GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל מלי דנקר: יש אישור משרד הפנים מראש.
גלעד נתן: יפה מאד.
רן כהן: אף אחד לא רואה אותו.
רויטל מלי דנקר: דרך אגב, כשהוא נוחת בנתב"ג הוא גם אמור לקבל זכותון, לא שזה משנה.
רן כהן: הוא מקבל זכותון בנתב"ג אבל העניין של הקשר איתו שם, על מה שהוא עולה לארץ ועל הזכויות שלו, הוא לא יכול חזור בו בעודו שם.
רן כהן: הוא לא יכול, רק כשהוא כבר פה וכשהוא כבר פה הוא כבר בבוץ.
גלעד נתן: השאלה השנייה היא למשרד הפנים לגבי הנושא של הכשרה המקצועית.
גלעד נתן: אתם תולים המון ברפורמה החדשה, החברות יהיו אחראיות להכשרה המקצועית של העובדים בחו"ל.
גלעד נתן: זה יפה, אבל אם הדבר הזה לא ייבחן ברצינות בחו"ל, אז יש יסוד סביר להניח שכמו דברים אחרים שחברות היו אחראיות עליהם עד היום, לא בטוח שזה יקרה.
גלעד נתן: מה זאת אומרת אחראיות על ההכשרה המקצועית?
גלעד נתן: הולכת להיות רשימה של מוסדות מורשים?
גלעד נתן: אני שומע מביטוח לאומי שעובדים ישראליים שעובדים בסיעוד לא עוברים כולם את ההכשרה המקצועית שהמוסד לביטוח לאומי דורש מחברות הסיעוד.
גלעד נתן: אז אתם מספרים לי שהעובדים בחו"ל יעברו את ההכשרה המקצועית הזאת?
גלעד נתן: מה הכלים לבדוק שבאמת נעשתה הכשרה מקצועית ואיפה?
רן כהן: יש תשובות?
שושנה שטראוס: כמו שקבענו, הטלנו את האחריות על הלשכה וזו המקצוע שלה, היא לשכת תיווך.
שושנה שטראוס: כל המומחיות שלה אמורה להיות להתאים עובד מתאים לפציינט או למטופל מתאים.
שושנה שטראוס: עכשיו אם הלשכה לא עושה את זה, אז צריכים לקחת ממנה את ההיתר.
שושנה שטראוס: אבל ההנחיה הייתה שהלשכה שמביאה עובד מוכשר גם מתחייבת במשרד הפנים לפני שהיא מביאה עובד מחו"ל, שהיא בדקה את העובד, היא שלחה עובדת סוציאלית לבדוק את המטופל, היא תתאים את הכישורים של העובד באופן מפורט ואחרי בדיקות למטופל, ומלבד זה ביקשנו, וזה לא נכנס לגמרי לתוקף, שתהיה גם תעודת הכשרה שהעובד עבר הכשרה במוסד מוכר במדינה השולחת.
רן כהן: רגע, הלשכות האלה קיבלו איזשהו מסמך מחייב על כל הכישורים שנדרשים, על ההכשרה והכללים שהמדינה דורשת מהם?
סיגל רוזן: אין פירוט בנוהל, לא משך ההכשרה ולא סוג ההכשרה.
רן כהן: זה בדיוק מה ששאלתי.
רן כהן: האם יש פירוט ואת אומרת לי לא.
סיגל רוזן: לא מי יממן את ההכשרה.
סיגל רוזן: אין בכלל פירוט בנוהל, הוא כללי לחלוטין, רק שהם צריכים לעבור הכשרה.
אסתר אפרת סמילג: כתוב בנוהל שזה הכשרה על פי מוסד מוכר.
רן כהן: רגע, יובל יעקובי, ממשרד האוצר.
יובל יעקובי: רק רציתי לשאול את גלעד: בשיטה הזאת שתיארת, איך כן עושים את זה בעולם המערבי?
יובל יעקובי: כי זה לא נשמע לי כזה מופרך.
יובל יעקובי: זאת אומרת, אם אני מבין נכון, היום בן אדם הולך למשרד התמ"ת – עכשיו זה יהיה רשות ההגירה – מקבל את ההיתר שלו, אחרי זה עם ההיתר הזה הוא הולך לחברת כוח אדם וחברת כוח אדם מאתרת לו עובד זר בחוץ לארץ.
יובל יעקובי: היא אומרת לבן אדם בישראל מה השם של העובד הזר שהיא רוצה להביא לו, הוא הולך ומקבל אישור ממשרד הפנים להביא את עובד זה וזה, תעודת זהות או מספר דרכון זה וזה לארץ.
יובל יעקובי: אז מגיע המאכר הזה, כמו שאתה אומר, ומחתים את הדרכונים בשגרירות, על פי תעודות זהות ומספרי דרכון שמשרד הפנים נתן לו.
יובל יעקובי: אז על פניו, אני רוצה להבין מה כן נעשה במדינות המערב.
רן כהן: אני אגיד לך מה, אולי אני אשיב לך, יובל.
רן כהן: אמרה לי יושבת ראש הכנסת שהיא הייתה בביקור בפיליפינים, בתפקידה כיושבת ראש הכנסת.
רן כהן: נחשפה בעם לזה שאחת ממערכות היחסים הכי עזות בין ישראל ובין הפיליפינים אלה העובדים והעובדות בסיעוד.
