GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן כהן: מישהו אמר לי שכל הסיפור שדוחפים את ה-IOM זה מישהו יש לו אינטרס, ואני חושב שלהיפך.
שלום בן משה: עכשיו היתה ישיבה הזוייה כזאת, שישבו אנשי IOM איפה שיושבת דורית מהמשטרה, ומהצד הזה ישבו נציגי הלשכות.
שלום בן משה: אני הזהרתי את IOM שהם לא באים לאיזשהו תענוג גדול, ואמרתי להם 'אם לא יזרקו עליכם עגבניות ידברו אליכם בגסות'.
שלום בן משה: הלשכות פתחו ואמרו רבותיי, ברוכים הבאים, לא אצלנו.
שלום בן משה: תלכו מפה.
רן כהן: בטח, זה איום על מיליארדים.
שלום בן משה: מה שסוכם לגבי העניין הזה, עושים שני מהלכים שמנחים את שר התעשייה והמסחר ואת שר החוץ לחתום על הסכמים בין מדינות.
שלום בן משה: דרך אגב המדינות האחרות מסכימות כבר מזמן לחתום, עד עכשיו רק אנחנו התנגדנו.
רן כהן: אני פניתי לשרה בעניין הזה מספר ימים, אפילו תשובה לא קיבלתי לצערי.
שלום בן משה: בסוף בג"צ מחייב אותם, והם שינו את עמדתם ויחתמו על הסכמים בין המדינות.
שלום בן משה: אז זה דבר אחד שהיה אמור להסתיים עד הראשון לינואר, הממשלה נתנה ארכה בגלל שהיא חושבת שלא יסיימו את העניין, אני מקווה שנסיים יותר מוקדם, עד מאי שנה הבאה.
רן כהן: ברשותך שלום, גלעד תרשום לפניך ישיבה עם מנכ"ל משרד החוץ בנושא הזה בתחילת נובמבר.
שלום בן משה: השינוי הזה חשוב מאוד כי בעצם הוא אומר למדינה באופן פורמלי שהמדינה לוקחת אחריות על העניין.
שלום בן משה: אז זה תחום אחד.
שלום בן משה: התחום השני שאני מקווה שיקרה שהממשלה תמשיך ללחוץ על ממשלת תאילנד לחתום על ההסכם עם IOM, כי ממשלת תאילנד כבר אישרה לעבוד עם IOM.
שלום בן משה: היא צריכה לחתום איתו.
שלום בן משה: אם היא תחתום איתו הוא יכול להתארגן ובינואר יכול להתחיל לפעול.
שלום בן משה: אבל זה כדור של הממשלה שלנו, שהיא תמשיך לדבר בקול אחד מול תאילנד.
שלום בן משה: כי אם זה לא יהיה, אנחנו עכשיו הולכים לאשר הכנסות אלפיים חמש מאות בשיטה קודמת.
שלום בן משה: בגלל שהיום אין ברירה.
רן כהן: למה, כי עדיין המכסה לא מלאה?
שלום בן משה: לא, כי הממשלה הוסיפה אלפיים חמש מאות.
שלום בן משה: מתוך השלושת אלפים, זה אלפיים חמש מאות.
רן כהן: אתה יודע שאני גם כרכתי בעניין של החמישה מליון אפריים שיהיה קשר בין הורדת המכסה על כל עובד ישראלי, זה מה ששכנע את האוצר.
רן כהן: אבל באתי אליהם עם העניין הזה,
אפרים כהן: להצעה שלך יש יסוד מסיבה פשוטה, שבזמנו התלהבנו מהעסקה שעשינו עם הנושא של בתי מלון באילת ואמרנו על כל עובד זר משרד האוצר יממן, מימנו והיום שוב יש דרישה כנראה, היה להם יופי לקבל כמה ממשרד האוצר.
אפרים כהן: הרבה כסף קיבלו ועכשיו יש להם דרישה עוד הפעם שהם לא מסתדרים ויש לחצים וזה לא יעזור שום דבר, הסכם זה הסכם.
רן כהן: אל תתנו להם.
רן כהן: תאמין לי שיפנו לשירות התעסוקה, הם יקבלו עובדים.
רן כהן: אני הייתי שם, ראיתי את המיון.
רן כהן: יש ישראלים שרוצים לעבוד, והם סתם מבלבלים את המוח.
רן כהן: שלא יקבלו.
שלום בן משה: הסעיף הבא הוא בנוגע לנושא של הסכמי העבודה, סליחה לגבי בחינת אמות המידה לקבלת היתר סיעוד בסעיף 2.7.
שלום בן משה: הסעיף הזה התקבל, ותהיה ועדה.
שלום בן משה: בהתחלה רצו שהוועדה הזאת תהיה ועדה ברשותו של אפרים, ועדה שקיימת בעצם, והיא תבחן יחד עם משרד הפנים את הנושא של הקריטריונים למתן עובד זר לסיעוד.
שלום בן משה: היום עובד סיעודי יכול לקבל ארבע וחצי נקודות בהתקיים מספר בדיקות שנקראות בדיקות ADL, והוועדה תבדוק האם יש להכביר את הדברים או האם יש להקל.
שלום בן משה: צריך להגיד, מכיוון שנציג האוצר הצעיר והמבטיח נמצא כאן שהאוצר רוצה להחמיר.
שלום בן משה: העמדה של השר שלנו היא להקל את הקריטריונים.
