GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהונתן דוידוביץ: אם תיישם את הנוהל הזה כלשונו אף מטופל לא יוכל לזכות במטפל ראוי, וגם אם הוא יזכה בו הוא לא יוכל להעסיק אותו, לא יכול לממן את ההעסקה שלו.
רן כהן: נשאל את הביטוח הלאומי לגבי הנושא הזה, באיזה אופן המטופלים יממנו את המטפלים שלהם.
יהונתן דוידוביץ: זה לא קשור לוועדה הזאת.
יהונתן דוידוביץ: ראשית, דיברו על מאגר.
יהונתן דוידוביץ: אדוני שמע הרבה תשובות והרבה גמגומים, תשובה מעשית אין.
יהונתן דוידוביץ: עד לרגע זה אין בפועל מאגר.
יהונתן דוידוביץ: מנגד, אנחנו יודעים שהנוהל שעומד היום לדיון קובע שבעוד כחודשיים השמיים ייסגרו, ואז אנחנו, כמטופלים, נידרש לקבל - - -
רן כהן: השמיים ייסגרו לעובדי סיעוד?
רן כהן: לא שמעתי.
עמיקם אבן חן: ברגע זה יש סגירה אדמיניסטרטיבית.
יהונתן דוידוביץ: אם יורשה לי לדבר, אסביר למה אני מתכוון.
יהונתן דוידוביץ: אל"ף, יש מגמה לסגור את השמיים משום שטוענים שעלתה המכסה של העובדים הזרים בסיעוד שאין להם עבודה.
יהונתן דוידוביץ: בי"ת, הנוהל החדש שנוצר אומר שכל חברת כוח אדם תוכל לייבא עבור הלקוחות שלה רק אחוז מסוים מסך כל המטופלים שברשימה שלה, כשאת יתרת העובדים תיאלץ לחפש באותו מאגר דמיוני, שאנחנו לא יודעים עדיין איפה הוא ומה הוא.
יהונתן דוידוביץ: אמר יואב קריים דבר נוסף, ואסור לשכוח את זה, שבמאגר הזה - אם יקום ומתי שיקום - יהיו מן הסתם הרבה עובדים שמלכתחילה נפלטו ממעגל העבודה לא רק בגלל שהמעסיק נפטר, אלא בעיקר משום שהם לא טובים.
רן כהן: ניסיתי לפתור את הבעיה הזאת.
רן כהן: צריך להיות מיון בין עובדים טובים לעובדים לא טובים.
יהונתן דוידוביץ: בגלל שאדוני לא קיבל תשובות, אני מציע שתצא מכאן החלטה אופרטיבית שהנוהל החדש הזה יעוכב עד שתינתנה כל התשובות האופרטיביות.
רן כהן: הרפורמה תעוכב?
רן כהן: נדמה לי שצריך לדאוג דווקא שהנוהל הזה יהיה כמה שיותר מהר.
יהונתן דוידוביץ: אבל שיעבוד נכון.
יהונתן דוידוביץ: אתה רואה שאין להם תשובות, הם לא מסוגלים לעשות את זה.
רן כהן: למרות המאמצים האדמיניסטרטיביים שהיו – אני יודע שאפרים כהן עשה מאמץ גדול ושיפר - הרפורמה היא דבר נדרש.
שמעון יאיר: בלי לפגוע במה שקיים כרגע.
יהונתן דוידוביץ: הרפורמה היא דבר נדרש כאשר יוכלו לבצע אותה, אבל לא לעשות טלאי על טלאי ולהגיד: נסתדר, לא יודע, נראה.
יהונתן דוידוביץ: אלה התשובות שקיבלת פה, לא קיבלת אף תשובה מעשית.
יהונתן דוידוביץ: נושא התשלומים - נטע הצהירה כאן, והיא אמרה לי את זה גם אתמול בשיחה בינינו, שחברת כוח אדם פרטית שתגבה כסף מנכה עבור רישום של עובד עוברת על הנהלים ותזכה לשימוע.
יהונתן דוידוביץ: זה נחמד, אבל תראה מה קורה בשטח.
יהונתן דוידוביץ: אני, כנכה, מצאתי לי מטפל, אפילו במאגר המקומי.
יהונתן דוידוביץ: ניגשתי למשרד הפנים וביקשתי לרשום אותו.
יהונתן דוידוביץ: אמרו לי שאני חייב לרשום אותו דרך לשכת עבודה פרטית.
יהונתן דוידוביץ: אצתי רצתי ללשכת עבודה פרטית וביקשתי להירשם.
יהונתן דוידוביץ: ברגע שרושמים אותי הם מחויבים על פי הנהלים לשלוח אליי הביתה עובד סוציאלי ארבע פעמים בשנה לפחות, אבל הוא לא בא בחינם.
רן כהן: זה 70 שקלים בחודש.
עמיקם אבן חן: 70מה זה שקלים בחודש?
עמיקם אבן חן: זה אפילו לא האש"ל.
רן כהן: חברים, אתם לא מבינים שלמטופלים האלה אין להם מאיפה לשלם.
עמיקם אבן חן: תעביר את כל הנושא הזה לשירות התעסוקה, שממשלת ישראל תעשה את זה.
