GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: עובדים זרים ללא היתר.
שי חרמש: אנחנו לא מנהלים פה חקירה של בית משפט, אבל היו שם פגיעות גם בתריסים ובחלונות וגם "לומיקים" של פתיחת דלתות עם לום.
שי חרמש: אני רוצה לשאול האם אי אפשר להיכנס לתוך קרוואן של בנייה רכה בלי להיכנס בכוח?
רן כהן: למה בכלל הייתה צריכה להיות פריצה בכוח?
רן כהן: פנו אליכם להיכנס, ולא נתתם?
שי חרמש: עלו שם שאלות באמת כמו, למה צריכים לשבור תריסים של חלונות, למה צריך להיכנס עם לומיקים בדלתות; הייתה שם טענה על איזוק של תאילנדית.
שי חרמש: אזקו גם את ניסים.
שי חרמש: בא כוח משטרה כל-כך גדול.
שי חרמש: השאלה היא איך היינו מגיבים בוועדת חוץ וביטחון אם היינו שומעים שתיירים ישראלים בתאילנד "טופלו" בצורה דומה, ומעבר לעניין החקלאי אנחנו עוסקים באורחים שבאים לכאן לעבוד ולהתפרנס, והם תיירים ואזרחי מדינה זרה.
שי חרמש: אני אומר שוב למשטרת ההגירה ואמרתי גם לחקלאים בדרך: חלק מאיתנו זוכים לביקורים האלה ביושר.
שי חרמש: אני לא מתכוון לפסקל.
שי חרמש: יש חריקות ותקלות בפעילויות שצריך לטפל בהן בהעסקה בלתי חוקית, בתנאים בלתי חוקיים, בתנאי שכר בלתי חוקיים, בהעסקה ללא חוזים, בתשלום לא ראוי, באחיזת פספורטים שלא כדין.
שי חרמש: אם צריך להעיד על חטאי החקלאים אני פוטר אותך.
שי חרמש: גם בטיפול בדברים האלה צריך מדתיות של הפעלת כוח ושיקול דעת ובאחריות שעוסקים באוכלוסייה שהיא לא מיליטנטית – זאת לא פשיטה למעוזי החמאס בעזה, בסך-הכול עוסקים פה בתיירים שבאים לעבוד פה בארץ.
שי חרמש: היות שהדברים כתובים והוצגו לחברי הוועדה, גם למשטרת ההגירה וגם לך, היושב ראש, הדברים על השולחן.
רן כהן: מאחר שקיבלתי תלונה מ"קו לעובד" אני רוצה לבקש מגלעד נתן להציג את הידוע לו בתלונה שלהם.
רן כהן: לאחר-מכן נשמע את תת ניצב אפי מור.
גלעד נתן: התלונה שלי, או יותר נכון סדרה של תלונות מופנית כלפי יחידת האכיפה של יחידת הסמך, והיא היעדר הגעה של פקחים למרות תלונות חוזרות ונשנות ויידוע של פקחים במחוזות השונים על תנאי העסקה לא הוגנים, על אי תשלום שכר, על שעות נוספות, בחלק מהמקרים פקחים ציינו במפורש בתצהירים שהגיעו מ"קו לעובד" שהם לא מתכוונים להגיע לאותו מעסיק.
גלעד נתן: זאת לא הפעם הראשונה.
גלעד נתן: אני מאז 2005 בוועדה, והתלונות האלה חוזרות ונשנות.
גלעד נתן: הבקשה היא להתייחסות של יחידת האכיפה והעובדה שזה למעלה משלוש שנים אנחנו מקבלים תלונות חוזרות ונשנות על היעדר אכיפה ועל כך שפקחים לא מגיעים בעקבות תלונות שמגיעות מעובדים תאילנדים לארגונים כמו "קו לעובד".
ניסים לסרי: אני ממושב עולש.
ניסים לסרי: עליי מדובר בנושא משטרת ההגירה עם העובדים הזרים.
ניסים לסרי: אני איש פעיל בהמון ועדות ציבוריות בלי שקל אחד ליום; מכיר את הכללים כאזרח מדינת ישראל ושומר חוק.
ניסים לסרי: כך שאין שום סיבה בעולם שהייתי מעסיק אצלי במשק עובדים ללא היתר.
רן כהן: ספר לנו גם מה אתה מגדל, כמה דונם, כמה עובדים זרים יש לך.
ניסים לסרי: אני הייתי אחד המגדלים הגדולים בארץ של ירקות וגם משק לפרחים באלפי דונם.
ניסים לסרי: בעקבות אירוע לב שעברתי לא מזמן עדכנתי את המשק שלי עד 10%, כך שהיום אני מתעסק בכ-120 דונם של ירקות ושל פרחים.
רן כהן: אז קודם כול תהיה בריא.
קריאה: כדי להיות בריא צריך להוריד את העסקנות הציבורית, לא את העבודה במשק.
ניסים לסרי: מגיל קטן נכנסתי לעניין הזה.
ניסים לסרי: במשק שלי יש לי היתרים לתשעה עובדים זרים.
ניסים לסרי: מדי פעם כשיוצא עובד זר, ויש לנו היתר שמתפנה אנחנו פונים למשרד הפנים, ששולח לנו אישור; אנחנו צריכים לשלם בלשכת התמ"ת; אחרי שמשלמים בלשכת התמ"ת הם שולחים לנו את שובר התשלום, ואותו אנחנו מפנים למשרד הפנים.
