GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמחה בניטה: כאן אתה נותן להם גם גושפנקה ומחויבות לקחת כסף וגם הם ימשיכו לעשות את העסקים שלהם כפי שהיה, מה שהיה זה מה שיהיה כי אתה מכיר את העם היהודי, אז גם לגזול מאנשים שאין להם וגם לתת לחברות האלה להתעשר אני חושבת שזה מחטיא את המטרה של הוועדה ובטח שאת המטרה שלך בקידום הנושאים החברתיים.
שמחה בניטה: ולענייננו אני אומרת לך שמסתובבים הרבה מאוד עובדים ללא עבודה.
שמחה בניטה: ואני אומרת לך ללא עבודה.
שמחה בניטה: קודם כל אלה שמביאים אותם ברגע שמנחיתים אותם בארץ מודיעים להם שהחולה שלהם נפטר.
שמחה בניטה: איך שהם נוחתים, הם לא יודעים מי החולה, אבל הוא נפטר.
שמחה בניטה: הוא לא נפטר לפני שהם הגיעו.
שמחה בניטה: הוא נפטר בדיוק ביום שהם הגיעו.
שמחה בניטה: ואת הדברים האלה, ואת כל האסונות האלה שמסתובבים, קודם כל, שהם יקחו את האחריות, כל חברה תיקח את האחריות על המאגר הזה שפתאום מסתובב ויתחילו לספק את זה לחולים, לנכים ולקשישים.
שמחה בניטה: במקום לדבר על זה על העניין הזה של היבוא ורק שהם יביאו הם יקחו את האלפיים שקל.
שמחה בניטה: בנוסף לזה נציג האוצר וגם הם דיברו על זה שאם אני עוברת מתאגיד לתאגיד אז בטח שאני צריכה לשלם.
שמחה בניטה: למה ?
שמחה בניטה: כיוון שאני עברת ממקום מסוים.
שמחה בניטה: כמו שהחלפתי איש טלוויזיה.
שמחה בניטה: עם כל הכבוד טכנאי טלוויזיה זה לא שירות לקשישים, לנכים בחיים שלהם.
שמחה בניטה: עם כל הכבוד אז מי שלא סיפק את השירות הנכון שיחזיר במטותא בכבודו את האלפיים שקל לקשיש שיוכל עם האלפיים האלה ללכת למישהו אחר.
שמחה בניטה: ואם הוא נעזר חודש חודשיים, אז שיורידו את החלק היחסי שהוא נעזר בחברה ויחזירו לו את הכסף כדי שהוא יצטרך רק לעשות את ההשלמה.
שמחה בניטה: אבל לא להגיד לו אדוני, נתנו לך, וזה יהיה אינטרס בין כל החברות והאומלל הזה ימשיך לשלם אלפיים שקל.
שמחה בניטה: את ה-70 שקל אני אומרת לך אני רוצה לדעת מה הסנקציות שיהיו על אנשים שלא ישלמו את ה-70 שקל.
שמחה בניטה: אני רוצה לדעת.
שמחה בניטה: אני יודעת שאף נכה לא ישלם 70 שקל.
רן כהן: אז אם לא יפקחו להם על האיכות של העובד הזר זה בעיה.
רן כהן: זה מפיל את כל הרפורמה.
רן כהן: אני הבנתי.
שמחה בניטה: רן הנכים לא ישלמו את זה.
שמחה בניטה: והעובדים שנמצאים אצל הנכים יישארו אצל הנכים.
שמחה בניטה: והנכים לא יהיו הפראיירים של המדינה ויתנו לחברי הכנסת, בית המחוקקים הזה לחוקק חוקים שהמדינה לא נותנת להם.
רן כהן: זה לא חוק.
שמחה בניטה: וגם תקנה וגם רפורמה.
שמחה בניטה: וכל דבר שלא יהיה.
שמחה בניטה: לא יכול להיות שמבית המחוקקים יצאו רפורמות וגזרות על אוכלוסייה חלשה כאשר האוצר ונציג האוצר יודע, הוא לא נותן מענה כלכלי לאותם אנשים.
רן כהן: אני מקבל בברכה את חבר הכנסת יורם מרציאנו, ידידי לחקיקה מחדש של חוק הדיור הציבורי.
יוסי בן דוד: מאחר והוקצבה לי דקה אחת אין ברירה, הנושא המרכזי שמדברים עליו כאן אני רואה את התשלום של אלפיים שקל ואני חייב להתייחס לעניין הזה.
יוסי בן דוד: הנוהל החדש שיוצא לדרך עושה חסד גדול מאוד עם ציבור הקשישים ומקבלי השירותים האלה.
יוסי בן דוד: משום שהנוהל הזה מביא אחריות גדולה מאוד מצד הלשכות ומטיל על הלשכות הרבה מאוד דברים שלא היו קיימים עד היום, ובכך בעצם מעצים את מתן השירות של הלשכות לקשיש.
יוסי בן דוד: אי אפשר מצד אחד ללכת לנוהל שבאמת מגדיל באופן משמעותי את רמת השירותים לקשיש ולהגיד זה ללא תשלום.
יוסי בן דוד: על זה לא מקבלים כסף.
יוסי בן דוד: אנחנו רוצים לתת שירותים בלי כסף.
רן כהן: זאת לא הבעיה.
רן כהן: הבעיה שלקש
רן כהן: יש הזה אין מאיפה לשלם.