יהונתן דוידוביץ: אי-אפשר לומר שלשכה פרטית שלא תגבה כסף תעבור על החוק, ומצד שני אותה לשכה תצטרך לממן את העובד הסוציאלי.
יהונתן דוידוביץ: אז מה שקורה בפועל זה שאותה לשכה צריכה לתמרן, ואנחנו המטופלים נפגעים כי אז יעשו חאפ-לאפ למציאת עובד, יעשו חאפ-לאפ בהעסקת עובד סוציאלי שיבוא סתם ויקשקש חתימה אבל בפועל לא יבדוק את הדברים כראוי, ואנחנו נפגעים.
יהונתן דוידוביץ: הנוהל הזה לא מעשי כי היום אף לשכת עבודה לא מוכנה לרשום, בצדק.
יהונתן דוידוביץ: אז אני קירח מכאן ומכאן כי משרד הפנים אומר שהוא לא מרשה לי לרשום בלי לשכה, והלשכה אומרת לי שהיא לא תרשום כי זה עולה לה כסף.
רן כהן: תפנה בעניין הזה למשרד הפנים ותגיד שפנית ללשכה זאת וזאת והיא מסרבת לרשום.
שמעון יאיר: משרד הפנים שומע.
רן כהן: אני רוצה דבר קונקרטי.
עמיקם אבן חן: אין ללשכה שום מחויבות לרשום.
רן כהן: אתם יכולים רק ליהנות - - - ?
עמיקם אבן חן: לא יכול להכריח לשכה לרשום.
עמיקם אבן חן: רוצים לאלץ חברה להפסיד כסף.
רן כהן: אתה לא מבין שזאת פעם ראשונה שנקבע שאדם סיעודי משלם כל חודש בעבור השירותים הנהדרים שאתה נותן לו?
גלית נקש: אבל הביקורים נעשים על-ידי חברות הסיעוד.
גלית נקש: הכפלתם את הביקורים של עובדים סוציאליים.
רן כהן: אז מה?
אפרים כהן: מי חייב אתכם להגיש בקשה לעסוק בתחום?
אפרים כהן: למה כל כך הרבה אנשים רוצים לעסוק בנושא?
אפרים כהן: עושים יותר כסף.
אפרים כהן: מי חייב אותך להגיש מועמדות ולהמשיך לעבוד בנושא?
אפרים כהן: יש דבר חשוב וזה המטופל, הוא חשוב מעל הכול, ולא רק הכסף.
אפרים כהן: מי שלא רוצה יכול להגיש התפטרות, נקבל את זה בברכה.
רן כהן: אתה לא צריך להאריך.
רן כהן: מקובל עלי לחלוטין מה שאומר אפרים כהן.
רן כהן: לדעתי צריכה לצאת הנחיה שאומרת שחובה על לשכה לרשום.
רן כהן: סעיף 6א, חובות הלשכה: לשכה תעביר את פרטיהם של המעסיקים של העובדים הזרים אתם היא התקשרה לצורך תיווך ו/או טיפול.
רן כהן: התקשרות לשכה עם מעסיק או עובד זר לצורך תיווך או טיפול תיקרא להלן "רישום".
רן כהן: הדיווח למת"ש ייעשה תוך שבעה ימים מיום רישום מעסיק או עובד כאמור לעיל על-ידי הלשכה באופן מכוון, כפי שייקבע על-ידי המנהל.
רן כהן: אם זה לא ברור, צריך שזה יהיה עוד יותר ברור.
יהורם הל: אין שם שום מילה על חובה.
גלית נקש: כתוב רק "שירות התעסוקה".
רן כהן: אף אחד לא חייב אתכם להקים לשכות לכוח אדם.
רן כהן: הקמתם כדי לעסוק בתחום הזה, תעמדו בחובות של המדינה.
שמעון יאיר: כשבנו את הרפורמה הזאת, למה לא היו נציגים של ציבור המטופלים בוועדה?
רן כהן: נבנתה רפורמה, בואו נבדוק שהיא תצא טוב.
סיגל רוזן: אני רוצה להתחיל בזה שכל עוד אין מאגר לא ברור לי איך ממשיכים לגרש עובדים.
סיגל רוזן: לא הכנו נתונים לפי עובדים שהגיעו רק בשנה האחרונה, אבל בסקר שעשינו בקרב 200 עובדים שנמצאים בכלא מעשיהו, עצורים לקראת גירוש, 20% מקורבנות הקבילה הם אנשים שהגיעו בשנתיים האחרונות לארץ.
רן כהן: הם נמצאים בכלא?
רן כהן: עובדי סיעוד?
רן כהן: אני לא מבין את הטמטום הזה.
סיגל רוזן: 68% מתוכם הם עובדי סיעוד, וזה רק בגברים, כשאנחנו יודעים ש-84% מעובדי הסיעוד הם נשים.
סיגל רוזן: אם היינו עורכים בדיקה באגף הנשים הנתונים היו עוד יותר גבוהים.
סיגל רוזן: מבקש יוסי אדלשטיין שנביא לו שמות של אנשים שגורשו.
