GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפי מור: אחת התובנות היא שאולי כדאי שאחד יהיה במדים, ויכול להיות שניישם את זה.
רן כהן: באיזו תדירות יש אירועים כאלה?
רן כהן: כל השבוע?
אפי מור: כמעט כל לילה.
רן כהן: באמת?
רן כהן: אז אני לא שואל איפה זה היה הלילה כי אני לא רוצה לגלות.
רן כהן: כמה שוטרים יש היום במשטרת ההגירה?
אפי מור: מנהלת ההגירה מחולקת היום בהתאם לאמנה ולהקמת רשות הגירה באופן הבא: 177 שוטרים לזרוע האכיפה, ו-146 שוטרים לזרוע האח"מ.
אפי מור: בין 177 בזרוע האכיפה יש כמובן מתקני כליאה ותיאום טיסות ותיאום בין-משרדי, כך ש-115 הם בזרוע האכיפה.
אפי מור: כ-100-85 יוצאים כל לילה לפעילות.
אפי מור: זה לא כל לילה, אלא לפעמים א', ב', ולפעמים ב', ג' במשמרות.
רן כהן: למה לא לעשות את זה בשעות יותר מוקדמות?
רן כהן: אם תגיד לי שבדקתם ומצאתם שיש יתרון מבצעי, אני שותק.
אפי מור: מבחינה מבצעית המסקנה היא שהתפוקה בעקבות העבודה בלילה הן טובות יותר.
רן כהן: גם 21:00 בערב זה לילה.
אפי מור: גם הנזק פחוּת.
אפי מור: אבל ישנם גם משקים שאנחנו מבקרים בהם.
אפי מור: ההחלטה מתי תתבצע הפעילות באותו משק ספציפי נתונה למפקד ולידיעה המודיעינית.
אפי מור: אם לפי הידיעה המודיעינית, יודעים שישנים בקרוואן במקום מסוים, כדאי להגיע למקום המסוים לקרוואן.
אפי מור: אנחנו עושים סייגים שלא נכנסים לבתי כנסת, אבל אנחנו כן עושים אכיפה שם.
אפי מור: אז מה אנחנו עושים?
אפי מור: אנחנו מחכים מוקדם בבוקר ב-6:00 כך שאותו בחור ייצא מאותו מנזר ומחכים לו, וברגע שהוא יוצא יושבים עליו.
אפי מור: אחת הטענות היא למה תופסים אותו בדרך לעבודה – כי זאת שיטת העבודה שלנו.
רן כהן: אורית פסקל, בבקשה.
אורית פסקל: גם אני בעלת המשק, ואני נמצאת פחות בשטח.
אורית פסקל: בשנים האחרונות אני לא נמצאת בשטח, אלא במשרד, ואני מנהלת את כל הניירת.
אורית פסקל: לגבי המקרה הזה ברור שכאן האמת לא תצא לאור.
אורית פסקל: יש גרסאות מנוגדות לגמרי, וזה גם לא בית משפט.
רן כהן: זה במח"ש.
אורית פסקל: אם אנחנו רוצים שתצא מכאן תובנה, אני בהחלט יכולה להגיד ממקור ראשון שיש אלימות מצד המשטרה.
אורית פסקל: אני לא נכנסת לפרטים, אבל כבר כמה שנים משטרת ההגירה מגיעה אלינו, ובפעמים הראשונות שהיא הייתה מגיעה בלילה היינו מיד יוצאים; היינו יוצאים מהמיטות, כל הגוף רועד לנו, דפיקות לב נוראיות.
אורית פסקל: היינו מגיעים לשטח, ניגשים לשוטרים ואומרים שאם יש בעיה למישהו עם דרכונים נלך למשרד ונביא.
אורית פסקל: בדרך כלל הם היו אומרים לנו להתרחק מהרכבים אחרת יעצרו אותנו.
אורית פסקל: כל זה אף על פי שאנחנו בעלי המשק.
אורית פסקל: מאז אותן תקריות, כשנודע לנו שמשטרת ההגירה מגיעה, דבר ראשון אני מיד מתקשרת לבן שלי שעובד איתנו וגם אומרת לעקיבא ומתחננת שלא יתקרבו לשוטרים; שהשוטרים יעשו מה שהם רוצים במשק כי ככה זה קרוב לאלימות.
אורית פסקל: גם לעקיבא יש כוח, והמשק מאוד חשוב לו, וגם לבן.
אורית פסקל: אנחנו לא רוצים שיהיו תקריות- -
רן כהן: אם אני מבין נכון, התאילנדים לא מגיבים.
ניסים לסרי: הם חוטפים מכות רצח, והם לא מדברים.
עקיבא פסקל: היה לנו רעיון להביא עיתונאים תאילנדים לפה שידברו כמו שדיברו עם שי חרמש.
עקיבא פסקל: התאילנדים דיברו איתך?
עקיבא פסקל: נראה לך שאני הנחיתי אותם או משהו?
עקיבא פסקל: אני אמרתי לתאילנדים לשבת ולדבר עם שי חרמש.
עקיבא פסקל: אם אני אביא לכאן עיתונאים תאילנדים ישראלי לא ידרוך בתאילנד.
עקיבא פסקל: אני לא יודע אם אתם יודעים מה קרה לבורמזים שפגעו בתאילנדים במלון בתאילנד.
רן כהן: עשה לי טובה, אל תביא אותם, יש לנו צרה צרורה.
רן כהן: תאילנד היא אחת המדינות הכי פופולאריות לצעירים ישראלים.
