GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי בן דוד: בוודאי שעדיין יש מה לעשות גם בתחום הזה.
יוסי בן דוד: לגבי הדברים של הגברת ברכה בן צבי - - -
אן סוצ'יל: אבל אתם שולחים אותן לעבוד, ואז הן נעצרות, זאת הבעיה.
יוסי בן דוד: זה לא נכון.
יוסי בן דוד: יושב כאן דודו פרץ ויספר לכם.
יוסי בן דוד: בנושא חוק עובדים זרים, אני חושב שכבוד היושב ראש עסק בזה רבות בוועדה הקודמת וניסה לקדם את העניין.
יוסי בן דוד: אבל יש כבר פסיקה של בית המשפט, של השופטת ברק, שמדבר על שכר מינימום פלוס 30%.
יוסי בן דוד: נקבע שמדובר במשרת אמון אישי אזי הפסיקה מדברת על שכר ברור מאוד, שהיום יודעים גם לאכוף אותו.
יוסי בן דוד: משרד העבודה יודע לאכוף אותו.
יוסי בן דוד: אלה תמורות שנעשו וצריך להתייחס אליהן.
פנינה פירסטון: בקשר לנשים מבוגרות.
פנינה פירסטון: אסור לשכוח שרוב הנשים לא רוצות להיות עם עובדת זרה.
פנינה פירסטון: כשנהייתי נכה זה היה עלבון להכיר בעובדה שמאישה עצמאית הפכת ללא עצמאית.
פנינה פירסטון: יש לי חברה שהולכת כמו האות רי"ש, היא פוחדת להיות לבד, ולא מאשרים לה עובדת זרה.
פנינה פירסטון: לי יש ילדות נהדרות שעוזרות לי והכל, אבל כל אחת מהן מקיימת חיי משפחה ואף אחת מהן לא יכולה לחיות איתי בבית.
פנינה פירסטון: הגבול לא יכול להיות גיל 90 או 85, אלא שכשאישה או גבר אומרים שהם לא יכולים לחיות לבד, אי אפשר להגיד להם שהם לא עומדים בקריטריונים.
רן כהן: אבל את לא מצפה, שכל אדם שיגיד שהוא לא יכול לחיות לבד, יאשרו לו עובד זר.
פנינה פירסטון: החברה, במקרה שלי, רואים אישה שהולכת כמו רי"ש.
פנינה פירסטון: אתה יודע מה?
פנינה פירסטון: יש לי קרובת משפחה שהיא בת 60 וגרה לבד בבית דו משפחתי.
פנינה פירסטון: היא עם דיאליזה.
רן כהן: היא פנתה לוועדת חריגים ולא אישרו לה?
פנינה פירסטון: היא לא רוצה לפנות מפני שאמרו לה שאין טעם.
רן כהן: ועדת חריגים יועדה בדיוק למקרים שבהם אדם שיש לו מספיק נימוקים בכדי לקבל עובד זר , יוכל לקבל, בוודאי עם דיאליזה או עם סוג של נכות.
רן כהן: היא צריכה לפנות לוועדת חריגים.
פנינה פירסטון: אפילו לא הצלחתי להכניס אותה לשירותי הסעד בנתניה.
פנינה פירסטון: כתבתי כבר לראש העיר בנתניה.
פנינה פירסטון: מפני שאפילו לקבל עובדת סוציאלית זה סיפור.
פנינה פירסטון: זאת אישה שאבא שלה היה קצין גבוה במשטרה ואנשים לא מצליחים אפילו להגיע – אנחנו מדינת רווחה – אנחנו לא מצליחים להגיע - - -
רן כהן: שהיא תפנה אל היחידה כדי לבקש עובדת זרה.
רן כהן: והיה והדבר הזה לא מאושר וזה נראה לך לא סביר תעבירי אלי ואני אטפל בזה.
ברכה בן צבי: בתור עובדת מקצועית הרבה מאוד שנים אני רוצה לומר שבאופן כללי, הניצול לרעה בנושא הזה הוא קטן ביותר.
ברכה בן צבי: אדם נורמלי לא אוהב שמישהו מסתובב אצלו ואם הוא צריך את זה, זה אומר דרשני.
ברכה בן צבי: זה אחד מהנושאים שיש בו הכי פחות ניצול לרעה.
רן כהן: לפני שנתיים, כשהייתי היושב ראש, גילו, למשל, שבמקומות של עשירים הסתובבו פיליפיניות שטיפלו בתינוקות, היו עוזרות בית.
ברכה בן צבי: אני מדברת על אנשים זקנים.
ברכה בן צבי: ודאי שיש שוק פרוע בדברים האלה, זה סיפור אחר לגמרי.
ברכה בן צבי: הבקשה של זקנים לסיוע של מישהו שיגור בביתם, יש לה אחוז קטן של ניצול לרעה.
רן כהן: לכן לרוב הם מאשרים.
רן כהן: אני מאוד רוצה לשמוע את ד"ר שירלי אברהמי, שמלווה את הנושא הזה שנים רבות מאוד.
רן כהן: היום היא מנהלת יחידת המחקר והמידע של הכנסת והיא תאיר את עינינו.
שירלי אברהמי: הדיון פה נסב על העובדים הזרים.
שירלי אברהמי: מדוע, בעצם, לא הולכים צעד אחד אחורה ושואלים, האם בכלל צריך להעסיק עובדים זרים?
