GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהבה גלאון: חשבנו שהדבר הזה ברור, שמדינת ישראל בעצם אומרת שהיא מקבלת על עצמה את האחריות כלפי מי שנפלו קורבן לעבירה כל כך חמורה כאן במדינת ישראל.
זהבה גלאון: גם לנשים שהיו קורבנות, להתאושש, להשתקם, לעבוד, ואחר כך לחזור לארצות מוצאם.
זהבה גלאון: אין ספק שביחס לנשים חל בשנים האחרונות שיפור גם בהתנהלות של משדר הפנים ביחס לקורבנות סחר בנשים.
זהבה גלאון: זה לגבי המדיניות הכוללת.
זהבה גלאון: אבל אני קובעת בצער שלגבי מקרים מורכבים, קורבנות שהסיפור שלהם מורכב יותר, וכאן תיכף תינתנה דוגמאות, נינקטת מדיניות שאני לא מבינה את ההיגיון שלה, מדיניות שעומדת בניגוד לכל אותו רציונל שהצגתי.
זהבה גלאון: אני מדברת קושי במתן אשרות שהייה, אני מדברת על חוסר התייחסות לנשים שהיו קורבנות סחר ונישאו לאזרחים ישראלים, הם מוצאות עצמם מועמדות לגירוש.
זהבה גלאון: אבל הדברים האלה יפורטו.
זהבה גלאון: מונח לפניכם מסמך שהכין מרכז המחקר והמידע של הכנסת, העמוד הרלוונטי שאני רוצה שתתייחסו אליו זה העמוד השלישי, יש כאן טבלה, מתן האשרות שניתנו לנשים קורבנות סחר בין השנים 2005-2006 למחצית 2007, אני חושבת שהטבלה הזאת מדברת בעד עצמה.
זהבה גלאון: היתה החלטת ממשלה בתחילת דצמבר, החלטה מאוד חשובה בכל הנושא של מאבק בסחר בבני אדם, מתוך רצון לתת מענה לקורבנות עבדות וסחר לעבדות בכפייה, ולמרות ההצהרות האלה אנחנו שומעים כאן עדויות, כמו שאמרתי נשמע אותם בהמשך, עדויות שמשרד הפנים מערים קשיים ומונע בעצם מקורבנות הסחר למצות את הזכויות שלהם ולקבל אשרות.
זהבה גלאון: כפי שאמרתי, הנתונים לפניכם ואני לא ארחיב.
זהבה גלאון: משרד הפנים נותן אשרות לנשים קורבנות הסחר, מגלה קשיחות רבה ביותר, עד כדי כך שגופים וארגונים נאלצים לעתור לבג"צ או לבתי משפט מנהליים, ורק אחר כך הם מגיעים לאיזה שהוא הסדר.
זהבה גלאון: אני לא מבינה למה זה בכלל צריך להיות.
זהבה גלאון: יש קושי וקשיחות בטיפול בבעיות נלוות.
זהבה גלאון: יש אמנם מתן אשרות בקלות רבה יותר מבעבר, כמו שאמרתי לא מכירים בזכויות נשים שנישאו או הרו, היו קורבן סחר, והמשרד רוצה לגרש אותם.
זהבה גלאון: אין גמישות בהתייחסות של משרד הפנים.
זהבה גלאון: אני לא חושבת שצריך להגיש עתירות.
זהבה גלאון: מה שהכי מטריד אותי, אנחנו נשמע אחר כך את נציגי המשרד, משרד הפנים גיבש לעצמו מודל מה היא קורבן סחר, ועל פי זה הוא מעניק אשרות.
זהבה גלאון: אבל יש קורבנות שלא נופלות במודל שגיבש לעצמו משרד הפנים, ועדיין הנשים האלה הם בחזקת קורבנות, והמשרד לא מכליל אותם במודל הזה שלו, ואז הנשים האלה לא מקבלות אשרה ומוצאות עצמם מועדות לגירוש.
זהבה גלאון: מה שמצער אותי, ששנה אחרי שנחקק החוק לאיסור סחר בבני אדם עדיין משרד הפנים לא גיבש נהלים לטיפול בקורבנות סחר למטרות עבדות.
זהבה גלאון: שיפור באשרות לנשים נסחרות, קושי בטיפול במקרים מורכבים, עם בעיה קשה מאוד, שאני באופן אישי מטפלת בה, זה שנשים, למרות ששר הפנים רוני בראון התחייב באופן אישי וקבע תקנות לגבי נשים שסובלות מאלימות קשה אחרי שהם נישאו או חיו עם בן זוג ישראלי וכבר נולדו להם ילדים, וכשבן הזוג מחליט להתעמר בהם או "להעיף" אותן מחייו, הנשים האלה מוצאות את עצמם מועדות לגירוש, אחרי שהן היו קורבנות סחר.
זהבה גלאון: יש בדיקה קפדנית מדוקדקת, מיותרת, עם מי הנשים האלה מתרועעות.
זהבה גלאון: בקיצור מה שאני רוצה לומר, אני שמחה על ההתכנסות כאן היום ואני שמחה על הישיבה המשותפת כי אני חושבת שצריכה להיות מדיניות אחידה של משרד הפנים, הן ביחס לנשים קורבנות הסחר והן ביחס לקורבנות עבדות ביחס למהגרי עבודה.
זהבה גלאון: אנחנו תיכף נפתח את הדיון, חבר הכנסת רן כהן בבקשה.
