GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב גנות: אני לא אדבר פה אבל הוקמה לאחרונה שתי חברות להבאת מסתננים מכיוון הגבול המצרי.
יעקב גנות: אנשים התארגנו, מבין המסתננים.
יעקב גנות: לשאלתך, בשנה שעברה בחודש ינואר נכנסו למדינת ישראל 78 מסתננים.
יעקב גנות: השנה – נכנסו 880, באותו חודש.
שי חרמש: הגבול פתוח, על מה אתם מתפלאים?
יעקב גנות: אני אשלים עוד נתון .
יעקב גנות: בחודש פברואר של השנה שעברה היו 97.
יעקב גנות: השנה – המספר היה למעלה ב- 1,200 בחוד פברואר.
יעקב גנות: בקצב כזה, עד סוף השנה אנחנו נעבור את ה – 12,000 בהנחה שהקצב לא יגדל.
יעקב גנות: אם הוא יגדל - נעבור את העשרות אלפים.
יעקב גנות: נכון להיום נכנסו, מינואר, בשנה שעברה, עד היום – יותר מ- 7,500 מסתננים.
יעקב גנות: עזבו את הארץ, או הורחקו – מינואר –פברואר - -
רן כהן: לפני שידברו חברי הכנסת הכנסת – רציתי לדעת: מה נקבע על ידי מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
זאב פרידמן: אני מנהל שירותים קהילתיים בעירית תל אביב יפו, ונמצא אתי כאן יחיאל מחדון, מנהל אגף דרום, שמנהל את הפעילות של נושא הקהילה הזרה של מהגרי עבודה, ומיכל שעוסקת אצלנו ב מסיל”ה.
זאב פרידמן: הסיפור מתחיל במצרים.
זאב פרידמן: יש שם כ- 2 מיליון אנשים.
זאב פרידמן: הגבול פרוץ.
זאב פרידמן: הם מגיעים, עוברים את הגבול ומגיעים לכאן.
זאב פרידמן: מה תמונת המצב בתל אביב?
זאב פרידמן: כמו שאנחנו יודעים, ב- 3 החודשים האחרונים אתה מקבל טלפון בצהריים ש- 50 אנשים מגיעים לתל אביב.
זאב פרידמן: הימים הם ימים קרים, כולנו יודעים - -
רן כהן: מי מודיע?
זאב פרידמן: מודיעים את זה לנו, לעירית תל אביב – אנחנו מקבלים את ההודעה.
זאב פרידמן: בימים קרים, כפי שהיינו עדים בתקופה האחרונה, אנשים שגרים ברחוב - ואנחנו עוסקים גם בדרי הרחוב, כפי שידוע לכם, בעירית תל אביב, אנחנו צריכים למצוא להם פתרון.
זאב פרידמן: למזלנו יש לנו שותפות יוצאת מן הכלל עם כל אותם גופים הוולונטריים.
זאב פרידמן: יושב כאן ג'וני ומייצג את העמותה האפריקנית, שהיא אותה עמותה שהוקמה במסגרת מסיל”ה, וגם אסף ואנשים אחרים – קוצ'יק וכל מיני גורמים טובים שמתארגנים יחד עם אנשי עסקים, ואנחנו מייצרים שולחן אחד.
זאב פרידמן: ברגע שמייצרים שולחן אחד שמתכלל את הסיפור, אז המידע הוא משותף והתיאום הוא משותף, וחוברים יחד.
זאב פרידמן: אנחנו מקבלים טלפון ש – 26 נשים מגיעים לתל אביב, אנחנו מפנים את המתקן שלנו שיש לנו בתל אביב לנשים דרות רחוב, כדי שאותן נשים לא תהיינה ברחוב.
זאב פרידמן: ואתה מקבל טלפון למחרת ש- 140 בדרך,ואתה מפנה את המרכז ברחוב מוצקין, והעיריה העמידה מקלט אחד והעמידה מקום שני ומקום שלישי, וכך יש היום 10 מקומות שחלק גדול מהם נשכרו באופן פרטי – ברחוב הר ציון, מטלון, ומקומות אחרים.
זאב פרידמן: כולם מגיעים לתל אביב.
זאב פרידמן: הם מגיעים לתל אביב דרך קציעות ודרך רשויות אחרות.
זאב פרידמן: אנחנו מגלים רגישות ואמפתיה אבל מצד שני עומדת לפנינו תופעה שלא ידענו אותה כפי שידענו אותה לגבי מהגרי עבודה וזרים.
זאב פרידמן: אנחנו בסיפור הזה כבר משנת 1999 עם הקמת מסיל”ה, עם הסיפור של העובדים הזרים, אבל זו תופעה שהיא חריגה, יוצאת דופן, ומתרחשת בתל אביב.
זאב פרידמן: זה בני אדם, זה אנשים, נשים גברים וילדים.
זאב פרידמן: יש גם ילדים, ילדים ללא הורים, שצריכים לקבל משמורת.
זאב פרידמן: אתה עומד מולם.
זאב פרידמן: זה לחם חוקנו מדי יום ביומו.
רן כהן: יש איזו התחברות של דרי הרחוב אתם?
זאב פרידמן: ההומלסים הם בטיפול נפרד.
זאב פרידמן: אנחנו מנסים בצורה כלשהי לנסות לזהות, לקבל את המידע, ולרכז את המאמץ יחד.
