GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרים כהן: אנחנו דואגים להכין את הכל, את הראיות לכך שהמעסיק אשם בכך שלא שילם שכר, שלא דאג לתנאים הולמים, שלא עשה ביטוח רפואי, שלפעמים אנחנו תופסים את העובדים הזרים בתוך לול וכל הדברים האלה.
אפרים כהן: אבל הנושא של הרתעה זה להטיל קנסות ולטפל במעסיקים.
אמי סער: תנסה להחנות במקום אסור, ירדפו אחריך על 70 שקלים.
אפרים כהן: אני לא מנסה להסתיר שום דבר, ולא לטאטא מתחת לשולחן.
אפרים כהן: אלה נתונים שקיימים.
אפרים כהן: היו דיונים עם חבר הכנסת רן כהן, הוזמן פה מנהל בתי המשפט עם כל הגורמים, משרד האוצר.
אפרים כהן: אני שמעתי וקידמתי נושא שיינתנו הכלים או הסיוע הדרוש, זה לטובת משרד האוצר 119 מיליון.
אפרים כהן: משרד האוצר צריך לעשות את המאמץ הדרוש על מנת לתת את הכלים המתאימים לכל הגורמים שצריכים לעסוק בנושא הזה.
אפרים כהן: צריך לבצע אכיפה בנושא הזה.
אפרים כהן: אם אני לא מכניס מעסיק לבית סוהר, זה כוח הרתעה שלי, להטיל עליו את הקנסות הכבדים בנושא הזה.
אפרים כהן: עוד נתון שאני חושב שהוא חשוב.
אפרים כהן: בשנת 2005, מספר תיקים שיסתיימו בבתי משפט 489 תיקים.
אפרים כהן: הוטלו קנסות בסך 3 מיליון שקלים על ידי בית המשפט.
אפרים כהן: זה לא מספיק זה נכון.
אפרים כהן: אלה פחות או יותר היתרים.
אפרים כהן: אנחנו מכניסים הרבה כסף לקופת האוצר, ישנן האגרות של העסקת עובד זר.
אפרים כהן: רק בשנת 2004 היו הכנסות ישירות למשרד האוצר כ-33 מיליון שקלים, ובשנת 2005 שעוד לא הסתיימה כ-25 מיליון שקלים.
אפרים כהן: אני לא מדבר על קנסות, אני מדבר רק על אגרות.
אפרים כהן: אם היו לוקחים את כל האגרות ואת כל הקנסות, היינו יכולים לעזור קצת למשרד האוצר.
דני יתום: כשאתה מדבר על קנס, זה הסכום שהמעביד חייב לעובד, או שזה מעבר לזה?
אפרים כהן: זה מעבר לזה.
אפרים כהן: זה הקנס שהוטל על המעסיק, אשר עבר עבירות בחוקים סוציאליים.
דני יתום: יש כאן שתי קטיגוריות.
דני יתום: האחת – זה הסכומים שהמעביד חייב לעובד.
דני יתום: האם אלה מומשו?
אפרים כהן: ברור, אלה מומשו.
אפרים כהן: העובד הזר לא יוצא עד שהוא מקבל את כל המגיע לו.
אפרים כהן: אפילו לפעמים כאשר הוא נמצא בבית המעצר.
דני יתום: זאת אומרת, העובד הזר לא נפגע, כי הוא קיבל את כל מה שפסק בית הדין למשמורת.
דני יתום: מעבר לזה, הקנסות שהוטלו בגין העבירות, רק 20% בערך לפי מה ששמעתי כאן, מומשו.
אורלי וילנאי: יש עוד קנסות, על העסקת עובד זר לא חוקי.
אפרים כהן: אני הפרדתי בין מה שמגיע לעובד.
אמי סער: העבריינים לא נענשים.
רן כהן: אבל הם נקנסים.
דני יתום: חלקם לא נענש, זה נכון.
אמי סער: 80% מהם.
אמי סער: אמנם הם שילמו לאותו עובד שיוצא, אבל לזה שיבוא למחרת ויהיה מועסק עוד פעם חודש ימים, שוב פעם לא ישלמו לו.
איתי ורד: יש אינדיקציה כמה מעסיקים חוזרים על אותה עבירה?
אפרים כהן: ברשותך אני יכול לומר, שקבעתי שמעסיק אשר עובר עבירה אין הטלת קנס, ישר בית משפט.
אורלי וילנאי: מי גובה מהם את הכספים שהם חייבים לזרים בכספים שכן נגבו?
אפרים כהן: שירות בתי הסוהר.
אורלי וילנאי: אז אולי שירות בתי הסוהר צריך פשוט לגבות את הכספים.
אפרים כהן: עד שהגענו להסדר הזה שלפחות עובד זר ייצא עם הפקאלעך שלו ויילך למשפחה שלו.
דני יתום: זיהינו כאן לאקונה, ונראה איך לטפל בה.
דני יתום: גם על העניין הזה נצטרך לעשות פגישה נפרדת שתיוחד לשאלה איך אפשר לשכלל ולשפר את המערך, כך שיהיה מסוגל להגיע אל מי שנקנסו ולגבות מהם את הקנסות.
דני יתום: בעדיפות ראשונה לא כדי שתקציב משרד האוצר יגדל, אלא בעדיפות ראשונה כדי להבטיח שמי שמגיע לו עונש אכן יקבל אותו.
