GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נסים פרנג'י: לא, יש את התשובה.
נסים פרנג'י: כי ברגע שאני אפנה למשרד הפנים, להם יש את השמות.
נסים פרנג'י: זה נורא קל לפתור בעיות בשטח, רק אם רוצים.
דני יתום: אני עוד לא הבנתי את הנקודה נסים.
דני יתום: מה הנקודה שאין קשר בין משרד הפנים למשטרת ההגירה?
דני יתום: או שיש שעות בשעות היממה שאף אחד לא עונה.
נסים פרנג'י: יש שעות בשעות היממה שאף אחד לא נמצא.
דני יתום: אמרת קודם שמשרד הפנים עונה דווקא.
נסים פרנג'י: סבין לא חייבת לענות, גם אמיר גל לא היה חייב לענות.
נסים פרנג'י: אלה אנשים שלא חייבים לענות.
נסים פרנג'י: אפרים איננו, אבל אני רוצה להתייחס לגבי כספים.
נסים פרנג'י: אמר אפרים שעד שהאיש לא יקבל את כספיו, הוא לא יגורש מהארץ, הוא לא יעזוב את הארץ.
נסים פרנג'י: ישנם נתונים.
נסים פרנג'י: כל מי שעובר שימוע אחרי ארבעה ימים, אם יש לו דרכון ויש לו כרטיס טיסה או אין לו כרטיס טיסה הוא יעזוב, הוא יגורש ואף אחד לא יעצור אותו.
נסים פרנג'י: זאת אומרת, שאם חייבים לו כספים, הוא יכול לקבל את זה בארץ מוצאו.
נסים פרנג'י: אבל בין זה לבין לבוא ולומר האיש לא מגורש עד אז, זה לא נכון.
דני יתום: זה כבר סתירה מניה וביה בינך לבין אפרים, אני צריך לבדוק את זה.
נסים פרנג'י: תפקידו של בית הדין למשמורת זה לא לשמוע על תלונות ציבור, על תלונות עובד זר.
נסים פרנג'י: הוא כן מאשר, הוא לא מאשר וזהו זה.
נסים פרנג'י: יש היום במעשיהו מעבר ל-63 איש, 40 עובדים זרים שאף אחד לא שומע אותם.
נסים פרנג'י: בית הדין למשמורת פעם בחודש מחוייב על פי חוק לראות אותם, אבל בין לבין אף אחד לא שומע אותם.
נסים פרנג'י: הם נתונים ללחצים, "הוט-ליין" באים לבקר אותם, אבל בין זה לבין לעזור להם בפועל זה לא קויים.
נסים פרנג'י: אני בטוח שמעבר לאכיפה, אם היה מוקם גוף שמורכב ממספר אנשים, שיפנה לאותם אנשים בשפתם, ידבר איתם, יסביר להם, חלק גדול מהעובדים הזרים האתיופים, או הפיליפינים, או מקונגו יעזבו את הארץ ולא בכוח.
נסים פרנג'י: הם לא צריכים להיות מגורשים עם אזיקים.
דני יתום: מה ההצעה שלך במקרה הזה?
נסים פרנג'י: להקים ועדה שתפנה בין בתי הסוהר, כלומר "צוחר" "מיכל" "מעשיהו" שיעברו בין האנשים וישאלו את הבעיות, אין את זה היום.
נסים פרנג'י: אני רוצה לומר דבר נוסף, אני לא ממעיט בערכו של אף אחד, אבל אני יודע שיש היום בסביבות 107 במעשיהו שנמצאים בין 60, 90, 120 שנה, שנה ושלושה חודשים – ישנו בחור שמתאגרף, שנה וחצי.
נסים פרנג'י: זאת אומרת אם כולנו כל כך טובים, למה הם נמצאים שם עדיין?
נסים פרנג'י: זה עולה למישהו כסף.
נסים פרנג'י: ובנושא המשת"פים.
נסים פרנג'י: אורלי נגעה בדבר שאני כבר מכיר אותו שנים, אבל היא לא הביאה את אותה בחורה שמקבלת כמעט פעם בשבוע מכות, פיליפינית שיצאה והכריזה בקול רם אני משת"פית.