זאב פרידמן: סיוע בחינוך – נקלטו ילדים בבית ספר "רוגוזין" בתל אביב.
זאב פרידמן: סיוע בבריאות – בכל הנושא של איתור בעיות, אם יש שחפת או דברים כאלה, שנעשו בתקופה הראשונה עם "טיפות החלב", אספקת מזרונים, ציוד – כל מיני דברים שנוגעים לצרכים הבסיסיים.
זאב פרידמן: התנאים הם הזויים, בלתי רגילים.
זאב פרידמן: זה תנאים של אוכלוסייה ממודרת בצורה כזו שהיא לא יכולה להיות שם.
זאב פרידמן: בעיר הזו היו בין 60ל-80 אלף עובדים זרים.
זאב פרידמן: לאחר כל נושא ההגירה יש כ – 30-40 אלף.
זאב פרידמן: יש הבדל אם הם נמצאים בדירות, עובדים, גם אם יש לא מעט לא חוקיים, מול תופעה שאנשים נמצאים בריכוז כזה במקלטים, והסיפור לא נגמר.
זאב פרידמן: לכן הסיפור מתחיל בגבול,צ עובר דרך "קציעות" ומגיע לתל אביב.
זאב פרידמן: הוא מתרחש לנו בתל אביב.
זאב פרידמן: מה בעצם אמרנו?
זאב פרידמן: אמרנו שאנחנו לא יכולים לטפל לבד ושצריך להיות איזה גורם מתכלל אחד, ובאמת נעשו מפגעים עם רענן דינור, ואני שמח שיש גורם אחד שמולו נוכל לעבודה.
זאב פרידמן: ביום ראשון האחרון, אחר הצהריים, התקיים מפגש אצל מנכ"ל משרד הרווחה.
זאב פרידמן: במפגש הזה השתתף מר גנות והיו גם נציגים של משרד התיירות, של בתי המלון - -
שי חרמש: הם באים כתיירים, הם לא באים להתאזרח.
זאב פרידמן: אולי הזמינו את משרד התיירות - - - התאחדות בתי המלון.
זאב פרידמן: היו גם המגזר העסקי וסוכמו הדברים הבאים: המטרה היא לפנות את המקלטים, כדי שאנשים לא יחיו בתנאים האלה.
זאב פרידמן: יש בתל אביב 2,700 אנשים, מתוכם – 730 נמצאים במרכזי השהייה הזמניים.
זאב פרידמן: על מה בעצם מדובר?
זאב פרידמן: חילקו את התושבים ל – 3 סוגים: כאלה שיש להם רשיונות עבודה ויש להם יכולת עבודה, וסוכם שלגביהם ננסה לגייס הסדר כולל.
זאב פרידמן: קבענו מחר, בשעה 16:00 ב מסיל”ה.
זאב פרידמן: יגיעו כל אותם גופים שדיברתי עליהם, כדי לנסות לראות אם יש מקומות, כדי שאנשים, ברגע שהם יעבדו תהיה להם קורת גג והם לא יצטרכו להיות במרכזי השהיה הזמניים האלה.
זאב פרידמן: דובר שם על כמויות גדולות של מקורות תעסוקה, ואנחנו כמובן נראה.
רן כהן: האם זה נכון שעד שיהיו להם מקורות תעסוקה - בכוונת הממשלה והגורמים לתת להם איזשהו סכום כסף - -
זאב פרידמן: אני מייד אגיע לזה.
זאב פרידמן: האוכלוסייה השניה היא כאלה שלא יימצא או ההסדר לא הופעל או מכל סיבה אחר – יינתן להם מענק.
זאב פרידמן: ישבנו ויש לנו כבר קריטריונים לנושא, מענק של 2,000 שח מענק הסתגלות, וזה מותנה, כמובן, במציאת מקום מגורים על מנת שאדם לא ישהה במקלט.
זאב פרידמן: האוכלוסייה השלישית – אנחנו מעריכים אותה בסדר גודל של 40% שאין להם רישיון עבודה, אבל הם נמצאים במקלטים.
זאב פרידמן: קבענו שעד יום רביעי אנחנו, עירית תל אביב, יחד עם השותפים שלנו – העמותה האפריקנית ואחרים, נביא את בסיס המידע.
זאב פרידמן: אנחנו צריכים מידע – לדעת על מי מדובר, מה הפילוח של האנשים, איפה הם נמצאים - -
רן כהן: האם מי שיקבל את המענק הזה זה רק מי שיש לו רשיון לעבוד?
זאב פרידמן: נכון – מה לגבי אותם אלה שאין להם אישור עבודה.
זאב פרידמן: אבל קודם כל נדבר לגבי אלה שיש להם, כדי שייצאו מהמקלטים.
זאב פרידמן: אנחנו קבענו מחר בשעה 16:00 שאנחנו מתייצבים עם בסיס המידע כאשר יש לנו שני אנשים שהחל מהשבוע שעבר עוברים במקלטים כדי לדעת במי מדובר – מי האנשים, מה הפילוח שלהם, כדי באמת לדעת על מי ומה מדובר.
קריאה: - - -מכירים את המספרים הכוללים, אבל - -
זאב פרידמן: לצורך העניין – את זה קבענו למחר בשעה 16:00.
זאב פרידמן: נאמר לנו גם שמשטרת ההגירה מתכוונת גם היא להיכנס לנושא.