עקיבא פסקל: ברגע שידעו שמקפיצים אותם מהמיטות ב-1:30 בלילה וצועקים עליהם או אפילו אם הם עושים את התפקיד שלהם בצורה הכי מנומסת זה יהיה אסון.
רן כהן: הבעיה היא לא התאילנדים, הבעיה היא העבריינים הישראלים שמפעילים עובדים בלתי חוקיים.
רן כהן: זאת הבעיה של אפי, זאת הבעיה של משטרת ההגירה.
יוסי לסרי: עדיין לא צריך.
אורית פסקל: לגבי השעות.
אורית פסקל: ברור שזאת פעולה משטרתית, ואנחנו לא יכולים להתערב להם בשעות שהם מחליטים לבוא.
אורית פסקל: העובדים מתחילים לעבוד ב-4:30 בבוקר, וברור שזה גומר להם את שנת הלילה.
אורית פסקל: אנשים מתחילים לרוץ לכל כיוון עם ויזות.
אורית פסקל: כבר עצרו אנשים לבדיקה, ואם יש להם תעודות מתאימות מחזירים אותם, אבל עדיין עוצרים לפעמים בגלל אי ודאות, ואנשים מפחדים ומתחילים לרוץ מהחדרים לכל עבר.
אורית פסקל: אני מעריכה שבכל המקרים הם מגיעים עם צו בית משפט, אבל אני ראיתי וקיבלתי לידיי יותר מפעם אחת צו שכתוב בשלושה צבעי עט שונים.
אורית פסקל: השופט חותם בלנקו על הצו, ואחר-כך מוסיפים את שם החקלאי ואת התאריך לפי הצורך שלהם.
יוסי לסרי: צו פתוח.
יוסי לסרי: אתה רוצה לראות?
רן כהן: כן, תעביר לי.
רן כהן: אורית, תודה רבה לך.
רן כהן: ניסים אחרון הדוברים, ואחריו נפנה לחברי הכנסת.
ניסים לסרי: לגבי מה שאמרה אורית, ברגע שהם באים אליהם בלילה, והם פוחדים שיש להם - - - חשוך שם כי הכול חממות וברזלים.
ניסים לסרי: הם יכולים להיתקע באיזה ברזל, שיחדור לבטן, וזה משהו שלא מעוגן בחוק.
ניסים לסרי: שנית, למה אחרי שבדקו לקחו לי שני עובדים חוקיים ולא החזירו לי אותם?
רן כהן: למה עובד אחד נשאר שבוע בשעה שהיו לו כל הניירות?
יוסי אדלשטיין: אני לא בטוח.
ניסים לסרי: יש לי כל האישורים פה.
רן כהן: אתה יכול לזהות את העובד הזה?
רן כהן: זה העובד, אני מבקש ממך יוסי, לבדוק האם העובד הזה הוא חוקי.
רן כהן: אם הוא חוקי אני מבקש לשאול את משטרת ההגירה למה הוא נעצר, ולמה הוא נשאר במעצר.
רן כהן: אני מבקש להעביר את הנתונים לוועדה.
ניסים לסרי: גברת מיכל טוענת שהיא מכירה אותי.
ניסים לסרי: אני מצטט פה מהתחקיר.
ניסים לסרי: הרי הייתה תגובה של כתבת מ-walla: "לדברי רפ"ק מיכל דואניס, מפקדת צוות השוטרים, סדר הדברים היה אחר לגמרי.
ניסים לסרי: בשיחה עם חדשות walla סיפרה הקצינה כי אחיו של ניסים לסרי התחיל - - - עוד כשאלה החנו את רכביהם בכביש הראשי.
ניסים לסרי: 'אחיו רץ אלינו עד שביל הגישה למשק שאורכו מאות מטרים', סיפרה דואניס.
ניסים לסרי: לפחות שניים מהשוטרים היו עם כובעים".
ניסים לסרי: היא אמרה קודם שהיא הייתה עם כובע, ופה היא אומרת שלפחות שניים מהשוטרים היו עם כובע – מתוך 20 שוטרים.
ניסים לסרי: "מיד כשהוא הגיע אלינו הגשתי לו צו כניסה חתום בידי שופט והצגתי את תעודת השוטר שלי- -
רן כהן: לא צריך לקרוא את כל הכתבה, ניסים.
ניסים לסרי: - - היא כותבת כאן: "הוא לא יכול לטעון שהוא לא יודע מי אנחנו, הוא מתנדב במשמר האזרחי".
ניסים לסרי: אז היא אומרת על לסרי, ואחרי כן היא אומרת שאני מכיר אותה.
ניסים לסרי: היא אומרת פה שלסרי מכיר אותה, ואחרי זה היא אומרת שזה אני.
אפי מור: זה אומר הכתב, לא היא.
מיכל דואניס: אני אחראית למה שהכתב כותב בכתבה?
רן כהן: סליחה, זאת כתבה עיתונאית.
ניסים לסרי: בכתבה היא אומרת: "הוא כלל לא היה אזוק", ואחרי זה היא אומרת שהוא היה אזוק ביד אחת.
ניסים לסרי: בשעה 2:00 בלילה האנשים בעולש ישנים.
ניסים לסרי: יכול להיות שרק השומר ער, והוא לא מתערב בדברים האלה.
ניסים לסרי: הכול צולם.
ניסים לסרי: היה שם שוטר שצילם את הכול.