ניסים לסרי: משרד הפנים נותן לנו קרדיט של 30 יום עד שהוא פונה אלינו ואומר שיש עובד מהמאגר או שיגיע עובד מחו"ל במקום עובד שעזב או ברח.
ניסים לסרי: בכל זה מדובר בפקידים ובניירת שצריך כל הזמן להוביל מכאן לכאן.
ניסים לסרי: במשק שלי היו באותה עת שמונה עובדים, כולם עם היתרים.
ניסים לסרי: אני מחזיק אצלי קלסר מאוד מסודר.
ניסים לסרי: לכל עובד שמגיע למשק יש חוזה העסקה, דרכון, ביטוח בצורה מסודרת.
ניסים לסרי: ב-2:00 לפנות בוקר הגיעה אליי משטרת ההגירה.
ניסים לסרי: מכיוון שהמשק שלי מסודר, ויש בית בכניסה, אני מניח שאם הם היו באים עם צו הם היו דופקים בדלת, מראים לי צו, ובטוח הייתי מזמין אותם גם לכוס קפה.
ניסים לסרי: יש לי משרד מסודר עם שולחן מאוד גדול, כמו לשכה.
ניסים לסרי: הייתי יושב איתם ומראה להם, ואולי לא היינו בכלל צריכים להעיר את התאילנדים.
ניסים לסרי: או אם היו מבקשים ממני לפתוח את בית האריזה בלי לפרוץ אותו, הייתי פותח להם, מראה את החדרים ואת הכול.
ניסים לסרי: אני מאוד מעריך את משטרת ההגירה ואת משטרת ישראל בכלל – אני איש חוק, שומר חוק.
רן כהן: אתה לא צריך יותר להצטדק.
רן כהן: אמרת את זה כבר פעמיים.
ניסים לסרי: אם הם היו באים אליי, הייתי פותח להם הכול.
ניסים לסרי: לעומת זאת הם באו ונכנסו למשק – אני שמעתי רעשים וצעקות מכיוון בית האריזה; שמעתי את אחי יוסי שבמקרה חזר מריקודי עם דופק בחלון של הבן שלי, "יש גנבים במשק".
ניסים לסרי: לא הבנו מה זה.
ניסים לסרי: אני שמעתי מהקומה השנייה- -
רן כהן: אתה משפחה עם ילדים?
ניסים לסרי: כן.
רן כהן: הם ישנו באותו לילה בבית?
ניסים לסרי: הבן שלי יצא החוצה, אני יצאתי מהצד השני, וראיתי דמויות שהולכות עם פנס וחשבתי שמדובר בפנס.
ניסים לסרי: לפני כשנה וחצי גנבו לי את הטרקטור, הכניסו אותו לשטחים אז חשבתי שמדובר בגנבים אחרי שקניתי שוב ציוד חדש.
ניסים לסרי: יצאתי למשק, פגשנו באחד האנשים שהיה על אזרחי, ולא היה עליו שום דבר מזהה.
ניסים לסרי: היה שם חשוך, והם הגיעו מבית האריזה שזה בערך 50 מטר עד הכביש, ולא 500 מטר.
ניסים לסרי: שאלנו אותו מיהו, והוא לא ענה לנו.
ניסים לסרי: אני המשכתי לכיוון בית האריזה.
ניסים לסרי: כשהגעתי לבית האריזה ראיתי את התאילנדים שלי על הרצפה כשתוקפים אותם בבעיטות.
ניסים לסרי: בית האריזה היה חשוך והדלת של חדר התאילנדים הייתה פרוצה והייתה קרן אור ממנו.
ניסים לסרי: חשבתי שמדובר בזה.
ניסים לסרי: באתי לאחד מהם, ולא הספקתי לדבר, חטפתי בעיטה מאחורה, נפלתי למטה, באתי לקום, נפלתי שוב, והמשיכו לבעוט בי, קרעו אותי, שמו לי אזיקים בידיים ואיבדתי את ההכרה.
ניסים לסרי: אז כבר הבן שלי ואחי נכנסו, והם צעקו אליהם "הוא חולה, הוא חולה, עזבו אותו, מי אתם?".
ניסים לסרי: אני איבדתי את ההכרה, ומפה אני יכול לספר את הסרט.
ניסים לסרי: הזמינו טיפול נמרץ; הגיע טיפול נמרץ כשאני עדיין אזוק על הרצפה, ואף אחד לא רוצה לשחרר אותי.
ניסים לסרי: הפרמדיק אמר להם שהוא לא יכול לעשות לי בדיקה, ואז שפכו עליי מים והתעוררתי.
ניסים לסרי: הפרמדיק אמר להם לשחרר אותי כי יש חשש לאירוע לב, והם אמרו "לא, הוא עושה הצגות".
ניסים לסרי: הגברת שיושבת פה אמרה "לא לשחרר לו בשום פנים ואופן את האזיקים, הוא עושה הצגות".
ניסים לסרי: היה שם עוד מישהו שאמר שישחררו לי את האזיקים, ואכן שחררו לי מיד אחת את האזיקים.
ניסים לסרי: אחרי כן לקחו אותי לאמבולנס.
ניסים לסרי: היא ביקשה מאחד השוטרים שיתלווה איתי לאמבולנס, והוא אמר לה בפירוש: "אני לא אתלווה אליו כי אני לא הייתי שותף לסרט הזה".
ניסים לסרי: היא ביקשה ממישהו אחר שיתלווה אליי לאמבולנס, וגם הוא סירב, ואמר לה לעלות איתי.