זאב פרידמן: אנחנו ביקשנו דבר אחד: יש מדיניות, וידענו את זה גם בעבר כאשר דובר על מהגרי עבודה, על עובדים זרים, לגבי הנושא של משטרת ההגירה.
זאב פרידמן: יש לנו ניסיון רב.
זאב פרידמן: בגלל הידע שלנו והניסיון שלנו בנושא ההגירה ובגלל מציאות החיים – אמרנו: רק תודיעו לנו, בגלל שאנחנו לא משני צידי המתרס.
זאב פרידמן: יש כאן תפעה לא פשוטה, אם יש ילדים, אם יש איזה שהן בעיות חריגות, בעיות אנושיות - אם יש כאלה, תודיעו, על מנת שנוכל לפעול.
זאב פרידמן: אנחנו לא עושים את עבודת הגירוש - - -
יעקב גנות: זה לא גירוש - -
זאב פרידמן: כל הסוגיה, גם לאיפה שמרחיקים אותם – זו בעיה של אחרים, אני לא נכנס לזה.
זאב פרידמן: אני רק אומר: דברו אתנו, יש לנו ניסיון, אנחנו נטועים בתוך תל אביב ויש לנו ניסיון בנושא הזה.
זאב פרידמן: לפי דעתי, מה שקרה אתמול –שברגע שבאה משטרת ההגירה ונכנסה, אנשים פשוט ברחו מהמקלטים.
זאב פרידמן: היות ואנשים ברחו, יש לנו בעיה עם בסיס המידע גם לקראת יום רביעי.
זאב פרידמן: כלומר, הדבר הנכון היה להשלים את בסיס המידע - -
רן כהן: המעצרים האלה נעשו בלי ליידע אתכם?
זאב פרידמן: אנחנו לא ידענו מזה.
זאב פרידמן: הם לא צריכים לקבל את רשותנו, הם עושים את העבודה.
זאב פרידמן: אני רק אמרתי לגנות – אתה עושה את עבודתך, אנחנו עושים את עבודתנו, בוא נפעל ביחד עם כל אותם הגופים ולא נייצר כאן מאבק של אחד מול השני.
זאב פרידמן: זה צריך לקרות לקראת יום רביעי.
זאב פרידמן: יש לנו היום קרוב ל –40 ילדים, שגם כן, בהתערבות משרד החינוך הם מקבלים איזשהו פתרון – שהם יעברו לאיזושהי מסגרת.
זאב פרידמן: בשורה התחתונה יש לנו גם בעיה, ואני רוצה לסכם את זה בקצרה: 1.
זאב פרידמן: נושא הגבול, שהוא פרוץ.
זאב פרידמן: 2.
זאב פרידמן: הם מגיעים לתל אביב ותל אביב ודאי לא יכולה להתמודד עם הנושא הזה, זה חייב להיות בשיתוף פעולה עם גורמים אחרים.
זאב פרידמן: צריך גם לגייס רשויות אחרות.
זאב פרידמן: צריך גם להפעיל את ההסדר הזה שהוא הסדר נכון – יחד עם גנות וכל האנשים האחרים.
זאב פרידמן: אנחנו צריכים לראות מה תהיינה התוצאות של יום רביעי, מחר, איך השפיע הסיפור של ההרחקה על הנושא הזה, נדע את זה מחר, ואנחנו צריכים באמת – את הנושא המקלטים ומרכזי השהיה שלא ראויים למגורי אדם, את התופעה המבישה הזו לחסל, לסגור, היא לא מתאימה – לא לאנשים ולא לנו.
דב חנין: אני רוצה להעיר כמה הערות עקרוניות ואחרי כן לשאול כמה שאלות.
דב חנין: אני מסכים עם מר גנות שהצפי לשנה הוא יותר פליטים ממה שהגיעו.
דב חנין: אני אומר לכולנו – בשנים הקרובות יהיו עוד יותר פליטים.
דב חנין: Welcome to reality.
דב חנין: כך נראית המציאות של העולם במאה ה-21.
דב חנין: קוראים לזה "גלובליזציה" וזו תופעה שמתאפיינת בפליטי רצח עם, פליטי אקלים – זו המציאות של העולם שלנו.
דב חנין: רצינו עולם אחר, אבל זה מה שקיבלנו, זה מה שיש.
דב חנין: ואם אנחנו, במדינת ישראל לא נתעורר למציאות הזו – נמשיך לגמגם, ולא להתייחס למציאות כפי שהיא.
דב חנין: כמובן שעומדת שלאה עקרונית שהיא לא במרכז הדיון היום – והיא שאלת משטר הגבולות של מדינת ישראל.
דב חנין: זה לא לדיון היום בוועדה, אך בכל זאת אומר משפט אחד: יש לנו היום גבול פתוח עם מצרים.
דב חנין: אני שייך לאלה שחושבים שעולם ללא גבולות מדיניים מייצר גבולות מסוגים אחרים.
דב חנין: תרצו לקרוא לי – מתנגד גלובליזציה, או מה שתרצו, אבל גם בעולם של גבולות אמיתיים תהיה בעיית פליטים, ומדינות צריכות לתת מענה לפליטים, וגם לתת לפליטים להיכנס.
דב חנין: גם כשיש גבולות.
דב חנין: מה קורה למדינת ישראל היום.
דב חנין: ההתייחסות מורכבת משני מרכיבים.
דב חנין: המרכיב הראשון הוא - הכחשה.