סיגל רוזן: זה נורא קשה, כי אדם שגורש מהארץ לא מתקשר אלינו רק כדי שנעדכן את הסטטיסטיקה שלנו.
סיגל רוזן: האנשים שנמצאים בכלא, גם אם בית הדין לביקורת משמורת מאפשר להם שחרור, לא תמיד הם מוצאים את 1,000 השקלים לצורך הפקדת ערבות או אדם מחוץ לכלא שיפקיד עבורם את הערבות.
רן כהן: האם הרשימה של 200 השמות האלה נמצאת אצלכם?
רן כהן: את יכולה להעביר לי אותה?
רן כהן: תעבירי אותה גם לגברת מקובר.
סיגל רוזן: בסדר.
רן כהן: אפנה את זה לראש הממשלה ולשר לביטחון הפנים ולכל העולם.
רן כהן: בעיניי זה טמטום בהתגלמותו.
עמיקם אבן חן: האם חלק מהם נתפסו כשהם לא עובדים בעבודה שלשמה הגיעו?
סיגל רוזן: נכון, הם לא עובדים.
רן כהן: אבל כל ההיגיון של המאגר הוא לא רק של חוקיים, גם מאגר של לא חוקיים.
עמיקם אבן חן: אני אומר לך שרובם לא עובדים בסיעוד ולכן הם נתפסו.
רן כהן: אבל אנחנו מדברים רק על עובדי סיעוד.
רן כהן: אתה לא יכול להתפרץ כל הזמן.
רן כהן: אני רוצה לקיים דיון נכון.
רן כהן: סיגל רוזן מדברת, הרשיתי לעצמי להפריע לה בשאלה באמצע, היא נתנה לי תשובה ועכשיו היא תמשיך לדבר.
סיגל רוזן: למשרד הפנים יש את הנתונים המדויקים מי מאותם עצורים אכן גורש מהארץ.
סיגל רוזן: לנו הם לא מודיעים את זה, הנתונים הסטטיסטיים שלנו לא מעניינים אותם.
סיגל רוזן: הם בקשר אתנו כשהם חושבים שנוכל לסייע להם, כשנכשלנו – מנתקים אתנו את הקשר.
סיגל רוזן: אנחנו יכולים לומר מהניסיון המצטבר, גם של מוקד הסיוע לעובדים זרים וגם של קו לעובד, שכל אותם אנשים, גם אם הם מצליחים להשתחרר בערבות ומגיעים למשרדי העמותות ומחפשים עבודה, לעתים נדירות הם מצליחים לחזור למעגל העבודה.
סיגל רוזן: משרד הפנים מונע זאת בעדם בכל דרך אפשרית.
סיגל רוזן: לא נמצאים מעסיקים פוטנציאלים שמעוניינים להעסיק אותם, כי עדיין אפשר להביא עובדים מחוץ לארץ, וברור שזה יותר קל ויותר משתלם.
רן כהן: אני מאוד מקווה שמשרדי הממשלה שיושבים כאן יודעים מצוין את הסוגיה הזאת; לחברות יותר כדאי להביא מחוץ לארץ מאשר להעסיק אנשים שנמצאים בארץ בגלל כל השוק השחור בכסף הזה.
רן כהן: אני מאוד מקווה שהממשלה תתעשת בעניין הזה.
שמעון יאיר: אז למה הגבילו ל-7% את מספר העובדים הזרים שאפשר להעסיק?
יהונתן דוידוביץ: לכל לשכה יותר להביא רק 3% עובדים חדשים, כדי לאלץ אותנו כבר היום לקחת מהמאגר.
יהונתן דוידוביץ: אבל אנחנו עוד לא יודעים איפה המאגר.
שמעון יאיר: הם הובאו לעסוק בסיעוד, וברחו מזה.
עמיקם אבן חן: הלכו למשק בית, נתפסו בעבודה בלתי חוקית ולכן נתפסו.
רן כהן: סליחה, עכשיו מדברת רק סיגל רוזן.
סיגל רוזן: כל עוד אין מאגר צריך להפסיק לגרש מהארץ עובדי סיעוד שנמצאים פה ושלא הגיעו רק בשנה האחרונה, אלא טרם השלימו את 36 החודשים שמותר להם לעבוד כאן.
שמעון יאיר: אם הם שיכורים, אם הם רמאים, אם הם בורחים – גם אז לא לגרש אותם?
שמעון יאיר: גם אז לא לעצור אותם?
סיגל רוזן: מישהו הכניס אותם לארץ.
שמעון יאיר: גברת, הביאו אותם לסיעוד והם ברחו.
שמעון יאיר: אז מה אם את מגינה עליהם, אז הם צדיקים גמורים?
אן סוצ'יל: גברת מקובר סיפרה לפני רגע על עשר חברות שנסגרו בשלושה החודשים האחרונים בגלל תרמיות כאלה.
שמעון יאיר: את צריכה גם להבין שמלכתחילה העובדים האלה הובאו כדי לעזור למטופלים.
שמעון יאיר: היום את רוכבת על הגב שלהם כדי להיראות יפת נפש, אבל את לא מבינה את ההיסטוריה של העניין הזה.
שמעון יאיר: את חצופה, את פשוט אדם חצוף.
רן כהן: אני מבקש שתירגע.