שירלי אברהמי: אני חושבת שצריך להרחיב את הדיון הזה ולשאול האם בכלל צריך להעסיק עובדים זרים?
שירלי אברהמי: עלתה בסוף הדיון שאלת עוזרות הבית.
שירלי אברהמי: כשעלתה שאלת עוזרות הבית, לפני 4 או 5 שנים, כולם אמרו שלא יכול להיות שישראליות יהיו עוזרות בית ובנושא הזה יש רק עובדים זרים.
שירלי אברהמי: ואז נכנס גירוש מסיבי מאוד של עובדים שעבדו באופן לא חוקי בעבודות בית בישראל, והיום הנושא הזה נשלט ברובו על ידי ישראלים.
רן כהן: עשרות אלפי ישראלים וישראליות עובדים בעבודות בית.
שירלי אברהמי: זה אומר, דבר ראשון, זאת עלייה בשכר.
שירלי אברהמי: כאשר בענף נכנסים עובדים ישראלים במקום זרים זה אומר עלייה בשכר.
שירלי אברהמי: יתכן שאם ישראלים יכנסו לתחום הסיעוד, יצטרכו לשלם יותר כסף למטפלים.
שירלי אברהמי: צריך לזכור שהיום האנשים שמרשים לעצמם עובדים זרים ל-24 שעות ביימה, הם בעיקר שייכים לקבוצה סוציו אקונומית מסוימת.
שירלי אברהמי: זה לא נושא ששייך לכל החברה הישראלית.
שירלי אברהמי: הסיבה לזה היא שהיום יש רק שני פתרונות קצה, או 15 שעות או עובד ל-24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע.
שירלי אברהמי: ואז יש אנשים שאפילו מצבם לא כל כך חמור, אבל 15 שעות בשבוע לא מספיקות להם.
שירלי אברהמי: הם גם לא רוצים 7 ימים בשבוע, אבל מדינת ישראל לא מותירה להם ברירה.
שירלי אברהמי: לכן אני חושבת שהפתרון שאליו צריכה לשאוף המדינה הוא למצוא פתרון ביניים - לא 15 שעות בשבוע ולא 24 שעות ביממה אלא פתרון שמתאים יותר לצרכים, כמו יותר שעות בשבוע, אולי 50-60 בשבוע.
שירלי אברהמי: צריך לעשות סקר צרכים לבדוק בדיוק מהם הצרכים ואז לתת פתרון שאותו יוכלו לספק ישראלים.
שירלי אברהמי: אני חושבת שצריך לצמצם את מספר העובדים הזרים שעובדים בענף הזה.
רן כהן: אבל יכול להיות שאלה שמעסיקים היום 7 ימים בשבוע, יעדיפו את האופציה שלא יהיה להם מטפל 24 שעות.
שירלי אברהמי: אבל היום לא נותנים להם את האופציה.
שירלי אברהמי: אומרים להם או 3 שעות ביום או 24 שעות ביום, אין אמצע.
דוד פרץ: יש אמצע וזאת משרה מלאה.
דוד פרץ: ההיתרים שנותנים לעובד זר סיעודי זה למשרה מלאה.
דוד פרץ: רוצה לומר 186 שעות בחודש, ולא 24 שעות.
דוד פרץ: זה נכון להיום.
רן כהן: אבל בפועל הוא עובד 24 שעות.
שירלי אברהמי: איפה העובד אמור לגור אחרי 8 שעות?
שירלי אברהמי: נגיד שעובד זר מקבל היתר ל-8 שעות עבודה, איפה הוא אמור לגור אחר כך?
דוד פרץ: שישכיר דירה.
שירלי אברהמי: אני רוצה לסיים בשני מחקרים.
שירלי אברהמי: נעשה בשנת 2005 יריד כוח אדם לתעסוקה ולא מצא עובדים ישראלים שמוכנים להחליף עובדים זרים ל-24 שעות ביממה.
שירלי אברהמי: אני מניחה שגם המעסיקים לא ממש היו רוצים בזה.
שירלי אברהמי: בשנת 2003 נעשה מחקר של מרכז המידע והמחקר שבדק האם אפשר להחליף עובדים זרים בעובדים ישראלים, והוא מצא, כפי שציינתי, שאכן היום יש שתי פתרונות קצה, שבעצם בהעדר פתרון אמצע, עובדים ישראלים לא יוכלו להחליף את העובדים הזרים.
שירלי אברהמי: הערה לגבי הערת נציג המשטרה.
שירלי אברהמי: אם עובד זר מקבל היתר עבודה ל-8 שעות, איפה הוא יגור אמור לגור?
שירלי אברהמי: בשכר שהוא יקבל הוא ישכור דירה?
דוד פרץ: ראשית כמה מספרים.
דוד פרץ: יש כל מיני שיטות מרמה בענף הסיעוד.
דוד פרץ: פה מדברים לא מעט במודלים תיאורטיים.
דוד פרץ: יש ועדה שסגן הממונה על התקציבים במשרד האוצר אחראי עליה, שעוסקת בשינוי שיטת ההעסקה בענף הסיעוד.
דוד פרץ: אחד המספרים שהם נותנים שם הוא שמשנת 2003 עד שנת 2005 כמות ההיתרים גדלה ריאלית ב-100 היתרים לעומת זאת נכנסו 12,000 עובדים זרים בענף הסיעוד.
פנינה פירסטון: זה לא הזקנים ולא הנכים הביאו.
פנינה פירסטון: זאת הרמאות של עובדי משרד הפנים.