דני יתום: ועל ידי כך להגביר את ההרתעה ואת האכיפה.
אפרים כהן: אני יכול לציין, ויכול להעיד על זה היושב ראש היוצא, שהיום הנפקת היתרים נעשית בצורה שקופה ביותר, לא מתחת לשולחן ולא מצד השולחן, אלא לפי קריטריונים, נהלים.
אפרים כהן: הקמתי שתי ועדות חריגים במידה והם מחוץ לקריטריונים, בוועדת התעשייה או השירותים יושב ראש שופט מחוזי בדימוס עם הרמה הבכירה ביותר של בעלי תפקידים מקצועיים תוך משרדי ממשלה, לוועדה הומנית, כי יש כאלה שלא נכללים בקריטריונים לקבלת עובד סיעודי.
אפרים כהן: יש נכים, יש ילדים, יש כל מיני דברים לא במסגרת הקריטריונים.
דני יתום: מה הפרוצדורה לקבל היום היתר לעובד זר?
אפרים כהן: אני מודה לך על השאלה.
אפרים כהן: פעם היה רק מקום מרכזי אחד בירושלים, כל עם ישראל שצריך לקבל עובד זר היה צריך לבוא לירושלים.
אפרים כהן: היום ישנם חיפה והצפון, תל אביב והמרכז, ירושלים והדרום, ובאר שבע והנגב.
אפרים כהן: בכל מקום יש משרד.
אפרים כהן: לקבל טפסים, ברגע שעובר את חוק הסיעוד, או עובר את הקריטריונים של הביטוח הלאומי, הוא בא עם האישור תוך שבועיים להיתר חדש, תוך שעתיים להארכה.
דני יתום: מה עם היתרים שהם לא לסיעודי, במסעדות אתניות, לחקלאות, לבניין, לתעשייה?
אפרים כהן: גם בזה עשינו סדר.
אפרים כהן: ברגע שהממשלה מקבלת החלטה לקראת סוף השנה, עד סוף ינואר ובאותה שנה אנחנו מנפיקים את כל ההיתרים.
רן כהן: אלה הכי מסודרים.
רן כהן: להם יש גם כמה חברי כנסת שעוזרים להם.
אפרים כהן: יש להם לוביסטים, ואנחנו משתדלים לפעול בהתאם להוראות ולהחלטות ממשלה, למרות שיש לפעמים לחצים.
אפרים כהן: כי אחרת אותו פקיד ישלם בראשו, אז למה שישלם בראשו?
רן כהן: צריך להביא בחשבון שעובדים זרים למסעדה כזאת זה סיפור ששווה הון תועפות כסף.
רן כהן: אנשים עושים עם זה מונקי ביזנס.
אפרים כהן: צריך לקחת בחשבון שיש התמודדויות, כי להוריד מ-2,000 עובדים זרים בתחום המסעדות האתניות ל-1,000 זו היתה מלחמה לא פשוטה.
אפרים כהן: גם היום זועקים עלי למה אתם לא נותנים את כל ההיתרים, אני לא נותן את כל ההיתרים רק לפי קריטריונים, לא יעזור שום דבר.
דני יתום: איפה אפשר לראות את הקריטריונים?
אפרים כהן: באינטרנט, אפשר לקבל אותם חופשי.
אפרים כהן: בנוסף לכך, ישנו זהותון שאנחנו מוציאים לעובד זר על זכויותיו כשהוא מגיע.
אפרים כהן: ישנו גם הטלמסר, אם כי העובדים הזרים ובצדק לא פונים לממסד, פונים יותר לגופים הוולנטריים.
דני יתום: ההיתר אני מבין הוא היתר שיש לו גם תאריך סיום.
דני יתום: זה לא היתר לכל החיים.
דני יתום: איך נעשה הפיקוח שאכן כאשר מגיע ההיתר למועדו האחרון פג תוקפו, כיצד נעשה הפיקוח שאכן ההיתר הזה מחודש.
אפרים כהן: גם השנה הנהגנו יחד עם היושב ראש, כל ההיתרים ניתנים בתחילת ינואר ומסתיימים בדצמבר אותה שנה פרט לנושא הסיעודי שאני מאחל בריאות ואריכות ימים.
אפרים כהן: לא צריך לטרטר את המסכנים, אני נותן היתר לשנתיים כי על הסיעודי אין מגבלה.
דני יתום: ומה קורה אם אתה מאתר שכעבור שנה מאן דהוא לא חידש את ההיתר?
אפרים כהן: באופן אוטומטי עובר לאנשי משרד הפנים.
אפרים כהן: אנחנו מודיעים תם ההיתר, לא מקבל יותר היתר, לטיפול של משרד הפנים.
אפרים כהן: או שהוא מנייד אותו, או שהוא פועל עם משטרת ההגירה להרחקתה.
יוסי אדלשטיין: יש תלות ישירה בין ההיתר לבין רשיון העבודה שמוענק לעובד.
יוסי אדלשטיין: העובד לא יכול לקבל רשיון עבודה אם למעסיק אין היתר בתוקף.
יוסי אדלשטיין: ברגע שבא עובד לקבל את רשיון העבודה ואומרים שאין היתר, אז ישר מדליק את הנורה ויש קשר ישיר ביניהם.
דני יתום: אפרים תודה.
ששי קציר: אני רוצה לברך את היושב ראש הנכנס בהצלחה רבה.