רן כהן: תודה רבה חברת הכנסת גלאון.
רן כהן: אני חושב שבאמת הישיבה הזאת היא בעלת חשיבות עצומה למדינת ישראל, ולנו כבני אדם.
רן כהן: בימים אלה אוספת מחלקת המדינה בארצות הברית את החומרים כדי להוציא את הדו"ח על ישראל לשנת 2007, והפעילות של הכנסת, במיוחד של משרד הפנים בסוגייה הזאת, זה חלק מהאינפורמציה החשובה בידי מחלקת המדינה כדי לקבוע האם מדינת ישראל נלחמת בסחר בבני אדם או לא נלחמת.
רן כהן: כידוע לכם, אדוני המנכ"ל, לפני שנה לשמחתנו ישראל דורגה במקום טוב יותר בשנת 2006 לעומת 2005.
רן כהן: התהליך הזה אסור שיעבור לרגרסיה.
רן כהן: אסור לחזור למקום המוכפש שבו היינו ב-2005.
רן כהן: ולכן נדמה לי שהמאמץ של משרד הפנים, המאמץ של משרדי הממשלה, המאמץ של הכנסת, של החקיקה, הוא ממש ממש חיוני.
רן כהן: כי צריך לדעת לפתחנו ממש החטא רובץ כל הזמן.
רן כהן: אני רוצה לתת אולי כמה וכמה איזכורים בתחילת הישיבה, כי כאמור, כפי שחברת הכנסת גלאון ציינה, את עיקר ההתרשמויות מהשטח אנחנו נרצה לשמוע מהארגונים החברתיים והארגונים שמצויים בעניין, ולאחר מכן את התגובות של המשרדים.
רן כהן: רבותיי, עדיין ישנה בעיה מאוד מאוד קשה של שימוש בבני אדם בצורה הייתי אומר באמת, כעין חומר.
רן כהן: כעין עבדים.
רן כהן: הסחר הזה אסור שהוא יתקיים.
רן כהן: לצערי הרב אדוני המנכ"ל, אני חייב לומר לך, חבל לי שהשר לא פה אבל יותר טוב שהוא ישמע את נציגי הארגונים מאשר אותנו.
רן כהן: העובדה שלפני שנה הושלמו תיקוני החקיקה כדי למנוע את הסחר בבני אדם ועד היום אין נהלים, כי משרד הפנים עדיין לא העביר אותם, לא תקינה בעיניי.
רן כהן: אי אפשר לשים חוק ללעג ולצחוק.
רן כהן: הרי אם אין תקנות, אם אין נהלים, החוק כאילו מת.
רן כהן: עכשיו עשינו חוק, העברנו אותו, הוא לא רע לדעת המומחים, גם לדעתי.
רן כהן: אני גם יודע למה זה קורה, ואני כבר אולי רומז לאיזה שהוא כיוון, ואני מציע באמת שתשקלו אותו אדוני המנכ"ל.
רן כהן: מנהל מינהל האוכלוסין, ואני מכיר את גנות הרבה מאוד שנים, מאז שהוא היה מפקד משטרת ההגירה הראשון, אני מכיר אותו המון שנים, איש בעל יכולות באמת גדולות מאוד, בעשייה, ואינטנסיבי, ועובד קשה ימים ולילות, לא יכול אדם אחד בצומת הזה להתגבר על כל הדברים, מהנהלים ותיקוני החקיקה ועד לטיפול בפרט המסויים, אם יש לו אשרת כניסה או אין לו אשרת כניסה.
רן כהן: הנהלים האלה לא נקבעו משום שעדיין לא עברו את אישורו של מנהל מינהל האוכלוסין.
רן כהן: אני מקבל בברכה את שר הפנים מר מאיר שטרית, שבעניין הזה ללא ספק יוכל להיות מאוד מאוד דינמי.
רן כהן: אני אשלים את דבריי, אני בטוח שאתה, כמו שאני מכיר אותך הרבה שנים בכנסת תשתלב בדברים היטב.
רן כהן: הצומת הזה שמנהל מינהל האוכלוסין, צריך לעסוק בכל העולם וגנות לא יכול לדעתי לעבוד במתכונת הנוכחית.
רן כהן: אם תקנות מחכות יותר משנה כדי שחוק ייכנס לתוקפו זה לא תקין עם כל הכבוד.
רן כהן: הדבר הזה לצערי הרב ישנו גם בדוגמאות אחרות, ואני מציע באמת שתבחנו את האופן שבו הפעילות הזאת נעשית.
רן כהן: נהלים צריכים לצאת בתוך חודשיים, שלושה, אבל לא יכול להיות ששנה הם יתעכבו, כאשר העין הציבורית של ישראלים והעין הציבורית של המימשל בארצות הברית מסתכלת עלינו איך אנחנו עומדים בסוגייה הזאת.
רן כהן: כמי שעוקב מקרוב אחרי סוגיית ביטול נושא הכבילה בעקבות בג"צ, אנחנו בהחלט מתקדמים התקדמות די ניכרת.
רן כהן: עדיין אני חושב לא השלמנו את הפעולה בעניין הזה, עדיין יש שאריות בסוגיית ההעסקה והכבילה בנושא של הסיעוד, עדיין יש לנו בעיה מסויימת בנושא של החקלאות, אבל מירב הבעיה של הכבילה, שהיתה חלק מראיית העובדים הללו כעבדים, במידה רבה מאוד בוטלה או מתקרבת לביטול.