יוסי בן דוד: אם הגברת בניטה היתה לומדת את הנוהל היא לא היתה אומרת את הדברים שהיא אמרה משום שבעצם בעת הגעתו של העובד ארצה בנוהל החדש חלה חובה על כל לשכה לדווח על כל צעד בכל שנייה מרגע נחיתתו של העובד בארץ ונגמרו כל הדברים האלה.
יוסי בן דוד: ואם היית קוראת את הנוהל לא היית מעירה את ההערות האלה.
נעמי מורביה: קודם כל אני רוצה לברך על הרפורמה כי כן טרחתי וכן קראתי אותה, ואני חושבת שברפורמה יש בשורות ויש דברים שאנחנו ציפינו להם מזה זמן רב.
נעמי מורביה: אבל, ובזה אני סומכת עליך יושב ראש הוועדה, אתה בעל הגישה החברתית, אתה שאוזניו כרויות, וכשאני רואה על ידך את יורם מרציאנו אני בכלל נרגעת, אני יודעת שדואגים לנו.
נעמי מורביה: תעשו לנו טובה.
נעמי מורביה: פעם אחת אל תשפטו אותנו דרך החור של השקל.
נעמי מורביה: חבר'ה לא אכפת לי כמה החברות האלה מרוויחות.
נעמי מורביה: אף אחד לא מקים חברה לשם שמיים.
נעמי מורביה: בן אדם שהוא מקים חברה זה כי הוא רוצה להרוויח.
נעמי מורביה: ואם הוא הרוויח במשך השנים והרוויח מאוד יפה שיבושם לו אבל את ה-70 שקל תמצאו דרך או להסיר או לפצות את כלל מקבלי השר"ם.
נעמי מורביה: לא רק את מקבלי האחוז הגבוה ביותר.
נעמי מורביה: כי גם מי שמקבל 50% שר"ם הוא עדיין נזקק לעזרה והוא עדיין רוכש את השירותים.
נעמי מורביה: עכשיו בקשר לאלפיים שקל.
נעמי מורביה: האלפיים שקל האלה אני באיזשהו מקום ציפיתי באמת ציפיתי מהאנשים הנכבדים שישבו וטרחו והוציאו מתחת ידם מסמך מדהים, ציפינו לו זמן רב, באמת, של לקיחת אחריות וחשיבה לטווח ארוך אבל הנושא של האלפיים שקל היה צריך לחשוב אם מדובר בסך הכל בסכום חד פעמי בהנחה שהלשכות מתנהלות כהלכה וכפי שצריך ולא צריך להחליף עובד כל יום, צריך למצוא מקור מימון לאלפיים שקל האלה.
נעמי מורביה: שתבינו שהשר"ם משולם 12 פעמים בשנה, לא 13 פעמים בשנה.
נעמי מורביה: אין לנו מהיכן לדלות את הכספים הנוספים האלה.
אריאלה בן צור: אני מודים על הרפורמה למרות שאנחנו הלשכות הפרטיות על פניו דומה שהאינטרס שלנו הוא רק כלכלי אבל האמת שאנחנו מודים על הרפורמה לאפרים ולצוות בגלל שבאמת הגיע הזמן לעשות סדר.
אריאלה בן צור: אנחנו מקבלים את הסדר.
אריאלה בן צור: אני מניחה שתוך כדי תנועה עוד יגיעו דברים, ישתנו דברים.
אריאלה בן צור: חייבים לצאת אל הדרך.
אריאלה בן צור: אני עדיין בעניין הזה שיוסי בן דוד הזכיר, את העניין הזה של התשלום.
אריאלה בן צור: התשלום נובע מהעניין של השירות שאנחנו אמורים לתת, אם זה בעניין של העובדת הסוציאלית, אם זה בעניין בקורי הבית, אם זה בעניין של האחריות שלנו כלפי המשפחות ואל מול המטופלים ואל מול המטפלים.
אריאלה בן צור: יש לנו רק עוד בעיה אחת שאולי תוך כדי תנועה נוכל לעשות אותה, זה העניין של העצמת העובד הזר.
אריאלה בן צור: מגיעות לו כל הזכויות.
אריאלה בן צור: מכיוון שאין עדיין חוק עובדים זרים אנחנו משיתים את חוק העבודה הישראלי על העובדים הזרים ולפעמים זה לרועץ.
אריאלה בן צור: לא תמיד מה שמתאים לעובד הישראלי מתאים לעובד הזר.
אריאלה בן צור: ולכן אני מקווה שבהמשך הדרך תהיה גם בעניין הזה איזו אמירה.
אריאלה בן צור: בעניין של האכיפה אנחנו נצטרך למצוא קצת יותר דרכים.
עמיקם אבן חן: יש מספר רב של נושאים חשובים מאין כמותם שלא הועלו וכמובן שהזמן לא מאפשר את זה.
עמיקם אבן חן: נתחיל דווקא מדבר שפוגע בימים אלה ויפגע בכל אלה שדורשים את השירות הזה, החולים הסיעודיים.
עמיקם אבן חן: אי הארכת הרישיונות, מה שקורה עכשיו, ועד למועד שלא ידוע כבר מעמיד אותם במצב שהם לא יודעים למי הם פונים ויש כאלה שמשלמים כסף ולא יראו אותו בחזרה ולא יקבלו את השירות.
אפרים כהן: יש הארכה עד סוף החודש.