ששי קציר: רן כהן הכניס הרבה נשמה לוועדה הזאת והמון אחריות.
ששי קציר: את דיוני הוועדה, גם כשלא הספקנו עשינו בטלפון, אז זה גם בסדר.
ששי קציר: אבל אתה הולך למקום שהוא לא פחות חשוב, לוועדה שהיא לא פחות חשובה.
ששי קציר: אני רוצה לגעת בכמה נקודות.
ששי קציר: אני חושב שנקודת המפנה בנושא של האכיפה היה בשנת 2002.
ששי קציר: למעשה, עד 2002, כל נושא האכיפה צריך להיות עדין, הוא היה נושא מאוד ספורדי.
ששי קציר: כאשר נושא של השהייה הבלתי חוקית בישראל, והדבר שבלט במיוחד זה היה הנושא של עובדים זרים, התקבלה החלטה להקים את המנגנונים, כאשר מנהלת ההגירה הוקמה, ואנחנו גם הקמנו יחידה אמנם קטנה.
ששי קציר: היום היחידה מונה 55 אנשים שלנו מתוך 80 תקנים, ואני מקווה מאוד שבחודש הקרוב נשלים את התקנים.
ששי קציר: בסך הכל כפי שהתרשמת, הפעילות שלנו היא פעילות שלובה.
ששי קציר: פה בתוך המעגל יש שלושה גורמים מרכזיים, יש את משרד הפנים שכל הפעילות שלו היא נגזרת מתוך חוק הכניסה לישראל, ואולי אחר כך אגיד כמה מלים על הנושא.
ששי קציר: יש את יחידת הסמ"ך של אפרים, היא נותנת את ההיתרים, והיא עושה את הפיקוח על המעסיקים.
ששי קציר: וכמובן את משטרת ישראל בכל ההיבטים שקשורים לנושא של האכיפה.
ששי קציר: הייתי אומר שמאז הקמת המנגנונים בהחלט בראשית הדרך היו לי חריקות, אני חושב שהשכלנו ללמוד ולשפר את הפעילות שלנו.
ששי קציר: אנחנו גם התייחסנו לדו"חות מבקר שביקר אותנו בנושא הפעילות שלנו.
ששי קציר: אני חושב שבסך הכל הפעילות שלנו היום היא הרבה הרבה יותר טובה, אני לא אומר שאין לנו בשוליים כל מיני חריקות, אבל בסך הכל אני חושב שגם התובנה של כלל הגורמים, מאחר וזה משולב, וגם כמובן אל מול זכויות של העובדים הזרים וגם של המעסיקים, כל אחד עושה את חלקו.
ששי קציר: בסך הכל הדברים נראים הרבה יותר טוב.
ששי קציר: למעשה כמשרד הפנים, מתוך הסמכויות שיש לנו בחוק הכניסה, אנחנו נותנים את אישור ההגעה של אותו זר לארץ.
ששי קציר: הוא מקבל גם מאיתנו את אשרת העבודה.
ששי קציר: אנחנו בכל המסלול, לכל פרק הזמן של שהייתו בארץ, למעשה אנחנו מפקחים על שהייתו פה בארץ, ועל החוקיות שלו שהיא צריכה להיות תואמת להיתר שהוא קיבל.
ששי קציר: ואם אנחנו מדברים על עובדים זרים, אנחנו יחד עם משרד התמ"ת רואים שאכן יש תוקף לאותו היתר שניתן, ורואים שההיתר שלנו הוא בתוקף.
ששי קציר: ואם יש בעיה וזה מחייב אותנו לעשות השמה, אנחנו גם משימים אותו.
ששי קציר: עובד שמגיע לארץ הוא יכול להישאר בארץ על פי החוק חמש שנים ושלושה חודשים, זה פרק הזמן שהוא יכול להיות פה.
ששי קציר: בתוך התקופה הזאת, אני יכול לעשות לו השמה, אנחנו גם עושים השמה למי שנקלע באשמתו או לא באשמתו, הרבה זה יותר שבאשמתו למצב שהוא בלתי חוקי, אבל אמרנו בסדר האדם כבר נמצא פה, אם אין מניעה מיוחדת אז אנחנו עושים לו השמה.
ששי קציר: לדוגמה, אם יש אדם שעשינו לו השמה וכבר פעם שנייה הוא מחליט שהוא גם עוזב את המעסיק שני, מבחינתנו זה דבר שלא מקובל, ואותו עובד אנחנו מוציאים מהארץ.
ששי קציר: זאת אומרת, אנחנו לא רק רואים את טובתו של העובד הזר, אלא גם של אותו מעסיק שאכן אותם אנשים שנמצאים אצלו.
ששי קציר: לצערי, אנחנו גם מטפלים במצב של הוצאת צווי משמורת לאנשים.
ששי קציר: זאת אומרת, אדם שכבר לא ניתן לו לעשות השמה, והוא צריך לעבור דרך בתי משמורת, אז גם האנשים שלנו עושים שימוע לאותם אנשים, שומעים את כל הפרטים ויש ועולות טענות גם בתוך השימוע, אנחנו מפנים את הטענות למי שצריך.
ששי קציר: לדוגמה אם יש טענה שהוא טוען שמעסיק פגע בו, או יש הלנת שכר, אז אנחנו מייד מעבירים לאפרים על מנת שתהיה בדיקה.