רן כהן: אני מאוד מאוד שמח לציין את זה, כי אנחנו חייבים באמת בראייה מאוזנת של הדברים.
רן כהן: אבל בסיעוד עדיין הבעיה הזאת מאוד מאוד קשה, חברת הכנסת גלאון, פה נחליף דברים בשתי הוועדות בכדי שנוכל לעשות את זה.
רן כהן: אין במדינת ישראל אכיפה אמיתית לגבי תשלומים שהעובדים הזרים נדרשים לשלם בארצות המוצא, ובחלקם אנחנו יודעים, לא בחלקם, ברובם, חלק מהכסף משולם לישראלים.
רן כהן: ואוצ'ר שמשרד הפנים מוציא שווה כסף למי שמקבל אותו.
רן כהן: והגבייה נעשית בצורה שבה משרד החוץ לא מתמודד עם זה.
מאיר שטרית: תזכיר לי, באיזה עניין יש אכיפה אמיתית?
רן כהן: אני אגיד לך את זה אחר כך.
רן כהן: כשר הפנים, אתה מחוייב באכיפה אמיתית, גם אם היא לא שלמה.
זהבה גלאון: אדוני השר, רוצה לטעון השר שממשלת ישראל לא אוכפת, זו אמירה מרחיקת לכת, זה יותר חשוב מהנושא שלשמו התכנסנו.
זהבה גלאון: אתה רוצה לחזור על זה רגע?
מאיר שטרית: אני אומר בצורה ישירה, החוק במדינת ישראל לא נאכף כמעט בשום תחום.
מאיר שטרית: יש הפקרות מוחלטת.
מאיר שטרית: וכל עוד שלא יאכפו חוק במדינת ישראל המדינה הזאת תמשיך בהתדרדרות החברתית והאלימות והפשיעה וכל התופעות הרלוונטיות.
מאיר שטרית: אין אכיפה במדינת ישראל, ואני אומר את זה בצער רב, ואני אמרתי את זה ליועץ המשפטי.
רן כהן: אני מציע אדוני השר שתיזום דיון בממשלה, דיון רציני ונוקב, בסוגיית אכיפת החוק.
רן כהן: ואגב אם תרצה אנחנו נמליץ ביחד לדליה איציק לקיים דיון מקביל.
רן כהן: אין שום בעיה.
זהבה גלאון: אנחנו רוצים אדוני השר שהשר יאכוף את הדברים שהוא ממונה עליהם, ולשם זה התכנסנו כאן היום.
זהבה גלאון: אדוני השר, אני רוצה להודות לך שהגעת, אנחנו יודעים שהיית תקוע בפקק.
זהבה גלאון: בתפקידך הקודמים כשר המשפטים כבר הופעת בפני הוועדה למאבק בסחר בנשים, וזו ישיבה משותפת של הוועדה.
זהבה גלאון: רק במשפט אחד כדי להכניס אותך לעניינים, כי ברגע זה אנחנו פותחים את הדיון לארגונים.
רן כהן: אני חייב לציין שישנה עדיין תופעה מאוד מאוד משמעותית, שהוועדה שלי, ועדת העובדים הזרים, מתכוונת גם לטפל בה באופן יותר אגרסיבי, זה סוגייה של ריכוזי עובדים זרים, חוקיים ובלתי חוקיים, במקומות של צחנה, במקומות שלא ראויים למגורים ולחיים של בני אדם.
רן כהן: ואני מתכוון בשבועות הקרובים, ביקשתי הבוקר ממנהלת הוועדה, לעשות את הסיור במקומות האלה.
רן כהן: אין שום יכולת שלנו לסבול שבמדינת ישראל, מדינה יהודית ודמוקרטית שבה אנו רוצים להתפאר, יהיה מצב שבו בני אדם יחיו בזבל נורא ואיום.
רן כהן: וזה קיים.
רן כהן: אני אומר לכם, זה קיים, בצורות מחרידות.
זהבה גלאון: אדוני השר, הקריאה שלנו, של חבר הכנסת רן כהן ושלי מהישיבה הזאת היא קריאה אישית אליך, מתוקף היותך השר הממונה, להנהיג מדיניות הומניטרית מקלה בכל מה שקשור לאשרות לגבי קורבנות סחר בבני אדם, גם אשרות לקורבנות סחר לעיסוק בזנות וגם קורבנות שהם מהגרי עבודה ששועבדו והוחזקו בכפייה ובעבדות.
זהבה גלאון: אני אומרת במשפט אחד, יש שיפור כולל בהתייחסות של משרד הפנים במתן אשרות כלליות לנשים קורבנות סחר.
זהבה גלאון: אבל אנחנו מוצאים הקשחה מיותרת, שאני לא מבינה אותה, ומודלים שאני לא מבינה אותם, לגבי מקרים מורכבים יותר של נשים נסחרות.
זהבה גלאון: אתה תשמע עכשיו את הארגונים.
זהבה גלאון: וכמו שאמר חבר הכנסת רן כהן, אתה לא היית כאן, עדיין לא פורסמו נהלים בעקבות החוק שחוקק לאיסור סחר בבני אדם, שמתייחסים למתן אשרות לקורבנות עבודה.