שמעון יאיר: זאת חוצפה.
שמעון יאיר: בגלל שהם מגנים על העובדים הזרים אז המטופלים יכולים ללכת לעזאזל?
שמעון יאיר: לכי לתל אביב ושבי בפאב שלך, מה הסיפור?
רן כהן: לא, אני לא מסכים שתפגע באנשים שמוזמנים לוועדה.
אן סוצ'יל: אני מבקשת שיהיה ברור, ואני חושבת שלאנשים זה אולי לא ברור, שאין מאגר ובמקביל עובדים מגורשים.
אן סוצ'יל: זה לא ברור.
אן סוצ'יל: ביקשת מיוסי אדלשטיין נתונים.
אן סוצ'יל: יש 54,000 היתרים, כמה עובדים יש בארץ שנכנסו בשנים האחרונות?
אן סוצ'יל: מה הפער בין מספר ההיתרים למספר העובדים ששוהים בארץ ולא מיצו את תקופת הזכאות שלהם בארץ?
אן סוצ'יל: שייתן את הנתונים האלה ואז נדע.
אן סוצ'יל: יש נוהל חדש שאמור לוודא את הרמה המקצועית של העובדים המובאים, אבל יש אחריות לאותם עובדים שכבר הגיעו.
אן סוצ'יל: 5,000 דולר זה המינימום שעובדים משלמים כדי להגיע לארץ.
אן סוצ'יל: 5,000 דולר זה לעובדים מהפיליפינים, הודים ונפלים משלמים 7,000-8,000 דולר ובנוהל הזה אין שום דבר שאמור לפתור את בעיית דמי התיווך.
דניאלה ברפמן: לכל זה נכנסת תופעה חדשה, שאולי לא נתקלתם בה, שעובדים דורשים לעבוד שמונה שעות, כי זו זכותם.
דניאלה ברפמן: בסיטואציה כזו המטופל נאלץ להעסיק שני עובדים.
דניאלה ברפמן: רציתי לשים את זה על השולחן.
דניאלה ברפמן: בכל השיסוי שקיים בין קבוצה חלשה אחת לקבוצה חלשה אחרת, צריך להסתכל על הנושא הזה בעיניים אחרות.
רן כהן: למיטב ידיעתי, עובדי סיעוד שבאים מהפיליפינים וממקומות אחרים באים בהתניה שהם עובדים 24 שעות.
קריאות: אבל "קו לעובד" דואג לכך שיקבלו שעות נוספות.
דניאלה ברפמן: אולי לא צריך עובדים זרים בכלל, אולי צריך להסתכל - - -
רן כהן: הכוונה בכל התביעות היא לא שהם לא יעבדו 24 שעות אלא שיקבלו את הזכויות שלהם על השעות הנוספות.
עמיקם אבן חן: איך יממנו?
רן כהן: יש חוק, ובעניין הזה צריך לקיים את החוק.
רן כהן: הבעיה היא לא העובדים, אלא האם המדינה נותנת לאנשים הסיעודיים את הכסף כדי לשלם לעובדים.
דניאלה ברפמן: זה מה שרציתי להגיד.
יואב קריים: אני מאוד מעריך את העבודה של "קו לעובד", אבל יש לי בעיה גדולה אתם - הם לא רואים אותנו בעיניים והם לא מוכנים להידבר אתנו באמת.
יואב קריים: יש פה מצב של חד-צדדיות.
יואב קריים: אני מאוד בעד דאגה לעובד, לא כמס שפתיים, אבל יושב פה בן-אדם שהעובד הזר שלו הרביץ לו ולכן הוא נאלץ לבקש ממנו ללכת, וגם הוא בטח יושב באותו בית סוהר.
יואב קריים: הדברים לא חדים וחלקים.
יואב קריים: "קו לעובד" מתייחס לדברים האלה כאילו מדובר ביחסי עובד ומעביד רגילים.
יואב קריים: לא מדובר עובד ומעביד רגילים, משום שבמקרה הזה המעביד תלוי בעובד שלו.
אבי סלומה: הוא חסר ישע.
רן כהן: אני לא מאמין ש"קו לעובד" מתייצב לטובת העובד שמרביץ למטופל.
קריאות: תאמין.
שמעון יאיר: תאמין, אני ראיתי.
שמעון יאיר: הם מתדרכים אותם להגיש תביעות נגד נכים שאין להם כסף לשלם את שכר המינימום.
יואב קריים: הפתרון הוא שהמדינה באמת תיכנס לעניין הזה.
יואב קריים: אני בעד שהעובד הסיעודי יקבל את כל מה שמגיע לו, כי זה האינטרס של המטופל.
יואב קריים: אם לעובד יהיה טוב הסיכוי שהטיפול שאקבל יהיה טוב עולה.
יואב קריים: אבל לא ייתכן שזה יעלה כמה שעולה לנו, להגן על העובדים בלי הפסקה ולהשאיר אותנו המטופלים חשופים בצריח, וזה מה שהרפורמה הזו עושה.
דובר: יש לי תביעה של עובדת שהתעללה במשך כחודש בנכה, ותמורת כל העינוי הזה תובע ממנה "קו לעובד" כסף.