פנינה פירסטון: יש "פלייניג ויזה", אני אספר לך על זה.
פנינה פירסטון: אני לא מאשים אף אחד, אבל זה המצב העובדתי.
פנינה פירסטון: רוצה לומר שבמינימום 11,900 עובדים זרים נכנסו לארץ ולמעשה אין להם עבודה.
רן כהן: הפליאה שלי היא על דבר אחד.
רן כהן: אני מבין שההיתרים האלה ניתנו לאנשים מסוימים.
פנינה פירסטון: לא ניתנו להם.
פנינה פירסטון: רן, היתה כתבה בידיעות לפני שלושה שבועות - - -
רן כהן: יושב פה מר סוויסה, והוא מנהל את העניין הזה במינהלת במשרד התמ"ת.
רן כהן: הוא אומר: "נתנו 13,000 היתרים חדשים ב-2005".
רן כהן: למי זה ניתן?
רן כהן: זה לא ניתן לאוויר, זה ניתן לאנשים מסוימים שביקשו את זה.
רן כהן: מה זה נקרא שאין להם עבודה?
רן כהן: הם באים לעבוד עם האנשים האלה.
דוד פרץ: אני אסביר עוד פעם.
דוד פרץ: יש לעשות אבחנה בין ההיתרים לבין העובדים.
דוד פרץ: הוא אחראי על ההיתרים.
דוד פרץ: התפקיד שלו מסתיים במתן ההיתר.
דוד פרץ: הבאת העובדים זה משרד הפנים, לשכות מינהל האוכלוסין במשרד הפנים.
דוד פרץ: על פי הנתונים שהוצגו, כמות ההיתרים גדלה ריאלית בין 2003 ל-2005 ב-100 היתרים.
דוד פרץ: הנתון הזה הוצג בוועדה בספטמבר 2005.
דוד פרץ: נדמה לי שדני יתום ישב בראש הוועדה.
דוד פרץ: כמות העובדים הזרים שנכנסו בענף הסיעוד באותה תקופה היה 12,000.
דוד פרץ: מכאן שאם גדלו מספר ההיתרים ב-100 סימן ש-11,900 הם באוויר.
דוד פרץ: תכף אני אסביר מה זה באוויר.
רן כהן: מכיוון שיש פה איזו אי הבנה, אני רוצה שדודו יסביר את עצמו עד הסוף.
רן כהן: אני בינתיים שואל אם נמצאות כאן נציגות משרד הפנים.
רן כהן: תקשיבו ונשמע את תגובתכן.
דוד פרץ: אני מלווה את הוועדה החל מ-1998 ואני רוצה להסביר כמה מושגים כמו "פלייניג ויזה" ו-"יוזינג ויזה" ועוד כאלה מושגים.
דוד פרץ: "פלייניג ויזה" – זה מושג שטבוע אצל העובדים הזרים.
דוד פרץ: אתה בא על סמך היתר סיעודי אבל אתה למעשה לא עובד אצל בעל ההיתר, כי יש לו עובד זמני.
דוד פרץ: העיקר זה להביא אותך לארץ.
דוד פרץ: צריך להבין מה הקטליזטור להבאתם של העובדים לארץ?
דוד פרץ: התשלום הגבוה שהם משלמים בחוץ לארץ.
דוד פרץ: משלמים שם - - -
יוסי בן דוד: דודו, אני רוצה להזכיר לך שיש חוק שהגביל את העניין הזה באופן מוחלט.
דוד פרץ: היה חוק, עד לא מזמן, שאסור היה לגבות מעובדים זרים.
דוד פרץ: החוק הזה הוא חוק חדש.
רן כהן: עובדות סיעוד משלמות כסף בחוץ לארץ לחברות כוח האדם?
דוד פרץ: כן.
דוד פרץ: כדי להגיע ארצה הן משלמות שם מינימום 6,000 דולר כדי להגיע לארץ לעבוד.
דוד פרץ: בפיליפינים משלמים 4,000 דולר ובנפאל משלמים 6,000 דולר כדי לבוא לעבוד בארץ.
דוד פרץ: החברה פה בארץ, על פי ההתכתבויות באי מיילים שתפסנו, גובות 3,000 עד 4,000 דולר.
דוד פרץ: זה הקטליזטור להביא את העובדים הזרים לפה לארץ.
דוד פרץ: זה הכל בכסף שחור.
דוד פרץ: לא תיארתי לעצמי שמישהו משלם על זה מס.
דוד פרץ: עד 2001 או 2002 היתה פה תופעה, עוד בטרם קמה מינהלת ההגירה:, עובד זר שהיה מועסק אצל בעל היתר סיעודי והוא ברח ממנו, למעשה משרד הפנים אסר על אותו מעסיק להעסיק עובד אחר עד שלא יימצא אותו עובד שיורחק מהארץ או יוסדר מעמדו אצל בעל היתר אחר.
דוד פרץ: היו לא מעט טענות בעניין, גם בוועדה זאת.
דוד פרץ: ואז מצאו פתרון הומאני של משרד הפנים – תמצא מישהו אחר שהמעסיק שלו נפטר ותעסיק אותו.
דוד פרץ: תיקח עובד זר מתוך הארץ, או עובד שהמעסיק שלו לא מעוניין בו.
דוד פרץ: לכאורה פתרון הומאני לחלוטין.
דוד פרץ: אבל זה רק לכאורה.
דוד פרץ: מה שקרה כאן בעצם זאת שיטת ה"by pass" - מעקף.