שלום בן משה: אבל תשב ועדה ותדון בעניין הזה.
שלום בן משה: אני מקווה דרך אגב שבעקבות הדבר הזה הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת כץ שהתקבלה בקריאה טרומית, שאומרת שכל מי שמגיע לגיל שמונים וחמש אוטומטית יקבל עובד זר, ההצעה הזאת לא תעבור.
שלום בן משה: כי אם היא תעבור, אנחנו בדקנו מה המשמעות של העניין, ואני אומר לך, אין הצדקה.
רן כהן: אני גם לא בטוח אגב שיש הצדקה מגיל תשעים, אבל זה סיפור שעוד יידון.
שלום בן משה: זה מוכרח להיות לגופו.
שלום בן משה: כי מה קורה, אם אתה נותן, כבר היום אנחנו יודעים שעובדים זרים שמגיעים, בגלל שאין להם משרה מלאה עושים דברים אחרים.
שלום בן משה: עובדים אצל האמא, אצל הבת וכו'.
רן כהן: לא נראה לי שאדם בן תשעים שלא ביקש, זה ילך לטובת דברים אחרים.
שלום בן משה: אני אגיד לך סוד, היה לנו מקרה שביקשו עבור מישהו בן תשעים ושתיים עובד זר.
שלום בן משה: הוועדה לא כל כך, הוועדה קיבלה איזו אינפורמציה שפה משהו לא בסדר.
שלום בן משה: עשו ביקור, בקיבוץ מסויים.
שלום בן משה: באו אליו, רואים אותו נוסע על הקלנוע.
שלום בן משה: מה מצבך, נוסע, עליז ושמח.
שלום בן משה: תגיד, אתה ביקשת עובד זר, לא, הילדים שלי ביקשו, שיעזור לי קצת.
שלום בן משה: ולא מגיע לו בכלל.
שלום בן משה: ,
רן כהן: זה שהוא על קלנוע, לא אומר שהוא לא צריך.
שלום בן משה: אז זה לגבי 2.7.
שלום בן משה: 2.8 גם כן ההצעה של האוצר לא התקבלה.
רן כהן: 2.8 זה תיקון חוק עובדים זרים, אגרה שנתית לעובד מומחה.
שלום בן משה: אני אגיד מה הרעיון.
שלום בן משה: אני די מופתע שהממשלה קיבלה את זה, אבל קיבלה.
שלום בן משה: מה הרעיון, הרעיון הוא שכאשר עובד זר מגיע לארץ, כמומחה, למעשה הוא מחוייב לשלם פעמיים שכר הממוצע במשק.
שלום בן משה: מינימום.
רן כהן: מדובר על מומחה אמיתי, ששכרו לא יהיה פחות מחמש עשרה אלף שקל.
שלום בן משה: עכשיו המומחים האלה אני מאשר אותם בצורה מאוד ספורדית.
שלום בן משה: אבל צריך להגיד ביושר שאין שום דרך לפקח על זה.
רן כהן: כשאני הייתי שר התעשייה והמסחר והיה מפעל שהיה מבקש מומחה בעניין מסויים בלי המשרד שלי הוא לא היה מאשר.
רן כהן: אתה יודע שהיה לי דבר כזה, אני לא יודע אם אתם זוכרים, היה מפעל "ניו-הורייזן" באופקים, מפעל לטכסטיל שנפל.
רן כהן: זה היה מפעל שהעסיק את עובדי אופקים, ונפל, התמוטט.
רן כהן: ואז הם באו אליי, הייתי שר התעשייה והמסחר, אמרו לי מה לעשות.
רן כהן: אמרתי מה לעשות, נמצא קונה.
רן כהן: לא עזר כלום, חרשתי את כל העולם, אבל באמת, מצאתי קונה, שלום לא תאמין, קונה ירדני.
רן כהן: פעם ראשונה שלא ישראל ייצאה מפעל לירדן, אלא ירדני בא לקנות מפעל בישראל.
רן כהן: והוא בא וקנה אותו יחד עם גורם סיני.
רן כהן: ואז הוא אמר לי שמע, אני לוקח את המפעל, הוא החזיק אותו בשיניים, הוא אמר אני חייב כמה מומחים, דפסים, צבעים, משהו כזה.
רן כהן: נדמה לי שהיו עשרה מומחים, משהו כזה.
רן כהן: אישרתי לו.
רן כהן: ואני יודע שזה עובר בדיקה מקצועית והכל.
רן כהן: עד היום נדמה לי המפעל קיים, והוא בבעלותו.
רן כהן: גם אחרי שהייתי כבר שר, כל שנה היו לו צרות, הוא היה מרים אלי טלפון, אומר לי תשמע, יש לי צרות, לא נותנים לי עובדים, הייתי מתקשר לשר התעשייה והמסחר, הייתי מעביר את המורשת הזאת.
שלום בן משה: כולו שבעים שמונים עובדים, שמחזיקים אותם בשיניים, כשהמפעל האח שלהם בירדן.
רן כהן: לידיעתך, הוא הגדיל את המפעל שהיה יותר קטן.
שלום בן משה: אז הוא עכשיו עומד על שבעים שמונים.
שלום בן משה: עכשיו האח שלו בירדן מעסיק כבר היום אלף חמש מאות סינים ואלפיים חמש מאות ירדנים.
שלום בן משה: לגבי זה, לרעיון הזה יש שתי מטרות.