אלי: אני מסתכל על חברות כוח אדם רק כחברות כלכליות שרוצות לעשות כסף.
אלי: הם לא אנשים שרוצים לעשות לטובת המטופלים או הקשישים.
אלי: אנחנו צריכים לצאת מתוך הנחה שהעובד הזר והמטופל זה עניין של קשר חימי שנוצר בין העובד והמטופל.
אלי: מטבע הדברים צריך לקחת בחשבון שיהיו הרבה תחלופות ואני לא בטוח שחברות כוח אדם יהיו מוכנות לעשות את התחלופה הזאת בין המטפל והעובד.
אלי: בשנים האחרונות פרסמו בעצם כל ההגנות שהיו לאנשים עם מוגבלויות או אנשים קשישים שהיה להם אפשרות להחזיק את העובד הזר עד היום באופן שיטתי כל ההגנות שהיו לאותם מעסיקים נשללו מהם על ידי כל מיני חוקים ותקנות.
אלי: אז אני אומר שהוועדה צריכה לחשוב באמת באיזו צורה להגן על המעסיקים.
אלי: לא רק על העובדים.
אלי: וזה נראה חשוד בעיניי שיש כרישי כוח אדם שנמצאים כאן שהאינטרס שלהם זה רק כוח כלכלי והם מסנגרים על כמה הם טובים.
אלי: אני חושד בהם ואני חושב שצריך לפתוח את זה גם לאנשים אחרים.
אלי: למשל אם יש עובדים, עד היום אנשים עם מוגבלויות לא היו צריכים לשלם את כל הדברים האלה.
אלי: אם יש לי עובד ונניח יש לו אח בחוץ לארץ אז אני יכלתי להביא אותו בלי לשלם שום דבר.
אלי: אז למה אני צריך להיכנס להוצאות אסטרונומיות כאלה שבעצם כל ההוצאות הולכות לקופה הפרטית של חבורת כוח אדם.
שושנה יטש: שאלו למה צריכים להקים חברה נפרדת.
שושנה יטש: זה דבר שנדון בבג"ץ.
שושנה יטש: רצינו להקל בנושא הזה.
שושנה יטש: בג"ץ אמר שיש פה עניין של אפליה.
שושנה יטש: כל החברות צריכות שיהיה להם מנכ"ל נפרד וצוות נפרד, הנהלת חשבונות נפרדת.
שושנה יטש: אני רציתי להסביר שאלפיים שקל חל בכל השמה ולא רק בהשמה מחו"ל.
רן כהן: גם מתוך המאגר בארץ.
רן כהן: אז זה לא צריך להיות.
שושנה יטש: פעם בשנה אבל כשהלשכה פרטית משימה עובד אצל מעסיק היא עושה פעולה, היא מתאימה את העובד למעסיק.
רן כהן: אבל עובד שנמצא במאגר כבר הביאו אותו.
רן כהן: מישהו כבר שילם עליו אלפיים שקל.
שושנה יטש: לא.
שושנה יטש: האלפיים שקל זה בעד ההשמה.
שושנה יטש: זאת העבודה של לשכה פרטית.
שושנה יטש: דברתם על הפרברים.
שושנה יטש: זה גם כן דבר שנדון בבג"ץ.
רן כהן: טוב רבותיי.
רן כהן: אפרים מה שרציתי להבין זה לגבי שלב המעבר.
רן כהן: נכון להיום אמרת בתחילת הישיבה יש בארץ 43 אלף עובדים זרים בסיעוד.
רן כהן: מה קורה שבו מתחילה הרפורמה, לא משנה ב-1 ביולי או ב-15 ביולי.
רן כהן: כל ה-43 אלף האלה נרשמים?
רן כהן: צריך לשלם בשבילם את האלפיים שקל?
אפרים כהן: שום דבר.
רן כהן: אז מה קורה.
רן כהן: הם צריכים להירשם בלשכה והלשכה תטפל בהם באופן שוטף.
אפרים כהן: יינתן זמן לכל לשכה לרשום את העובדים שהיא אחראית עליהם.
אפרים כהן: הרישום הזה ייעשה גם על ידינו.
אפרים כהן: יהיה שם המעסיק ושם העובד שתהיה לנו שליטה גם לצורכי אכיפה, גם לצורכי בקרה וגם אנחנו עומדים לעשות עוד דבר חשוב.
אפרים כהן: ישנם עובדות זרות היום שבאו באשרה של סיעוד.
אפרים כהן: הן נמצאות בבית החזק ולא אצל הסיעודי.
אפרים כהן: אנחנו נעשה את המאמץ הדרוש על מנת לאתר אותן מיד, לסגור את שמי הארץ, עם כל הכבוד.
רן כהן: משפט של חבר הכנסת מרציאנו.
יורם מרציאנו: אני הגעתי באיחור ולא הייתי ער לכל הדיון פה אבל לפחות משיחות שאני קיימתי עם חלק מחברות כוח האדם, עם יוסי בן דוד שאני מכיר אותו, למען הגילוי הנאות, אני יכול לברך שגם חברות כוח האדם מברכות על הרפורמה הזאת.
יורם מרציאנו: עמדתי שם על עניין הקשיש.
יורם מרציאנו: אני יודע שבעניין הזה הם מתכוונים לכבד את הקשיש ולדאוג לקשיש.