ששי קציר: בכל מקרה, כל החלטה שלנו על השמה עוברת את האישור ואת ההחלטה של בית הדין למשמורת.
דני יתום: אתם הרי לא משפטנים, אם נניח שבשימוע שאתם עושים עולה חשד לעבירה פלילית, איך אתם יודעים שעולה חשד לעבירה פלילית כדי להעביר את זה לטיפול המשטרה ולא לטיפולו של אפרים.
ששי קציר: זה מתבהר גם באותו דיון שנעשה עם אותו שופט או שופטת.
דני יתום: זה כבר בבית הדין למשמורת.
ששי קציר: בית הדין למשמורת למעשה מאשר את צו משמורת שאני נתתי.
ששי קציר: הטיפול הנוסף בבתי משפט זה יכול להיות בית דין לעבודה או כל דבר אחר, זה לא אותו גורם.
ששי קציר: זה לא אותו גוף שעוסק בנושא הזה.
דני יתום: זאת אומרת עלול להיווצר מצב, או נוצר מצב שאחת התלונות בכלל מקומה לא בבית דין לעבודה, אלא מקומה בבית משפט.
דני יתום: אבל אתה אומר זה מגיע לבית דין לעבודה, שם מגיעים למסקנה שזה פלילי?
ששי קציר: כאשר יש נושא שנוגע לנושא של חוקי עבודה, זה הולך לאפרים.
ששי קציר: כשיש משהו אחר זה מגיע למשטרה.
דני יתום: אבל איך, מי עושה את המיון הזה?
יוסי אדלשטיין: נתין אזרח ששוהה באופן בלתי חוקי והוא נעצר, המשטרה עוצרת אותו אם על ידי צו או לא משנה איך, מביאה אותו לתחנת המשטרה.
יוסי אדלשטיין: בתוך תחנת המשטרה יש נציגים של משרד הפנים שמקבלים אותו ועורכים לו שימוע.
יוסי אדלשטיין: השימוע זה בין חקירה לתשאול בדיוק מיהו, מהו, מה יש לו, מה מפריע לו, מה לא מפריע לו, הכל נרשם בפרוטוקול.
יוסי אדלשטיין: תוך כדי הפרוטוקול הזה עולים כל מיני בעיות—
דני יתום: חשדות לעבירות פליליות של המעסיק.
יוסי אדלשטיין: --מועבר עותק מהפרוטוקול הזה למשטרה, ועותק למשרד העבודה.
יוסי אדלשטיין: כשהוא נכנס למשמורת, בית הדין שהוא הערכאה השיפוטית מעלינו, מחוייב לראות אותו תוך ארבעה ימים מיום כניסתו, מיום מעצרו.
דני יתום: בית הדין למשמורת.
יוסי אדלשטיין: בית הדין למשמורת.
יוסי אדלשטיין: יש הרבה מקרים שבמהלך השימוע הראשוני, או מפחד, או מחוסר ביטחון הם לא מעלים.
יוסי אדלשטיין: ואז יש את ההזדמנות הנוספת בבית הדין למשמורת להעלות סוגיות נוספות שעוד לא הועלו אצלנו, או להכין סוגיות שיעלו אלינו.
יוסי אדלשטיין: ואז בית הדין כנ"ל מפנה את ההערות שלו או למשטרה או למשרד העבודה.
דני יתום: חבר הכנסת רן כהן חייב ללכת לוועדת חוץ וביטחון, שאותה אני מפסיד כי אני מעדיף לשבת כאן.
דני יתום: אני חבר גם בוועדה ההיא, ניתן לו לומר את מה שהוא מבקש לומר.
רן כהן: אני מאוד מודה לך, אני פשוט מתנצל.
רן כהן: מדובר בהצעת חוק שלי שנדונה שם, ואני רוצה לקדם אותה.
רן כהן: ברשותך, משפט אחד לגבי הסוגייה שנדונה עד הרגע הזה כאן.
רן כהן: אני חושב שהמידע שנמסר כאן הוא בעל חשיבות עצומה, וממנו כפי שאתה רואה עולים אותם הדברים שבהם הוועדה מטפלת וצריכה לטפל בהם.
רן כהן: זה אחד המקורות שאני בטוח שאתה תעשה אותו כהרגלך מדי תקופה, שלושה חודשים או חצי שנה, כדי להתערות במה שקורה, כולל הביקורים במקומות.
רן כהן: יש פה עבודה יוצאת מן הכלל של ששי קציר, של אפרים כהן, של משטרת ההגירה, של משרד הפנים.
רן כהן: אבל אני רוצה לומר, שאם יש פנים נפלאות למדינה שלנו, זה בזכות הארגונים הוולנטריים של המתנדבים.
רן כהן: בעניין הזה פניה של מדינת ישראל היו מכוערות ושחורות בהרבה אילולא עבודת קודש שהאנשים האלה עושים ללא שכר וללא תמורה.
רן כהן: באמת מתוך מסירות נפש עם אצילות ערכית.
רן כהן: אני חושב שבעניין הזה, כל מי שנמצא בוועדה ועושה אותה, יש לכם זכויות.
רן כהן: אני מודה לכם מכל ליבי, כי אני חושב שחלק ניכר של התפוקות שאני יכולתי לעשות בוועדה הזאת, זה בזכותכם.
רן כהן: אני מודה לכם באופן על העבודה הזאת.