דובר: היא צריכה לשלם לה כסף עבור העינוי.
זהרה כהן: בעקבות מה שיואב קריים אמר, אנחנו מקבלים פניות רבות למוקד שהקמנו בעניין של אלימות כלפי קשישים.
זהרה כהן: כל זמן שאין פיקוח, שיש את החלוקה וההעברה הבין-משרדית, אני ממליצה שזה יחזור לביטוח הלאומי, לפחות לגבי הקשישים.
זהרה כהן: לפחות, מי שמקבל חוק סיעוד שזה יעבור דרך חברות סיעוד שעברו הכשרה, עובדות סוציאליות מקצועיות – שזה יישאר כמו שזה.
רן כהן: תאמיני לי שככל שהממשלה תפעל שיותר ויותר מטפלים יהיו ישראלים ופחות יהיו תלויים בעובדים זרים מארצות רחוקות, יהיה יותר טוב.
אבי סלומה: לא בטוח.
רן כהן: אז אתה תקבל עובד זר.
רן כהן: זו דעתי, שכמה שיעבדו יותר ישראלים זה יותר טוב.
זהרה כהן: יש נתון שאומר כמה אנשים עברו מאז הרפורמה לקבלת כסף באופן פרטי?
רן כהן: לי אין.
רן כהן: אסתר, את יודעת?
אסתר רייס: בערך 250 קיבלו בכל אזורי הניסוי, כולם כבר אחרי בקרה וכולם ממשפחות נורמטיביות, שאין שם מקרי התעללות.
זהרה כהן: זה בחוק סיעוד.
זהרה כהן: יש גם גמלאים שלא מקבלים דרך קצבת הזקנה.
אבי סלומה: ממש תמונה ורודה, אין שום בעיה.
אבי סלומה: כולם בסדר.
אבי סלומה: אבל בפועל נכים ננטשים בתוך הסחי.
אסתר רייס: זה לא קשור לשאלה הזאת.
אסתר רייס: הנכים כולם מקבלים גמלה בכסף, מדובר פה רק על זקנים סיעודיים שמקבלים דרך חברת סיעוד.
רן כהן: האם מתקיימים דיונים בביטוח הלאומי עם משרד הרווחה, משרד האוצר, לגבי דרך המימון של עובד סיעודי?
רן כהן: אם הם מקבלים 3,000 שקלים הם לא יכולים לשלם את זה.
אסתר רייס: אני יכולה לדבר יותר על סיעוד, פחות על נכות כללית.
אסתר רייס: כל עוד מדינת ישראל לא רואה בזה שירות שהיא מממנת במלואו, אז אין קשר ישיר בין הדברים.
אסתר רייס: אני יכולה להגיד מה גובה הקצבאות, אבל גם נכים – אם אני מסתכלת על קצבת שירותים מיוחדים – וגם אנשים סיעודיים שמקבלים את המכסימום, הקצבה לא מממנת את מלוא האחזקה של העובד.
רן כהן: הייתי אחד המחוקקים של חוק הסיעוד.
רן כהן: חוק הסיעוד מעניק לאדם סיעודי את האפשרות לקבל X שעות.
רן כהן: בביטוח הלאומי יודעים לבדל בין מי שזקוק למספר שעות מכסימלי, לבין מי שזקוק לעובד זר כיוון שזה לא מספיק.
רן כהן: מה קורה עם כל אלה שהם מעבר ל-18 שעות?
אסתר רייס: לא נעים לי לקלקל את התמונה, אבל החוק כפי שחוקק – והוא לא השתנה בדברים האלה - לא נותן את תוספת השעות עם קשר ליניארי של הגידול בצורך בשעות.
אסתר רייס: להיפך, המצב היום הוא שמי שהכי פחות תלוי – אלה שמקבלים 2.5 נקודות - מקבל יחסית יותר שעות בקשר לצרכים שלהם מאשר מי שנמצא בקצה השני של הסקאלה.
אסתר רייס: יש קשר הפוך.
אסתר רייס: זאת אומרת, מי שמקבל היום 18 שעות, שהם הנכים הכי קשים, מקבלים בערך 21% ממה שהם היו צריכים לקבל.
רן כהן: נרשום לפני חבריי בכנסת הבאה לתקן את החוק בעניין הזה.
רן כהן: יוסי אדלשטיין, לגבי הנושא של הפערים בין ההזדקקות לעובדים זרים בסיעוד לבין המצאי, אתה יודע להגיד כמה עובדים זרים נכנסו באשרה של עובדי סיעוד?
יוסי אדלשטיין: לא, אין לי כרגע נתון.
יוסי אדלשטיין: אפשר לבדוק את זה.
יוסי אדלשטיין: אמרתי בפתיח ש-54,000 ההיתרים לא כולם ממומשים.
רן כהן: אבל מעניין אותי מה הפער, מזה אפשר להבין מה מידת המצוקה.
רן כהן: תעביר לי.
יוסי אדלשטיין: זה לא יצביע על המצוקה, כי יש מעסיקים שמגישים את ההיתר ליום פקודה.
רן כהן: בכל אופן, אותי מעניין מה הפערים.