ניסים לסרי: אני לא מקבל את זה שלא היה – למה זה אינו?
ניסים לסרי: להם יש, לנו אין.
ניסים לסרי: בקשר לצו – היא לא נתנה צו לא לאשפוז ולא לשום דבר.
ניסים לסרי: אשתי הגיעה רק בסוף כשהיינו באמבולנס, היא לא נתנה צו לאף אחד.
ניסים לסרי: היא גם אומרת שלא היו לי אזיקים.
ניסים לסרי: יש לי פה דוח שמראה שיש לי חבלות בשתי הידיים עם אזיקים.
רן כהן: זה תעביר למח"ש.
ניסים לסרי: בסופו של דבר, אף על פי שאחרי זה נתנו את ההיתרים והאישורים הם לא החזירו את העובד.
ניסים לסרי: כולנו בני אדם.
ניסים לסרי: גם אם טועים – קורה שטועים – אפשר להגיד, טעינו, היה לנו מודיעין לא נכון, טעינו לגביך, ויכול להיות שהדברים היו נראים אחרת.
אפי מור: אבל לא טעינו.
ניסים לסרי: בסדר, לא טעיתם.
רן כהן: תפסתם עובדים לא חוקיים?
מיכל דואניס: עובד אחד עבר למעסיק אחר.
מיכל דואניס: הוא לא הוחזר אליו.
מיכל דואניס: הוא שוחרר, אבל עבר למעסיק אחר.
ניסים לסרי: לי יש אישור כחוק.
מיכל דואניס: יש לו נטייה לסלף את הדברים כמו שנוח להציג אותם.
ניסים לסרי: לי יש אישור ממשרד הפנים.
ניסים לסרי: הם הביאו אותו אליי.
רן כהן: זה ייבדק.
ניסים לסרי: אני הייתי נהגו של יקותיאל אדם.
ניסים לסרי: פעם אחת היה דיון בפו"מ, במפקדה לביטחון לאומי, והיה אז אריק שרון.
ניסים לסרי: הוא רצה להגיד משהו שלא היה מקובל, אז הוא הוריד את הדרגות שלו.
ניסים לסרי: אני הייתי מצפה ממך, שכשאמרת את מה שאמרת קודם, היית מורידה את הדרגות.
ניסים לסרי: יש כבוד לדרגות האלה שאת שמה על הכתפיים שלך- -
רן כהן: לא, לא, לא.
ניסים לסרי: - - מה שאת אמרת בתקשורת אלה דברים שונים לחלוטין.
ניסים לסרי: כשאת דיברת בגלי צה"ל בבוקר את אמרת- -
מיכל דואניס: אני דיברתי בגלי צה"ל בבוקר?
ניסים לסרי: את דיברת בגלי צה"ל ואמרת שאתם דפקתם בדלת והראיתם צו.
ניסים לסרי: כשאמרו לכם שיש מצלמות כי לא ידעת שמדובר במשק פסקל, שינית את הגרסה שלך.
ניסים לסרי: יש לי שכן שהוא אחד החוקרים הטובים בישראל – הוא אומר, בשלוש שאלות הוא מפיל אותך.
רן כהן: טוב, רבותיי, תודה רבה.
ניסים לסרי: את לא האמנת שאני אגיע לפה, אבל עד היום - - - אני לא אוותר.
ניסים לסרי: את תראי איזה כוח יש לי.
ניסים לסרי: את תראי.
רן כהן: חבר הכנסת שי חרמש ואחריו חבר הכנסת מקלב, ואני אסכם את הישיבה.
שי חרמש: אין ספק שיש פה אווירה בלתי נסבלת.
שי חרמש: את זה אני אומר לאפי כחבר.
ניסים לסרי: דרך אגב, אני מחבב אותו מאוד.
שי חרמש: אני חוזר לפתיח שדיברתי על שמירת חוק.
שי חרמש: כל המהומה הזאת פרצה על עובד ששוהה בארץ כחוק ומועסק שלא כחוק.
שי חרמש: הוא לא הגיע שלא כחוק, הוא לא נסע - - -.
שי חרמש: הוא שוהה בארץ כחוק, ועובדה שהוא נמצא בחבל שלום ועובד שם וכולם מרוצים.
שי חרמש: האיש הזה העסיק- - -.
שי חרמש: על עבירה של מעבר באור אדום מקבלים 1,000 שקל קנס, ופה כל הבלגן הזה הוא על עובד שייתכן שהוא לא עובד כחוק.
שי חרמש: כל הסיפור היה יכול להתברר בהגעה מסודרת, לבקש ניירות כדי לראות מה הוא עושה פה.
שי חרמש: מה היה הפחד?
שי חרמש: הוא היה בורח לפרדסים, ליערות – לאן הוא היה הולך?
שי חרמש: זה לא שוהים בלתי חוקיים.
שי חרמש: זה אדם שנמצא פה כדין, ויש בעיה שהמעסיק שלו לא מעסיק נכון.
שי חרמש: זאת עבירה שאפשר לטפל בה בצורה טכנית ולא במבצע צבאי.
שי חרמש: אני אומר את זה כמי שסיים את הקריירה לא כאלוף משנה, אלא כרב טוראי בצנחנים.
שי חרמש: שנית, אני נתקל באותה בעיה בדיון שאמור להיות עם משטרת ישראל בנושא התערבות המשטרה באצטדיונים לכדורגל.
שי חרמש: למה שוטר לא ילך עם זיהוי?
שי חרמש: שוטר שהולך עם זיהוי חושב פעמיים.