רן כהן: אני בטוח שתמשיכו לעשות את זה עם דני ביתר שאת.
רן כהן: הסוגייה הזאת של גיוס מודיעין בקרב העובדים הזרים, ברשותך, אני מבין את הצורך בה.
רן כהן: אני אומרת למשטרת ההגירה רק דבר אחד.
רן כהן: הסוג הזה שבו משחדים עובדים זרים להלשין על חבריהם, או מבטיחים הם הבטחות שהם לא יגורשו, או מאיימים עליהם, זה מסוג ההתייחסות אל העובדים הזרים כאילו מדובר באוייב.
רן כהן: כאילו מדובר במחבלים שבאים לפגע בתוך מדינת ישראל.
רן כהן: ומה לעשות, חייבת להיות פרופורציה בין הסכנות לבין רמת השימוש בדברים מכוערים ומזוהמים, אין מה לעשות.
רן כהן: אני מבין שכדי ללכוד פצצה מתקתקת שבאה לפוצץ אוטובוס, מותר לעבור כמעט את כל הכללים, כי החיים הם יותר חשובים מהכל.
רן כהן: עם כל הכבוד, העניין של השימוש בכלים כל כך מכוערים, שבו אנשים דלים, מסכנים, אומללים, צריכים ממש להלשין אחד על השני, הרי זה באמת דבר מכוער, די מזוהם מבחינה מוסרית וערכית.
רן כהן: אני אומר לכם, תשתמשו במצלמות, במעקבים, תעשו כל מיני דברים.
רן כהן: אני חושב שהכלי הזה של גיוס מודיעים, משת"פים מהסוג הנאלח הזה הוא לא במקומו וצריך להפסיק אותו.
רן כהן: תמצאו את כל כלי המודיעין שאתם צריכים, כי אני מבין שאתם צריכים מודיעים, אין ברירה, אבל לא בכלי הזה.
רן כהן: אני חושב שזה ממש דבר שלא יתואר.
רן כהן: אני אומר את דעתי כרגע, הבנתי שאתה תקיים על זה דיון כי אתה רוצה לשמוע את המשטרה באופן נפרד, זה בסדר גמור.
רן כהן: אני אקיים על זה דיון, רק מצאתי לנכון לפני שאני הולך לומר את זה, כי אני חושב שזה פשוט יהיה רע אם הדבר הזה יימשך.
רן כהן: האמן לי אדוני היושב ראש, כך היה לגבי מעצרים בכנסיות ועל יד כנסיות.
רן כהן: שאם לא היינו עומדים על זה, אמרו, מה קרה האנשים מגיעים, הם לא חוקיים למה שלא נעצור אותם?
רן כהן: עד שמשטרת ההגירה בעצמה הגיעה להכרה בעקבות הדיונים פה שלא.
רן כהן: כך אותו דבר לגבי העלייה לאוטובוסים.
רן כהן: היה דיון, אמרנו לא, אז לא.
רן כהן: אני חושב שיש בזה כללים שקיבלתם ככללים.
רן כהן: אני אומר את זה באמת ניצב קראוזה.
רן כהן: אני חושב שצריך לשים כללים ערכיים ומוסריים מגבילים לגבי רמת השימוש באמצעים שהם פשוט אמצעים שטניים.
רן כהן: אם בן אדם בשביל להתקיים צריך להלשין על חברו הכי טוב או על קרובו, זה מסוג הדברים המזוהמים.
רן כהן: צריך להפסיק, אנחנו רוצים להיות בני אדם.
רן כהן: נדמה לי שבכל העניין גם אתה התייחסת לזה בצדק.
רן כהן: אני מכיר גם את דגש שהוא באמת כמו שתיארת אותו בדיוק.
רן כהן: אני מאוד שמח שהיום הוא מקבל את זה על פי כללים ונורמות מאוד משמעותיים, ואני חושב שצריך להקפיד על זה גם בהקשר הזה של המודיעים.
אורלי וילנאי: זה לא טריוויאלי שעיתונאי יפרגן לחבר כנסת.
אורלי וילנאי: אני חושב שחבר הכנסת רן כהן גם בתפקיד הנוכחי וגם באחרים, יש בו שילוב שנדיר נורא בכנסת שגם איכפת לו והוא גם עושה ומשמש פה באמת למי שלא יכולים להעלות על שולחן הדיונים בכנסת הרבה פעמים, ואפילו מצליח קצת לשנות את המציאות ולי לפחות זה נותן תקווה שאפשר להשפיע כאן.
אורלי וילנאי: תודה.
ששי קציר: אני רוצה לגעת בשני דברים, אחד מהם זה על פי בקשתך.
ששי קציר: צריכים להבין את סוגיית השוהים הבלתי חוקיים.
ששי קציר: צריכים להבין שאם אנחנו לא נוקטים בצעדים של אכיפה מוקדם ככל שניתן למועד הפרת אשרת הביקור או כל דבר שהוא קיבל, זה יוצר בעיה גם לנו כמדינה, יוצר גם בעיה לאותם אנשים שמפרים אותה אשרת ביקור.
ששי קציר: רק אתמול התקבלה החלטת ממשלה, כי תהליך של אנשים שהם בצורה בלתי חוקית תקופה ארוכה מאוד, יש מעל עשר שנים כמובן, שוהים בארץ באופן בלתי חוקי, חלק מהם מקימים משפחות.