שלום בן משה: המטרה הראשונה היא אלף להבטיח שהכסף הזה שמשלמים אפשר יהיה לוודא שהכסף מגיע.
שלום בן משה: דבר שני, לא לעשות מצב שבו יש פער כזה גדול בין העובד הישראלי, שהכסף יגיע לקופת המדינה.
שלום בן משה: המעסיק ממילא מוציא אותו, והוא בא להגיד אדוני, אם אתה רוצה אותו אתה משלם.
שלום בן משה: זה לא משנה אם אתה משלם לזה או משלם לזה.
שלום בן משה: וכתוב שהשכר שאתה משלם לו לא יהיה פחות מששת אלפים.
שלום בן משה: זה דבר אחד.
רן כהן: לא פחות מששת אלפים, שזה פעמיים השכר הממוצע.
שלום בן משה: לא, אם אתה משלם את האגרה של מאה וחמישה עשר אלף ועוד ששת אלפים ביחד זה נותן לך לפחות פעמיים שכר הממוצע במשק.
שלום בן משה: אז זה לגבי הפסקה הזאת.
רן כהן: עכשיו יש לך פיקוח על השכר שלו?
שלום בן משה: בודאי.
שלום בן משה: אני בא למפעל, ומבקש דיווח ותלוש שכר וכו'.
רן כהן: אני מבין שזה כמה מאות כאלה, נכון, זה לא אלפים,
שלום בן משה: זה לא אלפים.
שלום בן משה: מה שכן ביקשנו מהממשלה זה להגדיר, ולא בישיבה הזאת אלא במועד אחר, לעשות אבחנה שלא יהיה תחת המלה מומחה שייכנסו גם קצינים הודים שצריכים להיכנס, או פרופסורים שצריכים להיכנס.
שלום בן משה: יש קבוצה שאם אנחנו נגדיר אותם הם לא יבואו לארץ.
שלום בן משה: ולכן האוצר התחייב שאנחנו נגדיר קבוצות מסויימות שהן תהיינה פטורות מזה, שגם היום הן פטורות מהשכר.
שלום בן משה: הם מומחים אבל הם פטורים מפעמיים השכר הממוצע.
רן כהן: איך אתה מגדיר אותם?
שלום בן משה: יש הגדרה.
שלום בן משה: דוגמא קונקרטית, מגיעה משלחת של קצינים הודים, קציני צבא, במסגרת איזה שהוא אירוח בטחוני כזה או אחר.
שלום בן משה: אם נגיד להם רבותיי, תשלמו פעמיים שכר.
רן כהן: הם אורחים של צה"ל.
שלום בן משה: אבל הם באים לעבוד בארץ, ויש עוד כמה דוגמאות כאלה.
שלום בן משה: האוצר הסכים ואנחנו נגדיר, שזה לא יהיה משהו כללי, שנמקד את עצמנו.
רן כהן: רגע, אבל זה גם אצלך?
שלום בן משה: ודאי, הכל אצלי.
רן כהן: צה"ל לא יכול להזמין אורחים מצבאות העולם?
אפרים כהן: מה אמרנו בעצם לגבי הנוהל כשהגענו להסדר עם משרד הפנים?
אפרים כהן: יש אשרת תייר שאדם רשאי לשהות בארץ במשך שלושה חודשים, והוא לא צריך שום דבר.
אפרים כהן: הרי לתייר אסור לעבוד, אסור לו להיות בשום מפעל.
אפרים כהן: אבל אמרנו מעל שלושה חודשים כל אדם שבא, בכל מעמד שהוא, אם זה משתלם ואם זה מומחה ואם זה אורח שבא להשתלם במסגרת עסקה בטחונית וכד', צריך לקבל אישור מהמדינה שהוא אמנם לא תייר אלא במעמד של מומחה.
רן כהן: והאישור הזה הוא אצלכם?
רן כהן: יש יתרון מאוד גדול, בזה שבעצם כל זאת מרוכז רק אצלכם.
אפרים כהן: נכון, כי בעבר לא היתה לנו שליטה, באו לשדה התעופה, קיבלו איזו שהיא חותמת שם שישה חודשים.
אפרים כהן: איך נראה אותם, כמעמד של שהייה בלתי חוקית, כן חוקית, נגרמו הרבה נזקים למדינת ישראל כתוצאה מזה.
אפרים כהן: היום יש סדר, על כל דבר צריך לקבל אישור מעל תשעים יום.
שלום בן משה: אני חושב שסיימנו את העניין.
שלום בן משה: יש פה איזו פסקה שנוגעת לשינויים בחוק הביטוח לאומי, אבל היא לא רלוונטית כרגע כאן, ואז אני חושב שסיימנו.
רן כהן: רגע, הסעיף האחרון שדיברנו עליו לגבי עובד מומחה, הוא כן נמצא בהחלטת הממשלה?
רן כהן: אז אני מודה לך שלום על הסקירה.
רן כהן: המשטרה בבקשה, אינה או דורית.
אינה וולף: אני אגיד כמה מלים, ודורית כמובן תשלים ותיכנס קצת יותר לעומק.
אינה וולף: בעקרון, אני באמת מאוד מצטערת שאנחנו קיבלנו רק את העמוד הראשון.
רן כהן: לא קרה שום דבר, השולחן הזה הוא הרבה פעמים שולחן המפגש של כל הגורמים, ומתבהרת כל האמת.