דב חנין: בישראל יש איזשהו תסביך פליטים.
דב חנין: אנחנו חושבים שאם נעצום את העניים מספיק חזק, הפליטים ייעלמו.
דב חנין: לא יהיו פליטים.
דב חנין: הדבר השני שקיים אצלנו זה כל מיני מנגנונים של הכחשה.
דב חנין: אלה מנגנונים מוכרים, לצערי, בחברה הישראלית, ואני שומע אותם גם פה, בדיון.
דב חנין: לא קוראים לגירוש "גירוש" אלא –"הרחקה", הנה פתרנו את הבעיה.
דב חנין: נשארנו עם מילה שהיא ניטרלית.
דב חנין: המוקד של הדיון, לדעתי, ולצערי ממשלת ישראל לא נמצאת במקום הזה – בדיון בהשתתפות ראש הממשלה לא קיבלנו את התחושה שהמסר הזה עבר.
דב חנין: חייבת להיות מדיניות כוללת.
דב חנין: המדיניות הזו לא יכולה להיות מדיניות שנשענת על האידיאולוגיה של "תעודות מעבר", שנותנים לפליט אישור עבודה ואחר כך באים אליו בטענות.
דב חנין: המדיניות צריכה להיות מדיניות אמיתית של אחריות המדינה.
דב חנין: בנושא הבריאות ממשלת ישראל קיבלה החלטה מחפירה.
דב חנין: בהצעת חוק שחבר הכנסת כהן ואני יזמנו ביקשנו לתת מינימום של ביטוח בריאות לילדים.
דב חנין: אגב, זה לא רק ילדי פליטים.
יעקב גנות: סליחה מעמד של א-5, מי שהוכר כפליט – יש לו את כל הביטוח כמוני וכמוך.
רן כהן: מזלה של מדינת ישראל שיש את כל הארגונים שנותנים את כל הסיוע הזה – כמו רופאים לזכויות אדם.
רן כהן: ראינו איך הם עובדים.
רן כהן: בלעדיהם היינו על הפנים.
דב חנין: חברים, אני אומר לכם: הסיפור הזה של ההגדרות זה ממש סיפור של "נבל ברשות התורה".
דב חנין: כולם יש להם אמות סדום שהגדירו איך הוא מוכר ואיך הוא לא מוכר – ובין הכיסאות נופלים ילדים וזקנים שאין להם תשובות וזו המציאות.
דב חנין: במקום לתת תשובה מערכתית, ולכן זה היה צריך להגיע לשולחנה של הממשלה בהצעת חוק, וזה אכן היגיע, וממשלת ישראל אמרה – לא.
דב חנין: זו באמת בושה.
דב חנין: מעבר לזה – אני אומר פתרונות כוללים, חינוך, דיור – כל זה הוא באחריותנו.
דב חנין: מה שאתם קוראים "המקלטים"?
דב חנין: זה משהו מזעזע.
דב חנין: אלה מקומות זוועתיים.
דב חנין: תבקרו במקומות האלה.
דב חנין: היינו בסיור של הוועדה באחד המקומות האלה.
דב חנין: אתה נכנס לאולם שנמצא מתחת לקרקע, ריח נוראי של סרחון, מיטות דו קומתיות שהן צפופות כל כך שזה נראה כמו מיטה ענקית, כאשר אין מקום למעבר מחדר לחדר.
דב חנין: על הרצפה – מים מעופשים, ואני שואל את עצמי – זו מדינה במאה ה- 21?
דב חנין: כך אנחנו מתייחסים לבני אדם?
דב חנין: בבתי סוהר אין תנאים כאלה.
דב חנין: גם דיור, ולא רק אישורי עבודה.
דב חנין: לקבוע לאנשים – אתם רוצים לעבוד במקום מסוים - - זה לא התפיסה הליברלית, נכון, אבל זה מה שאפשר בעולם שלנו.
דב חנין: הלאה – עיריות.
דב חנין: אני חושב שמדינת ישראל צריכה מדיניות וגם השלטון המקומי צריך מדיניות.
דב חנין: מה שקורה היום, ואני חושב שהמדינה צריכה לעודד את השלטון המקומי ללכת לכיוון הזה – שמדינות צריכות לקבל על עצמן מספרים שהם מסוגלים לעמוד בהם, כדי שאנשים יוכלו לחיות באופן סביר.
דב חנין: לא נפלא – סביר.
דב חנין: זה לא נכון שרק תל אביב תיקח את הנטל הזה.
קריאה: - - - כל חשבון האזרחים?
דב חנין: המדינה צריכה לתת את הפתרונות, בוודאי.
דב חנין: מענה.
דב חנין: עכשיו, אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול שתי שאלות, לגבי המעצרים של אתמול.
דב חנין: שאלה ראשונה: האם למשטרה היו צווי מעצר או צווי כניסה למקלטים שהם, לפי מיטב הבנתי - שטח פרטי?
דב חנין: שאלה שניה – אני רוצה להבין: על פי איזה חוק במדינת ישראל עד עצם הרגע הזה, הפליטים הללו מוחזקים במעצר, או ב "מעשיהו" וחלקם בנמל חיפה.
דב חנין: על פי איזה חוק זה קורה?
דב חנין: או שאנחנו מדינת חוק או שבכלל - -
שרה מרום שלו: הישיבה הזו מאד משונה, אומר לכם את האמת.