ניסים לסרי: האמבולנס פינה אותי לבית-חולים ללא ליווי של שוטרים.
ניסים לסרי: הגעתי לבית חולים, בדקו אותי במיון ואובחן שיש לי פגיעות אורתופדיות בכתפיים, בברך, ברגליים, חבלות בכל הגוף, בעיטות, סימנים כחולים.
ניסים לסרי: הפנו אותי מחשש לאירוע לב מכיוון שאני חולה לב, והיה לי דופק מהיר מאוד, למחלקה הקרדיולוגית להשגחה של 48 שעות עם חומרים ואינפוזיה ובלגן שלם.
רן כהן: אחרי 48 שעות שוחררת?
ניסים לסרי: הייתי צריך לחתום כי ביקשתי לעבור לבית חולים "מאיר" בכפר-סבא.
ניסים לסרי: אבל זה היה ערב כיפור, ולא רציתי להיות בבית-החולים בכיפור, אז חתמתי שאני יוצא מ"לניאדו", וחזרתי לבית חולים "מאיר" בכפר סבא.
ניסים לסרי: בבית חולים לניאדו אובחן קרע בגידים בכתפיים, ולכן אני לא יכול להרים את הידיים; אחרי כן פניתי לבית החולים בכפר-סבא, ושם עשו לי אולטרה-סאונד ושם נמצא שיש לי קרע מלא בשני הגידים בצד ימין ובצד שמאל.
ניסים לסרי: זה דורש ניתוח, זה דורש החלמה והשבתה של הרבה שנים, וזאת נכות לכל החיים.
רן כהן: אתה דילגת במהירות על הדברים, וזה בסדר, אבל לא אמרתי האם כאשר היה לך כל התקל הזה עם השוטרים, אמרת להם שאתה בעל המשק.
רן כהן: הספקת להגיד להם?
ניסים לסרי: אני אמרתי לאחד האנשים כשהוא שאל מי אני.
ניסים לסרי: אני אמרתי לו שאני בעל המשק, והוא אמר לי שאני מפריע לו, והוא דחף אותי.
ניסים לסרי: זה היה בהתחלה כשהגעתי.
רן כהן: אז הזדהית.
ניסים לסרי: אף אחד לא הזדהה כשוטר.
ניסים לסרי: דרך אגב, אחרי שהבנתי מי אלה, אמרו לי שזאת משטרת ההגירה, אז אמרתי שיש לי אישור לכל העובדים.
ניסים לסרי: אחרי זה פינו אותי.
ניסים לסרי: אף על פי שלקחו לי עובדים – ואחד מהם עובד חדש שהגיע מחו"ל- -
רן כהן: זה לא אמרת.
רן כהן: מה זאת אומרת, לקחו?
רן כהן: לקחו את כל השמונה?
ניסים לסרי: לא.
ניסים לסרי: לקחו לי שני עובדים, שהבנתי שהם במעצר.
רן כהן: מישהו מבין העובדים גם נפגע?
ניסים לסרי: מאחד מהם נלקח דרכון עם כסף ולא הוחזר לו עד היום.
רן כהן: אבל פיזית פגעו רק בך או גם באחד העובדים?
ניסים לסרי: לא, גם בהם.
ניסים לסרי: הם גם הגישו תלונה במשטרה.
רן כהן: הם קיבלו מכות?
ניסים לסרי: כן, נתנו להם מכות.
רן כהן: מכות בידיים, באלות?
ניסים לסרי: בעיטות- -
יוסי לסרי: סליחה, אני אח של ניסים.
יוסי לסרי: כשהם הגיעו למשק- -
רן כהן: גם אתה היית באירוע הזה.
יוסי לסרי: הם באו כדי להרביץ לאנשים.
יוסי לסרי: ממש ככה, הם פשוט מטורפים.
רן כהן: אני לא שואל עכשיו עם איזה כוונות הם באו; אני שואל מה הם עשו.
ניסים לסרי: הם הרביצו.
רן כהן: הרביצו בידיים, באלות, בגז מדמיע, במה?
יוסי לסרי: יש להם השיטות שלהם.
רן כהן: ניסים אומר שבבעיטות.
ניסים לסרי: בעיטות ואגרופים.
ניסים לסרי: ועם הפנס.
יוסי לסרי: השוטרים האלה הם דרוזים או ערבים, מאוד מפחידים, גבוהים.
יוסי לסרי: בחרו אותם אחד-אחד.
יוסי לסרי: דחיפה שלהם – כולנו לא יכולים לדחוף בן אדם כמו שהם דוחפים.
יוסי לסרי: אותי הם הרימו מעל ניסים וזרקו אותי מחוץ למחסן.
יוסי לסרי: זרקו לי את הטלפון שאני לא אזמין אמבולנס.
יוסי לסרי: כן.
רן כהן: מדהים.
יוסי לסרי: אנחנו לא רוצים להרחיב פה- -
רן כהן: מה שאתם אומרים זה כבר מספיק, ונשמע כבר מספיק זוועה.
ניסים לסרי: למחרת התקשרתי לשי חרמש ואמרתי לו שהעובדים עם רישיון, למה הם צריכים לשבת במעצר?
ניסים לסרי: העובד מתקשר אליי מבית הסוהר ואומר לי המתורגמן, שהוא שואל למה הוא בבית-סוהר, הרי אמרנו לו שיש לו ויזה.