ששי קציר: כשאנחנו נדרשים לבצע איזה פעולה של אכיפה, אז בדרך כלל זה מעורר בעיות שהן לא קלות, בעיות אנושיות לא מבוטלות.
ששי קציר: לא סתם פתחתי ואמרתי שנקודת המפנה שלנו בנושא של אכיפה זה ב-2002.
ששי קציר: וחשוב מאוד שמערכות האכיפה שלנו ימשיכו לבצע את התפקידים שהוטלו עליהם, כי בסופו של דבר כולם ייצאו נשכרים, עד כמה שזה נשמע לא מתיישב מאכיפה שנעשית במועד, כמובן שהיא צריכה לעבוד על פי כללים שהם תחת פיקוח, וכולנו צריכים לשמור על הזכויות של האנשים.
ששי קציר: לעניין החלטות הממשלה.
ששי קציר: היו המון דיונים על הנושא איך ניתן לעשות יותר טוב מבחינת ההתנהלות שלנו כמערכת.
ששי קציר: אז נבחנו כל הגופים שעוסקים בנושא, לא רק בנושא של אכיפה, בכלל בנושא של הגירה, בנושא של כניסה למדינת ישראל.
ששי קציר: התקבלה החלטה על הקמת רשות הגירה.
ששי קציר: ההחלטה הזאת שונתה בראשית ב-2004, בעצם צומצמה.
ששי קציר: דובר ברשות ההגירה שכל הגורמים כולל מנהלת ההגירה תהיה פנימה, והתיקון שנעשה ב-2004 הוציא את מנהלת ההגירה ודיבר על כך שתחת משרד הפנים כל הנושא של ביקורת הגבולות יעבור למשרד הפנים.
ששי קציר: היחידה של אפרים תעבור למשרד הפנים, כך שיהיה גוף אחד שיהיה גוף מתכנן, וגוף אחד שיעסוק בתחומים האלה.
דני יתום: מנהלת ההגירה תישאר במשרד הות"פ לפי התיקון?
ששי קציר: יכול להיות שיהיו גם שינויים בנושא הזה, אבל נכון להיום החלטת הממשלה מדברת על כך שב-1 בינואר 2006 ביקורת הגבולות, יחידת הסמך, צריכים להיות תחת מטריה אחת במשרד הפנים.
ששי קציר: אני כבר אומר שיכולת המימוש לפחות לגבי ביקורת הגבולות היא לא מעשית, כי פה צריך לעשות עבודת מטה שהיא הרבה יותר רחבה, ויש כל מיני סייגים שהכניסו בתוך ההחלטה הזאת שצריך ללבן אותה, שאני לא בטוח שאם הסייגים שנעשו תהיה יכולת לממש את זה.
ששי קציר: בכל מקרה הנושא הזה מונח אצל שר הפנים, ואני מניח שבזמן הלא רחוק יעלה לממשלה בכדי שתתקבל החלטה מעודכנת לנושא הזה.
נסים פרנג'י: לגבי הדברים שמר קראוזה אמר, אני רוצה לומר מספר דברים.
נסים פרנג'י: הוא הכריז שלא עוצרים יותר אנשים באוטובוסים, שלא עוצרים יותר ברחובות וגם לא בדירות.
נסים פרנג'י: זאת אומרת שרוב העבודה היא מינהלית טהורה שזה אומר שטינקרים, שזה אומר למצוא את האנשים בעבודות בילוש לאתר את המרכזים ואז לאסוף אותם.
נסים פרנג'י: אז הנה הפתעה, יש מושג שנקרא יום ראשון השחור.
נסים פרנג'י: זאת אומרת ביום ראשון בבוקר נעצרים רוב האנשים שנמצאים באזור התחנה המרכזית ברחובות, ואז אותו מעסיק פתאום נשאר ללא עובד סיעודי.
נסים פרנג'י: נכון שישנה מגמה להעביר את העובד הסיעודי ולבדוק מאיפה הוא מגיע, אבל המעצרים עדיין קיימים בכל יום, גם בלילות.
נסים פרנג'י: האיש סיפר לנו על תפיסת מקומות עבודה.
נסים פרנג'י: אני חושב שאף עובד זר לא תפס מקום עבודה של אף ישראלי.
נסים פרנג'י: נושא של תת תרבות שהתפתחה במדינת ישראל, אין היום כנסיות ואין תת תרבות ולא קיים מושג כזה.
נסים פרנג'י: טריטוריה של עובדים זרים.
נסים פרנג'י: היום בתחנה המרכזית יש טריטוריה של נרקומנים ולא של עובדים זרים.
נסים פרנג'י: העובדים הזרים כמעט ולא מסתובבים ברחובות מפחד שיעצרו אותם.
נסים פרנג'י: אז אין דבר כזה וסכנה לבוא בגלל עובד זר, לא סוף העולם.
דני יתום: אתה מסתובב שם נסים?
נסים פרנג'י: המשרד שלנו נמצא שם.
נסים פרנג'י: יש שם בעיקר נרקומנים, יש שם הרבה מאוד עובדים זרים שהם בדירות ולא מסתובבים, והיום הם כבר לא נמצאים שם.
נסים פרנג'י: הייתי רוצה לומר משהו על מושג ערטילאי של קצין תלונות ציבור.
נסים פרנג'י: במשטרת ההגירה יש מושג כזה.