שרה מרום שלו: אני יודעת שזו ישיבה על עובדים זרים שאנחנו צריכים – ובהחלט אני מסכימה עם זה, שאם אנחנו מקבלים עובדים זרים אנחנו בהחלט צריכים לדאוג להם.
שרה מרום שלו: אנחנו לא יכולים להביא למדינה עובדים זרים ולא לדאוג להם.
שרה מרום שלו: לכן אנחנו באמת דואגים לילדים, ובפעם האחרונה דיברנו כאן על ביטוח בריאות.
שרה מרום שלו: אני בהחלט מקבלת את זה.
שרה מרום שלו: העובדים הזרים האלה הרי זכאים למקומות עבודה.
שרה מרום שלו: עכשיו אני שומעת שזה פליטים שעוברים את הגבול.
שרה מרום שלו: הרי אנחנו לא יודעים – כמו שאומר יעקב גנות: בשנה הבאה יבואו 12 אלף פליטים.
שרה מרום שלו: מה אנחנו יכולים לעשות?
שרה מרום שלו: יש גבול לכל דבר, גם לכמה שאנחנו יכולים לעזור.
שרה מרום שלו: גם הרשויות המקומיות.
שרה מרום שלו: אני באה מרשות מקומית.
שרה מרום שלו: אתם יודעים באיזה מצב הרשויות נמצאות?
שרה מרום שלו: תבואו לרשויות מקומיות ותראו מה נעשה עם הזקנים.
שרה מרום שלו: תבואו ותראו מה נעשה.
שרה מרום שלו: זו הרבה זוועה.
שרה מרום שלו: אתם הרי גם שומעים מה קורה – איך מרביצים ואיך הורגים אנשים.
שרה מרום שלו: זה האנשים שלנו.
שרה מרום שלו: ברור שצריך לדאוג, אבל אני חושבת שצריך להבהיר למשרדי הממשלה שהם צריכים לטפל בזה.
שרה מרום שלו: אנחנו נמשיך לטפל בעובדים הזרים ובאמת – מה שמגיע להם חייבים לתת להם.
קריאה: - - - לפליטים ולא לעובדים זרים.
רן כהן: הוועדה שלנו עוסקת בסוגיה הזו כי העניין הזה הוא מאד גבולי.
רן כהן: למשל – כל העובדים הזרים הבלתי חוקיים הם במעמד שלא מטפלים בהם בוועדה.
רן כהן: אז לפעמים גם אפשר להחליט על מכסות עובדים זרים – אפשר לקבל חלק מהפליטים שישראל קיבלה אותם.
רן כהן: רשיונות העבודה שניתנו פה - -
שי חרמש: אני רוצה לשאול פה שאלת פתיח – אני רואה שמוזמנים פה כל מי שיכול להיות פה – והגורם שבהחלט צריך לקחת אחריות על העניין הוא משרד הביטחון והצבא.
שי חרמש: הגבול בסיני הוא גבול פרוץ.
שי חרמש: הוא גבול שזועק היום להביא את כל מצוקות אפריקה למדינת ישראל.
שי חרמש: בואו לא נתחסד פה, חברי דב חנין.
שי חרמש: פליטים זה פליטים ומשפרי דיור ומשפרי ביטוח לאומי ומשפרי חוק תעסוקה – רבותיי, אנחנו הולכים להיות, בגרביטציה, הגורם שינקז את כל מצוקות אפריקה לפה.
שי חרמש: כל מי שבאפריקה יכול לשלם שוחד למבריחי גבול – מגיע לפה.
שי חרמש: לא מגיעים המסכנים, מגיע מי שיכול לשלם, לעבור את הגבול בסיני, לשלם שוחד למצרים, שוחד למבריחי גבול – כל זה עולה כסף.
שי חרמש: אלה מגיעים לפה.
שי חרמש: ומי שבא היום ומנייד את עצמו זה ממצוקה אחת למצוקה שניה.
שי חרמש: ישנן הגדרות מאד ברורות מה זה פליטים ואני שמח לתיאור שתיארת ועל המספרים שנתת – שזה 2,400 ו- 600 ו-400.
שי חרמש: מדינה כמו שלנו לא תתמודד עם זה.
שי חרמש: יגיע הרגע שכמו במצוקות אחרות שהמדינה מטפלת בהן –באבטלה, בפיצויי קרה, בתאונות דרכים, בסל בריאות - - או, מי שטיפל בזה – מגיע כרגע, חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ.
שי חרמש: נדמה לי שמה שניצב גנות מעלה פה כרגע זה לא הבעיה, כיוון שברגע שיגידו לניצב גנות שהוא עובד בתור נציב הפליטים ומי שזכאי למעמד של פליט משמעותו שאם הוא חוזר חזרה הביתה צפויים לו דברים ברורים, וההגדרות הן ברורות בדברים כאלה המדינה צריכה לקחת אחריות ואחריות מלאה - -
זאב פרידמן: לילדי העובדים הזרים – אתה עזרת לנו ביוני.
שי חרמש: מסיל”ה עושה מלאכת קודש, ומייצגת את העם היהודי.
שי חרמש: העם היהודי צריך לדעת בטפל במי שהם היום פליטים, אבל לפתוח לכם היום את הפליטים לכל ניקוז מצוקות אפריקה – לא כך עוזרים.
שי חרמש: ממשלת ישראל לא תעמוד בזה.