ניסים לסרי: ניסיתי עם שי חרמש לסדר את העניין; שלחנו מכתב ואמרנו שהוא עם רישיון.
ניסים לסרי: יש לי אישורים.
ניסים לסרי: הוא גם מדווח על כל ספטמבר – יש לי תלוש משכורת שלו.
ניסים לסרי: למה הוא צריך להיות במעצר.
ניסים לסרי: למרות הכול – אחד החזירו לי, אחד השאירו במעצר- -
רן כהן: עד מתי?
ניסים לסרי: עד אחרי סוכות.
ניסים לסרי: בסוכות הלכתי לשם, ואמרו לי שבחגים אין עם מי לדבר.
רן כהן: הוא היה במעצר כל התקופה?
שי חרמש: הוא ישב בסוכה בכלא.
ניסים לסרי: שלחנו מכתב למשרד הפנים, ולא היה עם מי לדבר.
ניסים לסרי: הלכתי למשרד הפנים, חזרתי לכלא.
ניסים לסרי: אמרתי, לא נעים, אולי אפשר להביא לו גם לאכול ולשתות משהו – לא נתנו לשים שום דבר.
ניסים לסרי: כל יום הוא התקשר אליי.
ניסים לסרי: אחרי שנגמר חג הסוכות הביאו את העובד הזה למישהו אחר אף על פי שהוא על שמי, ושילמתי את האגרה שלו.
ניסים לסרי: יש לי אישור של משרד הפנים על זה.
ניסים לסרי: אני אראה לך את המסמכים.
רן כהן: אתה לא צריך להוציא את המסמכים.
רן כהן: אם תהיה לי בעיה של חוסר אמינות אני אבקש את זה.
רן כהן: אני מאמין לך, וזה בסדר גמור, עזוב את זה.
רן כהן: מה שלא יעלו פה, אני - - - ואני מצטער על מה שקרה.
ניסים לסרי: זה שפגעו בי, ויכולתי להישאר נכה, אבל גם יכולתי להיפגע בתאונה.
ניסים לסרי: הקטע של ההשפלה, ששמו לי אזיקים בידיים מול אשתי, השכנים והילדים, כשלא חטאתי ולא עשיתי שום דבר – על הדבר הזה אני לא מוכן לסלוח.
ניסים לסרי: על ההשפלה שהושפלתי בכיתי כל יום כיפור כמו ילד קטן.
ניסים לסרי: על מה שמו לי אזיקים?
ניסים לסרי: אני מנסה לחנך את המשפחה ואת הילדים שלי כדי חלילה לא לטעות בדרך.
ניסים לסרי: על מה שמו לי אזיקים בידיים?
ניסים לסרי: אני הרגשתי מושפל, ועל זה אני לא מוכן לסלוח.
ניסים לסרי: גם אם הייתי מעסיק ללא היתר וללא רישיון – עשו כל מה שמותר לכם, למה להרביץ?
ניסים לסרי: למה להרביץ?
ניסים לסרי: תעצור אותי, תוביל אותי – למה להרביץ?
ניסים לסרי: קרעו אותי במכות, וזאת התוצאה.
רן כהן: אני ממש מודה לך על הצגת הדברים האלה, ואני משתתף בכאב שלך.
שי חרמש: אני מציע שנשמע את פסקל כי זה הסיפור המשלים לעניין הזה, ואז כל המעגל סגור.
רן כהן: תעשו את זה בקצרה, בבקשה.
עקיבא פסקל: אני ממושב עולש.
עקיבא פסקל: העובדים הזרים היו אצלי קודם ועברו אליו.
עקיבא פסקל: אני רוצה להגיד דווקא דברים טובים על משטרת ההגירה.
עקיבא פסקל: חריצות, מודיעין, התמדה.
עקיבא פסקל: אם דיכטר היה מפעיל את המשטרה הזאת נגד הגנבים בחקלאות היינו ממש מאושרים.
עקיבא פסקל: חריצות ועבודה יום ולילה של המשטרה הזאת; מודיעין, שלא רואים דבר כזה- -
רן כהן: רוב מפקדי משטרת ההגירה לשעבר עלו לגדולה – גנות, אוחיון ואחרים.
עקיבא פסקל: זאת משטרה שעובדת יום ולילה, ודווקא לטובה.
עקיבא פסקל: אני לא נתקלתי באלימות כי האמת היא שאני ממש בורח.
עקיבא פסקל: אני רואה את האמירות ואת העוצמה שהם עובדים בה, אז אני בורח כי אני יודע שאם אני אפול לידיים שלהם אז אולי יש להם כמה דעות מוקדמות עליי, ואני אחטוף עוד יותר.
רן כהן: כמה עובדים יש לכם?
עקיבא פסקל: אנחנו עובדים עם הבן שלנו, אז יש לנו כ-30 עובדים ביחד.
עקיבא פסקל: אני פונה אל משטרת ההגירה ומבקש מהם פשוט לא להשפיל את התאילנדים.
עקיבא פסקל: זה הכול.
עקיבא פסקל: באותו לילה באו שוטרים- -
רן כהן: באיזו שעה?
עקיבא פסקל: הם היו פעם אחת ב-17:00 ואחר-כך ב-1:30 לפנות בוקר.
עקיבא פסקל: הם עשו את זה כמו מבצע לתפוס את חסן נסראללה.
עקיבא פסקל: מכל הכיוונים.
עקיבא פסקל: אנחנו גם ראינו הליקופטר שמנחה אותם מלמעלה.