יורם מרציאנו: מה שהכי חשוב לי שאנחנו כוועדה ואני מכיר את הרגישות שלך נחשוב שחברות כוח האדם זה דבר חשוב מאוד, צריך לדאוג והכול בסדר אבל עלינו מוטלת האחריות לדאוג למטופל.
יורם מרציאנו: ואת זה לא נשכח לרגע.
רן כהן: בעקבות הדברים של חבר הכנסת מרציאנו אני רוצה לסכם את הישיבה בתקווה שהסיכום הזה מקובל גם עליו.
רן כהן: קודם כל הוועדה מברכת על הרפורמה.
רן כהן: אנחנו רואים בזה שינוי חשוב שבא לתת שירות טוב יותר למטופלים ולשמור על הזכויות של העובדים הזרים בכל אשר הם נמצאים במשק הישראלי.
רן כהן: נדמה לי שמה שאנחנו רוצים לבקש אפרים ומשה סוויסה, כל האחרים, אנחנו רוצים שתהיה הודעה שלכם לוועדה ולציבור מתי באיזה יום זה מתחיל ושכל הגורמים בעניין הזה, ארגונים חברתיים, ארגוני מעסיקים וכן הלאה, ידעו מה הזכויות של אלה שהיום יש להם כבר עובד ומטופל.
רן כהן: הדבר השני, הבנתי בהתכתבות עם נציג האוצר, עם רביב סובל לגבי הסוגיה של ה-70 שקל שנראית לי מאוד מוגזמת, אבל אני מבין שהיא עברה בג"ץ ולכן אני לא לגמרי יכול להתערב בה אלא אם כן הזמן יוכיח שתחרות בין הלשכות אולי תוריד את הסכום.
רן כהן: הלוואי שזה מה שיקרה.
רן כהן: אני מניח שמה שיקרה זה שרוב המטופלים, לא כולם, ירצו שיהיה פיקוח, שיהיה דאגה לעצמם, לא לאחרים, גם דאגה לעובד, גם דאגה לרציפות העובדים.
רן כהן: בסך הכול למטופלים יש להם דאגה הכי גדולה זה שיהיה להם כול יום מי שיטפל בהם.
רן כהן: זה לא דבר פשוט.
רן כהן: בלי הלשכה זה לא יהיה פשוט.
רן כהן: לכן אני מציע בואו לא נקדים את המאוחר.
רן כהן: מה שאני כן חושב ואני אומר את זה לרביב, לדעתי צריך לשקול אפשרות שהמטופלים הללו יקבלו לפחות השתתפות בשבעים שקל האלה מידי הביטוח הלאומי.
רן כהן: לא יכול להיות שהדבר הזה יפול רק עליהם על מה שאין להם ממילא היום.
רן כהן: כלומר היום זה יקטין בעצם את הקצבה שהם חיים ממנה בשבעים שקל.
רן כהן: דבר שהוא לא טוב.
רן כהן: אמרתם את זה לגבי הנכים, שכל השבעים שקל יקבלו.
רן כהן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר בסיכום הזה ואני באמת פונה אליך אפרים וגם אליך רביב.
רן כהן: אני מבקש ככה.
רן כהן: נושא אלפיים שקל ישולם רק במקרה שיש הבאה של עובד זר חדש.
רן כהן: לא יהיה מצב שבו אדם בגלל מעבר מלשכה ללשכה, זה העלות של ההבאה.
רן כהן: לכן אין שום סיבה בעולם שאדם קשיש או אדם סיעודי שלא מביאים לו עובד זר חדש שיש לזה עלויות ישלמו עוד פעם את האלפיים שקל ואני פונה למשרד התמ"ת להבטיח שהדבר הזה יהיה בכללים ושלא יעברו עליהם.
רן כהן: שלום, אני מודה לכם שבאתם לישיבה הזאת.
רן כהן: זו ישיבה שנייה השבוע.
רן כהן: בדרך כלל לא קורה לנו שוועדת עובדים זרים דנה פעמיים בשבוע.
רן כהן: בוקר טוב לחבר הכנסת שי חרמש, כל האורחים הנכבדים.
רן כהן: אנחנו דנים היום לגבי יישום הפיילוט לעידוד תעסוקת ישראלים בחקלאות.
רן כהן: ישיבת מעקב.
רן כהן: אנחנו בנושא הזה לא מרפים.
רן כהן: אולי גם קצת באשמתי.
רן כהן: אני מודה באשמה.
רן כהן: קצת באשמת שי חרמש.
רן כהן: יש לנו איזשהו עניין שתהיה איזושהי התקדמות ואיזשהו פתרון.
רן כהן: אני מודה שתניב רופא ממשרד החקלאות מדי פעם מעדכנת אותי בהתקדמות של העניין, ואמרו לי אפילו שהונח היום איזה מסמך שאני עוד לא ראיתי אותו.
רן כהן: אז באמת אולי את תציגי את הדברים בצורה מכובדת ביותר ונראה איפה הדברים עומדים כיוון שאני יודע שאתמול היה צריך להיות או התקיימה ועדת כספים.
רן כהן: אמר לי סטס שהוא ראש הוועדה שהוא חושב שזה לא התקיים כי זה לא מוכן משהו, אני לא יודע.
רן כהן: תניב רופא בבקשה, משרד החקלאות.
תניב רופא: קודם כל מהישיבה האחרונה שלנו כאן
תניב רופא: אנחנו החלטנו על עבודה אינטנסיבית בנושא הזה.