דוד פרץ: לדוגמא, לי היה היתר סיעודי ולמשה יש היתר סיעודי.
דוד פרץ: אני מביא על שמי עובד זר.
דוד פרץ: הוא מצהיר שהעובד הזר שלו ברח.
דוד פרץ: תכף תבין שלפעמים לא קורה כלום בשטח אלא הכל נעשה על ידי חברת כוח האדם במרמה.
דוד פרץ: הוא מצהיר שהעובד הזר שלו ברח, אני מעביר לו באופן חוקי את העובד שלי, שנרשם על שמו, ואז ההיתר שלי פנוי להביא עוד עובד זר על שמי.
דוד פרץ: זה קורה בפועל.
דוד פרץ: אני אראה לך היתרים של אנשים שהביאו 4-5 עובדים זרים.
דוד פרץ: זאת שיטה אחת להביא לארץ עובדים זרים במרמה.
דוד פרץ: כפי שאמרתי לך, הקטליזטור זה הכסף הגדול הוא בהבאת העובד הזר.
דוד פרץ: שיטה נוספת, וכאן אתה צריך להבין היבט נוסף שלו אני קורא: "יוזינג ויזה".
דוד פרץ: החודש הזה אני הולך לבטל 20 היתרים של מעסיקים.
דוד פרץ: אני רוצה להסביר תופעה מסוימת.
דוד פרץ: עובדים זרים אמורים לעבוד אצל משפחה מסוימת.
דוד פרץ: אומרים להם: "תשלמו 800 שקל למשפחה כל חודש, ואתם חופשיים לעבוד איפה שאתם רוצים.
דוד פרץ: אנחנו נצהיר שאתם עובדים אצלנו".
דוד פרץ: שיטה נוספת – וכל מה שאני אומר כרגע זה לא תיאורטי אלא חקירות שאנחנו עושים כרגע.
דוד פרץ: שיטה נוספת: "תנקי אצלי פעמיים בשבוע, 4 שעות כל פעם, אל תקבלי כסף ותלכי לעבוד בשאר הזמן איפה שאת רוצה".
דוד פרץ: זאת שיטה נוספת.
רן כהן: זה כדי שיהיה אישור אצלי, אבל היא בעצם מרוויחה במקום אחר.
דוד פרץ: אם נלך לרמת המאקרו אז אם לפני הקמת מינהלת ההגירה כולם עשו מה שהם רוצים, בהקמת מינהלת ההגירה נתקלנו בתופעה של להתכסות במסמכים מזויפים - ויזות מזויפות, תעודות זהות מזויפות.
דוד פרץ: היום אנחנו נתקלים בתופעה שנקראת "להתכסות בויזה חוקית".
דוד פרץ: אני מסכים לחלוטין עם מה ששירלי אמרה.
דוד פרץ: חבל שלא ביקשתם את ההתייחסות שלנו לסקירה שלכם.
דוד פרץ: יש נתון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה על הירידה בכמות העובדים הזרים בארץ.
דוד פרץ: להערכתנו, ב-2006 תתהפך המגמה, וזה נובע אך ורק מהבאתם של עובדים זרים לארץ.
דוד פרץ: \
רן כהן: אתה מתכוון לעובדים זרים לסיעוד?
דוד פרץ: לא, אלא בכלל.
דוד פרץ: כתוצאה מהגידול בכמות העובדים הזרים בסיעוד, המגמה של כמות העובדים הזרים בארץ תגדל.
דוד פרץ: למעשה זה הענף היחידי בארץ שהוא לא מוגבל והשמים לא סגורים.
דוד פרץ: בחקלאות מותר להביא 26,000 אלף, בניין 15,000, תעשיה זה זניח לחלוטין.
דוד פרץ: היום חברות כוח אדם מנסות למצות פוטנציאל מקסימלי של הכנסת עובדים זרים לארץ כי הרווח הגדול שלהם הוא מהבאתם לארץ.
רן כהן: הרווח הגדול הוא מהבאתם ולא מהעסקתם.
שי סומך: בשנים 2003 עד 2005 נכנסו לישראל כ-12,000 עובדים זרים לעבודה בסיעוד, בעוד שמספר ההיתרים להעסקת עובדים זרים ירד ב-1,000.
שי סומך: הוא ירד בגלל הקריטריונים בשירות התעסוקה.
רן כהן: אני לא מבין, מה זה אומר?
נטע ברנר-נאור: זה אומר שאין קורלאציה בין מספר ההיתרים לבין מספר העובדים שמגיעים.
נטע ברנר-נאור: בעוד שמספר ההיתרים יורדים כל שנה, מספר הבאת העובדים עולה.
נטע ברנר-נאור: ההסבר לכך הוא העניין בהבאת העובדים הזרים לארץ.
נטע ברנר-נאור: שי סומך יכול להסביר את עניין השיטה החדשה, למרות שלא לזה התכנסנו.
נטע ברנר-נאור: העניין הוא שיש אינטרס גדול מאוד בהבאת העובדים הזרים לארץ הן מצד הקופון שחברות כוח האדם גורפות על חשבון העובדים הזרים והן לעניין השוק.
רן כהן: איך זה יכול להיות שיש פחות היתרים ויש יותר עובדים.
רן כהן: אני מבין שמדובר בעובדים חוקיים.
רן כהן: אם העובדים חוקיים אז הם צריכים להיות עם היתרים.
רן כהן: אם הם בלי היתרים, אז איך הם חוקיים?