עקיבא פסקל: שמעתי שלא היה הליקופטר, אבל היה במקרה הליקופטר.
עקיבא פסקל: זה היה מקרה.
עקיבא פסקל: באו מכל מיני כיוונים והתנפלו.
עקיבא פסקל: כנראה, יש תסכול שיש להם מודיעין טוב, והם לא תופסים את התאילנדים.
עקיבא פסקל: זה מתסכל, כנראה.
עקיבא פסקל: אני לא מדבר על המפקדים, אבל יש שם שוטרים שהייתי מצפה מהם להתנהגות טובה יותר.
רן כהן: מה הם עשו לתאילנדים שלכם?
עקיבא פסקל: אני לא רציתי להתערב- -
אורית פסקל: הוא דיבר עם שי חרמש.
עקיבא פסקל: נתתי להם את התאילנדי.
עקיבא פסקל: דרכו לו על המיטה עם בוץ- -
שי חרמש: התאילנדי דיבר אנגלית טובה.
שי חרמש: שוחחנו ואמרתי: "What kind of behavior by the police"?, והוא אמר: "They jumped on my bed and called me Ben-Zona".
עקיבא פסקל: באירוע הזה לא קראו לו "בן זונה".
עקיבא פסקל: באירוע הקודם.
עקיבא פסקל: קראו לו "בן זונה", בעטו להם בכלבים, דרכו להם עם נעליים עם בוץ- -
רן כהן: זה הכלבים של התאילנדים?
עקיבא פסקל: כן, הם לא אוכלים כלבים.
עקיבא פסקל: שברו את הדלת של החדר עם לום.
עקיבא פסקל: זאת דלת סטנלי מפלדה.
עקיבא פסקל: באירוע הזה לא שברו דלתות, אבל באירוע קודם הם הכניסו לומים לדלתות.
עקיבא פסקל: הם דופקים על הדלת שתיים-שלוש דפיקות.
עקיבא פסקל: תבין, זה ב-1:30 בלילה.
עקיבא פסקל: אם התאילנדי לא מתעורר הדלת עפה או שהחלון עף.
עקיבא פסקל: הם עובדים טוב, הם עובדים מצוין.
אורית פסקל: אם אפשר, אני רוצה לומר כמה מילים.
אורית פסקל: אני לא אוסיף על התקרית הזאת, אני אגיד כמה מילים באופן כללי.
אורית פסקל: זה כבר שנים שיש לנו ביקורים- -
רן כהן: "באופן כללי", בואי נשאיר את זה.
רן כהן: עזבי עכשיו מה הנוהג.
רן כהן: עכשיו אני אתן למפקד משטרת ההגירה לדבר.
רן כהן: לאחר מכן אני אשאל את משרד הפנים ואת משרד התמ"ת מהן תגובותיהם, ואחר-כן שיביאו עמדות באופן כללי.
רן כהן: פה נאמרו האשמות די חמורות.
רן כהן: נשמע את התגובות ואחרי כן נדבר.
רן כהן: תת ניצב אפי מור, בבקשה.
אפי מור: אני כשנה וחודשיים במנהלת ההגירה.
אפי מור: אני שמח להיות כאן- -
רן כהן: לא בהזדמנות הזאת.
אפי מור: בכל הזדמנות בכנסת אני שמח להיות.
אפי מור: זאת הדמוקרטיה בשיא תפארתה, וזה חשוב מאוד.
רן כהן: לינדה הייתה מפקדת האירוע הזה?
אפי מור: לא.
אפי מור: לינדה היא יועצת משפטית, היא תגיע קצת יותר מאוחר מכיוון שהיא טעתה בדרך.
רן כהן: אז מי הייתה מפקדת האירוע?
מיכל דואניס: אני.
אפי מור: מיכל הייתה מפקדת האירוע, ואני אתן לה לדבר על האירוע.
אפי מור: כמובן, יש פערים תהומיים בין מה שעלה כאן לבין המציאות.
אפי מור: נשמע אותה.
אפי מור: אנחנו לא באנו להתווכח, אלא לנסות להעלות את הפערים וללבן אותם.
אפי מור: כל תיק כזה שמגיע אלינו ויש תלונה עובר למח"ש.
אפי מור: התיק נמצא במח"ש, והם יקבלו החלטה מה יהיה גורלו של התיק; האם השוטרים ייחקרו או התיק יחזור אלינו.
אפי מור: ברוב המקרים – והיו לפחות שמונה מקרים – התלונות היו כלליות, וכמובן, מח"ש תטפל בהן.
אפי מור: אבל פה יש מקרה ספציפי.
רן כהן: אפשר לדעת מה היה המודיעין?
אפי מור: אני אדבר בצורה מסודרת, ברשותך.
אפי מור: מנהלת ההגירה הוקמה ב-2002, ואנחנו פועלים בכל המגזרים: בחקלאות, בבניין, לפי קווים ומדיניות של רשות ההגירה שהוקמה ב-15 ביולי.
אפי מור: הם מתעלים אותנו למגזרים.
אפי מור: בלי שום קשר אנחנו פועלים לפי מודיעין מאוד ברור.
אפי מור: במקרה הזה היה לנו צו של בית משפט.
אפי מור: אנחנו פועלים בשני מישורים: האחד הוא נגד השוהים הבלתי חוקיים, שזרוע האכיפה מטפלת בהם; והשני, מטפלים במחוללי התופעה.
אפי מור: בשנים האחרונות המחוללים תפצו תאוצה.