רן כהן: לצערי אני כבר מתנצל אבל לצערי השבוע קצת התנפלתי על השר שלך, שלום שמחון.
רן כהן: אמרתי לו שאת מדווחת ועושה רושם שאת מקדמת את הדברים אבל שנה שלמה הלכה לנו לעזאזל.
רן כהן: משרד האוצר דיווחו לנו חד משמעית שהם שחררו את 4.99 מיליון שקל אבל תיכף נשמע מתניב, הכי פשוט.
רן כהן: עזבו את האשמות.
רן כהן: תניב אני מדלג על האשמות.
תניב רופא: הכדור הגיע למגרשנו פחות או יותר לפני חודש או חודשיים.
תניב רופא: פשוט זה היה באוצר ואני יודעת מי טיפל בזה באוצר.
תניב רופא: אבל בסדר.
רן כהן: ביציאת הכנסת לפגרה לפני שנה כעת חיה היתה ישיבה של ועדת הכספים, אני לא זוכר אם את היית בה או לא, ואז סוכם נגד עמדת הקואליציה שהחוק עובר.
רן כהן: ואז בא משרד האוצר עם משרד החקלאות ואמרו אנחנו נעשה את זה בלי חוק.
רן כהן: והאם אני מסכים להקפיא את החוק.
רן כהן: שי עדי.
רן כהן: האם אני מסכים להקפיא את החוק אם מביאים פיילוט באותו סכום.
רן כהן: אמרתי אני רוצה את העובדים בחקלאות, אני לא רוצה את החוק.
רן כהן: ולכן הסכמתי.
רן כהן: ואז הם הבטיחו שבשבוע הראשון של מושב החורף 2007 כלומר אוקטובר, היה צריך להניח את הפיילוט.
רן כהן: כמעט שנה, אין פיילוט בינתיים אבל למה לך.
רן כהן: אני מבין שהיום יש לך פיילוט אז בואי דברי.
תניב רופא: אז בוא נדבר על זה.
תניב רופא: אז אנחנו הכנו את הנייר הזה אחרי שהתייעצנו עם הרבה מאוד גורמים ביניהם, עשינו עבודה בתוך משרד החקלאות, ושוחחנו עם נציגי החקלאים, נציג העובדים, עמותת מאן היתה איתנו בקשר, נציג האוצר כמובן, יובל יעקובי.
תניב רופא: הנייר הזה בעצם הוכן על ידי יובל ועל ידי יחדיו וכמובן נציגי שירות התעסוקה בתמ"ת שלמדנו מהם על התוכניות שלהם לעידוד התעסוקה.
תניב רופא: זה נייר משותף, אנחנו עבדנו עליו ביחד.
תניב רופא: יש כאן הסכמות של כל מי שכתוב פה.
תניב רופא: אז קודם כל המטרה של הנייר הזה ושל הפיילוט היא כמובן תוספת של עובדים ישראלים בחקלאות, עוד מעט נתייחס לזה, אנחנו לא רצינו סוג של תמרוץ של העובדים שכבר קיימים.
תניב רופא: אז אני מציעה שנתחיל לעבור על הסעיפים של הנייר.
תניב רופא: אז קודם כל אנחנו התלבטנו בשלב הראשון אם אנחנו הולכים על עבודות עונתיות או עבודות קבועות ומצאנו שתמרוץ בעבודות עונתיות היות וזה בא לחודש, חודשיים ונגמר, או שלושה או חמישה חודשים, קשה מאוד לעקוב ואין לדעת אם העובדים נכנסים לעבודה בגלל הפיילוט או שבכלל הם יכולים להמשיך לעבוד, ולכן כשראינו את העבודה של בנק ישראל שהוא דיבר על הכנסת עובדים ישראלים למקטע של העבודה הקבועה בלבד, והעובדים העונתיים יטופלו אחרת, אז אנחנו אמרנו שאם גם בנק ישראל רואה את המטרה שלו להכניס עובדים ישראלים לעבודה קבועה אז גם הפיילוט יצטרף לאותו כיוון, וגם אנחנו נתמרץ כאן עבודה קבועה בלבד.
רן כהן: שאת מדברת על עבודה קבועה המונח החקלאי למיטב ידיעתי זה נקרא שזה לאורך כל השנה.
רן כהן: ויותר משנה.
תניב רופא: שזה לא עונתי.
רן כהן: זה נגזר מזה שעונה או שהיא עונה של אסיף.
אברהם דניאל: בפרחים אין עונה.
אברהם דניאל: כל השנה עובדים.
תניב רופא: גם בירקות בחממה.
רן כהן: אני חושב שהכיוון הוא נכון רק רציתי להבין בברור על מה מדובר כשהמדובר קבועה או עונתית.
תניב רופא: בשיחות עם בנק ישראל שהיו לנו בנושא הזה אז הם באמת אמרו שאנחנו רוצים לספק לאוכלוסייה כאן עבודה שהיא קבועה.
תניב רופא: זה מה שמגיע לאוכלוסייה, גם האוכלוסייה שאמורה להיכנס לפיילוט הזה.
תניב רופא: אז היות ואנחנו מדברים פה על פיילוט בתקציב מצומצם אז אנחנו מציעים לרכז מאמץ בשני אזורים חקלאיים ולא לפרסם את הפיילוט הזה בכל הארץ.
תניב רופא: בעתיד כשזה יעבור מפיילוט לתוכנית ארצית אז אנחנו נעביר את זה למתכונת כלל ארצית.