נטע ברנר-נאור: הם באים באופן חוקי ואחר כך הם הופכים לא להיות חוקיים.
נטע ברנר-נאור: הם באים בשביל מעסיק.
נטע ברנר-נאור: המעסיק פתאום לא מרוצה מהם.
נטע ברנר-נאור: לפעמים המעסיק גם לא בעניין בכלל.
שירלי אברהמי: אבל אם נתנו רק 1,000 איך נכנסו 12,000 חוקיים?
משה סוויסה: מאיפה המספרים האלה?
נטע ברנר-נאור: מעסיק אחד יכול היה להביא, עד לא מזמן, כמה עובדים זרים שהוא רוצה.
נטע ברנר-נאור: הוא היה מפטר אותם, ומביא עוד עובד.
נטע ברנר-נאור: כך היו מביאים על כל היתר היו מביאים 4-5 עובדים.
אסתר רייס: התופעה היא על כל 40 אלף בעלי ההיתרים ולא רק על התוספת.
רן כהן: למרות שיש פחות 1,000 היתרים, יש 12,000 עובדים.
אסתר רייס: אנחנו גם רואים את זה ואנחנו מקבלים הרבה פעמים תלונות מקו לעובד שזכאי סיעוד, שמביאים כמה עובדים זרים, והעובדים לא ראו את הבית של המטופל.
אסתר רייס: התופעה הזאת היא על כל ה-40,000.
שי סומך: יש את הבעיה של המרמה, אבל אני לא בטוח שזאת הבעיה העיקרית.
שי סומך: הבעיה היא כזאת: נניח שביום מסוים נפטר אדם סיעודי, וביום מסוים קשיש אחר הפך להיות סיעודי.
שי סומך: לכאורה מה שצריך להיות שהעובד יעבור ממעסיק למעסיק.
שי סומך: אבל זה לא קורה.
שי סומך: האדם הסיעודי יכול לכאורה להביא אדם מחו"ל.
שי סומך: בגלל האינטרס להביא מחו"ל לא משתמשים בעובד הקיים בארץ אלא מביאים עובד חדש מחו"ל.
שי סומך: זאת הסיבה המרכזית, לדעתי.
רן כהן: אז לעובד הזר יש היתר.
שי סומך: מתפנים עובדים זרים בארץ וברבים מהם לא משתמשים.
אן סוצ'יל: אני רוצה לחזק את מה שאמר דודו.
אן סוצ'יל: כל שבוע אנחנו נתקלים בעובדי סיעוד שהגיעו לפני שבוע לארץ, לא ראו את המעסיק שלהם.
אן סוצ'יל: נשלחו על ידי חברת הסיעוד, שהיא החוליה הבעייתית ביותר בכל הסיפור הזה.
אן סוצ'יל: היא גם גובה את הכסף וגם לא נותנת מעסיק לעובדים האלה, ששילמו אלפי דולרים בחו"ל.
אן סוצ'יל: היא לא נותנת להם מעסיק, שולחת אותם מייד למשרד הפנים לעשות ויזה B2.
אן סוצ'יל: יש להם חודשיים למצוא עבודה.
אן סוצ'יל: השוק מוצף והם באים אלינו אחרי חודשיים ולא מצאנו עבודה.
אן סוצ'יל: הם מראים לנו כזאת חבילה של חברות סיעוד שהם ראו שוב ושוב ואומרים להם שאין עבודה.
אן סוצ'יל: הם הופכים ללא חוקיים ופה נגמר העניין.
רן כהן: אושר לקשיש לקבל עובד זר.
רן כהן: והעובדת, שאת מדברת אליה באה בגין אותו אישור.
רן כהן: אז היא לא הולכת לעבוד אצל אותו אדם?
אן סוצ'יל: בינתיים לקשיש יש עובד מחליף.
אן סוצ'יל: חברת כוח האדם נותנת לו עובד מחליף, שהוא כמובן לא חוקי, כי אין לו שום אפשרות לעבוד אצל מעסיק שלא רשום לו בויזה.
אן סוצ'יל: כשהעובד מגיע לשדה התעופה, חברת כוח אדם לוקחת אותו משדה התעופה לאיזה דירה ואומרת לו שהמעסיק לא רוצה אותו, המעסיק נכנס לבית חולים או נפטר.
אן סוצ'יל: הוא לא יודע מי המעסיק, כי הוא לא יודע עברית.
אן סוצ'יל: זה קורה שבוע אחרי שבוע.
אן סוצ'יל: אנחנו מפוצצים את משרד התמ"ת בעשרות מכתבים על מקרים כאלה.
רן כהן: אין מי שיחקור את הדברים האלה?
רן כהן: אתם פונים למשטרת ההגירה?
אן סוצ'יל: בוודאי.
רן כהן: דודו, אתם חוקרים את זה?
רן כהן: מה הבעיה לדעת לאיזה מעסיק הוא בא?
דוד פרץ: יש לנו עשרות חברות כאלה שחקרנו השנה עם מאות מקרים כאלה.
דוד פרץ: האישומים שאנחנו מאשימים אותם זה קבלת דבר במרמה, שבועת שקר, זיוף.
חני שליט: מי כבר נשפט ונסגר?
דוד פרץ: יש כאלה שנשפטו.
דוד פרץ: אם אתם רוצים אנחנו נביא לכם נתונים.
דוד פרץ: ברשותך, הערה אחת כללית לגבי העובדים הזרים.