שי חרמש: ייתכן שעבודתכם כולה כליל הקודש – מה הבעיה שיהיה כתוב?
מיכל דואניס: כתוב.
שי חרמש: לא פה.
שי חרמש: על כולם.
מיכל דואניס: על בגדי אזרח?
מיכל דואניס: איך על בגדי אזרח?
שי חרמש: אז אל תלכו עם בגדי אזרח.
שי חרמש: כשאני עומד היום מול שומר חוק, והוא יכול לבוא עם בגד ים ועם חלוק רחצה, אני רוצה לדעת מי עומד מולי, זה דבר טריוויאלי.
שי חרמש: באת אליי, ואתה עומד מולי, בוא עם בגד-ים, מה אכפת לי במה.
שי חרמש: זה לא הצגות, זה אירוע מתגלגל.
שי חרמש: כשימ"מ נכנס ליציע בבלומפילד אני רוצה לדעת שהוא שוטר.
שי חרמש: מה קרה, זה סוד?
שי חרמש: אחרי זה תעשה מה שאתה רוצה.
שי חרמש: העובדה שהשוטרים לא מזוהים, עצה בגרוש, אני רוצה לדעת מי עומד מולי.
שי חרמש: שנית, אם אתם במילא באים וסוגרים גזרה מה הבעיה לבוא ולדפוק בדלת?
שי חרמש: הגזרה ממילא סגורה.
ניסים לסרי: זה נכון.
שי חרמש: צריך להגיד, אדוני היקר, באנו לפה, הגזרה סגורה, אל תנסו לזוז.
שי חרמש: זה דבר פשוט.
שי חרמש: דבר שלישי – איש קשר מקומי; לא משרד הפנים ולא אף אחד אחר.
שי חרמש: עופר דנין הוא ועדה חקלאית – תזמינו אותו.
שי חרמש: כשבאים לקיבוץ עם הודעת שכול, שלא נדע מצרות, קוראים למזכיר הקיבוץ, ומבקשים ממנו לבוא איתם למשפחה.
שי חרמש: עופר דנין הוא איש נאמן לכם – קחו ב-54 מועצות אזוריות 54 נאמנים.
שי חרמש: תטרידו אותו באמצע הלילה.
שי חרמש: דבר אחרון, אני מציע במקום לבוא ב-2:00 בלילה, לבוא ב-22:00 בערב.
שי חרמש: כולם נמצאים שם, ואחר-כך עוד אפשר לישון עד הבוקר.
שי חרמש: עד כאן, תודה.
רן כהן: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.
אורי מקלב: אני אנסה לא לחזור על דברים.
אורי מקלב: בוודאי שמי שנמצא פה כאזרח, ובוודאי כחבר כנסת, לא נעים לשמוע מצד אחד טענות שיש לתושבים במדינת ישראל כלפי הרשויות.
אורי מקלב: לא נעים לשמוע את זה, וזה לא טוב.
אורי מקלב: מצד שני אנחנו יודעים שהמשטרה צריכה לעשות את העבודה שלה, ואנחנו שולחים אותם לעשות את העבודה.
אורי מקלב: אבל כפי שאמר היושב ראש, הוועדה הזאת היא לא ועדת חקירה, והיא לא יכולה לבדוק האם היה צלם או לא היה, היה שוטר במדים או לא היה שוטר במדים, היה אזוק או לא היה אזוק, היה ראיון בגלי צה"ל או לא, הייתה אלימות או לא הייתה אלימות.
אורי מקלב: אבל מבחן התוצאה הוא לא טובה.
אורי מקלב: בסופו של דבר, גם אם צריך לנטרל מישהו גם התוצאה היא לא טובה מבחינת המשטרה, מעבר לידיעה או לאי הידיעה שהאדם חולה לב.
אורי מקלב: יש תוצאות ויש על זה אישורים רפואיים.
אורי מקלב: מצד שני אנחנו לא קיבלנו תשובה - - - אם היה כשל מודיעיני או לא היה כשל מודיעיני.
אורי מקלב: אבל כפי שאמר חבר הכנסת חרמש, בסופו של דבר התברר שגם במשק של פסקל וגם של לסרי העבריינות לא הייתה גדולה.
אורי מקלב: אני גם לא יודע אם המבצע הזה נקרא מבצע בהיקף חריג, אם זה הסטנדרט של פעילות שוטפת או לא.
אורי מקלב: אבל יש כאן ודאי הרגשה אחת, לנו חברי הכנסת: לא שמנו לב לדבר אחד: שבעלי המשקים הם עבריינים בפוטנציאל.
אורי מקלב: זאת ההרגשה הכואבת ביותר שלי.
אורי מקלב: דהיינו, אם בעל משק לא יכול לישון בלילה בשקט כי הוא לא יודע מתי הפריצות האלה יגיעו אליו, זאת בעיה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לתפוס את העובדים הזרים, אבל בעל משק בישראל צפוי לפשיטה.
אורי מקלב: לפי מה שנאמר כאן, כל בעל משק בישראל, צפוי לזה.
אורי מקלב: אם הייתי אזרח מדינת ישראל, והייתי יודע שצריכים לבוא אליי גם בעוד 20 שנה, זאת בשבילי הרגשה מאוד גרועה; שאני צפוי לפשיטה בלילה במשק שלי, בבית שלי, בסביבה שלי.
רן כהן: אתה בעצם אומר, חבר הכנסת מקלב, שגם חקלאי שיודע שהוא נקי וטהור ועובד על-פי חוק, גם הוא לא יכול לישון?