תניב רופא: אז בשלב הזה אנחנו מציעים לטפל במועצה אזורית עמק חפר.
תניב רופא: בחרנו את האזור הזה כי זה גם אזור חקלאי מובהק, וגם יש באזור מצאי של עובדים.
תניב רופא: זה בהתייעצות עם עמותת מאן.
תניב רופא: יש מצאי של עובדים שיכול לענות לאתגר שהפיילוט הזה מציג.
תניב רופא: אזור שני הוא מועצה אזורית ערבה שהם פשוט באו אלינו עם הצעה להיכנס לפיילוט הזה ומאוד מאוד שמחנו.
תניב רופא: הם אמרו שיש להם חצי שנה שיש להם צורך בעבודות שונות בחקלאות ובמקרה הזה החלטנו להתייחס לעבודה קבועה כאל עבודה של חצי שנה, כי חצי שנה מלאה הם צריכים את העובדים, אחר כך הם משחררים אותם.
תניב רופא: אבל אנחנו את כל הפיילוט הזה שאנחנו מדברים על שנה בעמק חפר פה אנחנו מדברים על חצי שנה למשך שנתיים.
תניב רופא: כי שמה אין מה לעשות עם העובדים בחצי השנה החמה שאין שם פעילות.
רן כהן: אבל מי שירצה הוא יכול.
רן כהן: נניח שיהיה שם מישהו שיגדל פרחים כל השנה הוא יכול להעסיק שנה שלמה.
תניב רופא: בוודאי.
תניב רופא: פה אנחנו נותנים להם איזושהי הקלה.
תניב רופא: כמובן אם מישהו ירצה את התוכנית הרגילה הוא יקבל את התוכנית הרגילה.
תניב רופא: את זה עשינו בעצה אחת עם ועדה חקלאית של הערבה התיכונה.
תניב רופא: רצינו להתאים את זה גם להם.
חני נחמני: אם אני מסתכלת על האזור בחצי שנה, ואחרי חצי שנה הוא מפסיק לעבוד ולא נמצאת לו מיד עבודה אחרת הוא מקבל דמי אבטלה.
חני נחמני: זה יוצר פה בעיה מבחינת האטרקטיביות של העניין.
תניב רופא: אני מסכימה לגמרי עם מה שחני אמרה.
רן כהן: אם נחזור למצב שבו כן יקבלו דמי אבטלה זה מה שהיה עד 2003.
חני נחמני: מה לצמצם את תקופת ההכשרה?
רן כהן: זה בוטל.
רן כהן: פעם זה היה.
חני נחמני: נכון.
חני נחמני: שישה חודשים.
חני נחמני: תקופת הכשרה של שישה חודשים וקיבלת דמי אבטלה.
רן כהן: 136 ימים במשך שנה היית זכאי.
חני נחמני: ועכשיו זה שנה בתוך שנה וחצי האחרונות.
חני נחמני: אלא אם יש אפשרות ליצור, השאלה היא אם העבודה שלהם נגיד מינואר עד יוני, אז הוא עובד חצי שנה אצל מעסיק אחד ועובד אצל מעסיק שני.
רן כהן: אז הוא כבר עובד כאילו שנה שלמה.
תניב רופא: זו סוגיה שפשוט התייחסנו אליה כי אחרת הערבה היתה יוצאת מהמשחק.
תניב רופא: היינו חייבים להתייחס לזה.
תניב רופא: אנחנו נראה, עוד מעט תראו בהמשך שאנחנו הולכים לעקוב אחרי הפיילוט הזה ולהסיק ממנו מסקנות.
רן כהן: אגב חני, שינוי כזה דורש מה, החלטת ממשלה?
חני נחמני: שינוי חקיקה.
חני נחמני: חקיקה של המוסד לביטוח לאומי.
תניב רופא: עכשיו אנחנו נעבור לסעיף ב' שזה תמרוץ עובדים ומעסיקים.
רן כהן: כלומר זה, גם החלטת ממשלה לא תועיל פה.
רן כהן: אפילו באופן חד פעמי לגבי הפיילוט.
רן כהן: אנחנו נבדוק את העניין הזה.
תניב רופא: הסעיף השני מדבר על התמרוץ.
תניב רופא: אנחנו חושבים שצריך לתמרץ הן את המעסיקים והן את העובדים.
תניב רופא: נעבור מיד לדף השני שאנחנו כותבים העובדים זקוקים לתמרוץ בגלל שהמוטיבציה שלהם לעבוד כיום בחקלאות פחותה מאחר והשכר המוצע על ידי החקלאים הוא שכר מינימום והעבודה יחסית קשה ובשביל עבודה כזאת ובשביל מחיר כזה הם לא יוצאים מהבית.
תניב רופא: אז הם זקוקים לתמריץ, זה דבר ראשון.
תניב רופא: דבר שני, גם החקלאים זקוקים לתמריץ כי המוטיבציה שלהם להעסיק ישראלים נמוכה בגלל העדר התמדה של העובדים וכן יש עלויות הסעה מאוד גבוהות כי אנחנו צריכים לזכור שמדובר פה לא באיזה מקום עבודה במרכז תל אביב שכל האוטובוסים מגיעים אליו אלא מדובר על המרחב הכפרי שהוא רחוק, בדרך כלל המינוע אליו הוא לא טוב, צריך רכב פרטי, והעלויות מאוד גבוהות.