אפי מור: יש לנו הרבה זיופים והרבה עושק, זנות וסחר, ואנחנו מטפלים בזה בצורה מאוד מסיבית.
אפי מור: גם כשאנחנו פותחים תיק למעסיק, ואותו תאילנדי או עובד זר טוען שהוא לא קיבל את כספו או שנעשה לו משהו, אנחנו גובים ממנו עדות ופותחים תיק לאותו אחד שביצע את העבירה ובודקים אותה.
אפי מור: ביצוע האכיפה מוטל עלינו.
אפי מור: אני ניסיתי במהלך השנתיים שאני נמצא לראות איך אנחנו יכולים לעשות את העבודה בצורה הכי טובה והכי חלקה.
אפי מור: לצערי, בחלק מהמקרים אנחנו משתמשים בכוח.
אפי מור: אני רוצה לציין בצורה מאוד ברורה, שהמעסיקים – החקלאים במקרה הזה – מעסיקים עובדים זרים כחוק, אבל בו-זמנית מעסיקים עובדים זרים שלא כחוק.
אפי מור: אני לא מדבר עכשיו על המקרה הזה; יש מקרה שיש לו שמונה עובדים ועוד ארבעה-חמישה שהוא מעסיק שלא כחוק.
אפי מור: כשאנחנו באים, אנחנו באים לשלושה-ארבעה האלה שיש לנו עליהם מודיעין.
אפי מור: הסיטואציה שתוארה שאנחנו מגיעים היא סיטואציה שמתאימה כמעט לכל מצב.
אפי מור: כשאנחנו מגיעים ומתחילה מהומה, והמעסיק מתחיל להתכתש איתנו, יש בעיה.
אפי מור: יש משהו לא חוקי כאן שנעשה.
אפי מור: אנחנו יודעים את זה כי יש לנו מודיעין.
רן כהן: אבל בהנחיות, זה לא שמיכל יוצאת לאירוע כזה בלי שיש תדריך אצלך, ואתה מאשר אותו.
רן כהן: היא יודעת שיש לו שמונה ואולי עוד שלושה לא חוקיים?
אפי מור: בטח.
רן כהן: כלומר, אם היא רואה שיש שמונה, היא יודעת שאין בעיה.
אפי מור: כן.
אפי מור: אבל יכול להיות שיש שמונה שרשומים חוקיים, ומתוכם ארבעה הם לא חוקיים.
אפי מור: כלומר, ארבעה כפולים.
רן כהן: אבל זה לפחות נותן שכל לבדוק.
אפי מור: כל כניסה שלנו למקום נעשית עם פקודת מבצע בצורה מסודרת.
אפי מור: הם גם באו בצורה מאוד מסודרת בלילה.
אפי מור: הם התחילו אצל פסקל ביום, אבל אל ניסים הם הגיעו בלילה, בצורה מסודרת, כמו בצבא – סגירת מקומות, הגעה.
אפי מור: אתה תשמע את זה ממיכל, אני לא רוצה להיכנס לזה.
אפי מור: אבל העסק נעשה בצורה מסודרת.
אפי מור: כשאנחנו מגיעים למקום אנחנו מקבלים לפני כן אינפורמציה עליו ממשרד הפנים: כמה חוקיים, כמה לא חוקיים, איך עובדים- -
רן כהן: ממי אתם מקבלים את זה?
אפי מור: יש לנו מודיעין שלנו ומערכת מחשוב של עובדים זרים שמאגדת בתוכה- -
רן כהן: אלה מערכות המחשוב בנוסף למשרד הפנים או שזה שלכם, יוסי?
אפי מור: יש לנו מערכות מחשוב מאוד מסודרות של עובדים זרים עם ביומטרי, ואנחנו מקבלים אינדיקציה מאוד ברורה.
אפי מור: יש לנו מערכת מודיעינית שלא קשורה למערכת הזאת, ויש לנו מערכת אבי"ב שאנחנו מקבלים אינפורמציה ממשרד הפנים.
אפי מור: כשאנחנו מגיעים עם צו – ואנחנו לא מגיעים עם צו בית-משפט- -
רן כהן: מאחר שאתה מפקד משטרת ההגירה, הזדמנות לשאול אותך את השאלה הזאת: מודיעין שעובד – איך?
רן כהן: משרד הפנים, כבר חקרתי אותם מאה פעם.
רן כהן: איך אתם עובדים?
רן כהן: לא בהאזנות סתר.
רן כהן: אולי כן, אני לא יודע.
אפי מור: אני לא אגיד בדיוק את השיטות, אבל בגדול.
אפי מור: לכל יחידה יש רכזי מודיעין.
אפי מור: בצפון, במרכז, בדרום יש לנו מוקדים; יש שתי שלוחות באילת ובירושלים.
אפי מור: בכל יחידה כזאת יש בין שניים לארבעה רכזים.
אפי מור: נוסף לזה יש לנו יחידה מיוחדת – צמ"מ – שהיא יחידת ימ"ר שעוסקת בהאזנות סתר ומפעילה סוכנים ומקורות.
אפי מור: כל רכז כזה מפעיל מקורות שהוא מקבל בתשלום.
רן כהן: מקורות זה אנשים שמספרים.
רן כהן: קראו לזה פעם "מלשינים".
אפי מור: אל תקרא לזה "מלשינים".
רן כהן: אני לא קורא לזה "מלשינים".
רן כהן: זה מודיעין.