זהבה גלאון: אני חושבת שצריכה להיות מדיניות הרבה יותר פתוחה, אנחנו מכירים את יחסך לנושא, מדיניות הרבה יותר מקלה.
זהבה גלאון: אנחנו רק שמענו לפני מספר שבועות התייחסות של שופטת בבית משפט לגבי העומס שמוטל על פקידים במינהל האוכלוסין שצריכים לטפל באלפי אלפי, אני לא זוכרת, שבע עשרה אלף מקרים בשנה.
זהבה גלאון: זה מצב בלתי אפשרי.
זהבה גלאון: אנחנו יודעים שיש עומס.
זהבה גלאון: אנחנו כרגע מדברים על אלו שמדינת ישראל מחוייבת לסייע בידם אחרי שהם נסחרו כאן וזכויותיהם הופרו.
עדי וילינגר: תודה רבה.
עדי וילינגר: אני מודה על הוועדה הזאת, היא מאוד חשובה.
עדי וילינגר: אני מצטרפת לצער שהובע כאן על העובדה שמחקיקת החוק עברו שנה וחודשיים ובאמת אין נהלים ומאוד קשה לדרוש זכויות של אנשים שהם בדרך כלל מודרים כשאין לך נוהל ואתה לא יודע לפי איזה כללים משרד הפנים עובד.
עדי וילינגר: בינתיים אנחנו עובדים עם הנוהל הקודם של מתן אשרה מטעמים הומניטריים לקורבנות סחר למטרות זנות, ואנחנו מאוד מתקשים להשיג את הזכויות שבעצם מגיעות לנשים הללו.
עדי וילינגר: אני מדברת כרגע על קורבנות סחר למטרות עבדות ואנשים שהוחזקו בתנאי עבדות.
עדי וילינגר: אנחנו מגישים בקשות לאשרה, חבר הכנסת רן כהן ציין על אשרה למתן עדות אבל האשרה הזו היא בראש ובראשונה אשרה מטעמי שיקום.
רן כהן: גם שיקום וגם זכות לתביעה.
עדי וילינגר: יש להם זכות לתביעה, זו לא חובה, והזכות שלהם היא בראש ובראשונה לשיקום, והאנשים הללו זקוקים לשיקום.
עדי וילינגר: יש איזו שהיא תפיסה שהיא לא נכונה בעיני, ואולי זו תפיסה של משרד הפנים, אני מאוד מקווה שלא, שאנשים שנסחרו למטרות עבדות אולי המצב שלהם הוא טוב יותר, או לא נזקק לשיקום מאשר אנשים שנסחרו למטרות זנות.
עדי וילינגר: מחקרים מראים שזה לא נכון, הניסיון שלנו בשטח מראה התנהגות פוסט-טראומטית גם אחרי החזקה בתנאי עבדות.
עדי וילינגר: האנשים האלה זקוקים לשיקום, חלק מהסממנים של קורבנות עבדות זה להיות מבודדים ולא לדעת לתקשר בשפה של המדינה שבה הם חיים.
עדי וילינגר: כשמחזירים את האנשים הללו למעגל העבודה עם אשרת עבודה רגילה, שהיא סוג של כבילה, כמו שחבר הכנסת כהן ציין, במיוחד בסיעוד, אנחנו בעצם מחזירים אותם לאותה נקודה של ניצול ופגיעות.
מאיר שטרית: תוכלי לומר לנו בכמה מקרים בערך מדובר, ממה שאת יודעת?
עדי וילינגר: אני בחצי שנה האחרונה הגשתי שמונה בקשות למטרת שיקום ובקשות למתן אשרה.
עדי וילינגר: אני לא קיבלתי תשובה חיובית לאף אחת מהבקשות האלה.
עדי וילינגר: היגשתי שבע עתירות.
עדי וילינגר: אחרי שהעתירות האלה הוגשו לא התקיים אפילו דיון אחד באף אחת מהעתירות והעניין הוסדר בסופו של דבר.
עדי וילינגר: וחבל שאנחנו צריכים להקדיש את כל המשאבים שלנו להגיש עתירות לדברים שהיו צריכים להיות מוסדרים מלכתחילה ומוסדרים בדיעבד רק אחרי שמוגשת עתירה לבית משפט.
עדי וילינגר: זה לא צריך להיות כך.
עדי וילינגר: האנשים הללו, אני מבינה שקשה אולי להפנים את החוק, אבל עברה כבר למעלה משנה, הגיע הזמן שמשרד הפנים כן יבין מהי החזקה בתנאי עבדות.
עדי וילינגר: אנחנו יכולים ללמוד ממדינות אחרות, ישבה הוועדה הבין משרדית חודשים עם נציגי משרד הפנים, ודיברנו על סממנים של זיהוי ועל צמתים של זיהוי.
עדי וילינגר: משרד הפנים דורש ראיות שהם טובות להליכים פליליים.
עדי וילינגר: אלה לא ראיות שאפשר לדרוש בהליך מינהלי.
עדי וילינגר: משרד הפנים דורש בעצם שהאדם ייחקר.
מאיר שטרית: על פי החוק מי שקובע אם אדם ראוי להגנה זה המשטרה, לא משרד הפנים.
מאיר שטרית: זה מה שהממשלה קבעה וזה מה שהחוק קבע.
עדי וילינגר: המשטרה לא אחראית לקבוע בבחינה המינהלית מי זכאי לאשרה.
מאיר שטרית: רק היא.