נסים פרנג'י: הם נתונים לאיומים מחרידים, אף אחד לא מדבר איתם.
נסים פרנג'י: הם טובים לסקופ של לילה בערוץ 2, אבל לאחר מכן הם לבד בפחד נוראי.
נסים פרנג'י: ואם אורלי לא היתה, אף אחד לא היה מדבר על זה, וזה קיים בשטח.
מירי שרון: מזל טוב לדני על המינוי, אני מודה שהייתי חיילת שלך.
מירי שרון: לכן גם שמחתי שאתה גם תנהל את הוועדה, כי ידעתי שלפחות יהיו דיונים רציניים ויסודיים.
מירי שרון: אם כבר עושים סקירה של כל ההיבטים שקשורים לנושא הזה, רציתי בקצרה להתייחס לנושא אחד.
מירי שרון: אנחנו יחידה שעוסקת בנושאים של משפט בינלאומי, כפופים ליועץ המשפטי לממשלה, וכבר שלוש שנים אנחנו מתמודדים עם דו"ח של מחלקת המדינה האמריקאית בנושא סחר בבני אדם, שהגיע למסקנה שבמדינת ישראל יש בעייה של סחר בבני אדם למטרות עבודה, וזה נושא שאולי הוועדה תראה מקום לדון בו.
מירי שרון: בתחילת החודש התפרסם דו"ח שנתי נוסף ב-3 ביוני, שקבע שיש בעיה של סחר בבני אדם.
מירי שרון: כלומר בחלק מהמקרים תופעת ניצול העובדים הזרים מגיעה עד כדי סחר, כשיש לזה כל מיני מרכיבים.
מירי שרון: לא אכנס לזה עכשיו, אבל יש כמה מרכיבים שזוהו כבעייתיים, גם בדצמבר 2003 היועץ המשפטי לממשלה ערך ישיבה בנושא כאשר זוהו כמה מרכיבים בעייתיים, גם בעייה של עמלות מאוד גבוהות שנגבות בארצות המוצא, שבעניין הזה יזמנו שינוי לחוק שהופך את הגבייה של עמלות לעבירה פלילית.
ששי קציר: עבירה פלילית כלפי ישראלים?
ששי קציר: הם גם בחו"ל לוקחים עמלות מאוד רציניות.
דני יתום: המאכערים בחו"ל.
מירי שרון: נכון, אבל הבעיה שמדינת ישראל ברגע שאדם נמצא בשטחה לפי העיקרון של תחולה טריטוריאלית, היא חייבת לכבד את זכויות האדם שבה.
מירי שרון: לנושא נוסף שנדון באותה ישיבה לפני שנה וחצי, זה נושא של מינוי גורם שיהיה אחראי לזכויות האדם.
מירי שרון: הוחלט שזה יהיה בתמ"ת, וכשאפרים יצא שאלתי אותו לפי הבנתי ב-1 ביוני מונתה עורכת דין בתמ"ת, שהתפקיד שלה לתת מענה לנושא הזה.
מירי שרון: לגבי בתי הדין למשמורת, גם היועץ המשפטי הנוכחי לממשלה לקח את הנושא הזה תחת חסותו, בתי הדין למשמורת עברו למשרד המשפטים, ואנחנו גם עשינו להם ממש לפני שבוע הכשרה לדיינים בנושא הזה של סחר בבני אדם.
מירי שרון: אנחנו מחפשים דרך לגבש מנגנון לשיתוף פעולה עם המשטרה, כדי שאם הדיינים נתקלים באינפורמציה על עבירות הם יעדכנו את המשטרה.
מירי שרון: אבל חשוב להגיד שהתפקיד שלהם הוא רק כערכאה שמחליטה לגבי שיחרור או מעצר, זאת אומרת הסמכויות שלהם מוגבלות.
מירי שרון: וגם כפי שאמרתי, ניסינו ליזום הצעת חוק שתקבע עבירה פלילית של סחר בבני אדם למטרות עבודה.
מירי שרון: צריך להגיד שהיושב ראש היוצא קיים ישיבה אחת בנושא הזה של סחר בבני אדם, אבל יכול להיות שיש מקום לעשות ישיבות המשך.