רן כהן: שם, קטאר – בסדר, לא קנדה שזה כאילו איזה מודל שאי אפשר להגיע אליו, קטאר – מחזיקה בפיליפינים נציגים מקצועיים שלה שבודקים כל עובדת וכל עובד שבא לעבוד בסיעוד בקטאר.
רן כהן: הכשרה, יכולת, שפה, התאמה, גיל, צרכים, כל הדברים האלה, ורק מי שהמדינה בדקה והוא יכול, מאושר לעבור לקטאר ומקבל את הוויזה.
רן כהן: ואז משרד החוץ נותן לו את הויזה.
רן כהן: ויזה או איך זה נקרא?
קריאה: כן, אשרה.
רן כהן: אשרה.
רן כהן: זו בעצם הדרך שבה עושים את זה.
רן כהן: אצלנו, אוספים ברחוב.
רן כהן: ובסוף זה צריך לבוא לאיזה – אני יודע מה, קשיש או נכה או תשוש בנתניה או בחדרה או בגדרה, או אני לא יודע איפה, ולטפל בו.
רן כהן: למה אספו אותו ברחוב במנילה.
יובל יעקובי: זאת אומרת שכל עובד ועובד.
רן כהן: עובר מיון.
יובל יעקובי: עובר מיון על ידי איש מדינה, עובד מדינה של קטאר.
רן כהן: עכשיו, לפי מה שנאמר לי לא זו בלבד, אלא שבהגעתם לארץ שבה הם עובדים הם עוברים איזושהי הכשרה שמאורגנת על ידי המדינה.
יוסי אדלשטיין: מה שאתה אומר, כבוד היושב ראש, זה חלק מהתהליכים שאנחנו הולכים להפעיל באמצעות IOM.
רן כהן: יוסי, בסדר.
רן כהן: אני מברך אתכם לתהליכים.
רן כהן: אבל שלוש שנים אנחנו עוקבים אחרי החלטות של הממשלה, לא שלנו.
יוסי אדלשטיין: בסדר.
רן כהן: אגב, אנחנו הסכמנו עם ההחלטות האלה, בירכנו עליהם, האצנו בהם.
רן כהן: אני מקיים את הישיבות האלה, אני מודה, בעוונותיי, חבר הכנסת מקלב, אני מקיים את זה כדי להאיץ את התהליך הזה כדי שתתקדמו איתו, אבל לצערי הרב אני כל פעם חוטף סטירה נוספת בפרצוף, זה בעצם מה שאני מרגיש.
רן כהן: טוב, או.קי.
רן כהן: עוד?
רן כהן: סיגל?
רן כהן: אה, ענת.
אורי מקלב: יושב ראש, אני יכול לצטט את מה שאמרת ב-23 ביולי.
רן כהן: קראתי.
רן כהן: קראתי כבר.
אורי מקלב: קראת?
רן כהן: עוד לפני שהגעת קראתי.
אורי מקלב: אז אני חושב שזה חשוב עוד הפעם, אז אתה כבר באמת זעקת ואמרת שהממשלה נכשלה באי קיום ההחלטה של לא להפעיל את ייבוא העובדים הזרים דרך IOM.
אורי מקלב: ואין ברירה אלא להתרעם – מילים קשות, אני אפילו לא רוצה לחזור על זה.
רן כהן: קראתי את זה גם מילה במילה.
אורי מקלב: גם לכולם פה?
אורי מקלב: עכשיו אתה יותר עדין .
רן כהן: ענת.
ענת קידרון: כן.
ענת קידרון: בעניין IOM ואחר כך בעניין הראיון.
ענת קידרון: קודם כל החלטת הממשלה - - -
רן כהן: רגע, את גם ממוקד סיוע לעובדים?
ענת קידרון: אני מקו לעובד.
רן כהן: קו לעובד, סליחה.
ענת קידרון: החלטת הממשלה בנושא ההסכמים שיחתמו עם המדינות לא איחדה את הנושא של IOM.
ענת קידרון: זאת אומרת ההחלטה היא להביא באמצעות הסכמים בין המדינות או באמצעות ה-IOM.
ענת קידרון: עכשיו אומרים לנו שה-IOM לכאורה עושה בעיות ולא מצליחים לתפעל ושזה לא קורה.
ענת קידרון: אז למה המדינה לא מחפשת בנוסף את הנתיב האלטרנטיבי, שגם גלעד דיבר עליו, שזה בעצם גיוס על ידי המדינה, מדינה מול מדינה.
ענת קידרון: מה גם הבנתי שחלק מהמדינות מתנגדות לגיוס באמצעות ה-IOM, אבל כן מוכנות, כמו בפיליפינים למשל, לגייס מדינה מול מדינה.
רן כהן: אגב, ענת, את יודעת – במדינה יש שירות שזה ייעודו וזו מקצועיותו.
ענת קידרון: שירות התעסוקה.
רן כהן: שירות התעסוקה.
ענת קידרון: אני מסכימה, אני חושבת - - -
רן כהן: פשוט אפשר להשתמש בו.
ענת קידרון: התחושה שלנו היא שההיתלות הזו ב-IOM נועדה – אל"ף, יש מישהו להאשים אותו למה הדברים מתעכבים, ושנית כדי שהמדינה לא תהיה אחראית לכל מה שקורה במהלך הגיוס.
ענת קידרון: אבל זו בהחלט לא הדרך היחידה ולא בטוח שזו אפילו הדרך המועדפת.