אורי מקלב: זאת הטענה העיקרית.
עקיבא פסקל: כולם לא יודעים מה יהיה מחר.
עקיבא פסקל: כל הזמן יש איום שלוקחים את התאילנדים האלה.
רן כהן: בינתיים רק מתוספים, לצערי הרב.
אורי מקלב: אני ממצפה שאם נכנסים אליי בלילה, שאם אני אזרח- -
מיכל דואניס: - - - אם מסודר- -
אורי מקלב: אבל בשביל לבדוק אם הוא מסודר או לא הוא לא ישן בלילה.
אורי מקלב: זאת ודאי ההתרשמות שלי.
אורי מקלב: יש כאן גם העובד התאילנדי; אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו את החיפושים האלה.
אורי מקלב: זה שאדם היה במעצר של 10 ימים, אפשר לבדוק תמיד אחר-כך האם זה היה מוצדק או לא- -
אורי מקלב: הם לא צריכים להרגיש ככה.
אורי מקלב: בתחילת הדיון היה נראה לי שבעלי המשק קצת מפוחדים, ולקראת סוף הדיון היה נראה לי שהם יותר פתוחים.
אורי מקלב: אבל אנחנו צריכים לזמן ישיבה בלי החקלאים, אלא ישיבה שלנו עם משטרת ההגירה ולדבר על נהלי עבודה.
אורי מקלב: אני מבין שגם הם היו עצורים.
אורי מקלב: יש דברים שכן אומרים או לא אומרים – אני לא יודע אם הם באים לבעל משק שיש לו עבר של אלימות או של העסקת עובדים זרים.
אורי מקלב: זאת גישה אחרת.
אורי מקלב: אני מניח שלא כל דבר צריך להגיד בפני החקלאים.
אורי מקלב: אני התפלאתי כששאלו מה סוג הרכב.
אורי מקלב: אני מבין שכל ילד וכל תאילנדי מכיר את סוג הרכב של משטרת ההגירה.
אורי מקלב: אז כשאתה רואה כזה רכב ליד הבית, אתה צריך לדעת שזאת משטרת ההגירה.
אורי מקלב: אני מציע לעשות ישיבה מיוחדת שלנו עם משטרת ההגירה כדי לדבר על נהלים וסדרים.
רן כהן: אני מקבל את זה ברצון רב.
עקיבא פסקל: תבדוק את מספר האנשים שעובדים באכיפה ממשרד הפנים, משרד העבודה, משטרת ההגירה – עוד מעט זה יהיה יותר מהחקלאים, כי רוב החקלאים מדברים על עזיבה, כולל אני.
עקיבא פסקל: אנחנו מדברים על סגירת המשק.
עקיבא פסקל: אין להשיג עובדים- -
רן כהן: אני שמח שאתה אומר את הדברים בדיוק לפני שאני מסיים.
עקיבא פסקל: הפיתוי גדול מדי.
רן כהן: יש לי עדים רבים בוועדה הזאת לכך שאני עושה מאמץ מאוד גדול לעודד ישראלים לעבוד בחקלאות.
רן כהן: לצערי הרב, זה לא קורה מספיק.
עקיבא פסקל: - - - זה אפס, ולא יהיו חקלאים יותר.
רן כהן: עוד מעט יתחיל פיילוט בעמק חפר של עידוד ישראלים לעבוד בחקלאות תוך הגדלת שכר, מענקים.
רן כהן: אני ישבתי עם שר החקלאות, ואני מאוד מקווה שזה יופעל בקרוב, במיוחד במועצה אזורית עמק חפר, ו-20% יהיה גם בערבה.
רן כהן: יש תקציב מסוים לעניין הזה – לא הרבה, כ-5 מיליון, אבל זה מה שיכולתי להשיג.
רן כהן: אני מסכם את הישיבה בדברים הבאים- -
ניסים לסרי: רגע, בנושא העבודה- -
רן כהן: לא, לא, שמעתי הכול, חברי הכנסת כבר דיברו- -
ניסים לסרי: - - הילדים שלנו יכולים לעבוד אצלנו.
ניסים לסרי: אם הם יוצאי צבא, והם עובדים אצלנו במשק- - -
רן כהן: אני אזמין אותך גם לדיון שבו נבדוק איך אפשר לעודד ישראלים לעבוד בחקלאות.
רן כהן: אבל זה לא בדיון הזה.
רן כהן: חברים, הייעוד של הוועדה הזאת הוא שניים: האחד, שחקלאים ומעסיקים בכלל שעובדים ביושר ובהגינות עם עובדים זרים, יוכלו לישון בשקט.
רן כהן: שנית, שלמשטרת ההגירה יהיו האפשרויות החוקיות והתפעוליות לאכוף על כל עברייני העסקת העובדים הזרים, את החוק.
רן כהן: אנחנו לא בית משפט, אנחנו ועדה של הכנסת, וזה מה שאנחנו רוצים.
רן כהן: אני אפנה למח"ש להעביר אלינו את תוצאות הסיכום של החקירה.
רן כהן: אני מבקש, אדוני, שבעקבות הסיכום של מח"ש, תפיקו את כל הלקחים האפשריים.
רן כהן: אני אומר את זה מסיבה מאוד פשוטה: אני מוצא שיש צורך לנקוט הרבה פחות אלימות גם אם מדובר בעבריינים.