מאיר שטרית: אנחנו אין לנו דרך לדעת.
מאיר שטרית: הם לא קובעים מי זכאי לאשרה, המשטרה קובעת מי זכאי להגנה.
מאיר שטרית: אחרי שקבעו שהוא זכאי להגנה הוא כמעט אוטומטית מקבל ממשרד הפנים אשרה.
מאיר שטרית: אם המשטרה לא קובעת את זה משרד הפנים לא יקבע את זה.
מאיר שטרית: הוא לא קבע ולא יקבע.
זהבה גלאון: אני רוצה שעדי תפתח את הנקודה הזאת.
זהבה גלאון: אם הכל היה כל כך מצויין לא היינו מתכנסים כאן, בכל זאת יש בעיה, ואנחנו כבר למדנו שארגוני זכויות האדם שמופיעים לפני שתי הוועדות האלה לומדים את המקרים מהשטח, ומביאים את העדויות האלה בפנינו, ולצערי הרבה פעמים יש צורך בישיבות האלה כדי לנסות להגיע לאיזה שהם הבנות ולאיזו שהיא קביעת קריטריונים.
זהבה גלאון: אני מבקשת שאת תסיימי את דברייך ללא הפרעה.
עדי וילינגר: המשטרה יכולה לומר בראשית ראייה האם יש חשש שמדובר בקורבן סחר.
עדי וילינגר: מה שקורה היום עם קורבנות סחר למטרות זנות זה שהמשטרה באמת לפי סממנים קובעת שיש חשש, האישה מועברת למקלט.
עדי וילינגר: רק אחרי שהיא נמצאת שם, במקום מוגן ובטוח, המשטרה מגיעה לחקור אותה.
עדי וילינגר: אצל קורבנות עבדות מבקשים שהדבר יהיה הפוך.
עדי וילינגר: קודם כל שהאישה או הגבר ייחקרו, שיהיו ראיות, שיוחלט האם להגיש כתב אישום, ורק אחר מתחילים לדבר על אשרה מטעמי שיקום.
עדי וילינגר: זה לא נכון גם בפן האכיפתי.
עדי וילינגר: אם אנחנו רוצים שיהיו תיקים, ועד היום אין תיקים, שנה וחודשיים, אין עדיין כתב אישום של סחר למטרות עבדות.
עדי וילינגר: למה.
עדי וילינגר: אני ביקשתי לקבל מידע, זה המידע שהועבר לי על ידכם.
דורית בן מאיר: די במקרה, יש לי פה ארבעה כתבי אישום.
עדי וילינגר: בסדר, אין בעיה.
עדי וילינגר: אבל חלק מהעניין הוא שלא נותנים גם לקורבן העבירה את הזמן הזה ואת הרגשת הבטחון, כמו שנותנים לקורבנות סחר למטרות זנות.
עדי וילינגר: אין שום סיבה שתהיה אפלייה בעניין הזה.
עדי וילינגר: לאנשים אין גם מקום מגורים.
עדי וילינגר: לא יכול להיות שאישה שהוחזקה כלואה בבית, לא יודעת בכלל איפה היא נמצאת, לא קיבלה אוכל, לא קיבלה שכר, התעללו בה, לקחו אותה, השכירו אותה, העבירו אותה ממקום למקום במשך תקופה ארוכה, היא לא קיבלה תנאים בסיסיים, ישנה על הרצפה, האישה הזאת מצליחה לברוח ומשרד הפנים אומר אין בעיה, היא תקבל אשרה בתנאי שלא תשהה במקלט, וזאת כשהאשרה מתבקשת כשהאישה שוהה במקלט.
עדי וילינגר: כשלמשטרה לא היתה בעיה מבחינתה להביא אותה למקלט.
עדי וילינגר: כשמנהלת המקלט הסכימה לדבר איתה.
זהבה גלאון: אבל מה זה עניינו של משרד הפנים בעניין הזה, אני רוצה להבין?
עדי וילינגר: אני לא יודעת.
מאיר שטרית: אנחנו לא קובעים מי ייכנס למקלט.
זהבה גלאון: במדיניות הזאת של ההתנייה.
עדי וילינגר: כבוד השר, למה אישה שנסחרה בתנאי עבדות, צריכה לבחור האם לקבל קורת גג או האם לקבל זכויות של שיקום, למה זה צריך לעבוד ככה?
עדי וילינגר: משטרת ישראל היא לא משרד הפנים, משרד הפנים נותן את האשרה.
מאיר שטרית: בואו ניתן לכולם אזרחות.
זהבה גלאון: לא ביקשו לתת אזרחות.
זהבה גלאון: זה הכי קל, אדוני השר, יש כללים והמשרד עושה התנייה בין מתן האשרה לבין ההגנה במקלט.
עדי וילינגר: יש הליך פלילי ויש חקירה ויש זכות לאכיפה ולחקירה ולהליך פלילי.
עדי וילינגר: אבל זה לא אותו הליך כמו הליך מינהלי לקבלת אשרה מטעמי שיקום.
עדי וילינגר: אלה הליכים נפרדים, אמונים עליהם משרדים אחרים.
עדי וילינגר: זה לא יכול להיות שאם המעסיק נמצא מחוץ לגבולות ישראל, היתה חקירה, יש חשש לסחר אבל אי אפשר להעמיד לדין את האדם כי הוא לא נמצא כאן פיזית, האישה לא תקבל אשרה.