ענת קידרון: והנושא של גיוס על ידי נציגי מדינה הוא דבר מקובל בעולם ופועל במדינות מסוימות שישראל עובדת אתן.
ענת קידרון: זה פועל בין פיליפינים לקוריאה, זה פועל גם בנפאל עם חלק מהמדינות.
ענת קידרון: וברגע שאנחנו יודעים עכשיו שהמצב לא טוב ושמבחינת אכיפה, אגב, לא נעשה דבר מבחינת דמי התיווך, אז צריך לנסות נתיב אחר.
ענת קידרון: עכשיו קצת התפלאתי על מה ששמעתי פה ממשרד החוץ – אומרים שבראיון עובדים לא אומרים שום דבר.
ענת קידרון: אז קודם כל, מבחינת צפיית פני העתיד, אם יסבירו לעובד ויבטיחו לו שמה שהוא אומר לא יפגע בו, או שישאלו אותו שוב אחרי שהוא מ קבל את הוויזה, אז אולי יש סיכוי שהוא יותר יגיד.
ענת קידרון: אבל מעבר לזה, הבנתי שבמקום שיש כן מוכנות להגדיל ראש, למשל, בנפאל יושב נציג שבאמת אכפת לו, והוא הצליח לאסוף נתונים מאוד מאוד משמעותיים.
ענת קידרון: זאת אומרת שעובדים כן מגיעים.
ענת קידרון: אני רוצה לעדכן את כבוד היושב ראש ואת הוועדה שכיום הפיליפינים, לפחות מה שאנחנו רואים, היא לא הספקית המרכזית של עובדים זרים אלא מגיעים מנפאל, מסרי לנקה ומהודו, ועובדים מהודו במיוחד גברים, הם באופן קונסיסטנטי עובדים שלא מתאימים ולא יודעים אנגלית.
ענת קידרון: עכשיו, יותר מזה.
ענת קידרון: לגבי כל ההנחיות – נפגשתי עם שגריר ישראל במאנילה ועם הקונסול, והם אמרו לי: אנחנו לא בודקים שפה ואנחנו לא מוסמכים לבדוק שפה, ולא היתה הכשרה ואנחנו לא עושים את זה.
ענת קידרון: אנחנו עושים בדיקות רפואיות, בודקים אם יש קרובי משפחה בישראל ואנחנו לא יכולים בכלל להחליט.
ענת קידרון: והם לא היו מעודכנים בהרבה נהלים שקשורים להגעת עובדים זרים.
ענת קידרון: יותר מזה, הקונסול במאנילה בכלל לא ידע שעובדים שהיו בעבר בישראל לא יכולים לחזור אליה למלוא התקופה לפי ההוראות החדשות של משרד הפנים.
ענת קידרון: הוא אמר לי: אני, מבחינתי, הוא יכול להיות בישראל רק חודש, אני נותן לו אשרה.
יוסי אדלשטיין: הוא לא נותן לו.
ענת קידרון: לא, אבל הוא אמר - - -
יוסי אדלשטיין: הוא לא יכול לתת לו, הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה.
יוסי אדלשטיין: אם הוא לא מקבל מברק ממדינת ישראל, ממשרד הפנים, אז הוא לא יכול לתת לו שום דבר.
ענת קידרון: אבל הוא מקבל.
ענת קידרון: ואגב, ראינו מקרים כאלה.
ענת קידרון: שעובדים שהיו בעבר נכנסו.
רן כהן: אבל הוא מקבל, יוסי.
יוסי אדלשטיין: לא, הוא לא מקבל.
רן כהן: הוא מקבל, איך כל העובדים האלה באים?
רן כהן: מקבלים את ההיתר הגורף.
רן כהן: תביאו 3000 תאילנדים והם באים.
יוסי אדלשטיין: לא, זה לא עובד כך.
ענת קידרון: ואפילו בסיעוד.
יוסי אדלשטיין: אני נורא מצטער, זה לא הולך היתר גורף בסיעוד, זה הולך פרטני, זה לא – גם בחקלאות - - -
רן כהן: אני, דרך אגב, חייב לומר לך, יוסי, במאמר מוסגר: זו הפעם השנייה או השלישית שעולה בישיבה הזאת העניין הזה של המעבר מעובדי סיעוד מהפיליפינים למדינות אחרות, נפאל וסרי לנקה והודו ואחרים, ואני מתחיל להרגיש שיש פה משהו מאד מאד מסריח.
ענת קידרון: מאד.
רן כהן: לא בגל שהפיליפינים לא יודעים לספק עובדים בסיעוד.
ענת קידרון: להפך, למעשה - - -
רן כהן: הפיליפינים מספקים עובדות ועובדים בסיעוד לכל העולם.
רן כהן: זה הענף נדמה לי הכי גדול בכלכלה הפיליפינית.
רן כהן: אז מה קורה כאן?
רן כהן: מה ההסטה הזאת?
רן כהן: מה קרה כאן שיש פה הסטה?
רן כהן: אני לא יודע, או שיש פה עניין שהפיליפינים כבר יודעים לעמוד על הזכויות שלהם.
ענת קידרון: לא, לנו זה ברור מאוד מה העניין.
רן כהן: אז מה העניין?