תניב רופא: לכן אנחנו מצאנו שצריך תמרוץ בשני הצדדים.
תניב רופא: עוד חשבנו שבהתחלה תקופת ההכשרה...
רן כהן: עכשיו אני רואה שאתם עושים תמרוץ כמעט דומה.
תניב רופא: עוד נגיע לזה.
תניב רופא: אני רוצה להגיד עוד משהו קודם.
תניב רופא: אנחנו אמרנו בשביל שהתוכנית תצליח היא חייבת להיות יעילה ועם פנים לאזרח ולא ביורוקרטית ולא מסובכת.
תניב רופא: ולכן הגענו להסכמה עם האוצר שכל התמרוץ יועבר למעסיקים והמעסיקים צריכים לדאוג שהכסף יועבר לעובדים שלהם.
תניב רופא: ותהיה התניה.
תניב רופא: זאת אומרת אנחנו לא נעביר כסף למעסיקים אלא אם כן הם יוכיחו לנו, יציגו לנו הוכחות כאלה ואחרות שעוד נדבר עליהן, שהם אכן העבירו את הכסף.
תניב רופא: מתוך הניסיון שלי שאני עובדת עם ציבור החקלאים הרחב יש קושי לעבוד עם כל כך הרבה אזרחים בבת אחת, וזה יוצא מאוד לא יעיל.
תניב רופא: אז אנחנו רואים במעסיקים כסוכנים שלנו שאמורים להעביר את התמרוץ הלאה אל העובדים והם יקבלו את התמיכה רק אחרי שהם העבירו את הכסף לעובדים.
שי חרמש: למה זה תמרוץ עובדים?
שי חרמש: מה ההיגיון?
תניב רופא: אנחנו מניחים שהסטרט אפ של העבודה המשותפת של החקלאי ושל העובד שלו הוא הכי מסובך.
תניב רופא: גם הכשרה, גם ליצור אמון, גם שהעובד יגיע כל יום בזמן וכו' מי שמתמיד שלושה חודשים והוא עובד טוב אז אנחנו מניחים שהחקלאי לא יוותר עליו כל כך מהר ואנחנו מניחים שאם המעסיק טוב גם העובד לא יוותר עליו כל כך מהר.
תניב רופא: זאת אומרת ההתחלה היא מאוד עדינה ושם הממשלה צריכה לתת את הפוש העיקרי.
תניב רופא: אם עובדים ישראלים יכנסו לפיילוט הזה בשביל לעשות את הקופה הקטנה הזאת נכשלנו.
תניב רופא: אז זאת אומרת שאין עובדים ישראלים בחקלאות.
תניב רופא: זו תהיה התוצאה.
תניב רופא: אנחנו עושים את זה בשביל להקל על ההתחלה.
תניב רופא: בהמשך הם יצטרכו להסתדר לבד.
שי חרמש: אני עדיין שואל אותך אם החלוקה של הכספים היא הגיונית.
שי חרמש: אותו כסף אבל אם ליצור איזשהו מסלול אולי שווה.
תניב רופא: לא נלך לרב בגלל עוד שקל פחות שקל.
תניב רופא: אפשר לבנות את זה.
תניב רופא: זו הצגה ראשונה של הפיילוט.
תניב רופא: אבל התפיסה שלנו אומרת שאנחנו רוצים איזשהו תהליך של בנייה מהסובסידיה.
תניב רופא: אם ניתן את מירב הסובסידיה בסוף אז אנשים כל השנה הזאת ישבו, יחכו לסובסידיה, יקבלו את הסובסידיה, יגידו שלום וילכו.
תניב רופא: אנחנו ההיפך, אנחנו חושבים לטווח ארוך.
תניב רופא: אנחנו רוצים שבהתחלה הם יתאמצו להיות ביחד וככל שיעבור הזמן הם יראו אם הם טובים אחד לשני.
חני נחמני: צריך יהיה לתת את הדעת האם הביטוח הלאומי האם אפשר יהיה לקבל את שני המענקים.
חני נחמני: כי בחיילים משוחררים, באילת במבצע עובדה אנחנו נותנים.
חני נחמני: גם אנחנו נותנים מענקים למי שנקלט בתעשייה ובנוהל כתוב שלא יכול לקבל תמיכה ממשלתית מלבד חיילים משוחררים.
רן כהן: בעניין הזה זה נורא מוזר שזה יורד באופן כל כך אבסורדי.
רן כהן: אם לעובד אחרי שנה כל הפרס הוא 300 שקל.
תניב רופא: לא.
תניב רופא: העובד יש לו 6600 שקל.
תניב רופא: כל מה שרצינו להמחיש פה איזשהו תהליך גמילה.
תניב רופא: שבהתחלה הממשלה מאוד מסייעת לקשר ביניהם.
תניב רופא: אחר כך נגמלים מזה.
תניב רופא: אפשר למתן את הירידה ואז זה אומר שבהתחלה קצת פחות אחרי זה יותר, אין בעיה, רק רצינו לעשות איזשהו גרף יורד.
תניב רופא: אפשר לשנות את האחוזים של המענק.
רן כהן: אני מניח שהייתם אומרים אוקיי למעסיק יש הוצאות, יש צורך לדרבן אותו גם, הוא יקבל אלף שקל כל 3 חודשים.
רן כהן: סביר.
רן כהן: אבל 300 שקל בסוף שנה?