עדי וילינגר: אי אפשר להצמיד את הדברים האלה.
מאיר שטרית: אם היא לא יכולה להעיד, מה זה עוזר?
מאיר שטרית: האשרה צריכה להינתן לצרכי שיקום שנה, נותנים שיקום לשנה והביתה.
מאיר שטרית: גם זה יותר מידי.
זהבה גלאון: מה שאומר אדוני עכשיו זו נסיגה לאחור במדיניות של המשרד של חמש שנים.
זהבה גלאון: מדיניות שקבעה, ולקח זמן לשכנע שאין להתנות את מתן העדות במתן האשרה.
זהבה גלאון: ואין הדבר הזה, עדות, שנה, שלום והביתה.
זהבה גלאון: זה לא מקובל עלינו הדיבור הזה בכלל שלום, שנה והביתה.
זהבה גלאון: זה משקף את המדיניות של המשרד.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד, זה לא תפקידנו פה להחזיק את כל העבריינים שבעולם, זה לא תפקידה של מדינת ישראל.
זהבה גלאון: הנשים האלה הן לא עברייניות.
מאיר שטרית: ממש, צדיקות הדור.
מאיר שטרית: איזו מן גישה זו, באמת?
עדי וילינגר: אני לא יודעת מה לומר, אני מצטערת, אני קצת מופתעת.
זהבה גלאון: אני מבקשת לומר, אדוני השר, אני מודה שאני נדהמת, אני חייבת לומר.
מאיר שטרית: מה מדהים אותך?
זהבה גלאון: אני אגיד לך עכשיו מה מדהים אותי.
זהבה גלאון: ובטח ממך לא ציפיתי לשמוע את הקו הזה.
זהבה גלאון: מדינת ישראל מתגאה באוזני הממשל האמריקאי איך היא מה שנקרא משפרת במרכאות את דרכיה, איך היא מחוקקת חוקים, מקבלת החלטות ממשלה, והפער הזה בין הרטוריקה של החלטות שכתובות על הנייר לבין הפרקטיקה של המדיניות, וכפי שזה בא לידי ביטוי עכשיו בדברים שלך מאוד מאוד מדאיג אותי.
מאיר שטרית: זה לא נכון.
זהבה גלאון: אל תתהדרו אחר כך בנוצות לא לכם.
מאיר שטרית: אין פער בין הפרקטיקה לבין החלטות הממשלה לבין החוק.
מאיר שטרית: אין פער.
מאיר שטרית: אני תיכף אתן את הנתונים ותראו שאין פער.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד, לא כל מי שצועק צודק.
מאיר שטרית: יש להם אינטרסים משלהם, למדינה יש אינטרסים משלה.
זהבה גלאון: אין להם שום אינטרסים אדוני השר.
זהבה גלאון: מדובר בארגוני זכויות אדם שעושים עבודת קודש, אין להם שום אינטרסים.
זהבה גלאון: האינטרס היחיד זה להגן על הקורבנות.
זהבה גלאון: והמדיניות שנקבעה כאן על ידי שרי פנים קודמים היתה שהנשים האלה הם לא עברייניות.
זהבה גלאון: הם קורבנות שזכויות האדם שלהם הופרו ולכן המדינה מחוייבת לתת להם הגנה ואשרת שהייה ועבודה לצורך ההתאוששות.
רן כהן: נדמה לי שמה שצריך לקבוע אדוני השר זה דבר חד משמעי, מי שקובע האם האישה הזו או הגבר זקוקים לשיקום נפשי או בריאותי זה לא משרד הפנים, זה חייב להיות רופא, פסיכולוג או פסיכיאטר.
רן כהן: מרגע שבו נקבעה אוטומטית משרד הפנים חייב לתת להם אשרה.
רן כהן: לא שנה ולא חצי שנה.
זהבה גלאון: ברגע שמישהו קבע שעובד זר כזה שנמצא תחת עבדות או קורבן סחר בנשים הוא צריך שיקום משרד הפנים כמעט אוטומטית נותן אשרה.
זהבה גלאון: זה המצב.
רן כהן: אבל אין הנחיות.
עדי וילינגר: צר לי באמת לשמוע שמתייחסים לקבוצה הזאת כקבוצה עוברת חוק, כשכבר אנחנו לא נמצאים במקום הזה.
עדי וילינגר: אבל אני רוצה לומר רק דבר אחד קצר אחרון לגבי קורבנות סחר למטרות זנות, אבל אני מרגישה אחרי מה שכבוד השר אמר על שנה וללכת הביתה שאני ככה קצת נכנסת בדלת פתוחה.
רן כהן: את זה כבר פסלנו.
רן כהן: הוא כבר הסכים לכך שזה יהיה על סמך חוות דעת מקצועית של רופא או של פסיכולוג.
עדי וילינגר: אבל אני אשאיר לחברותיי באמת לדבר על סחר בנשים למטרות זנות.
עדי וילינגר: רק עניין אחד שאני חושבת שכולנו מסכימים עליו וגם מנהלת המקלט, שלא יכלה להגיע, היא הביעה בפניי את ההסכמה שלה לעניין שכולנו כעובדי שטח הבנו שאשרת שיקום של שנה אחת בסיסית היא קצרה מידי לנשים שלא עברו פה את התקופה של העדות ובאמת הם מבקשות רק שנת שיקום, השנה הזו היא קצרה מידי, לא תמיד בשנה הזו הם מספיקות לעבוד במשך כל החודשים, יש נשים שצריכות יותר זמן גם להחלמה מבחינה נפשית, הרבה פעמים רק כשמרגישים תחושה של בטחון אז מתחיל הליך השיקום, שנה זו תקופה קצרה.