ענת קידרון: כיוון שמהודו מגיעים גברים, בעיקר גברים, אבל גם באופן כללי אנשים שלא יודעים את השפה, מגיעים אלינו כל מיני מאכרים, אז מאוד קל לעבוד עליהם.
רן כהן: לא, לא, לא, ענת, בואי תגידי לי הכי גלוי בעולם.
ענת קידרון: או.
ענת קידרון: קי.
רן כהן: מה היתרון של המאכרים?
רן כהן: זה לא הם באים לבד.
רן כהן: שום גבר מהודו לא בא לישראל לבד.
רן כהן: הוא בא אם מאכר ישראלי מביא אותו.
ענת קידרון: היתרון בהבאת עובדים שלא יודעים את השפה זה שהם מגורשים תוך זמן קצר מאוד מישראל ואפשר להביא אחרים במקומם.
ענת קידרון: נקודה.
ענת קידרון: האנשים האלה מגיעים בעשרות, בעשרות, אלינו למשרד.
ענת קידרון: ואחר כך, כשמשרד הפנים ברוב טובו מאפשר להם עוד זמן למצוא עבודה, אז מתפתחת תעשייה חדשה, שגם בישראל חברות כוח אדם גובות מהם כספים עבור השמה בישראל, ואם לא – הם לא מצליחים למצוא עבודה.
רן כהן: זו תעשיית ייבוא העובדים, זה לא.
ענת קידרון: זה פשוט, ככל שהאדם מוכשר פחות כך יותר משתלם להביא אותו.
קריאה: כך הוא יפנה את האשרה שלו יותר מהר.
רן כהן: ברור, זו תעשיית יצירת אשרות חדשות.
אורי מקלב: אבל לפי מה שאמרת מקודם, היושב ראש, יכול להיות שבמדינות אחרות הדבר יותר מסודר והפירוש הוא שהם יכולים ללכת לקטאר או יכולים ללכת למקומות אחרים והם לא צריכים לשלם את דמי התיווך למאכרים.
אורי מקלב: לכן הפיליפיני, למה שהוא יבוא לישראל אם הוא יכול ללכת למדינה אחרת ושם הוא לא צריך לשלם את התיווך?
אורי מקלב: אולי זאת הסיבה שנמנעים לעבוד בישראל ולכן אין ברירה למאכרים, רק ללכת להודו ששם הם כן משלמים להם, שם אין להם ברירה.
אורי מקלב: כי אם זאת הסיבה, אז זה עוד יותר אומר מה קורה.
אורי מקלב: שאם אנחנו רוצים לצאת מתוך נקודת הנחה שהעובדים הפיליפיניים יותר מיומנים ויותר מתאימים לעבודה הזאת מאשר עובדים במדינות אחרות, סגרנו את השערים לאנשים פה מהפיליפינים, לא באים עובדים פיליפינים ובאים עובדים אחרים, כפי שאתם אמרתם, שפחות מתאימים.
אורי מקלב: אבל אני חוזר ואומר: יכול להיות שהסיבה המרכזית היא שהם לא צריכים, יש להם מדינות אחרות ששם הם באים לשם ובלי שהם צריכים לשלם את התיווך.
רן כהן: חבר הכנסת מקלב, האמן לי זה לא כל כך תלוי לא בהודים ולא בפיליפינים, זה תלוי במאכרים הישראליים.
סיגל רוזן: ברור.
סיגל רוזן: החברות הישראליות של המאכרים בוחרות עם מי להתקשר.
רן כהן: המאכרים הם שעושים – למה האוזניים שלי מתחדדות בדיון הזה?
רן כהן: כי ברור לי לגמרי שמי שעומד מאחורי זה זה לא ההודים ולא התאילנדים ולא הפיליפינים ולא הנאפלים.
רן כהן: מי שעומד מאחורי העניין הזה והוא המנוע בתוך כל העניין, זה המאכרים.
רן כהן: עכשיו, אם המאכרים יחליטו ללכת להודו, סימן שמשתלם להם יותר בהודו.
רן כהן: עכשיו לענת ולסיגל יש הסבר.
רן כהן: הן אומרות שככל שיביאו משם פחות מתאימים, כך תעשיית יצירת הואוצ'רים תהיה גדולה יותר, כי יחזירו אותם ויביאו עוד אחרים.
רן כהן: הם מרוויחים לא על דמי התיווך, לא על ה-70 שקל בחודש שזמשלם כל אדם סיעודי לחברה הזאת, הם מרוויחים על הבוחטות של אלפי הדולרים שכל עובד כזה משלם.
רן כהן: זה מה שקורה.
רן כהן: תודה, ענת.
רן כהן: מורן.
רן כהן: מייצגת את?
מורן דהן: אני מבנק ישראל, מרכזת את הוועדה של צמצום העובדים הזרים.
מורן דהן: רציתי להדגיש את החשיבות של IOM או את היתרון.
מורן דהן: אנחנו במסגרת הוועדה מנסים לקדם את העניין של עובדים עונתיים כדי - - -
רן כהן: הוועדה זה צריך להגיד – הוועדה הממשלתית.
מורן דהן: הוועדה הבין משרדית.
רן כהן: הבין משרדית עם בנק ישראל.
מורן דהן: בנק ישראל, משרד האוצר, משדר התמ"ת, משרד המשפטים, משרד החקלאות, משרד הפנים ויושב ראש ההתאחדות החקלאית.