אפי מור: יש לנו אינפורמציה מהמקורות, ואנחנו מקבלים אינפורמציה גם ממשרד הפנים.
רן כהן: אתם ערים לכך שיכול להיות מצב שבו אנשים ינסו להתנקם זה בזה- -
אפי מור: ודאי.
רן כהן: לא כל אינפורמציה היא לגמרי נכונה.
אפי מור: יש לנו שרשרת של איסוף, הערכה, אימות, ולמקור יש גם סיווג של אמינות ונאמנות.
אפי מור: יש מערכת מודיעינית מאוד מסודרת של משטרת ישראל שעובדת גם עם מנהלת ההגירה, שבסוף כשמגיעים לחיפוש שומה עלינו שיש "בשר".
רן כהן: המודיעין הזה שייך ספציפית למשטרת ההגירה או מודיעין כלל משטרתי?
אפי מור: לא, מודיעין ששייך ספציפית למשטרת ההגירה.
אפי מור: המערכת המודיעינית שלנו קשורה גם למשטרת ישראל.
אפי מור: אני יכול לקבל גם ממשטרת ישראל מודיעין.
רן כהן: מקצועית הוא קשור למודיעין משטרת ישראל, אבל פיקודית הוא שייך לך.
רן כהן: אתה המפקד עליו.
אפי מור: נכון.
אפי מור: במודיעין הרכזים שלנו מקבלים את הידיעה, מאשרים אותה, ובסוף מעבירים אותה לחקירות.
אפי מור: החקירות מוציאות צו על סמך זה, והשופט שואל למה, מדוע, איך, מה יש לכם.
אפי מור: אני לא מקבל ביצוע צו- -
רן כהן: זאת אומרת, מיכל לא יוצאת למבצע כזה בלי צו של שופט?
אפי מור: ככלל היא לא יוצאת אם אין צו של שופט.
אפי מור: יש מקומות שאפשר לצאת עם צווים, אבל ככלל אנחנו יוצאים עם צו.
רן כהן: אני רוצה להתנצל בפניך שאני עושה הפסקה, כי אני רוצה לשאול את משרד התמ"ת האם למודיעין כזה יש גם התראות או פעולות שאתם עושים לפני שמשטרת ההגירה הולכת לעשות מבצע.
אבישי עומסי: יש לנו המידע שנמצא במערכות שלנו- -
רן כהן: אבל בהכרח- -
אפי מור: השאלה צריכה להיות אליי.
אפי מור: אני בא אליו עם המודיעין.
רן כהן: אל אבישי?
אפי מור: אם אבישי יוצא איתי.
אפי מור: המידע שלי מאושר על-ידי שלושה גורמים: קודם כול הגורם המשטרתי, משרד הפנים והתמ"ת.
אפי מור: זאת אומרת, אנחנו מנסים לאשר את הידיעה מכל הגורמים, ואחרי שהיא מגובשת ומאורגנת אנחנו מוציאים צו.
רן כהן: אז זה סגור.
אפי מור: מהבחינה הזאת אין בעיה.
אפי מור: ברוב המקרים שאנחנו יוצאים אנחנו יוצאים עם צו.
אפי מור: יש גם הרבה ליקויים שהמעסיק לא רואה אותם.
אפי מור: למשל, יש תאילנדים כפולים, שזה בעיה, אבל המעסיק לא רואה בזה בעיה.
רן כהן: "תאילנדים כפולים" או עובדים זרים כפולים זה יכול להיות מכמה סיבות.
רן כהן: יוסי יסביר את זה טוב ממני, אבל אני אגיד את זה כדי שהוא ילמד שאני למדתי.
רן כהן: עובד זר שהיה פה או לא היה פה, חוזר לחו"ל, משנה זהות, מכר את תעודת הזהות שלו למישהו אחר.
רן כהן: הוא בא בתור עובד זר חדש, ותעודת הזהות שלו משמשת כבר מישהו אחר.
אברהם הראובני: זה הרבה יותר פשוט.
קריאות: מכירים את זה.
רן כהן: אתם מכירים את זה, אז בסדר.
אפי מור: יש לנו 215 אלף עובדים זרים, ומהם 110 אלף עובדים שלא כחוק.
אפי מור: למעלה מ-50% עובדים שלא כחוק.
שי חרמש: מכלל העובדים הזרים.
ניסים לסרי: כמה מתוכם בחקלאות?
אפי מור: אני לא יכול להגיד לך.
אפי מור: אני יכול להגיד ש-29 אלף עובדים כחוק בחקלאות.
אפי מור: באחוז מסוים יש גם 29 לא כחוק- -
רן כהן: אני לא נכנס לזה עכשיו.
רן כהן: עכשיו אני רוצה לברר את המקרה הזה.
אפי מור: אנחנו עברנו תהליך משנת 2002 בפעילות האכיפה במגזר החקלאי.
אפי מור: הגענו למסקנה שפעילות האכיפה בלילה היא הכי טובה כי כבר עבדנו ביום.
אפי מור: כשעבדנו ביום והגענו ביום למשק, אני משבית את העבודה בעיצומה.
אפי מור: חטפנו על זה המון, ואז החלטנו לעבוד בלילה.
אפי מור: גם מבחינה מבצעית יותר קל לעבוד בלילה.
אפי מור: כשעושים את העבודה בלילה בבוקר עושים את הבדיקה מי בסדר ומי לא בסדר.
אפי מור: דרך אגב, יש מקרים שמתוך 12 עובדים עצרנו חמישה, והחזרנו שלושה או שניים.