דוד פרץ: משטרת ההגירה לא מגרשת עובדים זרים ולא מרחיקה עובדים זרים.
דוד פרץ: על פי חוק הכניסה לישראל, אנחנו זרועו הארוכה של משרד הפנים.
דוד פרץ: כרגע המדיניות של משרד הפנים, שמי שבא בהיתר, אם יש לו היתר לשנה, רק אם אותו עובד זר עבר עבירה פלילית, הוא יורחק.
דוד פרץ: אם הוא לא עבר עבירה פלילית ויכול להיות B2 כל השנה הזאת, הוא פשוט לא יורחק.
אן סוצ'יל: זה עובדתית לא נכון.
סיגל רוזן: משחררים אותם מהכלא ובאמת הם מקבלים B2.
סיגל רוזן: אחרי חודש אנחנו פונים שוב למשרד הפנים כדי לקבל הארכה כי במהלך החודש הם לא מצליחות למצוא.
סיגל רוזן: הכל זה בערבות כספית.
סיגל רוזן: כעבור חודשיים מחולטת הערבות הכספית אם הן לא עוזבות את הארץ והן צפויות שוב למעצר וגירוש.
רן כהן: ובאמת הן בבעיה כי בחוץ לארץ הן שילמו הרבה דולרים.
סיגל רוזן: מנתונים שקיבלנו, רק השנה נכנסו 9,000 עובדי סיעוד חדשים לישראל.
סיגל רוזן: למה ממשיכים להביא כל הזן עובדים חדשים?
סיגל רוזן: ברור לחברות כוח האדם לא תהיה עבודה להציע אם מביאים עובדים חדשים מחו"ל.
סיגל רוזן: אנחנו חושבים שצריך לסגור את השמים גם בענף הסיעוד.
סיגל רוזן: יש לנו הצעות אופרטיביות שמסרנו לכל המשרדים הנוגעים בדבר.
סיגל רוזן: ברור שעובדת סיעוד, שמתבקשת לעבוד אצל פנינה, למרות שהיא אישה נחמדה, העבודה אצלה הרבה יותר קשה מאשר אצל קשיש.
סיגל רוזן: אנחנו טוענים שהמדינה צריכה להתגייס ולהשלים את הסכום באופן כזה שישתלם לעובד לעבוד אצל פנינה, למרות העבודה היותר קשה, והוא לא יעדיף לעבור לעבוד באופן חוקי אצל קשיש.
אהובה זלצברג: אני רוצה להזכיר שמצב זהה היה לפני מספר שנים לגבי עובדי הבניין.
אהובה זלצברג: היו מביאים כמויות של עובדי בניין, זורקים אותם באיזה צומת, אחרי שהם שילמו אז 10,000 או 8,000 דולר, והיו אומרים להם: "אין עבודה, תחפשו".
אהובה זלצברג: זה היה בדיוק אותו מצב כי אז לא היו שמים סגורים.
אהובה זלצברג: למה היה כדאי להביא אותם ולמה היתה תעשיית ההיתרים?
אהובה זלצברג: בדיוק בגלל אותן נסיבות – בגלל העמלה.
אהובה זלצברג: עד שהביאו סדר לעניין.
אהובה זלצברג: אני מצטרפת כאן לסיגל כי אני גם רואה את הבחורות האלה שמחפשות עבודה בצורה נואשת.
אהובה זלצברג: הן לא יכולות לחזור כי המלווים בריבית מהם הם קיבלו את הכסף פשוט ירצחו אותם או שישלחו אותם חזרה למקום אחר.
רן כהן: למה לא עשינו את זה לגבי ענף הסיעוד, והתקיים כאן דיון בנושא הזה?
רן כהן: משום שראינו בעניין הסיעוד שיש בעיה מאוד קשה.
רן כהן: כאשר אדם הוא ממש זקוק לטיפול 24 שעות ביממה, אי אפשר להגיד לו שהשמים סגורים.
אהובה זלצברג: יש לך את 12,000 שהגיעו ויש לך את כל הכמות שנמצא.
אהובה זלצברג: אפשר לעשות מהמלאי הזה מספיק עובדים.
אהובה זלצברג: יש מלאי שממנו אפשר לספק.
יוסי בן דוד: מאוד לא נוח לי בישיבה הזאת.
יוסי בן דוד: זה מאוד פופוליסטי לתקוף את חברות כוח האדם.
יוסי בן דוד: אני מכיר את זה שנים כי אי נמצא בפרונט הרבה מאוד זמן וזה בסדר.
רן כהן: אתה מודה שהתופעה הזאת של גביית העובדים בחוץ לארץ, היא תופעה שהשתרשה?
יוסי בן דוד: יש דבר שמתעלמים ממנו באופן מוחלט.
יוסי בן דוד: אם הנתונים של משרד האוצר ושל דוד פרץ נכונים, אזי משה סוויסה, משרד הפנים, צריכים פשוט להניח את המפתחות ולהגיד: "כשלנו בתפקידנו אנחנו הולכים", אבל זה לא נכון.
יוסי בן דוד: דבר אחד עובדתי.
יוסי בן דוד: כל חברת כוח אדם, כאשר היא מבצעת הזמנה של עובד, היא מדווחת על כך בדוח חודשי למשרד העבודה וכותבת בו: "העובד איקס הגיע, הוזמן עבור משה מרחוב יצחק שדה 14".