מורן דהן: בוועדה זו גם מנסים למגר את התופעה של דמי התיווך ובעצם לצמצם את ההשפעה על שוק העבודה הישראלי.
מורן דהן: אחד הרעיונות שעלה זה בעצם להביא תעסוקה של עובדים עונתיים בענף החקלאות לשבעה חודשים.
מורן דהן: זה דבר שאמור באמת לבטל את דמי התיווך, אבל אם אני ממקדת את הבעיה של שיטת ההעסקה הקיימת זה גם חוסר השקיפות במידע.
מורן דהן: כל העובדים שמגיעים תחת חברות לעבוד כאן
מורן דהן: חמש שנים, בעצם למעסיק יש את ההיתר לשנה וגם ההתאמה לכישורים.
מורן דהן: אם IOM לא יפעל יחד עם שיטת ההעסקה, לא יהיה אפשר לקדם את העניין של העובדים העונתיים.
מורן דהן: שהדבר הזה לדעתי הוא הפיתרון לביטול דמי התיווך.
מורן דהן: יש בזה חשיבות ושיטת ההעסקה ממש מתעכבת ואני לא מקבלת תשובות לא ממשרד הפנים ולא מהגורמים הרלבנטיים איפה זה עומד.
רן כהן: אוקי, תודה לך.
רן כהן: יש למישהו עוד משהו להוסיף לפני חברי הכנסת?
רן כהן: לא, תודה.
רן כהן: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.
רן כהן: שושנה, סליחה.
שושנה שטראוס: אני רק רציתי לומר שאני מאד מצטערת שזו הישיבה האחרונה שלך, כבוד יושב הראש, ומאד נהנינו משיתוף הפעולה ובאמת ההתמקדות על הנושאים שהם מאחורי הקלעים, כי קלה מאוד בתחום של העובדים הזרים הסוואה, אבל באמת זה ללכת מתחת לפני השטח ולהעלות את הבעיות וזה לטובת כל הציבור כולו.
רן כהן: אני אשתדל להיות יעיל גם במקומות אחרים.
יובל יעקובי: גם אני, בשם האוצר, מצטרף לזה.
רן כהן: וואו.
רן כהן: זה, זה – אני מודה לך, יובל, באמת תודה רבה.
רן כהן: טוב בנושא של העובדים הזרים לפחות היו כמה דברים שראינו באמת עין בעין ואני שמח על זה.
רן כהן: תודה, חבר הכנסת מקלב.
אורי מקלב: אני גם לא יכול בלי להשתתף במילות ההערכה, אנחנו, כחברי כנסת, הייתה לנו הזדמנות במליאה לברך ולהוקיר את הפעילות של רן בכנסת, אבל באמת גם בעבודה בוועדה הזאת – אני לא הרבה זמן נמצא בוועדה, אבל אני נוכחתי בעבודה, שהיא לא רק עבודה מקצועית אלא עבודה מכל הלב, וזה לפעמים מוסיף הזדהות חזקה מאוד עם הדברים והאכפתיות, וזה מה שבאמת נותן את ערך המוסף לך כיושב ראש, אבל לא נאריך בזה.
אורי מקלב: עיקר הדברים, בשתי נקודות.
אורי מקלב: הנקודה הראשונה שבכל מה שאמרת, היושב ראש, לא מתקדם שום דבר.
אורי מקלב: לא ההסכם עם IOM וגם לא ההסכם עם תאילנד.
אורי מקלב: זה לא נראה שזה נכנס לאיזו תאוצה יותר חזקה, ומה שהפניה שלי, אני חושב, ושלך בוודאי כיושב ראש, למשרד החוץ בעיקר, היא להאיץ תהליכים.
אורי מקלב: זה יכול לעבור, לשדרג, בדרגות יותר גבוהות.
אורי מקלב: יכול להיות שמברק פה מברק שם לא עושה את שלו אז צריך שאנחנו חוזרים ואומרים שאנחנו רואים את זה כדבר מאוד מאוד אקוטי לסיעודיים, ובאופן כללי לכלכלה הישראלית וכולי, כמו שהיושב ראש הרחיב בדבריו.
אורי מקלב: הדבר השני: כן, אני מרגיש בכל אופן שבצד הממשלתי אולי אין מספיק את ההרגשה או את ההחלטה שיש חשיבות לנציגות של ישראל במדינות ששם זה נעשה.
אורי מקלב: אני, בכל אופן, מרגיש חשיבות מאוד גדולה מכמה וכמה היבטים.
אורי מקלב: אדם שמתמקצע ומתמחה, או גוף, או מחלקה שמתמקצעת בדברים האלה, יודעת להבחין עם הזמן, יודעת לשמוע מה היה.
אורי מקלב: זה לא סוד, אתה ציינת את זה, אדוני היושב ראש, בוועדה הקודמת: אני חושב שחלק מהעובדים הזרים – אני מתמקד כרגע בסיעוד – חלקם אולי אפילו חסידי אומות העולם.
אורי מקלב: באמת אנשים נפלאים, שמוסרים נפשם ולא רואים דבר כזה.
אורי מקלב: רואים את המסירות שלהם, את הרצון לעזור, שהם עושים את זה ללא כחל ושרק, ממש בצורה המעולה ביותר.
אורי מקלב: חלקם, אני מניח גם כן, רובם, מצוינים.
אורי מקלב: אנחנו גם שומעים אצל חלק על תופעות שאנחנו לא אוהבים לשמוע שיש.