אינה וולף: גם שאני מבינה שהעמוד השני פחות רלוונטי לנו.
אינה וולף: לעניין העמוד הזה אני אתייחס לעניינים משטרתיים.
אינה וולף: הזכרת קודם שההחלטה להקים צוות על ידי מפכ"ל לבחינה מחודשת ההחלטה הזאת נוגעת לא רק לבחינת סוגיית היעדים אלא גם נוגעת קצת לבחינת הסוגייה של מיקוד בעבודה ולסוגייה של מבנה היחידה.
רן כהן: לא בהכרח שמי שעומד בראש הצוות הזה, יהיה מפקד משטרת ההגירה?
אינה וולף: לא בהכרח.
רן כהן: זאת אומרת גם המפכ"ל רוצה לבחון גם את הראייה הכוללת של העניין?
אינה וולף: נכון.
אינה וולף: הוא צריך להסתכל גם על המדיניות הכוללת, גם על המשמעויות המשאביות וכו'.
אינה וולף: אני מניחה שזה יהיה ראש מינהלת הגירה, ממש לא בהכרח.
אינה וולף: לדוגמא כשהוקמה היחידה לאכיפת פשיעה כלכלית מי שעמד בראש הצוות זו אני כסגן ראש אגף תכנון.
אינה וולף: כי היה צריך לתכנן גוף חדש.
רן כהן: אז יכול להיות שגם פה הוא ייקח מישהו מאגף תכנון.
אינה וולף: יש לנו יחידה לאסטרטגיה שהיא עוסקת למשל בקביעת יעדים לכלל יחידות משטרת ישראל, וגם אוכפת את העבודה על פי יעדים ומדדים.
אינה וולף: לדוגמא.
אינה וולף: אז אני לא רוצה להיכנס להחלטות של המפכ"ל, הוא יחליט מי יעמוד בראש הצוות.
אינה וולף: מה שבטוח שחברי הצוות יהיו ממגזרים שונים לצורך ראייה כוללת יותר, והצוות הזה יגיש את ממצאיו.
אינה וולף: אני רוצה להתייחס למשהו שאנחנו כבר היום יש לנו תחושת בטן שאנחנו יודעים לאן פנינו מועדות בעניין המדיניות, למרות שבאופן פורמלי הצוות יצטרך להביע את עמדתו בעניין זה, וזה לעניין המבנה הארגוני וכו'.
אינה וולף: לנו ברור לחלוטין כוכב הצפון.
אינה וולף: כוכב הצפון שהוא היערכות המדינה באופן שונה לעניין הגירה, עובדים זרים וכו', אותה רשות שאמורה לקום בעתיד וחבל שעוד לא קמה עד היום.
רן כהן: אני אגב מגיש הצעת חוק על הקמת רשות למשטרת ההגירה.
רן כהן: למה שלא תקום רשות הגירה, יש שלוש החלטות ממשלה.
שלום בן משה: דבר ראשון כרגע מה שחשוב זה להקים רשות שמטפלת בעובדים הזרים.
שלום בן משה: אפרופו כל מה שדיברנו.
אינה וולף: אני ממליצה לא להיות נחרצים בעניין המיקום, מכיוון שכוחה של רשות כזאת נובע מאיחוד כוחות, שחלק האינטגרלי והמשפיע באיחוד כוחות האלה זה ביקורת גבולות.
רן כהן: אבל זה לא יהיה משרד הפנים.
רן כהן: זה יהיה או משרד ראש הממשלה או משרד התמ"ת.
אינה וולף: אני חוזרת לענייננו.
אינה וולף: אנחנו בשום אופן לא רואים היגיון כלשהו בשינוי המבנה הארגוני של היחידה, פיצול שלה בתוך משטרת ישראל, כל עוד לא הכל יועבר.
רן כהן: משטרת ההגירה את מתכוונת?
שלום בן משה: יש פסקה שאומרת, שמשטרת ההגירה תעבור מאגף מבצעים של המשטרה לאגף מודיעין וחקירות.
אינה וולף: זה לא כתוב בהחלטה שהתקבלה, אני מעדיפה לא לשים את זה על השולחן.
רן כהן: זה לא יוזמה של המשרד לבטחון פנים?
אינה וולף: אני יודעת מאיפה באה היוזמה וזה לא רלוונטי, זה לא המשרד לבטחון פנים.
אפרים כהן: זה לא היה מועלה, מבלי שעירבו את המשרד לבטחון פנים בעניין.
אינה וולף: לבקשת משטרת ישראל והמשרד לבטחון פנים, אכן הצעת מחליטים ההיא לא הוגשה, וההחלטה שנתקבלה היא שהמפכ"ל, הממשלה מורה למפכ"ל להקים צוות שיבחן מספר נושאים, שאחד מהם הוא נושא זה.
אינה וולף: ולא כלשון הצעת מחליטים.
רן כהן: הצוות לא יעסוק רק בכמה עובדים לגרש אלא גם במהות.
אינה וולף: ולכן אני כבר באה ואומרת שאמנם יהיה צוות שיגיש את המלצותיו וכו', אבל מה שכבר ברור לנו כבר היום, מכיוון שזה נוגד את תפיסת ההפעלה המבצעית של משטרת ישראל, שבפיצול הכוחות עד אשר הכל יעבור לאחריות גוף אחר, פיצול כוחות זה החלשת היכולת, זה החלשה של ממש ביכולת מבצעית ואופרטיבית, כי יש זיקה של ממש והזנה הדדית בין הכוחות האוכפים האופרטיביים לבין הכוחות המודיעיניים והחקירתיים.