שמעון יאיר: באופן כללי יש לנו תמונה, והיא לא טובה.
שמעון יאיר: יש לוועדה הזאת סמכות להשעות בינתיים את הנוהל החדש עד שהדברים יתארגנו?
רן כהן: לא, זאת החלטת ממשלה.
רן כהן: הוועדה יכולה לפקח, לבדוק, להמליץ, להאיץ בגורמים.
רן כהן: אני בעד הקפאה.
שמעון יאיר: אבל אתה רואה שזה לא מוכן בכלל.
רן כהן: מאחר שאני צריך לסכם, אמליץ את ההמלצה שלי.
רן כהן: אני שומע אתכם ברצון ובקשב רב.
רן כהן: בבקשה, חברות כוח האדם.
גלית נקש: יש בעיה מרכזית אחת, יש את חוק הקבילה ומצד שני מצמצמים את הבאת העובדים לארץ.
גלית נקש: עובדת מגיעה לארץ, למרות שהתחייבה בחו"ל שתעבוד אצל מעסיק, סיפרנו לה והכשרנו, הוא מגיע לארץ ורוצה לעבוד אצל קשישה לבד בתל אביב בתנאים הכי נוחים, כמו ה-leave out – שמונה שעות וללכת הביתה.
גלית נקש: אתם לא יכולים לבדוק אותנו, אי-אפשר להעתיק רפורמה מענף הבניה לענף הסיעוד.
גלית נקש: מדובר כאן על התאמה בין שני אנשים.
רבקה מקובר: זה התפקיד שלכם.
רן כהן: אספר לך מידיעתי האישית, אין שום דמיון בין הרפורמה בענף הבניין לבין הרפורמה בענף הסיעוד.
רן כהן: היא נתפרה לענף הסיעוד, למיטב ידיעתי.
גלית נקש: לא, זאת הייתה הצהרה של אנשי התמ"ת בכנס במעלה החמישה, שהם העתיקו את הרפורמה מענף הבניה.
יוסי אדלשטיין: את לא בכיוון בכלל, בענף הבניה התאגיד הוא המעסיק.
רן כהן: גלית, תמשיכי יותר לתוכן.
גלית נקש: זה שמחייבים אותנו ולא נותנים לנו כוח לאכוף את הדברים – אני לא יודעת איך להתמודד בשטח.
רן כהן: למה אין לכם כוח לאכוף?
גלית נקש: כי אם עובד רוצה לעזוב מקום עבודה אחרי יומיים כי המיקום לא מתאים לו, כי זה פסגת זאב או גבעת זאב – ויש לנו בעיות כאלה – אין לי מענה לדברים האלה.
גלית נקש: באור עקיבא אני נאלצת לוותר על לקוחות כי אני לא יכולה להביא עובדים לשם.
גלית נקש: נכה קשה, אני לא יכולה לספק לו עובד משום שיום-יומיים אחרי העובד בורח.
גלית נקש: אתם באים אלינו בטענות לגבי התאמה?
עמיקם אבן חן: אני רוצה לדבר בשם חולים דווקא, כי נקלעתי למצב מסוים והתוועדתי לדבר.
רן כהן: אתה מייצג חברת כוח אדם, לא את החולים.
עמיקם אבן חן: ברגע זה אני מדבר בשם חולים.
עמיקם אבן חן: יש שתי פלטפורמות לחולה לקבל את ההיתר.
עמיקם אבן חן: אחת, פניה למוסד לביטוח לאומי והשניה זה פניה לאגודה לבריאות הציבור.
עמיקם אבן חן: החל מהיום, על פי הנחיית מר סוויסה, האגודה לבריאות הציבור, שזו עמותה של משרד הבריאות במשך 20 שנה, נפסלה.
עמיקם אבן חן: היא זו שאמורה לבדוק, ורק היא, את בעלי ההכנסה הגבוהה.
עמיקם אבן חן: יושבת כאן הגברת מהמוסד לביטוח לאומי, שהייתי רוצה לשמוע את עמדתה בעניין הזה.
רן כהן: אני אפילו לא מבין.
עמיקם אבן חן: אסביר לך.
עמיקם אבן חן: לפני שמקבלים עובד צריך לקבל ניקוד.
עמיקם אבן חן: כדי לקבל את הניקוד שיאפשר לקבל את ההיתר, את ההמלצה לרישיון להעסיק עובד זר, צריך לפנות למוסד לביטוח לאומי – אם הכנסתך נמוכה - או לאגודה לשירותי בריאות הציבור, שהיא עמותה של משרד הבריאות.
זהרה כהן: אם קשיש עובר סף הכנסה.
עמיקם אבן חן: החל מהיום כל החולים שנופלים בקטגוריה של הכנסה גבוהה אינם יכולים לפנות לקבל את הניקוד.
עמיקם אבן חן: המוסד לביטוח לאומי לא ערוך להחליף את האגודה ומר סוויסה אומר בשם המוסד לביטוח לאומי שהמוסד לביטוח לאומי יעשה את זה.
עמיקם אבן חן: אני אומר לך באחריות, לאחר בדיקה עם הגורמים במוסד לביטוח לאומי, שהם לא ערוכים לזה.