אורי מקלב: אז דיברנו על זה שזה יכול להיות שנעשה מתוך לחץ, מתוך עבודה קשה, אבל עם הזמן יכול להיות שיש עוד מאפיינים בזה.
אורי מקלב: כשיש מישהו מיומן שעומד בראש מחלקה כזאת, והם מראיינים, ויודעים גם להבדיל אם יש – מקבלים את המיומנות כמו בכל נושא, יודעים לחקור, יודעים איך לגעת בנקודות, איך כן לדעת את האמת להגיד איך הוא מקבל מה הוא מקבל, ומי יכול יותר להתאים פחות להתאים.
אורי מקלב: זה גם מקשה על חברות המאכרים האלה וממילא כל הדבר הזה מקבל אופי אחר לגמרי, כשיש מישהו, גורם מקצועי, שמטפל בזה.
אורי מקלב: וכן יש לזה חשיבות מאד גדולה.
רן כהן: אני באמת מזדהה עם כל הדברים שאמר כאן חבר הכנסת מקלב.
רן כהן: אני רוצה להוסיף קודם כל תודה רבה לכם על העבודה המשותפת.
רן כהן: אני באמת מרגיש, באמת, הרגשה מאוד עמוקה של היכרות שיצרה הרבה מאוד פעמים כמעט כימיה בין אישית ביני לביניכם, ואני מודה לחבר הכנסת מקלב על זה שהוא ואני הם כמעט הקדושים היחידים שממשיכים לעבוד בפגרת הבחירות.
רן כהן: אבל, בכל פעם אני מסתכל על לוח הנוכחות ואני רואה מי מופיע, אז כמעט תמיד זה הוא ואני או אני והוא, זה לא משנה באיזה סדר.
רן כהן: אני מודה לכם גם על הברכות שבירכתם.
רן כהן: אני באמת עשיתי את העבודה הזאת שלי בוועדה הזאת מכל הלב.
רן כהן: אני באמת חושב שזה תחום חשוב מעל ומעבר לחשיבותה של הוועדה הזו בכנסת, אני גם חייב להודות שלא זלזלו בעבודת הוועדה הזאת.
רן כהן: באו לכאן שרים הכי בכירים במדינה, שר האוצר היה פה, שר התמ"ת היה, שר הפנים היה, שרים רבים וחשובים וגם מנכ"לי משרדים.
רן כהן: ואני חושב שטיפלנו בחוליה מאוד מאוד רגישה ומאוד מאוד, מותר לי להגיד, כואבת של החברה הישראלית.
רן כהן: אני חייב לסכם את הישיבה הזאת למען הוועדה הבאה, שתהיה בכנסת הבאה ואני מקווה מאוד שחבר הכנסת מקבל יסכים איתי בסיכום הבא: אל"ף, שוב אני חוזר ואומר שהממשלה נכשלה כישלון חרוץ, בהגעה להסכמים עם המדינות המייבאות עובדים זרים, ועם IOM.
רן כהן: ואם יותר לי לומר בהערכה של מנוסה, שבע פעמים בכנסת, שבע כנסות, אני מעריך שעד האחד במאי, לכל המאוחר, יהיו כבר ועדות ותהיה גם ועדה לעובדים זרים – אני מקווה שאני צודק, בת שבע – ואנחנו דורשים מהממשלה עד האחד במאי 2009, להגיע להסכם עם IOM בכל מחיר.
רן כהן: אנחנו גם דורשים להגיע להסכמים בין המדינות.
רן כהן: אני אומר לכם באמת – אני לא אומר את זה מלשון הטפה או חלילה נזיפה – אין מצב שבו ממשלת תאילנד לא עונה ואין מה לעשות.
רן כהן: שיחה טלפונית של שרת החוץ עם שר החוץ של תאילנד ותהיה תשובה.
רן כהן: עכשיו אני אפילו אספר לכם סתם סיפור רכילותי: כשהייתי שר התעשייה והמסחר, נפל עלי אירוע, שלא העליתי בדמיוני שאני אצטרך לקיים אותו, לארח את הנסיכה של תאילנד.
רן כהן: ולמה זה נפל עלי?
רן כהן: כי היא עמדה ואולי גם עומדת עדיין, בראש המכון הטכנולוגי של תאילנד.
רן כהן: ואירחתי אותה פה, תאמינו לי, כיד המלך.
רן כהן: אני מוכן לכתוב לה, אם אתם רוצים, אם אין תשובה.
רן כהן: היא בת המלך.
רן כהן: אני רוצה לראות מי יעז לא לענות במצב הזה.
רן כהן: אני בטוח שמכתב ממשרד ראש הממשלה, משרד התמ"ת, ממשרד החוץ, ייענה בסיכומו של דבר.
רן כהן: אין מצב שלא ייענה.
רן כהן: שהשגריר ילך ויעמוד על יד משרד החוץ ולא ייתן מנוח עד שיתנו תשובה.
רן כהן: כי זה חשוב למדינת ישראל.
רן כהן: אז אנא, תעשו את זה.
רן כהן: בואו נגיע להסכם גם עם תאילנד, גם עם הפיליפינים, עם כל מדינה שממנה מייבאים עובדים זרים.
רן כהן: הדבר השלישי, אני מאמץ בחום ובעידוד את הכוונה של ראש הרשות, מר גנות, לשלוח נציגים של הרשות הזאת למדינות, כדי לחזק את הבדיקה של ממשלת ישראל, את העובדים הזרים שמיועדים לבוא לארץ.