יוסי בן דוד: במידה והיא שינתה את מקום העסקתו, יום יומיים או ביום הגעתו, או אחר כך, היא מחויבת, על פי חוק,
יוסי בן דוד: להודיע למשרד העבודה על שינוי העסקתו.
רן כהן: יש מישהו שבודק את זה?
רן כהן: האם במשרד העבודה יש מישהו שיבדוק את זה?
רן כהן: משרד העבודה הוא חלק ממשרד התמ"ת.
משה סוויסה: מאחר ואני גם ממונה על אכיפה של עובדים זרים בתחומים אחרים, גם בתחום התעשייה, בניין, כולל תנאים סוציאליים ותנאי מינימום לעובדים זרים.
משה סוויסה: בתחום הזה של העסקה של אותו עובד זר סיעודי, מי שאמון על זה זאת הגברת רבקה בתחום של חברות כוח אדם.
משה סוויסה: כלומר, התפקיד שלנו, כיחידת הסמך, זה לתת היתר פר אדם נזקק.
משה סוויסה: כלומר, אין מצב שאנחנו נותנים היתר שלא על פי האדם.
משה סוויסה: מבחינתנו אותו נזקק רשאי להביא עובד באופן ישיר ובדרך כלל הוא עושה את זה דרך חברות כוח האדם.
משה סוויסה: כלומר, ברגע שמגיע עובד זר שהוא נתון על שם אדם מסוים, הוא חייב לעבוד איתו ביחד וההיתר ניתן אך ורק עבורו.
משה סוויסה: אנחנו לא אוכפים בתחום הסיעוד בקטע שאם מישהו נפטר.
רן כהן: אומרות אן וסיגל, שאותו עובד, שמגיע בהיתר שאתם נתתם, מדווח על ידי חברת כוח האדם, שהוא עובד אצל אותו אדם, אבל בעצם הוא לא עובד שם.
רן כהן: כי ברגע שהוא בא, הוא נזרק לכלבים וחברת כוח האדם מצפצפת עליו.
רן כהן: היא קיבלה עליו את ה-3,000 דולר והיא לא צריכה אותו יותר.
רן כהן: השאלה היא, האם אותו דוח, שיוסי מספר עליו, שאותו אדם אכן עובד אצל איקס, האם זה נמצא באיזושהי בקרה.
משה סוויסה: זה לא מגיע אלינו, זה לא התחום שלנו.
נטע ברנר-נאור: אני אסביר.
נטע ברנר-נאור: מחלקת רישוי כוח אדם, במשרד התמ"ת, שהיא זאת שנותנת את הרשיונות ללשכות פרטיות, והיא גם זאת שיכולה לבטל רשיון או להתנות רשיון בשל הפרה.
נטע ברנר-נאור: צריך להזמין אותם לדיון.
יוסי בן דוד: משרד העבודה, כמי שבעצם נותן לי את הרשיון לעסוק בזה, מקבל ממני את הדיווח המדויק איפה נמצא העובד בכל רגע.
יוסי בן דוד: אם משרד העבודה, ועל כך אני קובל, מזהה איזושהי חברה שפועלת כשיטה, ומביאה עובד ולא משתמשת בו לייעודו, אזי היא צריכה לקחת ממנו את רשיונו.
יוסי בן דוד: אין לכם להלין כנגד חברות כוח האדם שיש בהן, בהחלט, כאלה שעוסקות שלא ביושר.
יוסי בן דוד: אני לא מסיר אחריות בעניין הזה, ואני בהחלט אומר שיש.
יוסי בן דוד: אבל צריך להלין על העובדה שמשרד העבודה רואה את הנתונים ולא פועל.
רן כהן: היות ואנו עומדים בפני סיום הדיון, אני רוצה לדעת, למי יש הערה ממש קריטית לעניין.
פנינה פירסטון: אומרים שיש עובדים זרים במלאי בארץ.
פנינה פירסטון: זה בגלל שהביאו עובדים שלא יודעים שפה ולא מתאימים לשום דבר.
פנינה פירסטון: העיקר שהם שילמו כסף והם לא מתאימים לסיעוד.
פנינה פירסטון: שלא יפילו את זה עכשיו עלינו כי אני יכולה להגיד שבזמן האחרון - - -
רן כהן: למה זה עליכם?
פנינה פירסטון: זה עלינו, כי יש בארץ מלאי של 100,000 עובדים זרים, שהם לא שווים כי הסוכנויות הביאו כל מיני עובדים לא כשירים, העיקר שהם שילמו כסף.
פנינה פירסטון: אי אפשר לדרוש ממני להעסיק עובדת שכשאני מבקשת ממנה למשוך אותי למעלה היא אומרת: "תחכי, אני צריכה להחליף בגדים", וזה קרה לי.
פנינה פירסטון: עובדים מהסוג הזה הביאו ארצה.
פנינה פירסטון: אי אפשר לקבוע שאי אפשר להביא עובדים זרים מחוץ לארץ.
פנינה פירסטון: צריך לעשות סדר, אבל לא על חשבון הנזקקים.
פנינה פירסטון: אני נגד השמים הסגורים.
חני שליט: אני יושבת ותמהה איך דיון במצוקתם של אנשים, שחסרה להם חצי נקודה, הפך להיות דיון סוער, משפטי ומשטרתי.
חני שליט: אני מקווה שבפתרון הבעיה החוקית לא ישפכו את התינוק עם המים.
חני שליט: ושלא ימצאו פתרונות בשביל לחסום את הרמאים ויפגעו באנשים הנזקקים.
אפריים פרחן: אני מעמותת חברות הסיעוד.