אינה וולף: הם ניזונים אלה מאלה, הפיצול זו החלשה, וזה נוגד את תפיסת ההפעלה של משטרת ישראל, משהו מאוד מהותי ובסיסי בתפיסת העבודה של המשטרה.
אינה וולף: ולכן יש להניח שלניואנס הזה אנחנו נתנגד.
אינה וולף: אבל אני טיפה רותמת את העגלה לפני הסוסים מכיוון שבאופן פורמלי הצוות הולך לטפל בזה, חשבתי שזה לא הגון לא להגיד את מה שאמרתי כי אנחנו די בשלים להגיד את זה.
דורית בן-מאיר: אחרי הנאום המאלף שלך, לא נותר לי אלא רק להוסיף נקודה אחת.
דורית בן-מאיר: לעניין פיצול בין יחידת אגף החקירות והמודיעין לבין האג"ם בסופו של יום לא ייתן לנו שום תמורה, כי יש שינוי מהותי ועובדתי בעבודה.
דורית בן-מאיר: היחידות האג"מיות לא יוכלו לעבוד ללא יחידות האח"מיות, אין חיה כזאת, מכיוון שהם פועלים על בסיס המידע שהם מקבלים.
דורית בן-מאיר: יתרה מזאת, מאחר והיום הורחקו כך וכך עובדים היום צריך לעבוד על האיכות, לא על הכמות.
דורית בן-מאיר: וזה אחד מהעקרונות של למה אסור לנו להפריד את הצוותים.
דורית בן-מאיר: אני רוצה מתוקף תפקידי להתייחס לתיקי החקירה.
דורית בן-מאיר: אז אמרו, ואני בהחלט מקבלת את שיתוף העבודה שלנו עם משרד הפנים, עם התמ"ת ועם כולם.
דורית בן-מאיר: יש לי פה רק נקודה אחת, בסעיף 2 להצעת המחליטים לדעתי זה טעות סופר.
דורית בן-מאיר: כתוב פה: להורות לראש יחידת הסמך לעניין עובדים זרים וכו' להתעסק בעבירות ובעבירות של חוק סחר בבני אדם.
דורית בן-מאיר: החוקרים זה אנחנו, אנחנו הרשות החוקרת ואנחנו יש לנו את המומחיות לחקור את העבירות האלה.
דורית בן-מאיר: אנחנו אמורים לעבוד בשיתוף פעולה.
דורית בן-מאיר: אבל או שזה טעות סופר וצריך לתקן אותה לאלתר, ממש לאלתר, או שלא הבנתי נכון.
רן כהן: אני רוצה לשאול אותך אם לא יהיה טעם באמת בזה גם לחכות לגיבוש העמדה של אותו צוות שהמפכ"ל ימנה, ואז להזמין אותו ולקיים על זה את הדיון פה כשהם כבר יבואו עם תכנית.
אינה וולף: דורית מנסה להגיד שסמכויות על פי חוק לטפל בעבירות אלה הן סמכויות שאצל משטרת ישראל.
דורית בן-מאיר: אני רוצה להסביר ברשותך עוד כמה משפטים.
אפרים כהן: כשאני שומע אותך אני חושב שזה רק עניין של הבהרה.
אפרים כהן: כי הסמכות הבלעדית לחקירה ולחקירת מעסיק בנושא העסקת עובדים זרים היא סמכותו של מנהל יחידת סמך.
דורית בן-מאיר: נקודה מהותית, מכיוון שהיום נושא של סחר בבני אדם, אנשים לא מכירים את זה, אבל יש סחר בבני אדם, וזה פלילי, וזה תיקי חקירה, ויש כמה כאלה.
רן כהן: השאלה אפרים ושלום, אני גם לא בטוח שיש פה בעיה, כי אני לא מעלה בדעתי שאיזה שהוא גורם במדינת ישראל יחקור חקירה על פשע פלילי שהוא חוץ ממשטרת ישראל.
רן כהן: לכן כל הסמכויות שאתם חוקרים הן באמת סמכויות שבתחום העבודה ודיני העבודה.
דורית בן-מאיר: עם זה בהחלט אני מסכימה, אנחנו מתעסקים, כל התיקים שאנחנו מעבירים, בהחלט מסכימה.
אינה וולף: הבעיה הניסוח והמילה אחריות.
רחל מלנקי: אני רוצה להתייחס לסעיף האחרון שכתוב כאן לגבי גמלת הסיעוד, כתוב להעביר למקבל הגמלה את מלוא הגמלה.
רחל מלנקי: זו טעות, מכיוון שמה שמדברים זה על שמונים אחוז מהגמלה.
רחל מלנקי: מה שכמעט לא משנה את הסכום שהיום מקבל העובד מאתנו, לעומת מה שיש שמונים אחוז.
רחל מלנקי: זה יוצא אותו דבר.
רחל מלנקי: זאת אומרת כל השינוי בחוק הזה מבחינת היתרון שזה לכאורה ייתן, או לא ייתן שום יתרון.
רחל מלנקי: העובד הזר היום מקבל פחות או יותר בין חצי לשני שליש מהשכר שנקבע, שקובעים איתו, משהו בין שש מאות דולר לחודש, פחות או יותר זה השכר, ומאתנו הוא מקבל בסביבות ארבע מאות דולר היום.