עדי וילינגר: במסמך שהראיתי במדינות כמו איטליה וארצות הברית יש סוג של מסלול יותר ארוך, אפילו עד למצב של אשרת קבע ואזרחות, שאת זה אני לא מבקשת מכבוד השר.
עדי וילינגר: אבל עדיין, בגלל שאין שום מסלול המשך שהשנה הראשונה כן תוארך.
עדי וילינגר: יש פה בטבלה עשרים וחמש הארכות אשרת ב.1, אני מניחה שמדובר פה על הארכת אשרות עדות, כי מהניסיון שלנו כל בקשות האשרה מטעמים חריגים כמעט נדחות על הסף.
זהבה גלאון: ריטה חנקין, מרכזת פרוייקט מאבק בסחר בנשים אישה לאישה מחיפה, בבקשה.
ריטה חייקין: אני אתייחס לכמה נקודות חשובות שאני כן רוצה להעלות אותם כאן.
ריטה חייקין: הנקודה החשובה, אני עליתי על זה כבר מזמן אבל התגבשה לקראת הישיבה הזאת, נשים שרוצות, בין שזה רוצות לנסוע הביתה ולחזור, בין אם יש להם אשרה או אין להם אשרה, ואם הם טסות הביתה במימון של מדינת ישראל הם בעצם מגורשות.
ריטה חייקין: לשם כך יש בעצם השלכות מאוד מאוד קשות כשאותה אישה חוזרת למדינת המוצא.
ריטה חייקין: אם אנחנו ניקח כדוגמא בלה-רוס, אישה שמגורשת לבלה-רוס, אם אנחנו ניקח אישה, יש לה ויזה, אבל היא אומרת אין לי כבר הארכה, לא תהיה, אני נוסעת הביתה מחזרה.
ריטה חייקין: לוקחים אותה ממקלט למתקן מגורשים, זאת אומרת היא מגורשת עד אז.
ריטה חייקין: סוגרים אותה שם לכמה זמן, לכמה שעות, לא משנה, אולי ליום, כי תלוי מתי הטיסה שלה.
ריטה חייקין: עושים לה בדיקה בטחונית, וכאשר היא מגיעה לבלה-רוס, בעצם לכל אישה, היא מקבלת, העונש שלה שהיא לא תקבל דרכון במשך עשר שנים.
מאיר שטרית: אז מה את רוצה מישראל, מה ישראל אשמה?
ריטה חייקין: היא אשמה בכך שהיא מגורשת.
מאיר שטרית: יש בארץ שלוש מאות אלף איש, עבריינים, זונות, מבריחי סמים, גנבים, מבריחי נשק, שמסתובבים עם תעודות זהות מזוייפות.
מאיר שטרית: אז שניתן לכולם אזרחות?
מאיר שטרית: מה ישראל אשמה?
מאיר שטרית: כשעברה את כל התהליך ועוברת למדינה שלה, אם המדינה שלה לא נותנת דרכון עשר שנים אל תבואי בטענות למדינה שלנו, אנחנו לא הכתובת, באמת.
ריטה חייקין: אני מדברת על אישה קורבן שכר, שבעצם כאן קיבלה ממשרד הפנים את האשרה שלה, אבל עדיין בעצם הנשים האלה המגורשות, בין אם יש להם אשרה או אין להם אשרה, אם מדינת ישראל רוצה לשלוח אותם הביתה אז את בעצם מגורשת, זאת אומרת שאנחנו צריכות לחפש פתרון אחר.
ריטה חייקין: ואישה מחפשת פתרון אחר.
ריטה חייקין: או שהיא טסה על חשבונה או שבעצם היא מחפשת כל מיני פתרונות בשוק, מתחילה להיכנס לכל מיני הלוואות כדי לטוס ולא להיות מגורשת.
ריטה חייקין: כי בעצם ההשלכות הקשות, למשל במדינת אוזבקיסטן, מדינה קשה וטוטאליטרית, ואותה אישה יכולה לשבת בכלא עוד כמה זמן על כך שהיא עבריינית.
ריטה חייקין: אבל מה אכפת לנו בעצם למדינת ישראל.
ריטה חייקין: עוד נקודה נוספת שמאוד מאוד קשה, ואני אעלה אותה שוב, אנחנו נחזור על זה, משום מה ההתערבות של משרד הפנים.
מאיר שטרית: לידיעתך נשים שנמצאות בשנת שיקום כשהם מבקשות ללכת לבקר בבית שלהם הם מקבלות ויזה גם לחזור.
מאיר שטרית: השנה היו שלושה עשר מקרים כאלה.
מאיר שטרית: המדינה עושה כל מה שאפשר, היא לא יכולה לתת הגנה טוטאלית לכל החיים.
זהבה גלאון: מה שאתם בסדר, ציינו את זה לזכותכם.
ריטה חייקין: אני באתי לכאן, ואנחנו מציינות שיש משרד הפנים ויש שיפורים.
ריטה חייקין: יחד עם זאת אני לא סתם באתי לכאן.