דני יתום: מירי, האם חשבתם להרחיב את הסמכויות של בתי הדין למשמורת, פעם שהם יועברו למשרד המשפטים, ולהנהלת בתי המשפט אני מבין, או שאני טועה.
דני יתום: הם חלק ממערכת אכיפת החוק, החל ממערכת המשפט.
דני יתום: מדוע שלא תורחבנה הסמכויות שלהם אם הם ממילא שם, בראשם עומדים דיינים, אני מבין.
דני יתום: ויוכשרו בין היתר גם לתת מענה לא רק על ידי טרנספורמציה, לא רק על ידי זה שהם יעבירו את זה באופן אוטומטי למישהו אחר, אלא יוכשרו מעבר לדון בשאלה האם הוא עובר או לא עובר, כלומר האם הוא נכנס למעצר, נמשך המעצר שלו כשהוא משוחרר, הם יוכשרו לתת מענה גם לסוגיות שמועלות על ידי העובד, שהן בחזקת טענות כלפי מאן דהוא.
דני יתום: הרי במקום לבנות עכשיו מערכת חדשה, כוללת עם עוד רבדים, עם עוד תקנים, יש לנו שם אנשים.
דני יתום: יכול להיות שאפשר להוסיף עוד איש או שניים בכל דין כזה למשמורת.
דני יתום: ואז בתי הדין למשמורת יוכשרו לדון גם באותם נושאים שאנחנו מנסים למצוא להם כאן פתרון.
יוסי אדלשטיין: אבל בשביל לדון בכאלה נושאים צריכות להיות ראיות, אדוני היושב ראש.
יוסי אדלשטיין: ברגע שהמוחזק, השוהה הבלתי חוקי בא לפני בית הדין, אין לו ראיות מעבר לזה שהוא מעלה את טענותיו שלפעמים זה נכון, לפעמים זה לא נכון, צריך תימוכין שבית המשפט יקבל החלטה, צריכה להיערך איזו מערכת משפטית, שם את זה.
יוסי אדלשטיין: כי השימוע בבית הדין לא נועד לזה, לכן זו בעיה.
ששי קציר: עלה רעיון שמעורב בו גם היועץ המשפטי לממשלה, להקים מרכז של בית דין לזרים.
ששי קציר: הנושא הזה לא הוכרע.
ששי קציר: יש דעות לכאן ולכאן, אבל הרעיון הזה קיים.
ששי קציר: חלק מהאנשים רואים שיש צורך דווקא בנושא הזה.
דני יתום: נדון בזה גם.
עדנה אלתר: אני המנהלת של "מסילה", זה מרכז סיוע מידע לקהילת מהגרי עבודה בתל אביב, שייך לעיריית תל אביב, כפוף למינהל השירותים החברתיים.
עדנה אלתר: אנחנו פועלים בסיפור הזה כבר מ-1999, מכירים את הנושא היטב.
עדנה אלתר: מרבית הארגונים שפועלים בנושא הזה, פועלים בשיתוף פעולה מלא.
עדנה אלתר: אני חייבת לציין שמבחינתי ביום-יום, יש לנו קו פתוח 24 שעות ביממה עם מנהלת ההגירה, וגם עם משרד הפנים.
עדנה אלתר: אני לא זוכרת מקרים שבהם לא יכולנו לפנות באופן מיידי ולפתור בעייה שהובאה לידיעתנו.
עדנה אלתר: אני רוצה להתייחס לנושא שהועלה פה בקשר לשימוש במשת"פים בהתייחסות קצת יותר רחבה.
דני יתום: זה נקרא שימוש במודיעים.
עדנה אלתר: באופן קצת יותר רחב, ולא באופן ישיר.
עדנה אלתר: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו מבינים יותר ויותר, וצריך להזכיר את זה כל פעם, שאנחנו עוסקים בנושא הזה של מהגרי עבודה, אנחנו עוסקים בבעייה שהיא בינלאומית ולא מקומית.
עדנה אלתר: צריך להסתכל על זה בצורה קצת יותר רחבה, ולא לאבד את הקשר של זה לכל הכפר הגלובלי שבתוכו זה מתרחש.
עדנה אלתר: אפשר ללמוד ממה שקורה, וצריך להבין את האנשים ואת התופעה על הרקע הזה.