רחל מלנקי: ככה שזה לא, השמונים אחוז מגיעים פחות או יותר לאותו דבר.
רחל מלנקי: ככה שיש איזו שהיא אשליה, יש ציפיות מאוד גבוהות של הקשישים ובני משפחותיהם שהשינוי הזה יגרום הטבה משמעותית וזה לא נכון.
רחל מלנקי: דבר נוסף שאני רוצה לדבר, זה על הנושא של מה אנחנו נותנים בנוסף לזה שאנחנו מעסיקים את העובד הזר, זה כל המטרייה המקצועית.
רחל מלנקי: זאת אומרת העניין של עובד סוציאלי שנכנס ועושה תכנית טיפול מה צריך הזקן.
רחל מלנקי: זה לא רק להכניס עובד, להגיד לו או.
רחל מלנקי: קיי.
רחל מלנקי: , תתחיל לעבוד.
רחל מלנקי: אלא מה הוא צריך, עוקב אחרי זה, עושים הכשרות לעובדים, גם לעובדים הזרים, גם לעובדים הישראלים, יש קורסים שלנו, שמתואמים לדרישות הביטוח הלאומי.
רן כהן: אתם נגעתם לפיילוט שהיה מדובר?
רחל מלנקי: בוודאי שנגענו.
רן כהן: כי פה אני מבין מדובר על שינוי בלי פיילוט, שזה כבר גורף לחלוטין.
רחל מלנקי: מדלגים על זה, ואני חושבת שזה יהיה אסון, אסור שזה יקרה.
רן כהן: משרד הרווחה יסכים לזה?
רחל מלנקי: אני רואה את זה אסון על כל חוק הסיעוד.
אפרים כהן: גורמי המקצוע הבכירים של ביטוח לאומי שיש להם אחריות - - -
רחל מלנקי: ויש בינינו ויכוח מאוד גדול.
אפרים כהן: תזכרי שהאחריות היא שלהם, לא שלכם.
אפרים כהן: והם לא רואים בזה אסון, אומרים ההיפך הגמור.
רחל מלנקי: נכון, אז אני עדיין רואה בזה אסון.
רן כהן: אני רוצה לספר לך רק שלום שמי שהתנגד בזמנו לתשלום לידי האדם הסיעודי אני הייתי בין המחוקקים של החוק, הביטוח הלאומי בא והתנגד בכל הכוח לתשלום לידי האדם.
רן כהן: מה הם אמרו לנו, שיבואו בנים שיכורים, שתיינים, מסוממים, יקחו להם את הכסף, ולא כצעקתה.
רחל מלנקי: זה מאוד כצעקתה, כי היום מדברים - - -
רן כהן: אני חושב שלמרות הכל זו טעות לא לעשות את הפיילוט.
רן כהן: לא עושים פיילוט, ביטלו את הפיילוט.
רחל מלנקי: זאת הנקודה, זה בדיוק מה שממנו חששתי, כשעלה הרעיון לפיילוט.
רן כהן: אם אני מבין נכון, הפיילוט מבוטל ומהראשון לינואר עובר התשלום לכל הארץ.
יובל יעקובי: רק לגבי זכאי שנקבע לגביו כי כתוצאה מליקוי נהייה תלוי לחלוטין בעזרת הזולת לביצוע כל פעולות היומיום בכל שעות היממה או זקוק להשגחה מתמדת.
שלום בן משה: מדובר במקרים קשים ביותר ונכים קשים, לא בסיעודיים.
רן כהן: עכשיו למה מבדילים בין אלה לבין האחרים?
שלום בן משה: אלה שתי אוכלוסיות שונות, שהצרכים שלהן שונים, והם רוצים לעשות אבחנה בין קשיש רגיל, שמקבל ADL והוא צריך עובד זר, לבין נכה קשה.
שלום בן משה: גם אצלנו עשינו אבחנה לעניין של השבעים ואלפיים שקל, ועשינו גם אבחנה אצלנו ללכת לקראתם בעוד נתון אחד, שכשעובד זר מגיע לארץ, חרף בג"צ הכבילה, אנחנו מחייבים שהוא יבוא לעבוד אצל הנכה הקשה לפחות שלושה חודשים ורק אחרי זה הוא יוכל לעזוב.
שלום בן משה: נראה מה יגיד בג"צ על זה, אבל אנחנו עשינו את זה חרף הקריאה של בג"צ.
רחל מלנקי: הבעיה הגדולה שאני צופה, זה קודם כל הנושא של ניצול כלכלי.
רחל מלנקי: היום באמת במחקרים מדברים על זה ועלול להיות פה ניצול כלכלי, שהמשפחה בסופו של דבר היא זאת שתטפל, כך או אחרת, והכסף יועבר למשפחה,
רן כהן: רחל, אתם הסברתם לי בסיור שיש פה גם בעיה מבחינת התועלת שיוצאת מזה לאדם הסיעודי.
רן כהן: תסבירי לי איפה האדם הסיעודי יכול להיפגע מהשינוי הזה.
רחל מלנקי: הוא אין לו שום תשתית מקצועית, הוא מול העובד.
רחל מלנקי: זהו.
רחל מלנקי: אחד על אחד.