עמיקם אבן חן: מר סוויסה אומר שבינתיים הוא ייתן להם היתר לחצי שנה.
עמיקם אבן חן: המשמעות היא סגירת שמיים לחולים האלה, מפני שהם מופלים כבר לרעה.
עמיקם אבן חן: הם לא יכולים לקבל עובד מחו"ל, הם יכולים לקבל עובד מהמאגר שלא קיים.
עמיקם אבן חן: כרגע דנו על זה שאין מאגר, ואם הוא נותן להם היתר לחצי שנה זה רק עובדים שנמצאים בישראל ואין מאגר.
עמיקם אבן חן: צריך לפתור את הבעיה הזאת היום, לא מחר.
רן כהן: מי עונה על זה?
משה סוויסה: לפי תקנה שנכנסה לתוקף מ-6 בדצמבר, משרד התמ"ת לא יכול לעבוד עם האגודה ולקבל מהם מבחני הערכות תלות למי שהכנסתו גבוהה.
משה סוויסה: החל מהיום הפניות של אותם אנשים נזקקים בעלי הכנסות גבוהות מגיעות אלינו למשרד התמ"ת, דהיינו אליי, ואני נותן להם מענה.
משה סוויסה: שולחים להם טפסים לתשלום אגרה נוספת ונשלח עובד של הביטוח הלאומי, שיש להם הסכם אתנו, שיעשה את מבחן הערכת התלות.
עמיקם אבן חן: תוך כמה זמן יגיע העובד הזה?
משה סוויסה: הוא יגיע בדיוק לפי התנאים של הביטוח הלאומי, כמו שמגיעים היום לאחרים.
עמיקם אבן חן: הם לא ערוכים לזה.
אסתר רייס: אנחנו ערוכים לזה.
אסתר רייס: המערכת עובדת, העובדים קיבלו הדרכה ותוך יום-יומיים אנחנו מתחילים לבצע את הביקורים האלה.
רן כהן: למה שלא תיעזרו בשירות התעסוקה בעניין הזה?
אסתר רייס: נעתרנו לבקשת האוצר והתמ"ת, שביקורת המדינה לא התירה להם להמשיך בהסדר הנוכחי.
אסתר רייס: מאחר שמדובר במספר זניח של הערכות לעומת מה שאנחנו עושים, נהיה קבלני משנה דרך המעריכים שלנו.
רן כהן: תודה, יש פה עוד מישהו מחברות כוח אדם?
יוסי בן דוד: ברור לכל מי שיושב מסביב לשולחן שנוהל נדרש מאוד לענף והצורך בסדר בענף נדרש.
יוסי בן דוד: כולנו רוצים בנוהל הזה, רוצים לעשות סדר, רוצים ליצור מצב שההתאמה בין המטפל למטופל תהיה מכסימלית, שכל ההכנות בדרך תהינה הנכונות ביותר והטובות.
רן כהן: אז בכל זאת, מה הבעיות?
יוסי בן דוד: הנוהל נוגע בהרבה דברים חשובים ומקדם אותנו לקראת ימות המשיח, אבל בדרך יש עדיין דברים בלתי ישימים, בלתי אפשריים ועליהם צריך לתת את הדעת.
יוסי בן דוד: למשל, כתוב במסמך שמוגש כאן שהרפורמה בענף הסיעוד גובשה כפתרון לביטול הסדר הכבילה בידי בג"ץ.
יוסי בן דוד: אני חושב שזה דבר שצריך לחשוב ולראות מה עושים אתו, כאשר מבקשים ממני ערבות של 500,000 שקלים.
יוסי בן דוד: הבאתי עובד מחו"ל, ומסיבה כלשהי העובד לא נשאר יחד עם המעסיק.
יוסי בן דוד: בשנה הראשונה אני אחראי למשכורתו.
יוסי בן דוד: מצד אחד, יש פסיקה של בג"ץ נגד הסכם הכבילה, שמאפשרת לעובד הזה לעזוב בכל רגע נתון את המעסיק שלו.
יוסי בן דוד: זה בהוראה של בג"ץ.
רן כהן: התקנה לגבי הפקדת 500,000 שקלים עדיין לא בתוקף.
יוסי בן דוד: היא צריכה לעבוד בוועדת העבודה והרווחה, והיא חלק מהנוהל.
רן כהן: אז בוא לא נדון בדבר שעוד לא קיים.
יהונתן דוידוביץ: נחכה שזה יקרה ויהיה מאוחר מדי?
יהונתן דוידוביץ: זה פוגע גם בנו, כמטופלים.
יהונתן דוידוביץ: אם תקשו על החברות אנחנו נסבול, לא הם.
יוסי בן דוד: העובדים רשאים לעזוב בכל רגע נתון את המעסיק שלהם, וזאת משום שלמעסיק יש עין כחולה ולא חומה – הסיבה בכלל לא משנה, כי אין כבילה.
יוסי בן דוד: באנו לפתרון ביטול הכבילה בידי בג"ץ.
יוסי בן דוד: אנחנו יושבים כאן כדי לעקוף את בג"ץ?
יוסי בן דוד: אנחנו יושבים כאן כדי להסדיר את נושא ענף הסיעוד על-ידי עובדים זרים במדינת ישראל.