שי חרמש: כשרחובות תל אביב יתמלאו בדאון טאון עם עוד 20-30 אלף פליטים גם תל אביב לא תרצה, וגם תושבי תל אביב יקיאו אותם החוצה.
שי חרמש: הדבר האחרון שאנחנו צריכים היום זה מלחמות בתושבי תל אביב עם שוהים בלתי חוקיים בתוך רחובותיה, מקלטיה וגגותיה.
שי חרמש: אם לא תבוא מפה קריאה, חבר הכנסת כהן, שהיא מעבר לתפקוד שמדינת ישראל חייבת לבוא – ואת זה מסיל”ה עושה, ואת זה גנות עשה, וגנות מלווה אותנו משלב הרבה יותר מוקדם - אני יודע להעריך עמוקות את הפעולה שעשיתם, אבל לא גנות ולא 10 גנותים יוכלו להתמודד עם גבול פתוח בסיני, כשלילה לילה עובר שם קומנדקר ואוסף את הנכנסים באוטובוסים, ומוביל אותם.
שי חרמש: לאן הם נוסעים?
שי חרמש: למקום שבו יש תקווה שמישהו ייקח אחריות.
שי חרמש: לא לוקחים עליהם אחריות במגזר הבדואי בנגב – כי הם בקושי חיים, לא לוקחים עליהם אחריות בירוחם, דימונה ושדרות – משום ששם בקושי לוקחים אחריות על האנשים עצמם.
שי חרמש: והם מתנקזים למטרופולין הגדול.
שי חרמש: לא תתמודדו עם זה בתל אביב אם הגל הזה יימשך בלי בקרה.
שי חרמש: יש גבול כמה תוכלו להתמודד עם זה.
שי חרמש: גם את מלאכת הקודש שאתם עושים לא תוכלו לבצע.
שי חרמש: יש גבול גם כמה אתה יכול לבלוע.
שי חרמש: ברגע שזה יצמח מ- 30 אלף ל-60 אלף, מ-60 ל-90 אלף וזה רק שאלה של זמן – אתם תקרסו וגם אלה שמגיע להם טיפול אצלכם לא תוכלו לתת אותו.
שי חרמש: אם לדיון הזה יהיה דיון המשך אני מציע להביא לפה את מערכת הביטחון.
שי חרמש: אני חושב שמדינת ישראל צריכה לתת תשובה לגבול סיני .
שי חרמש: אין דיון בזה בכלל וגם לא ברור איזה גורם בכלל עובד שם.
שי חרמש: עוברים שם זונות, סמים, גורמים עוינים, אין שום אפשרות לעשות איזשהו מיון אלמנטרי.
שי חרמש: הם כולם יושבים על כביש המערכת ומחכים לקומנדקר שייקח אותם.
יעקב גנות: לפני יומיים התקיימה ישיבה אצל ראש הממשלה.
יעקב גנות: השתתפו כל השרים הנוגעים בדבר – שר הביטחון, השר לביטחון פנים, שר הרווחה, שר הבריאות – כל השרים הנוגעים בדבר - - -
פיני קבלו: רק לא השלטון המקומי.
יעקב גנות: השר הפנים.
יעקב גנות: התקבלו החלטות וסוכמו דרכי פעולה.
יעקב גנות: כל אחד יצטרך לדווח בהמשך לראש הממשלה תוך שלושה שבועות על הפעולות שננקטו – כולל נושא סגירת הגבול.
פיני קבלו: אני לא אכנס עם - -, חברי זאב שעושה מלאכת קודש – מעירית תל אביב.
פיני קבלו: אני שומע זעקות ולא רק מתל אביב, לפני שבאתי לפה בדקתי גם את פתח תקווה ורמת גן.
פיני קבלו: הבעיה היא אותה בעיה.
פיני קבלו: הדבר היחיד שאנחנו, כשלטון מקומי, ואני כרגע לא נכנס למדיניות הממשלה - אם מדינת ישראל מחליטה שהיא מעוניינת לקלוט – שתשתף את השלטון המקומי.
פיני קבלו: אני בטוח שזאב פרידמן עושה את העבודה אבל זה בא על חשבון משהו אחר.
פיני קבלו: בסופו של דבר יאשימו את מנהל הרווחה והם מתמודדים עם זה כדי לתת את הפתרון.
רן כהן: למה השלטון המקומי - - איזה שהוא דיבור בין עירית תל אביב לבין עיריות אחרות.
פיני קבלו: לא שיתפו אותנו כי יש לנו במוסדות הרווחה חוסר של 700-800 בעובדי רווחה.
פיני קבלו: אי אפשר שהכל יפול על תל אביב.
פיני קבלו: אי אפשר שמדינת ישראל לא תשפה את הרשויות המקומיות, תשב אתם, תעשה איזושהי חלוקה הוגנת.
פיני קבלו: שתבדוק אתנו את הדברים, שנהיה מעורבים, שהיא תיתן על זה כסף וליווי ממשלתי.
פיני קבלו: לא יכול להיות שראש עיר מתעורר בבוקר ומוצא בתוך העיר שלו אוטובוס עם 70-80 איש שהוא צריך באותו הרגע לעצור הכל ולהתחיל לטפל בהם בדיור ובכל דבר אחר.
פיני קבלו: אנחנו מבקשים: במדינת ישראל, השלטון המקומי הוא זה שמקבל את אותם אנשים.