עדנה אלתר: הדבר השני שנגזר מזה, בדומה למה שאמר פה רן כהן, ובהמשך לדברים שנאמרו פה, אי אפשר להתייחס לזה באותה נשימה כמו שאנחנו מתייחסים לתופעות ביטחוניות, ולמרות שכל המדינה הזאת מאוד שגור לה ההתייחסות של דברים, בפן ביטחוני זו תופעה אחרת, וזה אנשים אחרים, וצריך להתמודד עם זה גם בכלים אחרים.
עדנה אלתר: בהערת אגב לשאלה שלך מה נדרש בנושא של רשות הגירה, מה חסר בטיפול היום, אחד הדברים שחסר, זה להתייחס לתופעה הזאת ולאנשים האלה כאילו הם בני אדם.
עדנה אלתר: גם במבנה המוצע של רשות הגירה, וגם בטיפול הקיים של מנהלת ההגירה, אחת הבעיות, וזה בא לידי ביטוי אולי בנושא של פניות הציבור, אבל בכל מיני דברים אחרים, אבל ביותר רחב, מדובר באנשים שיש להם בעיות בעיקר בתחום הרווחה ואין כתובת.
עדנה אלתר: אין לאנשים לאן לפנות, האנשים חיים פה לא מעט שנים, והם מתמודדים עם כל מיני התמודדויות, וצריך לתת לזה איזשהו מענה.
ששי קציר: למה זה תפקיד של רשות הגירה?
עדנה אלתר: זה לא תפקיד של רשות הגירה, אבל זה כן תפקיד של המדינה.
עדנה אלתר: כמו בכל מדינה נאורה אחרת בעולם שמתמודדת עם תופעה של הגירה בלתי חוקית, יש כתובת שאם כמו שקרה ביום שישי בלילה, זוג קולמביאניים היו מעורבים בתאונת דרכים והיא נהרגה, ויש להם ילד בן 6, מישהו צריך להיות בסיפור הזה.
עדנה אלתר: הם אנשים שנכנסו לפה כחוק.
עדנה אלתר: וגם אותו סיפור עם התינוקת בת שלושה חודשים, המציאות מכתיבה, אין מה לעשות.
דני יתום: מי אז מטפל במקרה הזה של זוג הקולמביאניים?
עדנה אלתר: במקרה של זוג הקולמביאניים, שלחנו פסיכולוגית, זה מטופל.
עדנה אלתר: אבל זה מטופל כי זה בתל אביב.
דני יתום: זה מטופל אבל זה לא ממוסד.
עדנה אלתר: זה לא ממוסד, ובטח לא במבנה של רשות ההגירה, וגם לא בתוך המבנה הקיים של מנהלת ההגירה.
עדנה אלתר: אני חייבת להגיד שבכל הסוגייה הזאת, יש כל הזמן שינויים.
עדנה אלתר: ההחלטה אתמול בנושא ילדים היא בהחלט החלטה חשובה, שקודם כל עצם זה שהתכנסו לדון בנושא הזה שעובר כמו כדור פינג-פונג במשך כמה וכמה שנים, אז קודם כל צריך לברך על זה שמשהו אחד עלה על השולחן ונתקבלה עליו החלטה, ואני מקווה שההחלטה הזאת תאושר בעוד שבועיים בכנסת.
עדנה אלתר: צריך לקחת בחשבון שהעובדה שהממשלה קיבלה החלטה לתת מעמד לילדים מעל גיל 10, פותרת בעיה של חלק מאוד קטן מילדים, שאנחנו מעריכים אותם בסביבות 300 גג 500 ילדים במדינה, בהערכה הפרועה ביותר.
ששי קציר: הלוואי ואתם צודקים.
עדנה אלתר: בוא נראה עוד שנה, כשתיגמר השנה שבה אנשים יצטרכו כמה יגשו.
עדנה אלתר: מעל גיל 10 זה מעט, ורוב הילדים כשהם מעל 1,000 ילדים בתל אביב, הם ילדים מתחת לגיל 10, וצריך לקחת בחשבון שההחלטה שהתקבלה אתמול לא נתנה את הדעת מה קורה איתם.
עדנה אלתר: ויש לא מעט כמו שאמרתי.