רן כהן: את המיון, את הבדיקה, את הפרמטרים, את הקריטריונים.
רן כהן: חייב להיות פה גורם ממשלתי שיידע מה עושים עם זה.
רן כהן: זה לא יכול להישאר רק להפקרות בידיהם של המאכרים, גורפי המיליונים על חשבון העובדים ועל חשבון המדינה.
רן כהן: ואני מאמין שאם הדבר הזה ייעשה, יש אפשרות שבכל זאת גם הממשלה, גם הכנסת, יהיה להם איזשהו "קונטרול", איזשהו פיקוח, על התחום הזה, כי הגיע הזמן לעקור את התופעה הזאת של השחיתות הנוראה, המבאישה, המסריחה, המרקיבה מלשון ריקבון, את התחום הזה של העובדים הזרים בישראל.
רן כהן: אני אומר לכם, אם יש לי דבר שאני רוצה להוריש אותו כמסר – זה דבר שיש בו המון, זה פצע שיש בו המון מוגלה.
רן כהן: וזה ימית את הגוף אם אנחנו לא נטפל בזה טיפול יסודי.
זאב אלקין: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, אתחיל בפן הרשמי כדי להעביר כמה שיוצר מהר את המקום למי שאמור לשבת עליו.
זאב אלקין: אני שמח להביא בפניכם, בהתאם להוראת סעיף 10א' לתקנות הכנסת את המלצת ועדת הכנסת בפני חברי הוועדה המיוחדת לבחינת בעיות העובדים הזרים לבחור בחבר הכנסת יעקב כץ לכהן כיושב ראש הוועדה.
זאב אלקין: מי בעד ההצעה?
זאב אלקין: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה התקבלה.
זאב אלקין: אני שמח לבשר שנבחרת פה אחד לראשות הוועדה.
יעקב כץ: תודה ליושב ראש הקואליציה זאב אלקין.
יעקב כץ: אני גם מודה לכם שהחלטתם למנות מישהו מהאופוזיציה שיעמוד כיושב ראש הוועדה, זה בגדר שלח לחמך על פני המים כי ברוב הימים תמצאהו.
יעקב כץ: בשונה מהוועדה הקודמת, הוועדה הזו היא לא מלחמה על העובדים הזרים, הוועדה הקודמת הייתה מלחמה בנגע הסמים, פה זה לא מלחמה בעובדים הזרים וזה מסיבה פשוטה משום שכולנו גם נהנים מהעובדים הזרים, יש לנו הורים אבות אמהות סבים סבתות, אנחנו עובדי חקלאות ועובדי בניין ואפשר לומר שלעובדים הזרים יש חלק לא מבוטל בעזרה לבניינה של ארץ ישראל וחסד רב שנעשה כלפי הרבה הורים, אמא שלי בת 90, שתהיה בריאה עד 120 ויש לה מטפלת פיליפינית שבלעדיה אי אפשר היה.
יעקב כץ: מאידך, אנחנו מדברים על ועדה שאינה סטטוטורית, אולי זו מעלתה,שהיא ועדה שצריכה לעבוד יותר לשם שמיים, היא לא ועדה שעובדת כמי שצריכה כל הזמן להתנגח או להתנצח, היא יכולה לבדוק את הדברים בצורה יותר אמיתית ויכולה לעשות את הדברים בצורה יותר ראויה.
יעקב כץ: נאמר לי כבר לפני שבוע שאני עומד להתמנות, אז כמו ילד חרוץ התחלתי לעבוד, נפגשתי כבר עם רן כהן שאני מצטער שהוא לא נמצא פה כי מכל מלמדי השכלתי ורן היה מפקד צעיר ושמו נישא לתהילה והיו מכירים אותו כקיצוני שמאלני גם במגרש הכדורגל.
יעקב כץ: איש גיבור חיל ששרת את עם ישראל, עשה דברים נפלאים, גדלנו על הגבורה שלו ועל המעשים הטובים וגם בעניינים הנוגעים לעובדים הזרים ישבתי אתו זמן רב ושמעתי, ולמדתי.
יעקב כץ: גם גלעד נתן, שלימד אותי, מכל צד רואים שהוא נותן, העשיר אותי בהרבה ידע.
יעקב כץ: כמו כן בת שבע ויעל אשת חבר הקיני, שגם היא עוזרת ומשמחת.
יעקב כץ: ישבתי כבר עם גנות, ראש מנהל האוכלוסין וניסינו ללמוד.
יעקב כץ: הדבר שאני רואה שהוא חשוב מאד, עניי עירך קודמים, וגם כשמדובר בעובדים זרים, אנחנו צריכים לדאוג שמדינת ישראל תתפתח, וצריך לדאוג ל"תפוס את זה ואל תנח ידך מזה", שמצד אחד יתרבו העובדים הישראלים, שעובד ישראלי חס וחלילה לא ימצא את עצמו חסר עבודה כתוצאה מזה שיש עובד זר, ומאידך שלא ייפגעו המלאכות הרצויות שתעשנה על ידיהם.
יעקב כץ: צריך למצוא את האיזון הנכון.
יעקב כץ: יש מודלים שונים לזה, עברתי על המודל הקנדי, וכמו שלמדנו בצבא פעם, שמעתי שהפקודה השתנתה אבל פעם זה היה נקרא "יכשמש" –ידיעות, כוונה, שיטה, מנהלה, שליטה.