יוסי בן דוד: זאת המטרה של הישיבה הזאת, זאת המטרה של כל הנוגעים בדבר.
יוסי בן דוד: מאחר וכך, ישנם דברים בנוהל שנוגדים את הדברים שלשמם התכנסנו, וצריך לתת עליהם את הדעת.
יוסי בן דוד: לא הנוהל ולא המחוקק לא אפשרו לאף אחת מהחברות איזשהו כלי כדי לאכוף את מה שכתוב בנוהל, ואת זה צריך לקחת בחשבון.
יוסי בן דוד: משה, אפרים, שפיגלר וכל הנוגעים בדבר, אנחנו יושבים אתם לילות כימים כדי להוציא את הדבר הזה לפועל, אבל צריך לזכור שמדובר בשתי אוכלוסיות קשות, חלשות מאוד.
יוסי בן דוד: מצד אחד, העובדים הזרים, שהם אוכלוסייה חלשה וקשה ומצד שני, קשישים ונכים.
יוסי בן דוד: יש לי הרגשה שבדרך, למרות כל הרצון, יש פספוס של דברים עיקריים שיאפשרו לנוהל הזה לעבוד.
יוסי בן דוד: אני אומר לכם: חשוב מאוד שהנוהל הזה ייצא לדרך.
רן כהן: אני מבין שסוגיית הערבות לא מעוכבת בוועדת העבודה והרווחה אלא אצל שר האוצר.
יובל יעקובי: ועדת העבודה והרווחה אמורה לאשר את שני הדברים.
רן כהן: מה שאני יודע זה שלשר התמ"ת יש תיקון לעניין, ששר האוצר לא אישר.
יצחק בימקה: החליטו על 70 שקלים, אני לא יודע על סמך מה החליטו על הסכום הזה.
יצחק בימקה: אני מרכז מועדון נכים, וקיבלנו הצעות מחברות כוח אדם על חצי מהסכום.
יצחק בימקה: אם כל כך טוב להם והם מרוויחים יפה, בשביל מה הם צריכים את הכסף הזה בכלל?
יצחק בימקה: למה שלא יוותרו?
גלית נקש: חברות הסיעוד עושות את זה כי הן מקבלות כסף מהביטוח הלאומי.
רן כהן: זה מהכיס של המטופלים, מה זה מחברות הסיעוד?
רן כהן: נטע, בבקשה.
נטע ברנר-נאור: אני רוצה להגיד משהו חשוב, שבטח יעלה עלי זעם.
נטע ברנר-נאור: בל נשכח שלפני הרפורמה לא מותר היה לגבות שום דבר מהמטופל.
נטע ברנר-נאור: מותר היה לגבות דמי השמה, ככל שהם רצו, מהמעסיק ו-3,000 שקלים מהעובד.
נטע ברנר-נאור: איך אז הם הרוויחו כסף?
זהרה כהן: כי אז לא היה פיקוח.
רן כהן: נטע, אמרת דבר מאוד חשוב.
רן כהן: אני רוצה להתקרב לסיכום הישיבה, כי אני חושב שרוב הדברים כבר נאמרו.
יואב קריים: היום כל הנכים שמעסיקים עובדים זרים הם עבריינים, מקומם הוא בכלא, מכיוון שאין לנו אפשרות לשלם את מה שהחוק דורש.
יואב קריים: עכשיו אנחנו נדרשים יותר, יש פה ממשלה אחת והמשרדים ידברו ביניהם, כי אי-אפשר ביד אחד להשית עלינו חוקים מאוד חשובים לגבי העובדים הזרים, מצד שני להשית עלינו רפורמה כזאת ומצד שלישי לא לתת את מה שאנחנו זקוקים כדי לשלם.
רן כהן: אתה צודק, והסיכום הראשון שלי לישיבה הזאת - - -
אבי סלומה: הרפורמה הזאת דרקונית, והיא לרעת הנכים.
יצחק בימקה: אני מציע לארגונים לפנות לחברות כוח אדם ולהגיד להם שיביאו את כל המאסה של חברי הארגון ושייתנו בחינם.
יצחק בימקה: כדאי להם.
רן כהן: כרגע יש ממשלת מעבר ואין ממשלה שתתקן את הדברים.
רן כהן: אחת המסקנות שלי מראשות הוועדה הזאת זה להעביר לכנסת הבאה ולממשלה הבאה את הדרישה לבדוק את כל הסוגיה הזאת מבחינה כלכלית, באיזה אופן המטופלים יכולים לעמוד בעלויות הטיפול והסיעוד.
רן כהן: לא יכול להיות שהדבר הזה לא ייבדק, בין היתר גם על-ידי חוק הסיעוד.
יצחק בימקה: ואם אפשר, גם להקפיא את החוק הזה כרגע.
רן כהן: אני לא מקפיא שום דבר.
רן כהן: אני מתכוון להוריש את הבקשה הזאת לממשלה ולכנסת הבאה, שתהיה בדיקה כלכלית של כל העניין.
רן כהן: לא יכול להיות שאדם מקבל כסף שלא מספיק לו כדי לקבל את הטיפול האלמנטרי שהוא ראוי לו.