נסים פרנג'י: עד היום גברת לינדה ג'רבי היא אחראית על כך.
נסים פרנג'י: עד היום אף תלונה לא טופלה, או שאולי טופלה אבל לא עד הסוף.
נסים פרנג'י: כלומר, אם היום עובד זר חס וחלילה מקבל מכות או איזה סטירה קלה והוא מתלונן בפני לינדה ג'רבי, אין תלונות, זאת אומרת לא קיים מושג כזה.
דני יתום: מה שנסים אומר שיש קצינת תלונות ציבור במשטרת ההגירה שאליה מופנות תלונות, והוא טוען שאף תלונה עד היום לא טופלה.
דוד קראוזה: רק דגש אחד, אני ממש לא מתכוון להתייחס למה שהוא אומר בהיבט של האמירה.
דוד קראוזה: אבל אם בכל תלונה עולה איזשהו אלמנט של שימוש בכוח, חד-משמעי אנחנו לא בודקים את זה, אלא מעבירים את זה למח"ש לבדיקה.
דוד קראוזה: מי שבודק תלונות על שימוש בכוח, ושימוש בכוח זה סטירה קלה, זו דחיפה.
דני יתום: נסים, אתה טוען שג ם למח"ש זה לא עבר?
נסים פרנג'י: זה עובר למח"ש.
נסים פרנג'י: מח"ש כמעט ולא עושה דבר, רוב התלונות נסגרו, אין מה לעשות.
איתי ורד: אם יורשה לי, בבדיקה מול מח"ש הם אמרו לי שהם מטפלים בעבירות מחומרה מסויימת.
איתי ורד: זאת אומרת שכאן נוצר איזשהו ואקום בין הרמות שאתם בצדק מעבירים אוטומטית לטיפול מח"ש לבין המנדט של מח"ש לטפל בו.
רוני ידידיה: בזמנו חבר הכנסת רן כהן הביע נכונות או משאלה לעשות ישיבה כאן עם ראשי מח"ש.
יוסי אדלשטיין: היתה ישיבה.
יוסי אדלשטיין: מפקד מח"ש היה פה בישיבה אצל רן כהן והציג את כל הנתונים ואת כל החקירות.
דוד קראוזה: רק לחדד את מה שאמר איתי.
דוד קראוזה: מה שמגיע למח"ש, זה נכון שלמח"ש יש הגדרה של חומרה.
דוד קראוזה: חומרה היא רמת העבירה, אם זה עוון או פשע, שנות מאסר וכדומה.
דוד קראוזה: בכל מקרה, גם באותם מקרים שמח"ש לא חוקר את התלונה והוא מעביר את זה למחלקת משמעת במשטרת ישראל, ואז מחלקת משמעת אמורה לקבוע אם ההליך שהתקיים הוא הליך משמעתי, ואם זה הליך משמעתי זה יכול גם להסתיים בבית דין למשמעת שהמשמעות שלו היא כמעט משמעות של בית משפט.
דוד קראוזה: באופן עקרוני זה לא שהטיפול מסתיים בזה שמח"ש לא בודק, אלא יש לזה המשך טיפול במשטרת ישראל.
דני יתום: אנחנו נבדוק את כל הדברים האלה בהמשך.
נסים פרנג'י: אני מלווה את הנושא הזה משנת 1990, אבל לגבי משטרת ההגירה משנת 2003.
נסים פרנג'י: אני רוצה לומר שהם באמת עושים עבודה מאוד קשה, אין לי שום טינה כלפי אף אחד מהמעורבים בנושא הזה שנקרא משטרת ההגירה.
נסים פרנג'י: כנ"ל לגבי משרד הפנים.
נסים פרנג'י: אבל ההבדל הקטן הוא בזה שלמשרד הפנים אני היום רוצה להרים טלפון באמצע הלילה ולספר על דבר איום ונורא, אמיר גל איננו כאן, הוא יענה לי.
נסים פרנג'י: אם אני ארים היום טלפון למשטרת ההגירה, יטרקו לי את הטלפון.
נסים פרנג'י: למה?
נסים פרנג'י: כי זה משטרת ההגירה.
נסים פרנג'י: אבל מעבר לזה, הם עושים עבודה קשה מאוד, עבודת שטח קשה מאוד, אבל הם עוצרים קשה מאוד.
נסים פרנג'י: זה חלק מהתפקיד בסדר, אבל יש פנים לעניין הזה, יש גם צורה.
נסים פרנג'י: כשהיום אני מרים טלפון למשרד הפנים לגברת סבין באמצע הלילה ואומר יש מקרה נורא ואיום, היא תעזוב את הכל ותחפש.
נסים פרנג'י: כשאני ארים טלפון היום ללינדה ג'רבי, היא תגיד לי זה יכול לחכות גם למחר, ולמחר זה גם לא מטופל, אז אין לי שום טינה כלפיה.
נסים פרנג'י: זה חלק מהחוק, הם שומרים עלי.
נסים פרנג'י: ואני רק רוצה לומר לך אדוני, שמרגע שנכנסו למקום הזה שנקרא הגירה, עובדים זרים, אין היום זונות בנות 15 שמסתובבות מהעובדות הזרות באזור התחנה המרכזית, פעם זה היה איום ונורא.
נסים פרנג'י: אין היום את הסרסורים למיניהם, מקרב הקהילה הרוסית בלי לפגוע באף רוסי, וזה לזכותם באמת.