רן כהן: אני מודה שבדיון הזה לא השתכנעתי שבמשק פסקל ובמשק לסרי היו עובדים בלתי חוקיים.
רן כהן: יש פה משהו שצריך לבדוק במודיעין, משהו שצריך לבדוק בתפעול המבצעי.
אפי מור: אצל פסקל שמונה איש היו לא חוקיים ועצרנו אותם במשך השנה.
אפי מור: אני לא רציתי להגיד את זה, אבל עכשיו אני אגיד את זה.
מיכל דואניס: במהלך החודשיים האחרונים.
אפי מור: ואצל לסרי הם היו לא חוקיים.
רן כהן: כל העובדים היו לא חוקיים?
אפי מור: שניים היו לא חוקיים.
אפי מור: אני אראה לך את זה.
ניסים לסרי: לי יש אישור.
רן כהן: סליחה, ניסים.
רן כהן: עם כל הכבוד, אני לא משאיר את זה פה לצעקות; אני מתכוון לקבל את הנתונים האלה ממח"ש.
רן כהן: שנית, אני מאוד מבקש ממשרד הפנים כממונה על העניין הזה, שידאגו שלמשטרה יהיה ליווי לאירועים האלה כי אין שום סיבה שלא יהיה שום גורם אזרחי שיהיה בעניין הזה.
רן כהן: אני לא פוגע חלילה בכבודה של המשטרה ובתפקידה, אבל בכל זאת המשרדים הם האחראים לאישורים, לרישיונות ולהקצאה.
רן כהן: לכן בבקשה, שיהיו איתכם כדי ללוות את העניין הזה.
רן כהן: אדוני, מפקד משטרת ההגירה, אני מבקש לנסות לצמצם את האלימות למינימום שרק נכפה עליכם, אחרת זה ייראה רע מאוד, לדעתי.
רן כהן: בכוונתי לקחת את האישור הזה ולפנות לשר המשפטים כדי לבדוק האם ניתנות חתימות בלנקו של חיפושים.
רן כהן: דבר אחרון, אני מבקש מיוסי אדלשטיין לדווח לוועדה באיזו מידה העובד הזה שנעצר לעוד 10 ימים נעצר בצדק או שלא בצדק; האם הוא מאושר או לא מאושר.
רן כהן: אני פשוט מבקש לקבל דיווח על העניין הזה.
רן כהן: זה נראה לכם, רבותיי?
אבנר עורקבי: מה עם "קו לעובד"?
רן כהן: "קו לעובד" יידון בפעם הבאה.
רן כהן: אי אפשר היה לערבב את זה בתוך חוסר השמחה הזאת.
שי חרמש: אדוני היושב ראש, אני מציע לאמץ את העניין של איש קשר מקומי.
שי חרמש: הוא מכיר את האנשים- -
רן כהן: נכון, הכי פשוט.
רן כהן: אני מודה לכם שבאתם לישיבת הוועדה לעובדים זרים.
רן כהן: אני מודה לבת שבע, מנהלת הוועדה, על שארגנה לנו את החדר הגדול הזה כדי שיהיה מקום סביב השולחן לכל המשתתפים.
רן כהן: הדיון היום הוא דיון בפגרת הכנסת בגין הבחירות המתקרבות, ואף על פי כן אני סבור שאסור שלא להמשיך לקיים את עבודת הוועדה בנושא הכל כך רגיש של העובדים הזרים, במיוחד בנושא כמו הסיעוד.
רן כהן: נמשיך בחודש הקרוב, לפחות עד מחצית ינואר, לקיים ישיבות בערך פעם בשבוע כדי לתת מענה לכל אותם התחומים שאנחנו חייבים לפקח עליהם ולקדם אותם.
רן כהן: בכנסת הבאה אני מקווה שאמצא מישהו ראוי לקיים את המשך השליחות שלי בוועדה הזאת.
רן כהן: לפחות לאחרונה נבחרו בסיעה שלי שניים שיכולים לעשות את זה היטב, גם מוסי רז וגם אילן גילון.
רן כהן: נראה מי ייקח על עצמו את העניין הזה בכנסת הבאה.
רן כהן: הסוגיה שלנו היא בחינת הרפורמה בסיעוד.
רן כהן: נדמה לי שאנחנו מגלגלים את הדיון סביב הרפורמה הזאת כבר מספר שנים, אבל בפועל ממש הוחלט על הרפורמה כבר לפני שנה.
אפרים כהן: שנתיים בדיוק.
רן כהן: היו עיכובים בגלל הבג"ץ, אבל הרפורמה עוצבה כבר לפני שנתיים והעניין שלנו כרגע הוא לבחון איפה היא נמצאת ומה מצב הדברים.
רן כהן: נמצאים כאן משרדי הממשלה השונים וגם ארגונים וחברות כוח אדם.
רן כהן: אני מתכוון לקיים דיון ענייני, רציונאלי, לא אתן לאף אחד להתפרץ.
רן כהן: אני יודע שהדיון הזה הוא דיון טעון, יש פה גם אינטרסים, גם מצוקות, אבל אני מבקש שהדיון יהיה ענייני ורציני.
רן כהן: משרד הפנים, אתם הממונים על הרפורמה, תפתחו בבקשה.
אפרים כהן: החלטת הממשלה קובעת שהחל מ-1.9.2008 כל נושא ההיתרים ויחידת הסמך יהיו באחריות רשות ההגירה.
