש: אחרי זה תביא את כל מי שאתה רוצה.
שי חרמש: תנו לי להסביר לכם, אחרי ה- 26,000 אני מודיע לך על דעת הקהל והציבור הקדוש הזה, יש מקום לעוד 18,000, אין בעיה תביא לבצרון, תביא לניר חן תביא לגברת.
שי חרמש: ברגע שתביא גברת שקמה בבוקר ועובדת עד הלילה ולא מתעטשת למחרת בבוקר ולא עוצרים אותה, והיא מגיעה לעבוד, ולא באה עם גורמט וקופסת "קנט" ביד ואומרת לי תחתום לי, נתחיל עם ה- 26,000 ואת השאר תביא ונקבל גם אותם.
ארז וגנר: אתה במקום לייבא תעסיק את אלה שכאן ותן להם אשרה- - -
יעקב כץ: תביא מהברים מתל אביב, תביא את כולם שיצאו לעבוד.
יעקב כץ: מאיר שפיגלר בבקשה רשות הדיבור וגם עם תשובות.
יעקב כץ: אני מצביע על הגברת שמייצגת את השר שהוא המייצג האמיתי של החקלאים ולא אני.
יעקב כץ: אני לא חקלאי והוא כן והוא מתחבר למושבניקים, אני רוצה לראות איך מתחברים הדברים שלך לעובדה שהוא יכול לגרום מחר לכך שלא תהיינה יותר בעיות.
יעקב כץ: אני רוצה לחבר, לתפור.
קריאה: יש את ההסכם של 20, 80 שבגללו לא חותמים על הצעת המחליטים.
קריאה: לדעתי זה הסיפור המרכזי.
יעקב כץ: אני רוצה שכתוצאה מהעבודה של השר שלום שמחון החקלאים לא ירימו אלי יותר טלפון ואפילו לא אחד.
יעקב כץ: אני רוצה שחיים חבלין יגיד תודה הכל מסודר.
יעקב כץ: גם בסיכום של הישיבה יהיה שהוועדה רואה בשר החקלאות אחראי כמעט יחידי לכך שב- 1 לינואר יהיו כאן 26,000.
שי חרמש: שר החקלאות ביום ראשון מציג הצעת מחליטים על ה- 26,000 ועל ההשלמות, לדאבוני הרב משרד המשפטים כבר הודיע שהוא מתנגד להצעת המחליטים.
יעקב כץ: אני אמרתי לה ונתתי לה עצה, והיא אמרה לי שהיא מספיק קרובה אליו ושהיא יכולה לדבר עם השר שלום שמחון, אם הבעיה לא נפתרה סימן שהוא לא בסדר.
יעקב כץ: הוא צריך להודיע לראש הממשלה שאם הבעיה של החקלאים לא פתורה הוא לא נשאר בממשלה.
יעקב כץ: כך הוא צריך להגיד.
יעקב כץ: אני אומר שכך הוא צריך להגיד לראש הממשלה, אם אני לא מקבל תשובה חיובית לגבי החקלאים אני פורש מהממשלה.
יעקב כץ: אני כיושב ראש בסיכום הוועדה, אם תרצה תחתום על זה - -
עזרא רבינס: ברשותך, עם כל הכבוד לשי חרמש שאני מאוד מעריך והוא כל הזמן מפרגן למשרד החקלאות, שזה הבית שלנו, אתה פשוט לא מקשיב, הם בישלו את הסיפור הזה של המיכון.
עזרא רבינס: יוסי ישי מהמשרד שלנו עם הסיפור של המיכון, הגברת הנכבדה עם סיפור המיכון, זה קשקוש.
עזרא רבינס: זה קשקוש.
עזרא רבינס: הסיפור של המיכון זה קשקוש וזה מגיע מהבית שלנו.
עזרא רבינס: אנשי המקצוע שלנו החקלאים המציאו את הדבר הזה.
עזרא רבינס: זה מטורף.
יעקב כץ: תסלחי לי, ועזבי אותי מהמיכון, אני רוצה שתדאגי שהשר שלך יודיע לראש הממשלה שאם אין פתרון לחקלאים הוא לא נשאר בממשלה.
יעקב כץ: זו תהייה הודעת הסיכום שאני מוציא היום, שמחייבת את שר החקלאות להתפטר אם בעיית החקלאים לא נפתרת.
מאיר שפיגלר: אני בהתחלה חשבתי להתייחס לדברים שאמר ארז וגנר מעמותת מען, אני רק אומר במשפט אחד, כנגד זכויות יש גם חובות, אני אומר לך באחריות מלאה שלא רק בנושא החקלאות אלא גם בנושא סיעוד, גם בנושאים בנושאים אחרים של העובדים זרים, אין לך מושג כמה בעיות, שהן מעבר לזכויות המלאות שמקבלים העובדים הזרים, יש עם ההתנהגות שלהם בכל מה שקשור לעבודה שלהם במדינת ישראל.
מאיר שפיגלר: אני אומר לך את זה במאמר מוסגר כמי שפועל גם בנושא הזכויות וגם בנושא החובות.
מאיר שפיגלר: אני רואה בהם אנשים בשר ודם לכל עניין ודבר כפי שציינת קודם.
מאיר שפיגלר: לא אני אלא המדינה.
מאיר שפיגלר: אני לא אתייחס ל- IOM ולכל הדברים האחרים, אני אגש לגופו של עניין, יש כרגע החלטות ממשלה ואנחנו מחויבים להחלטות ממשלה כדברם וכלשונם ועל זה בכלל אין עוררין כאן.
מאיר שפיגלר: ככל שהחלטות ישתנו מבחינת התוכן אנחנו נבצע אותם הלכה למעשה מיידית.
מאיר שפיגלר: אני רוצה לומר שוב בצורה ברורה ב- 1 לינואר 2010 לא יהיו כאן 26,000 עובדים זרים בחקלאות.
מאיר שפיגלר: זו האמת לאמיתה, אמרתי רק שעד 31 לדצמבר 2009, מבחינת כל המנגנון הציבורי העובדים שעושים את איזון התיקים ואלה שאמונים אחר כך על ההשלכות של תוצאות איזון התיקים, נעשה ככל אשר לאל ידינו כדי שלפחות מבחינת המערכת יתאפשר להשלים את המכסה של 26,000 עובדים זרים בענף החקלאות.
מאיר שפיגלר: מישהו אמר לפני כן ובצדק שלא יהיו כאן 26,000 עובדים זרים בחקלאות ב- 1 לינואר 2010.
מאיר שפיגלר: יש את הצעת המחליטים שהתגבשה, אני מניח בין היתר, על ידי נציגי משרד החקלאות, אני שוחחתי על כך עם יוסי ישי, אני לא יודע אם ישנה תמימות דעים לגבי ההצעה.
מאיר שפיגלר: אבל ככל שההצעה הזאת תעבור נממש אותה הלכה למעשה.
מאיר שפיגלר: יש בעיות לא מעטות בכל הטיפול בעובדים זרים שעובדים בחקלאות מול החקלאים, והוזכרו כאן חלק מהבעיות כאן כמו הנוטשים, ולגבי בירור ולגבי כאלה שבאו ועשו את איזון התיקים להיתר מסוים ולאחר מכן נוצר מצב שעזב עוד אחד ולכן הם נתקעו ללא עובד.