נסים פרנג'י: אבל בין זה אין למי לפנות, פשוט אין מושג כזה.
נסים פרנג'י: במשטרת ההגירה אין למי להרים טלפון.
נסים פרנג'י: כשאני רוצה להרים טלפון, אני מרים טלפון לשלומית, וגם שלומית כבולה, אין מה לעשות.
נסים פרנג'י: זאת אומרת קורים דברים.
נסים פרנג'י: ברגע שארבעה חודשים הוועדה הזאת לא עבדה, קרו דברים איומים, אספנו את הכל באתר.
נסים פרנג'י: אנחנו אוספים את כל הסיפורים לאתר.
נסים פרנג'י: אבל אלוקים אדירים למה לא לעזוב, הרי אנחנו כולנו ביחד.
דני יתום: למשטרת ההגירה אין מוקד שאפשר לפנות אליו 24 שעות ביממה?
דני יתום: מוקד טלפוני לפנייה של אנשי ציבור, אנשים מן המניין.
דוד קראוזה: ניתן לפנות לאותה מנהלת הגירה שפרוסות בכל הארץ, אבל הן לא עובדות 24 שעות.
דוד קראוזה: המתכונת לפחות שאנחנו פיתחנו, שאכן הפניות הן בדרך לגברת שלומית.
דני יתום: אבל שלומית מסכנה, היא גם צריכה לישון לפעמים.
דוד קראוזה: למה אתם מרחמים עליה, היא עושה את העבודה הזאת 24 שעות.
אורלי וילנאי: אבל יש לכם 480 תקנים, למה אף אחד מהם לא יכול לאייש את המשרה הזאת?
דוד קראוזה: מבחינת איוש של תקנים, בואי לא תסדרי לי את התקנים.
דני יתום: עוד לא קיבלתי תשובה.
דני יתום: האם לפי המתכונת הקיימת היום שלומית הדוברת היא גם הכתובת 24 שעות ביממה לתלונות ציבור?
דוד קראוזה: לא, היא לא הכתובת לתלונות ציבור באופן עקרוני.
דוד קראוזה: מי שהכתובת לתלונות ציבור היא הקט"צ של מנהלת ההגירה.
דני יתום: מה משך שעות פעילות היום, ממתי עד מתי עובד כל מרכז כזה?
דני יתום: אלה אותם ארבעה-חמישה מרכזים שציינתם קודם שהם פרוסים בכל הארץ?
דוד קראוזה: הם עובדים בשעות מתואמות ומשתנות.
דוד קראוזה: יכול להיות שיתחילו לעבוד משעה שבע וחצי בבוקר, ויסיימו בשתיים-שלוש-ארבע-חמש או שש בבוקר.
דוד קראוזה: יכול להיות שהמשמרות יהיו משמרות מתואמות.
דוד קראוזה: זה אומר שצוות מפעיל בשעה שתיים-שלוש-ארבע, יכול להיות שצוותים יתחילו גם באמצע הלילה, בשעה שתיים בלילה.
דוד קראוזה: הכל בהתאם להיקף המודיעין ומשימות המעצר.
דני יתום: נסים, אני רוצה לשאול אותך, האם רבו המקרים שבהם היית צריך לפנות למשטרת ההגירה כדי לטפל בדברים אד-הוק שאלמלא היו מטופלים באותו רגע היה יכול להיגרם אסון, או עוול, או עוון.
נסים פרנג'י: ברוב המקרים.
דני יתום: האם יש הרבה מקרים כאלה כל לילה?
נסים פרנג'י: לא, אין הרבה כל לילה, אבל מה שיש יש.
דני יתום: האם במעט הזה שיש, אפשר להסתפק במספרי הטלפון ששלומית תשאיר לך כאן?
עדנה אלתר: יש עוד כתובות שאפשר לפנות אליהן.
עדנה אלתר: אני בתל אביב 24 שעות ביממה פונה למנהלת ההגירה על מקרים של הורים לילדים קטינים.
עדנה אלתר: אין מצב, לא היה פעם אחת שהתקשרתי בכל שעה שלא עונים לי.
עדנה אלתר: כתושב תל אביב תפנה למוקד 106 ויעזרו לך.
עדנה אלתר: יש עוד כתובות שאפשר להסתייע בהן.
עדנה אלתר: אתה חושש שאתה פועל בכוחות עצמך ולבד, יש בעיריית תל-אביב, בעיר תל אביב, יש הרבה ארגונים שכן מתקשרים עם מנהלת ההגירה, אפשר לשתף פעולה ואז יפתרו לך את הבעיות.
נסים פרנג'י: הייתי רוצה לדבר על עובד זר.
נסים פרנג'י: ברגע שהיום פונה אלי ישראלי שהעובד הסיעודי שלו נעצר, והוא מחפש את אותו אדם, הוא לא יכול לפנות לעדנה מ"מסילה", הוא גם לא יכול לפנות לעיריית תל אביב, הוא פונה למשטרה.
נסים פרנג'י: הוא שואל איפה נמצא העובד שלי, אין לו תשובות.
נסים פרנג'י: אז עם כל הכבוד שלי ל"מסילה"--
דני יתום: יכול להיות שלא תהיינה לו תשובות כי גם המשטרה עוד לא יודעת, הרי אנחנו לא רוצים שהמשטרה תמציא תשובה לא נכונה.