ששי קציר: ההחלטה נתנה את הדעת לדבר הזה, אגב, ההחלטה אומרת שמי שלא נכנס לקריטריון הזה, יוצא מהארץ לאלתר.
ששי קציר: זאת ההחלטה.
עדנה אלתר: השאלה היא יוצא מהארץ לאלתר?
עדנה אלתר: אחרי שתיגמר ההינתקות, אם תיגמר ההינתקות, ומה קורה בינתיים, ואיך עושים את זה.
עדנה אלתר: בסדר, אני לא אומרת, יכול להיות שזאת הדרך, אבל צריך כבר להיערך.
עדנה אלתר: אם מדינת ישראל החליטה, אני לא בטוחה שהיא החליטה.
נסים פרנג'י: זה התפקיד של העירייה.
נסים פרנג'י: זו העירייה.
עדנה אלתר: נאמר שמדינת ישראל החליטה לגרש 1,000 ילדים מתחת לגיל 10, צריך להיערך לזה.
עדנה אלתר: לא נראה לי שמישהו נערך לזה.
עדנה אלתר: זה לא בדיוק פשוט להוציא ילדים, ורק כדי שזה יהיה כל כך ברור, ל-90% מהם אין שום תעודת לידה, ולא תוכל להוציא אותם מפה בלי שיהיה להם מסמכים.
עדנה אלתר: אם לא ל-95% מהם.
ששי קציר: למדנו לעשות פקודת מבצע.
עדנה אלתר: הנקודה האחרונה שלצערי הרב לא נפתרה, כל פעם שאבוא לפה אני אגיד את זה.
עדנה אלתר: יש מספר מאוד קטן ומצומצם של ילדים ומבוגרים חולים שהם לא יכולים לצאת מפה, מה שנקרא, אי אפשר לא לבלוע ולא להקיא והם פה.
עדנה אלתר: מישהו צריך גם לזה לקבל החלטה.
עדנה אלתר: לצערי הרב, זה נושא שנשאר תלוי.
עדנה אלתר: רק כדי לסכם לגבי מה שנאמר פה קודם על ידי אפרים כהן, וניצב קראוזה.
עדנה אלתר: יש פתגם שאומר לא העכבר גנב, החור גנב.
עדנה אלתר: הבעיה באכיפה היום היא שהאכיפה היא נגד העכברים, ולא נגד הפרצות.
עדנה אלתר: אני מזמינה את יושב ראש הוועדה החדש לבוא לבקר ולראות את המציאות התל-אביבית, ולהכיר את מה שקורה בשטח.
עדנה אלתר: אנחנו אירחנו את כל ראשי הוועדות.
עדנה אלתר: נשמח מאוד לארח אותך, בהחלט אנחנו מחזיקים בהרבה ידע ומידע בנושא.
דני יתום: איזה עוד ארגונים וולנטריים יש לנו כאן?
אמי סער: אני מייצגת את מוקד סיוע לעובדים זרים.
אמי סער: אתחיל בברכה ליושב ראש.
אמי סער: ואצטרף להזמנה של עדנה.
אמי סער: אני חושבת שמאוד חשוב שתיפגש עם הארגונים, יש כמה ארגונים, יש את "מסילה", יש אותנו, יש גם ארגונים שלא נמצאים פה היום.
אמי סער: "קו לעובד", הארגון לזכויות אדם.
אמי סער: אני חושבת שמאוד חשוב לשבת ולהכיר את הבעיה, הארגונים מטפלים הרבה שנים בעובדים זרים.
אמי סער: מוקד סיוע לעובדים זרים, זוהי עמותה וולנטרית שמטפלת בעובדים זרים, מנסה לקדם ולעזור לעובדים עצמם פרטנית, בעיקר לעובדים שנמצאים בכלא.
אמי סער: פועלת לשינויי חקיקה, ועתירות מנהליות, ועתירות בבג"צים כדי לשנות את חוק הכניסה לישראל, חוק עובדים זרים.
אמי סער: הרבה פעילות משפטית ופעילות ציבורית.
אמי סער: הפעילות העיקרית שלנו היא בעובדים שנמצאים בכלא, המוקד מטפל גם במענה טלפוני, יש לנו קו חם למענה טלפוני לעובדים הרים.