רחל מלנקי: מה שהיום אנחנו מספקים זה עובדים סוציאליים ואחיות שמגיעים לבית של הקשיש, מנקודת האפס, זאת אומרת כשהוא פונה אלינו, כדי ליצור את תכנית הטיפול, לעקוב אחרי הביצוע שלה, להכשיר את העובד.
רחל מלנקי: מצבו של הקשיש מאוד דינמי, הוא כל הזמן משתנה וצריך להתאים תכנית טיפול.
רחל מלנקי: זה לא משהו שחי בואקום, מכניסים עובד וזהו.
רחל מלנקי: אחת לשלושה חודשים, עפ"י מה שהם מציעים, אנחנו מדברים על ביקורים הרבה יותר תדירים, ולא רק עובדים סוציאליים כי לא מספיק, במקרים האלה צריך אחיות.
רחל מלנקי: ואין אפילו הצעה כזאת מכיוון שהתמ"ת באמת עוסק בעובדים הזרים, אבל הוא לא מומחה בזקנה.
רחל מלנקי: אנחנו מומחים בזקנה.
רן כהן: זה יכול ליצור מצב שבו פחות אנשים סיעודיים ישתמשו בשירותים שלכם?
רחל מלנקי: בוודאי, הם לא ישתמשו.
שלום בן משה: אני מוצא את עצמי מציג את ביטוח לאומי.
אפרים כהן: רחל יש לי שאלה אליך, כמה החברות שלכם או הלשכות שלכם מטפלות בעובדים זרים?
רחל מלנקי: במט"ב יש לנו מעל שלושת אלפים עובדים זרים.
אפרים כהן: את יודעת כמה היתרים יש היום?
אפרים כהן: ארבעים ושבעה אלף.
רחל מלנקי: בודאי, וזה יעלה.
אפרים כהן: המצב הוא כך היום שפעם אם היה אדם שגר בשכונת עוני שלא ראית סיכוי שהוא עשוי להעסיק עובד זר, היום נוצר מצב שגם אותן השכבות החלשות ביותר, שיש להן קשיים בקיום, כי עלות עובד זר היא לא זולה, אם אתה לוקח את כל הזכויות שלו, של חופשות, היא לא זולה.
אפרים כהן: ולכן כשיש שותפות של עוד גופים נוספים שמקבלים את התקורה עבור הטיפול, זה יורד מהסיעודי.
רן כהן: אבל לפי חוק הסיעוד אם אני לא טועה אפרים המקסימום שהוא יכול לקבל זה חמש עשרה וחצי שעות, בודדים שמונה עשרה.
אפרים כהן: יש היום קשישים שזקוקים לשמונה שעות, לעשר שעות בחודש, לחמש עשרה שעות, אז אין בעיה, זה טיפול של ישראלים, מצויין.
אפרים כהן: לכן שלום לא נותן עובד זר אפילו לתרופה בעניין הזה.
אפרים כהן: אנחנו מדברים על עובדים סיעודיים ממש שזקוקים לקבלת שרות עשרים וארבע שעות.
אפרים כהן: ואנחנו מדברים על ארבעים ושבעה אלף כאלה.
רחל מלנקי: אני אומרת משני היבטים, גם מההיבט הכספי הזקן לא יקבל יותר כסף, ואני העברתי נתונים גם לביטוח הלאומי בדיוק מה הסכום שמקבל היום, נתתי תלושי שכר של עובדים, וזה בדיוק אותם שמונים אחוז של הגמלה, ולכן אין פה שום תקורה, ואת כל הנסיונות לבוא ולהגיד יש פה אחוזי רווח, יכול להיות שיש חברות שעושות את זה, אני מדברת בשם מט"ב, ממש לא.
רחל מלנקי: זה בדיוק הסכום שיקבל הזקן, ואנחנו בעצם מושכים לו את השטיח של הבטחון, של כל התשתית המקצועית שאנחנו נותנים היום.
רחל מלנקי: אני חושבת שמה שיקרה, אגב זה יזמין הרבה יותר עובדים זרים, כי זאת הזדמנות, אותן משפחות, אפשר, כשאתה רואה משפחות שמצבן הכלכלי מאוד קשה אני לפחות אומרת להם אל תזמינו עובד זר, אתם לא תעמדו בזה כלכלית.
רחל מלנקי: כאן יש מן הזדמנות כזאת, ויכול להיות שהעובד הזר גם יתנייד בין הילדים, ופה הוא קצת יעזור בבייביסיטינג, ויעשה עוד דברים, זה פספוס ענק.
רן כהן: מה המקסימום שאדם סיעודי כזה יכול לקבל מהביטוח הלאומי?
רחל מלנקי: שמונה עשרה שעות שבועיות.
רחל מלנקי: זו היום הגמלה הגבוהה ביותר, המאה שישים ושמונה אחוז מה שנקרא.
רן כהן: שלושת אלפים שקל?
רחל מלנקי: שוב, אתה שוכח שאתם נותנים שמונים אחוז מהגמלה, אתם לא נותנים שלושים ותשע, אתם תתנו פחות.
רן כהן: אבל זה כאילו האינסנטיב של העניין.
רן כהן: כי גם היום העובד לא מקבל את המאה אחוז שמשלמים לאדם הסיעודי.
רן כהן: האדם הסיעודי מקבל שלושים ותשעה שקלים על העובד.
רן כהן: אבל העובד מקבל תשע עשרה.
רחל מלנקי: לא, עובד זר מקבל עשרים ושישה עד עשרים ושמונה שקלים לשעה.