יעקב כץ: כיוון שמדובר בנפשות היו לזה הגדרות פורמאליות איך להיערך.
יעקב כץ: אז קודם כל הידיעות, ראינו מה קורה.
יעקב כץ: לאחר מכן הגדרת המטרה, המטרה שהגדירה לעצמה מדינת ישראל, ואנחנו צריכים להיות לה לעזר רב, מחד, כשמדובר בעובדים הזרים, הם ממלאים פה פונקציה, אם אנחנו מסוגלים להכשיר עובדים ישראלים שיעסקו בתחומי הסיעוד, החקלאות והבנייה שהם שלושת התחומים המרכזיים שבהם יש לנו עובדים זרים, כאשר בתחומי הסיעוד אין הגבלה, בתחומי הבנייה יקבלו תאריך, ובתחומי החקלאות חבר הכנסת חרמש וסיעתו עושים מאמצים בלתי נדלים כדי לדאוג שהחקלאות לא תיגמר ומאידך, הלוואי והיינו זוכים לראות ישראלים עוסקים בזה, צריך למצוא את האיזון הנכון.
יעקב כץ: אנחנו נתמסר לעניין הזה, ישבתי היום עם גנות והצבנו לעצמנו מטרה, קודם כל את הנושא של המליאה, שכל אחד שמגיע צריך להיות מוכשר, אם מגיע עובד בחקלאות צריך שתהיה לו הכשרה מקצועית וכמו כן בתחום הסיעוד, כפי שנהוג במדינות אחרות.
יעקב כץ: לאחר מכן לצמצם את זה למינימום ולדאוג במקביל להכשרה של עובדים יהודיים.
יעקב כץ: אני ראיתי לעצמי מטרה להצליח להכשיר הרבה בחורי ישיבה, שלמדו ושבעו מלימוד תורה ואפשר היה למשוך אותם גם לעבודה חקלאית וגם לעבודה של בנייה וגם לעבודה של סיעוד, בנקודות במס הכנסה מענקים או בונוסים כדי שהדבר הזה יהיה כדאי.
יעקב כץ: לכן אנחנו מגדירים את הוועדה הזו כוועדה שבאה לבנות הדברים, היא ועדה מאד קשה כי כולם צודקים וצריך לראות איך הזקנים והזקנות לא נפגעים.
יעקב כץ: גם כשעובדים זרים באים לפה צריך לבדוק שהם מטופלים בצורה הגונה וראיה ולא מתעללים בהם ולא מרוויחים עליהם, כעבדים.
יעקב כץ: זה נוגע ולא נוגע גם לעניין הנשים שמובאות לפה, היום כבר בהיתר, מאז שהויזות בוטלו אז לא צריך להביא אותם דרך סיני הן יכולות להיכנס ולהגדיל את כמות התיירים של מדינת ישראל, אבל הן עדיין למכירה וצריך לדאוג שגם הביזיון הזה ייפסק.
יעקב כץ: יש לנו הרבה משימות ואני מקווה שבעזרת השם בזמן שאני אמור להיות פה יושב ראש הוועדה, בעזרת הנציגים החשובים, יו"ר הקואליציה ואחרים, נעשה מאמץ, כמו שאמר חבר הכנסת ברכה, לתקן במשהו את מה שניתן, לייעל להשתכלל, לדאוג שיהיו יותר ישראלים שעובדים בידיים טובות, וכשמגיעים עובדים זרים שיתייחסו להם כראוי ושיתייחסו להם בצורה ראויה.
זאב אלקין: אני רוצה לברך אותך לבחירתך לתפקיד, אין לי ספק, לפי מה שאני שומע מהממשלה שבתקופה ש הכנסת הזו, לא לך ולא מי שיבוא אחריך, תהיה הרבה עבודה בוועדה הזו, בדיוק לחפש את האיזון, מצד אחד את האיזון של זכויות הפרט של העובדים הזרים, כי אנחנו כמדינה מסודרת אסור לנו לנהוג באכזריות למי שהגיע לכאן, בוודאי מי שהגיע באישור אבל גם מי שהגיע ללא אישור צריך לחשוב מהי הדרך המכובדת להגן על האינטרסים שלה מדינה.
זאב אלקין: מצד שני, במסגרת המצב הכלכלי הלא פשוט והמאבק עם האבטלה והרצון ליצור מקום עבודה עבור הציבור הישראלי, כמובן הנישות שנתפסות על ידי העובדים הזרים הם אחד הכיוונים שבהם הממשלה רוצה לפעול.
זאב אלקין: ציינת בצדק שהתנהלות הממשלה צריכה להיות משני כיוונים, מצד אחד ליצור תמריצים לכך שהעובדים הישראלים ירצו להיכנס לתחומים האלה ולא למוטט ענפים שלמים מאד חשובים כמו חקלאות סיעוד בנייה ועוד, ומצד שני כמובן לדאוג לאכיפת החוק כפי שמצופה מהמדינה בכל תחום, בין השאר גם בתחום הזה, יש לך גם שותף בזרוע המבצעת, הזכרת את גנות, הוא שותף מאד משמעותי שכמו שידו לכולם הייתה בקשה מיוחדת של רבים וטובים שהוא לא יתמנה למנכ"ל משרד ממשלתי.