פיני קבלו: עם כל הכבוד להחלטות שאתם מחליטים – ישבת אתם וסיכמת אתם שהם מעוניינים רק בהכשרה מקצועית?
פיני קבלו: תשתפו אותנו כי אנחנו מאד מעונינים, אבל שמדינת ישראל תבין – המצוקה של הרשויות המקומיות היא מצוקה קשה.
פיני קבלו: אין אפשרות כל הזמן להטיל עלינו מבית המחוקקים – אין שבוע ואין חודש שאין 4-5 חוקים שבנויים על זה מבלי שמישהו - -
רן כהן: אתם צריכים את הוועדה של הכנסת כדי שיהיה לכם דיבור עם שר הפנים?
רן כהן: אני לא מבין את העניין.
קריאות: האחריות על העובדים הזרים נופלת - -
פיני קבלו: השלטון המקומי מעוניין שאם רוצים שנינתן יד לזה ונסייע בעניין הזה, ולא בדרך של - -
יעקב גנות: לסייע במה?
פיני קבלו: בכסף, בבניה.
יעקב גנות: לא התבקשת.
רן כהן: סיגל רוזן, המוקד לסיוע לעובדים זרים.
סיגל רוזן: ראשית אני רוצה לומר שמדינת ישראל רחוקה מאד מאד, מרחק שנות אור, ממילוי ההתחייבויות הבינלאומיות שלה, מילוי ההתחייבויות החוקיות.
סיגל רוזן: הרשויות עוברות, לצערי, על החוק יום יום בטיפול בנושא הפליטים.
סיגל רוזן: האנשים שנכנסים לכאן – נוח לקרוא לכל מי שבא מדארפור "מהגר עבודה" אבל לא כך הוא.
סיגל רוזן: המצב היום הוא כזה שכל אותם אנשים שנכנסו - נציבות הפליטים של האו"ם לא מספיקה לבחון את כל הבקשות באופן כזה שיאפשר להגיע להחלטות על בסיס אישי.
סיגל רוזן: אותם 600 פליטים מדארפור קיבלו מעמד בעקבות החלטת ממשלה.
סיגל רוזן: כל השאר הכריזו עליהם כעל מהגרי עבודה ועכשיו חושבים שאפשר לזרוק אותם מכאן.
סיגל רוזן: הבעיה המרכזית היא שאין כל כך לאן לזרוק אותם.
סיגל רוזן: כפי שכולכם יודעים - אין אפשרות לגרש אריתראים, אין אפשרות לגרש דרום סודניים.
סיגל רוזן: כל ההתנהלות של הממשלה בעניינם של מבקשי המקלט והפליטים פשוט - - .
סיגל רוזן: אם ניקח לדוגמה את המקרה האריתראי – כשהגיעו האנשים בהתחלה כלאו אותם בקציעות, לא היה מקום – שיחררו לרחובות, ואחר כך ניסו שאולי אם יתנו להם לעבוד בחקלאות בתנאים קשים בחצי משכר המינימום – אולי זה מה שימנע - -
יעקב גנות: למה "תנאים קשים"?
יעקב גנות: למה להשמיץ את המדינה מבוקר עד לילה?
יעקב גנות: יצא מפה יושב ראש מגדלי הפרחים.
יעקב גנות: הם קיבלו משכורת - -
שי חרמש: הם לא רוצים לעבוד בתנאים קשים, זה הכל.
שי חרמש: תגן גם על החקלאים.
סיגל רוזן: מאז תחילת שנת 2006 כשבית הדין הטיל על מוקד לסיוע לעובדים זרים לאתר חלופות מעצר לפליטים מסודן תיאמנו מקומות עבודה לסודנים בחקלאות – ועד היום יש שניים שעובדים בכפר מונש, ביד חנה – יש שני חקלאים צדיקים שמעבידים אותם בתנאים חוקיים והם עדיין עובדים שם, מרצונם.
סיגל רוזן: חלקם קיבלו תעודות זהות ועדיין עובדים שם.
סיגל רוזן: אבל לצערי ברמת הנגב לא מצאנו מעסיק שמשלם מעל ל – 13 שקל לשעה.
סיגל רוזן: אתם, כחברי כנסת, צריכים לחשוב לא רק על הפליטים אלא גם על אותם אזרחי ישראל שצריכים אחר כך להתמודד מול רמת שכר כזאת.
יעקב גנות: אדם שצריך לאכול – 13 שקל לשעה זה 150 שקל ליום.
קריאה: 13 שקל לשעה זה מנוגד לחוק.
שי חרמש: מה החלופה, להיות בתל אביב במקלט?
קריאה: לקבל שכר מינימום.
קריאה: זו החלופה וזה מה שהם עושים.
רן כהן: יש חוק במדינת ישראל לגבי שכר מינימום.
רן כהן: תפקידנו לוודא שהחוק הזה ייאכף.
סיגל רוזן: בכלל, כל טיפול הממשלה בנושא הזה לוקה, והתאגדנו פה קבוצה של ארגוני זכויות אדם שמטפלים בנושא של הפליטים.
סיגל רוזן: הכנו את החוק לזכויות הפליטים, הכנו נייר – דף עמדה ראשון על מעונות להגנה על פליטים, והוא הונח על שולחנכם.
סיגל רוזן: אנחנו מקווים מאד שתמצאו את הזמן לקרוא ולעיין בזה.