אפריים פרחן: פה דובר על חברות כוח אדם בסיעוד.
אפריים פרחן: אני רוצה להדגיש את זה.
אפריים פרחן: חברות הסיעוד, שלמעשה מספקות שירותי סיעוד, אותם 15 שעות או 65 שעות בחודש, למטופלים באמצעות עובדים זרים, הכל נעשה על פי הוראות והנחיות הביטוח הלאומי.
אפריים פרחן: הביטוח הלאומי מחייב אותנו כל חודש לדווח על פי רשיונות.
אפריים פרחן: לא יתכן שמעסיקים ללא רשיונות.
אפריים פרחן: קיים דיווח חודשי.
אפריים פרחן: קיים דוח יומי שחותמים עליו עובדים סוציאליים.
אפריים פרחן: אין מצב כזה.
אפריים פרחן: זה מבוקר גם פנימית וגם חיצונית וגם על ידי הביטוח הלאומי.
אפריים פרחן: המצב שמתואר כאן הוא שונה.
אפריים פרחן: יתכנו מאוד מצבים שמישהו נפטר והעובד נשאר באחריות משפחת המטופל והוא הפך למובטל.
אפריים פרחן: מה עושה חברת כוח האדם עם העובד הזה?
אפריים פרחן: אחת האפשרות היא שהיא מעבירה אותו לאחר.
אפריים פרחן: אבל, שוב פעם, חברות הסיעוד עובדות על פי ההוראות ועל פי ההיתרים.
אפריים פרחן: זאת אומרת, זה גם מדווח לביטוח לאומי כל חודש.
אן סוצ'יל: זאת היתה טעות שלי שהשתמשת במונח חברות הסיעוד במקום בחברות כוח אדם.
אפריים פרחן: הערה לגברת ברכה בנושא של תשלומים ותנאים סוציאליים לעובדים.
אפריים פרחן: כל אותם עובדים זרים, שמועסקים על ידי חברות הסיעוד, יש להם כל התנאים.
אפריים פרחן: למעשה עובד זר נהנה מכל התנאים וחייבים לתת לו.
אפריים פרחן: אני מדבר רק על הקטע של 15.5 שעות בשבוע ולא מעבר לזה.
אפריים פרחן: למעשה עובד זר מועסק אצל מובטל רק על בסיס של מלוא השעות.
ג'ני ברודסקי: אחרי 25 שנה של מחקר בתחום הזה, עד היום לא היה מחקר רציני שבדק את הצרכים.
ג'ני ברודסקי: האם יש צורך בפתרונות ביניים וכמה, אנחנו לא יודעים.
רן כהן: בהכנסת הישיבה הזאת ביקשתי שאת ושירלי תבואו בנושא הזה כי אני מאוד רוצה שבעקבות הישיבה הזאת ייעשה מחקר שיתן פתרונות ומענה ביניים לדברים.
רן כהן: אני מאוד מודה לך על הדברים.
דוד פרץ: צריך להבין, לגבי העסקה של 7 ימים בשבוע, אנחנו מבקרים לא מעט בבתים – רוב האנשים האלה שזכאים - - -
רן כהן: אגב, למה משטרת ההגירה צריכה לבקר בבתים?
דוד פרץ: אנחנו מבקרים ברשות.
רן כהן: הרי אתם לא עושים את עבודת הפיקוח של משרד התמ"ת.
דוד פרץ: כשאנחנו חוקרים עבירות של קבלת דבר במרמה אנחנו בדרך כלל מזמנים עדים אלינו למשרד.
דוד פרץ: מאחר ומדובר כאן בקשישים, ובבני משפחה שהם קשישים, במקום שהם יבואו אלינו, אנחנו באים אליהם, משום שקשה להם להגיע אלינו.
רן כהן: אתם באים לשם כדי למצוא עובדים לא חוקיים?
דוד פרץ: לא.
דוד פרץ: אני לא מטפל בעובדים לא חוקיים, אני חוקר עבירות.
דוד פרץ: אותי לא מעניין עובד חוקי או לא חוקי.
דוד פרץ: אני חוקר קבלת דבר במרמה.
דוד פרץ: כשאני חוקר חברת כוח אדם או נגד עובד זר, אני מחפש ראיה.
דוד פרץ: אז במקום שהעד יבוא אלי אני הולך אליו.
דוד פרץ: אני מנסה לומר, ברוב הבתים שאנחנו מבקרים, אלה בתים של אנשים שקשה להם לשלם, ועל אחת כמה וכמה קשה להם להעסיק 24 שעות ביממה.
דוד פרץ: ברוב המקרים העובדים הזרים לא גרים שם.
דוד פרץ: הם משכירים דירות בדרום תל אביב וגרים 4-5 ביחד.
דוד פרץ: מה לא ברור?
דוד פרץ: הם עובדים את ה-8 שעות והם לא מרמים.
סימה רמתי: לגבי ה-8 שעות.
סימה רמתי: לא הבנתי מה שנאמר.
סימה רמתי: אם ההיתר הוא ל-8 שעות, אני אומרת לך בוודאות שעובד ישראלי יעבוד 8 שעות.
משה סוויסה: אין היתר לעובד זר אלא אך ורק ל-24 שעות.
משה סוויסה: אין 8 שעות, אין דבר כזה.
רן כהן: אני רוצה להזמין דיון משותף עם ההסתדרות לגבי עבודה של 8 שעות על ידי עובדים ישראלים.