רחל מלנקי: אלה נתונים שגם העברתי הן למשרד הרווחה והן לתמ"ת, גם לך שלום העברתי.
אפרים כהן: יש ענפים שהעובד זכאי לזכויות, ביום ראשון הוא צריך לצאת לחופשה.
אפרים כהן: מה קורה היום, הכל נעשה בצורה בלתי חוקית.
אפרים כהן: אנשים מחפשים מתחת לאדמה ומעסיקים בצורה בלתי חוקית.
רן כהן: זה היתרון שלה, שהיא נותנת פתרון ליום השביעי, אבל בואו נתקדם.
אפרים כהן: אני מכיר שתי משפחות קרובות אלי מאוד שמועסקות על ידי מט"ב, ולא זוכר פעם אחת שביום ראשון קיבלו עובד ישראלי.
רחל מלנקי: השאלה היא, האם הם ביקשו?
אפרים כהן: הם ביקשו מחליף.
רן כהן: אני מבקש רחל בעניין הזה, לזה את חייבת לתת תשובה.
רחל מלנקי: אני מוכנה, רק תיתן לי שם וכתובת.
שלום בן משה: שתי הערות, מכיוון שהביטוח הלאומי לא נמצא כאן, התמונה שמציירת הגברת הנכבדה רחל היא תמונה אפוקליפטית, שכמובן נובעת מתוך דאגה לזקנים ודאגה להמשך הזרימה של הכסף דרך מט"ב.
רחל מלנקי: לא, שלום, אני מבקשת.
רן כהן: תסמכי עליי רחל, מאחר ואני חבר הכנסת היחידי פה, לבדל בין הדברים אני יודע.
רן כהן: אז שלום מדבר, בבקשה.
שלום בן משה: לכן הביטוח הלאומי בסופו של דבר הוא זה שאחראי מבחינת המדינה על הזקן וטיפולו וכו', והוא הגיע למסקנה הפוכה ממה שהיא אמרה.
שלום בן משה: אחרת זה לא היה נעשה.
שלום בן משה: ולכן אנחנו מדברים עכשיו, כאשר הלשכה תפעל, אנחנו מחייבים את הלשכה, חלק מהדברים שהיא מדברת עליהם הלשכה תהיה חייבת לעשות.
שלום בן משה: הלשכה שמביאה את העובד הזר תדאג שעובד סוציאלי יגיע, ואם יהיה צורך באחות נחייב גם אחות.
רן כהן: באיזה כסף היא תעשה את זה, אם ללשכה אין שום טובת הנאה מזה אז למה שהיא תעשה את זה?
שלום בן משה: הלשכה מקבלת אלפיים שקל על השמה של העובד.
שלום בן משה: התשתית קיימת.
שלום בן משה: ולכן אי אפשר כרגע לומר, אני חושב שהיה צריך להתחיל בזה, הביטוח לאומי ומשרד הרווחה שמופקד על העניין רוצה להתחיל בזה, לא על כולם אלא על אוכלוסייה מאוד ספציפית.
רן כהן: אני בדיוק את זה רוצה לאמץ.
רן כהן: אני חושב שנדמה לי שהמעבר הגורף מהשיטה הנוכחית לכל המטפלים הסיעודיים שיקבלו את הכסף לידיהם הוא קפיצה יותר מידי מסוכנת.
שלום בן משה: לכן הוא עושה על אוכלוסייה מסויימת, לא על כל האוכלוסייה.
רן כהן: אני רוצה לסכם את זה בפנייה שלי לפחות לשר הרווחה ולשר האוצר בכל זאת לחזור לרעיון של פיילוט, שאפשר לעשות את הפיילוט הזה בשניים שלושה מקומות, אפשר לעשות את זה באוכלוסיות מסויימות, בסדר גמור.
שלום בן משה: זה פיילוט שלא מדבר על כל מי שמקבל אלא על אוכלוסייה מסויימת.
רן כהן: אני מבין מזה על ביטול הפיילוט ואני רוצה להמליץ לשר הרווחה ולשר האוצר לחזור לרעיון של פיילוט ולא ללכת באופן גורף על כל האוכלוסייה, כי אחרת לדעתי יש פה סיכון גדול מידיי של כל המערכת הזאת.
רן כהן: צריך לראות מה ההשלכות של זה קודם כל על המטופלים ודבר שני גם על טיב הטיפול בהם.
רחל מלנקי: אחת הדוגמאות, אותו מרכז יום שביקרת לא יהיה.
רחל מלנקי: כי חלק מהמטופלים שיקבלו את הכסף ביד לא יבואו לשם יותר.
רחל מלנקי: יש מאה שמונים וארבעה מרכזי יום, לא יהיו יותר.
רחל מלנקי: פשוט ככה.
רחל מלנקי: אני רואה קטסטרופה, מה לעשות.
רן כהן: מרכז יום לקשיש, נותן גם לסיעודיים וזה נותן פתרון.
רן כהן: אפרים, אני אומר לכם, מה שהמרכז יום לקשיש הזה נותן להם זה להרגיש בני אדם נחוצים וחיוניים, הם עושים דברים בידיהם, הם מקבלים עדכון על מה שקורה ביום יום, בפוליטיקה, במדינה, יש להם פוליטיקה, יש להם פינת משחקים.
רן כהן: רבותיי, אני מאוד מודה לכם, הישיבה נעולה.