זהבה גלאון: אין לנו עניין להתנגח במשרד, יש לנו עניין להעלות את הבעיות, ושהשר יהיה קשוב.
רן כהן: הסוגייה שאת מעלה, אולי באמת צריכה להיכנס לפתחו של משרד החוץ, לבוא בקשרים עם בלה-רוס כדי להגיע למצב שבו גם הזכויות של האנשים האלה שם יישמרו.
ריטה חייקין: הסוגייה שהעליתי כאן, כבר מדינות של עולם שלישי שינו את ההנחיה הזאת.
מאיר שטרית: מאיפה יודעים אגב בבלה-רוס שבחורה שחוזרת הביתה מגורשת?
מאיר שטרית: איך הם יודעים?
מאיר שטרית: אנחנו קונים כרטיס טיסה, היא טסה.
ריטה חייקין: בדרך כלל כן, הם יודעים.
מאיר שטרית: איך הם יודעים, תסבירי לי.
ריטה חייקין: האישה נכנסת למטוס, תעודת מעבר או דרכון שלא נמסר אליה ישירות ליד אלא לדיילת המטוס.
ריטה חייקין: דיילת המטוס מורידה את האישה ביד לנציג משמר הגבול ובמשמר הגבול כבר יודעים שבעצם האישה הזו מגורשת, הייתי עדה לכך.
ריטה חייקין: אני דווקא טסתי לאוזבקיסטן כאשר יחד איתי היתה עוד אישה שבעצם גורשה.
ריטה חייקין: שמו אותה אחרונה בתור, לא טיפלו בה, ואמרו לה את תהיי אחרונה.
ריטה חייקין: אני התעכבתי בגלל סיבות אישיות ואם אני לא הייתי עולה על כך שהאישה בעצם מגורשת, היא כנראה היתה יושבת שם עוד כמה ימים.
ריטה חייקין: בדרך כלל גם היו לוקחים אותה לחקירה נוספת, כשוהה בלתי חוקית, ופותחים לה תיק.
ריטה חייקין: הפתרון היחיד, שמנהלת ההגירה תממן את הכרטיס טיסה בלי שהאישה תצטרך לעבור את השימוע בבית הדין למשמורת במתקן המגורשים, ובלי זה שיטפל במגורשים וייקח אותם ביד ויטיס אותם במטוס.
ריטה חייקין: האישה לא תצטרך לטוס דרך מתקן המגורשים.
ריטה חייקין: אותו דבר כמונו, אם אנחנו מטפלות באישה שנמצאת מחוץ למסגרת המקלט אנחנו נקנה לה את הכרטיס טיסה וניקח אותה לשדה התעופה.
מאיר שטרית: אבל מה זה נוגע למשרד הפנים?
רן כהן: אני מבין שמה שהיא אומרת בעצם שהאישה הזאת לא תטוס כמסומנת כמגורשת.
זהבה גלאון: משרד הפנים מאשר את מימון כרטיס הטיסה.
זהבה גלאון: הנקודה הובהרה.
זהבה גלאון: השר יש כאן בעיה, אפשר יהיה לפתור אותה, יהיה כאן דיבור לא במסגרת הישיבה בעניין הזה, זה דורש דיבור ושיחה ומחשבה שלכם איך אתם פותרים את זה.
ריטה חייקין: הנקודה השנייה זה התערבות של משרד הפנים בהחלטות מי האישה שעוברת למקלט.
ריטה חייקין: אני לא מבינה למה רענן כספי זה שצריך להתקשר למיכל יוספוב ולברר האם מותר לאישה להיכנס למקלט או לא.
ריטה חייקין: כי ברור שאישה, במיוחד כאשר מדובר באישה עם שני ילדים או נשים קורבנות סחר וכאשר למנהלת המקלט אין שום בעיה להכניס את האישה אני לא מבינה שוב למה משרד הפנים מעורב בסוגייה הזאת.
מאיר שטרית: משרד הפנים לא מעורב בסוגייה הזאת.
מאיר שטרית: משרד הפנים לא מעורב, החלטות ממשלה קבועות בפירוש שרק המשטרה קובעת.
רן כהן: אני רוצה להציע הצעה.
רן כהן: אני מבקש שאתם תכינו איזה שהוא נייר על העניין הזה, פנייה אל השר על הנוהל שאתם מציעים אותו עם העתקים, גם לחברת הכנסת גלאון, גם אליי.
מאיר שטרית: יש החלטות ממשלה מאוד ברורות שקובעות.
מאיר שטרית: משרד הפנים איננו מעורב מי נכנס למקלט, נקודה.
מאיר שטרית: אנחנו לא מעורבים בזה.
מאיר שטרית: משטרה קובעת מי ייכנס למקלט.
מאיר שטרית: יש החלטה בממשלה, זה מה שקובע.
מאיר שטרית: למשטרה יש כללים, המשטרה קובעת מי ייכנס למקלט.
מאיר שטרית: עם כל הכבוד לך, גם אם קיבלת שיחה, זה לא משרד הפנים.
רענן כספי: אני תמהה שזה בכלל עולה, כי זה מקרים חריגים שהיא מציינת.
רענן כספי: כעקרון אנחנו מפנים למקלט את כל קורבנות הסחר כמעט.
רענן כספי: ובעצם השחרור בערובה הוא ממשרד הפנים.
מאיר שטרית: בלי מעורבות משרד הפנים.