אפרים כהן: עד לתאריך הזה עשינו את המאמץ, יחד עם הגברת מקובר, לסיים את כל הנוהל ולקבוע מהן הלשכות שרשאיות לעסוק בנושא.
אפרים כהן: כפי שידוע לך מהדיונים הקודמים, היו הרבה לשכות לא חוקיות שעסקו בנושא, ואני חושב שההישג הגדול ביותר בנוהל הזה הוא הקביעה שרק הלשכות רשאיות לעסוק בנושא, כדי לתת מסגרת של פיקוח, בקרה ומעקב אחר הנושא.
רן כהן: גם נקבעו כללים לגבי לשכות שכן רשאיות.
אפרים כהן: אכן כן, בשיתוף פעולה עם מינהל ההסדרה, עם הגברת מקובר.
אפרים כהן: הוכן נוהל, העברנו את הפיקוד לרשות ההגירה מ-1.9.
אפרים כהן: כמובן שאנחנו מלווים את הנושא הזה, כי על פי החלטת הממשלה הוטל עלי ללוות ולהטמיע את העברת היחידה.
אפרים כהן: אנחנו עושים את כל המאמצים להעביר את זה בצורה מסודרת.
אפרים כהן: אתן מספר נתונים כדי להתחיל את הדיון.
אפרים כהן: היום יש כ-54,000 היתרים בסיעוד.
אפרים כהן: נקבעו מספר נהלים בנושא ואני מעריך - - -
רן כהן: זה גידול של כ-500 בחודש?
נטע ברנר-נאור: כן.
אפרים כהן: אבל מדי פעם עושים את ההצלבה עם אלה שנפטרו והיה להם עובד כדי להפחית את המספר, על מנת לאזן.
אפרים כהן: פעם זה עולה ופעם זה יורד.
רן כהן: לכן לקחתי ממוצע.
יוסי אדלשטיין: הממוצע הוא בסביבות 500-600 תוספת היתרים בחודש.
רן כהן: זה כולל אלה שנמצאים בארץ.
יוסי אדלשטיין: אנחנו מדברים על תוספת היתרים, לא תוספת עובדים.
רן כהן: אז זה לאו דווקא ייבוא של עובדים זרים.
יוסי אדלשטיין: יש חלק מבעלי ההיתרים שלא ממשים את ההיתר באופן מיידי.
אפרים כהן: לצורך פרטים נוספים אני מציע שעורכת הדין נטע ברנר תשלים, בכל מה שקשור לנושא שכר מינימום, תנאים, לשכות וכל המכלול שמוגדר כלשכות שירות בנושא סיעוד.
רן כהן: בבקשה, עורכת הדין נטע ברנר-נאור.
נטע ברנר-נאור: לאחר שבדקנו את כל הבקשות, יש 150 חברות מורשות להבאת - - -
רן כהן: והרישום עדיין פתוח?
נטע ברנר-נאור: לא, היום יש 150 חברות שקיבלו רישיון והיתר להבאה וטיפול בעובדים זרים.
רן כהן: באיזה אופן חברה חדשה תוכל להירשם?
רן כהן: רק אם חברה תיסגר ויהיה מקום חדש?
נטע ברנר-נאור: לא, זה לא עניין של מכסות.
נטע ברנר-נאור: הרישום נסגר.
רן כהן: אפרים בזמנו מסר שקבעתם מראש שאתם רוצים רק 150 חברות.
אפרים כהן: לא קבענו, אלא הערכתי שנגיע ל-150.
אפרים כהן: צדקתי בהערכה שלי.
נטע ברנר-נאור: זהו הייתה הערכה, ואני מאמינה שלקראת סוף שנת 2009 יחל רישום חדש.
נטע ברנר-נאור: כרגע חברות חדשות לא יכולות להיכנס לשוק הזה.
רן כהן: למה לכם לפתוח רישום חדש?
יוסי אדלשטיין: חופש העיסוק וכל מיני מגבלות.
רבקה מקובר: חופש העיסוק נבחן כל הזמן בהיבטים האלה.
רן כהן: זה מתיר אינסוף של חברות?
אפרים כהן: אדוני היושב ראש, ההישג הגדול ביותר הוא שנקבעה היום מסגרת של 150 חברות לעומת 450 או 500 שהיו.
רן כהן: אני יודע, אני מפחד שנחזור לזה עוד פעם.
אפרים כהן: לא, אני מקווה שהפעם יש מסגרת.
אפרים כהן: יש אכיפה וחוקים, יש יותר שליטה היום.
רן כהן: גברת מקובר, תגידי לנו את מה מצב הדברים.
רבקה מקובר: לקראת ה-1 בספטמבר 2008, שהיה המועד בו הייתה צריכה להתחיל לפעול השיטה החדשה, נכנסו בערך 150 חברות, חלקן נכנסו על תנאי כי הן היו עדיין בהליכי חקירה.
רבקה מקובר: מאז שהנושא נכנס יש כבר חברות שנשלל רישיונן כי הן כשלו.
רן כהן: כמה נפסלו?
רבקה מקובר: פחות מעשר, אבל זו תקופה מאוד קצרה בשביל לומר שכבר כשלו.
רבקה מקובר: אנחנו לא יכולים להגיד שמי שנכנס עד תאריך זה וזה - זה הרמטי לכל החיים.
רבקה מקובר: בחוק יש אפשרות שמי שנשלל רישיון לא יכול להתעסק בתחום שלוש שנים.
רבקה מקובר: מה יקרה אחרי שלוש שנים, אם יבקש להתעסק בזה?