סיגל רוזן: אנחנו רוצים להציע איזושהי חלופה לפאניקה שאנחנו רואים בהתנהלות הממשלה בכל הנושא הזה.
סיגל רוזן: בעקבות המעצרים של אתמול, חלק מהאנשים הועברו למתקן המסורבים בנתב"ג.
סיגל רוזן: כלואים שם 30 איש בחדרון אחד קטן.
סיגל רוזן: אנחנו מכירים את הגודל של החדרים שם.
סיגל רוזן: הדברים האלה הם בפירוש בניגוד לחוק.
סיגל רוזן: נעצרו הרבה מאד אנשים שהם בעלי אישור עבודה ולגביהם לא ברור לאיזו מטרה עצרו אותם.
סיגל רוזן: חלקם הועברו לקציעות.
סיגל רוזן: מאז הגשנו עתירה נגד תנאי המעצר והיו מוחזקים ילדים בכלא קציעות.
סיגל רוזן: מזה חודשיים לא מאפשרים לארגוני זכויות אדם להיכנס לקציעות, וזו שערוריה.
רן כהן: מחנה קציעות הפתוח – יש כבר מחנה?
רן כהן: גרים שם?
רן כהן: מה שנאמר לנו על ידי הממשלה –שנבנה מחנה פתוח מחוץ לכלא קציעות.
סיגל רוזן: יש 6,000 שבאים - - זה לא פתוח, זה מעולם לא היה פתוח.
סיגל רוזן: יש מחנה צמוד לקציעות.
סיגל רוזן: זה נכון שזה מחוץ לכלא אבל המקום סגור ונעול, שומרים עליו סוהרים.
סיגל רוזן: אני רוצה להבין על איזה מחנה אתה מדבר.
רן כהן: אני אומר חד משמעית שלא מדובר על כלא נוסף.
רן כהן: מדובר על מחנה שהוא אזרחי.
רן כהן: זה מקום שאדם יכול להיכנס ולצאת ממנו.
סיגל רוזן: ועדיין לא מאפשרים לנו להיכנס למחנה הזה.
סיגל רוזן: מזה חודשיים.
סיגל רוזן: לאף ארגון, מאז העתירה.
יוהאנס באיו: (מתורגם מאנגלית).
יוהאנס באיו: הייתי כאן בישראל ב- 10 השנים האחרונות.
יוהאנס באיו: אני פליט מוכר ויש כאלה 160 פחות או יותר שמוכרים על ידי החוק הבינלאומי.
רן כהן: מאיפה אתה?
יוהאנס באיו: אתיופיה.
יוהאנס באיו: אף פעם לא הרגשתי כמו אתמול.
יוהאנס באיו: באופן כללי זה כך: ישראל עוזבת את ההתחייבויות שלה.
יוהאנס באיו: באנו לכאן כי ברחנו מהארצות שלנו.
יוהאנס באיו: מה שקרה אתמול במקלטים - -.
יוהאנס באיו: שקמים אצלנו בארצות המוצא – כל אחד יכול לקום בבוקר ולהחליט החלטה.
יוהאנס באיו: בישראל אין חוק שנוכל להתבסס עליו, לפנות לגביו.
יוהאנס באיו: אנחנו לא יודעים למי לפנות.
יוהאנס באיו: תתייחסו אלינו כאל בני אדם, בבקשה.
יוהאנס באיו: אנחנו מדברים פה על 6,000 איש פה.
רן כהן: כמה מהפליטים מגיעים לכאן כדי לשפר את תנאי חייהם?
יוהאנס באיו: הם באים לכאן כדי להציל את חייהם.
יוהאנס באיו: אין לנו מוסד כדי לפנות אליו.
יוהאנס באיו: אם אתם בפאניקה - - -כל האנשים שנעצרו אתמול הם טכנית חוקיים.
יוהאנס באיו: לא היתה סיבה לעצור אותם בכלל.
יוהאנס באיו: אבל אין חוק בשבילנו – כל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה.
יוהאנס באיו: בבקשה תעזרו לנו, תאכילו את האנשים, תנו להם מקום ראוי.
יוהאנס באיו: נתנו רשיון עבודה, ועוד שבועיים אנחנו שולחים 200-600 אנשים מחוץ לתל אביב.
יוהאנס באיו: אנחנו מוציאים אותם מתל אביב לעבודה.
יחיאל מחדון: הדיון פה התחלק לאוכלוסייה עם היתרים ולאוכלוסייה בלי היתרים.
יחיאל מחדון: לאוכלוסייה בלי ההיתרים יש איזה מסלול מסוים.
יחיאל מחדון: האוכלוסייה שגרה עכשיו בתל אביב מקבלת מאתנו שירות בדברים האלמנטריים – בבתי ספר, בטיפות חלב, ברווחה,מאל"ף ועד ת"ו.
יחיאל מחדון: זה מעמיס על המערכת העירונית.
יחיאל מחדון: הם נכנסים לבתי הספר שלנו שכבר התמחו בעניין –לבתי הספר "גליל", "רוגוזין", "ביאליק".
יחיאל מחדון: זה דורש השקעה בהכשרת סגל, בשעות, מבחינת הרווחה – כל הילדים ללא משמורת , ממשפחות חד הוריות זה על גבינו, פקידי סעד וכו' בבתי משפט, מוסדות וכל מה שאתה רוצה.