תניב רופא: אבל אתה מסכים לתוואי היורד?
רן כהן: לגבי המעסיק לדעתי לא צריך תוואי יורד.
רן כהן: מעסיק רוצה עובד.
רן כהן: זה מה שהמעסיקים באים ואומרים כל הזמן.
רן כהן: הם אומרים אנחנו רוצים עובדים, רוצים עובדים.
רן כהן: ואני מבין את זה.
רן כהן: זה גם הכי נורמלי.
רן כהן: אדם שמגדל גידולים, אדם שמקיים מערכת כזאת שצריכה בסיכומו של דבר למכור את הפירות שלה לציבור, צריך שמישהו יקטוף את זה וימכור.
רן כהן: אני מבין שצריך לעודד את המובטל להיכנס לעבודה בחקלאות.
רן כהן: פה עיקר המוטיבציה צריכה להיות.
רן כהן: אבל אני בהחלט הייתי עושה את העניין של המעסיקים נניח אלף שקל כל שלושה חודשים ואת העודף נותן לעובד באופן יותר נמרץ גם לקראת הסוף.
דוד ברבי: זו פסיכולוגיה של עובדים.
דוד ברבי: אני דווקא חושב שהיא מאוד צודקת בעניין שלהעסיק 3 חודשים, מכיוון שבסופו של דבר אף אחד לא יעבוד במקום שהוא לא רוצה ואף אחד לא יעסיק מישהו שהוא לא רוצה.
דוד ברבי: ובאמת השלושה חודשים האלה הם מאוד חשובים.
דוד ברבי: כי ברגע שבשלושה חודשים האלה על ידי סכום קטן, הוא יישבר באמצע דוגמה אחרי חודש, או אחרי חודש וחצי, אז הוא יוותר, יגיד, זה לא נורא.
דוד ברבי: פה לא, הוא ימשיך כדי לקבל את הארבע וחצי, אבל השלושה חודשים האלה זו תקופה מספיק ארוכה שמבחן התקשרות אמיתית בין מעסיק לעובד.
דוד ברבי: יש פה שתי דעות.
דוד ברבי: יכול להיות שאתה צודק ויכול להיות שהיא צודקת.
דוד ברבי: אבל זה פיילוט.
רן כהן: בוא ניקח את הדוגמאות הקלאסיות של מי שמועמדים לעבוד בעניין הזה.
רן כהן: חייל משוחרר מצד אחד שמגיע לו גם מענק עבודה מועדפת וגם נניח ערבי שלא משרת בצבא, שהוא היום מובטל, גם עד היום הוא מוכן לעבוד, אבל לא כל כך רוצים לתת לו עבודה.
רן כהן: אם הוא מקבל נניח אלף שקל כל חודש.
רן כהן: כלומר שלושת אלפים שקל בשלושת החודשים הראשונים.
רן כהן: לשניהם זה כדאי.
רן כהן: לעומת זאת האלף חמש מאות נחסכים להישאר לסוף התקופה כי אחרי שנה הוא רוצה לקבל איזשהו סכום שהוא יודע שהוא התמיד וגם קיבל משהו בתמורה להתמדה.
אסף אדיב: בחצי שנה האחרונה יש אלף מאתיים שקל.
אסף אדיב: בן אדם לא יתמיד...
אסף אדיב: הסובסידיה הזאת היא חסרת משמעות.
דוד ברבי: הממשלה אחרי זה, הרי אין סובסידיה.
דוד ברבי: זאת אומרת אם אחרי חצי שנה העובד הזה חשוב אז לא צריך אליו יותר מאשר סכום סמלי.
דוד ברבי: חייל אחרי שישה חודשים יעזוב.
דניאל אברהם: אני חושב שונה.
דניאל אברהם: בשלושה חודשים אחרונים יכול להיות שאותו עובד יגיד אני בא לקחת את הקופה הגדולה וללכת.
דניאל אברהם: אז אני בהחלט חושב בדיוק הפוך, עם כל הכבוד, ואני יש לי הרבה ניסיון בעניין הזה של העסקת ישראלים, אני חושב להיפך.
דניאל אברהם: זה צריך לעלות בכיוון הפוך.
דניאל אברהם: למה?
דניאל אברהם: לתת לו את התקופה היותר ארוכה על מנת שהוא יקבל את הכסף בצורה גדולה יותר.
דניאל אברהם: עכשיו אם אני אתן לו את זה על ההתחלה, הוא בא שלושה חודשים, הוא אומר, שלושה חודשים.
רן כהן: אוקיי, רבותיי, העמדות נשמעו.
רן כהן: גם בין חברי הכנסת גם בין החקלאים.
רן כהן: תניב תמשיכי.
חני נחמני: תניב רק לגבי הערבה בנושא המעסיקים שמה עלויות ההסעים מאוד מאוד גבוהות.
חני נחמני: זה צריך לקחת בחשבון שלא נצטרך פתאום לממן גם הסעים.
רן כהן: אני רוצה לשאול שאלה קצת מוזרה.
רן כהן: משרד החקלאות לא מצא נניח שני מיליון שקל מתקציבו להוסיף לסיפור הזה?
רן כהן: אני הבאתי לכם 5 מיליון.
רן כהן: אתם לא יכולים להוציא איזה 2 מיליון?
תניב רופא: אני דיברתי על זה עם יובל.
תניב רופא: אז עוד מעט.