רבקה מקובר: יגידו לו שאין רישום?
רבקה מקובר: אלה דברים שלא יכולים לעמוד.
רבקה מקובר: מי שירצה לעבוד בזה ויעמוד בקריטריונים של החוק, יוכל.
רבקה מקובר: יש לזה דוגמאות קודמות, בתקדים של ענף הבניין שגם שם זה לא סגור הרמטית.
רבקה מקובר: לא כל הזמן יש רישום, אבל אחת לתקופה ירשמו ויבדקו.
רן כהן: שם זה תאגידים.
רבקה מקובר: נראה לי שזה יהיה אותו דבר.
רן כהן: נטע, אנחנו חוזרים אלייך.
נטע ברנר-נאור: לצורך יישום השיטה הזאת דרשנו מכל בעל היתר ומכל מטפל זר להירשם בלשכה מורשית כלשהי.
נטע ברנר-נאור: יש להם זמן עד 15 בינואר.
נטע ברנר-נאור: הוצאנו דף מידע, וכתבנו שמעסיק שלא יירשם לא יהיה רשאי להמשיך להעסיק את העובד הזר ועובד שלא נרשם לא יהיה רשאי להמשיך לעבוד בישראל.
נטע ברנר-נאור: ברגע שגם בעל ההיתר וגם העובד הזר נרשמו, יהיו בידי רשות ההגירה כל הפרטים של כל המעסיקים וכל המטופלים.
נטע ברנר-נאור: לגבי התשלומים שאפשר לגבות - מהעובד הזר אפשר לגבות בעד תיווך סכום של 3,135 שקלים בלבד בעד התיווך וההשמה, וזה רק אם הוא מובא מחו"ל.
רן כהן: זה כולל גם את עלות ההבאה שלו?
נטע ברנר-נאור: לא.
נטע ברנר-נאור: לפי תקנות שירות התעסוקה מותר לגבות עד 3,135 שקלים עם הבאת עובד זר מחו"ל, אבל זה לא כולל הוצאות טיסה.
נטע ברנר-נאור: אפשר עוד לגבות בגין הוצאות טיסה.
רן כהן: מי משלם את כל הכסף הזה וגם את הוצאות הטיסה?
רן כהן: האדם הסיעודי?
נטע ברנר-נאור: לא, העובד הזר.
רן כהן: בארץ המוצא?
נטע ברנר-נאור: בעיקרון מותר לגבות את זה מכאן.
נטע ברנר-נאור: לפי המידע ממשטרת ההגירה הוא לא משלם רק 3,135 שקלים אלא הוא משלם כ-5,000 דולר, כשרוב הכסף הולך לחברות כאן וחלק קטן מהכסף הולך לחברות בחו"ל.
רן כהן: היום גובים גם את זה וגם דמי תיווך.
נטע ברנר-נאור: לפי התקנות מותר לגבות רק את הסכום הזה.
נטע ברנר-נאור: אנחנו מנסים ככל שביכולתנו, וגם השיטה החדשה מנסה לפקח.
נטע ברנר-נאור: יהיה מנגנון הבאה, שלא יותר להביא עובדים מחו"ל כל כך מהר וגם הפיקוח על הלשכות יהיה יותר הדוק.
נטע ברנר-נאור: אנחנו מקווים שבעזרת שני הכלים האלה נוכל למנוע את גביית הכספים הללו, זה אחד מעיקרי השיטה.
רן כהן: תפסתם חברות שגבו גם את זה וגם את זה?
רן כהן: למשל, החברות שנשלל מהן הרישיון, ממישהו זה נשלל בגלל שגבה גם סכומים נוספים?
רבקה מקובר: כן, אבל למעט חברות הוא נשלל בגלל העילה הזו בלבד, כי ברוב המקרים אין שום קבלה.
רבקה מקובר: הכול עובד בכסף מזומן.
רבקה מקובר: לפעמים הייתה אפשרות לשלול על סמך הליך מנהלי, כשהראינו שיש כמה תלונות על אותה חברה על דברים שנעשו באותה דרך.
רן כהן: חייבים לחזק את המנגנון הזה.
רן כהן: זו השיטה הכי מושחתת בעולם, אי-אפשר להשלים עם העניין הזה.
נטע ברנר-נאור: נכון, וכנגד התופעה הזאת באה השיטה החדשה להתמודד במקצת.
נטע ברנר-נאור: אנחנו לא אומרים שהיא תתמודד במלואה כי אנחנו יודעים שיש הרבה בעיות להוכחת המעשים, אבל יהיה מנגנון של הבאת עובדים זרים מחו"ל לפי המנגנון החדש.
נטע ברנר-נאור: לא יותר כל כך מהר להביא עובדים זרים מחו"ל, וזה כבר מוריד מנפח הפעילות הזו.
נטע ברנר-נאור: מצד שני, יהיה מנגנון פיקוח הרבה יותר הדוק על הלשכות ממה שהיה עד כה.
נטע ברנר-נאור: לגבי חובות הלשכות האלה כלפי המטופלים.
שמעון יאיר: לא אמרת כמה המטופל צריך לשלם.
נטע ברנר-נאור: המטופל משלם 2,000 שקלים, אבל רק אם הושם אצלו עובד על-ידי הלשכה.
נטע ברנר-נאור: כל לשכה שעושה אחרת, פועלת באופן לא חוקי.
רן כהן: למה ה-2,000 שקלים האלה?
רן כהן: רישום על הנייר עולה 2,000 שקלים?