אפי מור: הם היו צריכים להיעצר, אבל הלכנו על מיעוט כדי לא להזיק לאותו משק.
אפי מור: בדרום היה לי מצב כזה שעצרנו תשעה מתוך 12, ואני הוריתי להחזיר שלושה.
רן כהן: אף על פי שהם בלתי חוקיים?
אפי מור: זה ניוד.
אפי מור: יש לו 5 שנים- -
יוסי אדלשטיין: זאת בעיה טכנית.
יוסי אדלשטיין: לכאורה הם לא חוקיים, הם לא היו רשומים במרשם המעסיק, וכשאפי פנה אלינו אנחנו כאילו הכשרנו אותם.
אפי מור: אנחנו עושים הלבנה בשביל אותו מעסיק כדי לא לפגוע לו במשק, וזה גם מסתדר לנו כי ההנחה היא שייכנסו פחות.
אפי מור: עלינו על זה שיש לנו בעיה עם המגזר החקלאי, וניסיתי לעשות כמה מפגשים.
אפי מור: עשינו מפגש עם ערבה תיכונה – עם חיים, יושב ראש המועצה בנתיב העשרה.
אפי מור: דרך אגב, אני נתתי הנחיה שכל זמן שיש פצמ"רים בעוטף עזה לא עובדים.
אפי מור: זאת הנחיה פנימית שלנו כדי ליצור אווירה טובה.
אפי מור: דרך אגב, אם הייתה ידיעה ספציפית, עשינו אותה בתנאי שאני אישרתי אותה אישית אחרי שבדקתי שזה בסדר.
אפי מור: היו מקרים שאפשר היה לעשות ובכל זאת אמרתי, לא.
רן כהן: השאלה היא מה קורה באמת במצב הביטחוני.
אפי מור: בנתיב העשרה עשינו שיחה והעלינו גם את הנקודה הזאת.
אפי מור: אנחנו ניפגש בשבוע הבא עם המועצה כפר הס.
אפי מור: לכל מפגש כזה אני מביא את המפקדים הטריטוריאליים.
אפי מור: זה חשוב לי מאוד.
אפי מור: אני מביא גם מפקד לא של האזור הזה.
אפי מור: חשוב לי מאוד שישמעו את הדברים, וההדדיות חשובה לי מאוד.
אפי מור: אני אומר לך, ניסינו את הכול.
אפי מור: חקלאי בערבה אמר לי שלפני שאני מגיע, אודיע לו כדי שהוא יביא לי את התאילנדים.
אפי מור: אנחנו בני-דעת; אם יש לו 12 איש, והוא מעסיק חמישה שלא כחוק, ולמחרת יש לו קטיף, הוא לא יביא אותם.
אפי מור: כשאני אומר לשכן שלו שאני יודע שלשכן שלו יש חמישה, ושואל אם הוא יודיע לנו, הוא אומר, לא, ובצדק.
אפי מור: לכן אנחנו מגיעים בצורה מאוד מבצעית, זהירה.
אפי מור: אני מוחה על דרך הכתיבה של המכתבים עד כדי כך ששמעתי שהתבטאו במילה "נאצים".
רן כהן: כל אחד כותב על פי ההתרשמות שלו.
אפי מור: משפט אחרון.
אפי מור: אנחנו נמשיך לפעול בלי מורא, ואף אחד לא יפחיד אותנו.
אפי מור: אנחנו נעשה את העבודה כחוק עם ניקיון כפיים.
אפי מור: אנחנו ארגון היררכי מאוד מסודר, וכל אחד שקצת טועה והחליק קצת עומד למשפט.
אפי מור: יש לנו יחידת מח"ש שלא שייכת למשטרת ישראל.
אפי מור: כאחד שנחקר בה אני אומר לכם שהיא עושה את העבודה בצורה טובה מאוד.
רן כהן: אדוני ראש המנהלת, התפקיד של הישיבה הזאת הוא לא להפחיד אתכם ולא להרתיע אתכם; התפקיד הוא לבדוק את העניין הזה, ולראות באיזו מידה אנשים שמכים אותם בלי סיבה- -
אפי מור: לכן אנחנו נמשיך לעשות את העבודה.
אפי מור: אנחנו נעשה אותה כמו שאנחנו עושים אותה בצורה מאוד מסודרת.
אפי מור: אני מציע שנבצע כמה שיותר מפגשים.
אפי מור: אני אשתדל ליזום מפגשים נוספים כדי לנסות להקטין את הפערים שיש לנו כאן.
רן כהן: לגבי ההערה של הדברים האחרונים שלך.
רן כהן: הוועדה הזאת עקבה במידה רבה מאוד מקרוב מאוד אחר הפעילות של משטרת ההגירה מתחילתה.
רן כהן: אתה יכול לשאול את ניצב בדימוס יעקב גנות ששינה הרבה מאוד מההתנהלות שלה במקומות שלא צריך היה להתנהל כי זה היה מיותר, לא אנושי ולא נכון.
רן כהן: הייתה לנו שיחה, ואני עמדתי על הממדים המוסריים שלך, ואני מאוד גאה עליהם ושמח עליהם.
רן כהן: אבל אין לנו ברירה, אלא להגן על החקלאים מצד אחד ועל כבודם של העובדים מן הצד השני.
רן כהן: מיכל, בבקשה.
מיכל דואניס: אני משרתת כסגן מפקד הגירה צפון זה חצי שנה.