אמי סער: המתנדבים שלנו מבקרים בכלא, בכל כלא מבקרים כל שבוע מתנדבים שלנו, לפחות פעם אחת.
דני יתום: כמה מתנדבים יש לכם, אמי?
אמי סער: מתנדבים פעילים 30, ויש פעילים שלא עושים את העבודה בשטח.
אמי סער: הם משתתפים בדיונים של בית הדין למשמורת, מייצגים את העובדים בפני בית הדין.
אמי סער: בית הדין למשמורת כל אזרח וכל עובד יכול לייצג את עצמו, אפשר לייצג אותו.
אמי סער: אנחנו פונים בכתב ובעל פה, וכל הפעילות שהוזכרה פה של האתיופים, עורכת הדין שמטפלת בהם נדחפה לעניין על ידי המוקד ועל ידי עמותת אתיופים, פליטים אתיופים.
אמי סער: יש בכלא יותר מ-80 אתיופים שחלק גדול מהם נמצאים מעל שנה, הם כבר עלו למדינה, לפי הנתונים של המשטרה, עלות של עובד בכלא היא כ-260 שקלים ליום, אם אנחנו מכפילים את זה ב-80, אנחנו יכולים לעשות כמה עשרות אלפים ביום.
אמי סער: תעשו את החשבון השנתי, זה כמה מיליונים טובים שאפשר היה לעשות איתם משהו אחר.
אמי סער: בין אם היו משחררים אותם כדי שהם ימשיכו לנסות את ההליך בקונסוליה הקנדית.
אמי סער: יש להם חלום שהם יסעו לקנדה.
אמי סער: יכול להיות שזה חלום, אבל אם היו נותנים להם לנסות לצאת, 80 אנשים שהיו נותנים להם לא להיות בכלא, הם היו מנסים, אם לא היו מגרשים אותם.
דני יתום: הממשלה הקנדית הביעה אי פעם את נכונותה?
אמי סער: יש להם גופים שלהם בקנדה חזקים מאוד של האתיופים שם, שמנסים - -
רוני ידידיה: זה לא גופים ממשלתיים.
אמי סער: אין לי מושג.
יוסי אדלשטיין: זה מאכערים שלוקחים כסף על כל הטיפול הזה, זה הסיפור.
רוני ידידיה: לא היה שום הליך מול הממשל הקנדי.
אמי סער: יש כאלה שקיבלו.
אמי סער: יש כאלה שנמצאים בקנדה, אני מכירה כמה.
רוני ידידיה: יחידים, לא בתור קבוצה או משהו כזה.
אמי סער: כרגע הם יושבים בכלא , זה גם עלות כספית גבוהה, זה גם מעיק על המשטרה ועל השב"ס, וכמובן שגם עליהם.
אמי סער: אף אחד לא משכנע אותם לנסוע.
אמי סער: לדעתנו אם היו מוציאים 80 אנשים, המדינה לא היתה ניזוקה.
יוסי אדלשטיין: יכולים לבקש את המעמד הזה מאתיופיה, למה צריך לבקש מפה?
יוסי אדלשטיין: יסעו לאתיופיה ושיגשו לקונסוליה הקנדית ויבקשו שם.
אמי סער: הם טוענים שמעמדם באתיופיה בסכנה.
יוסי אדלשטיין: זה שהם טוענים - - -
אמי סער: בואו נחזור לנושא, זו היתה דוגמה.
אמי סער: בין היתר זו היתה דוגמה שגם המוקד נתקל ומוטרד מהם.
אמי סער: המוקד נמצא בקשר עם גופים אחרים עובדים ביחד, עושים עתירות עם קו לעובד, עושים עתירות עם גופים לזכויות אדם.
אמי סער: יש כל מיני דברים שאני לא אעלה אותם פה, אשאיר דברים לישיבות אחרות.
אמי סער: יש לנו קשר עם המשטרה, לא נעים להגיד, אבל יש לנו קשר סביר עם המשטרה.
דני יתום: למה לא נעים?
אמי סער: כי אנחנו כאילו נגדם.
אמי סער: כשאני צריכה משהו אני מוצאת את הטלפון במשטרה.
אמי סער: אני לא תמיד מקבלת את התשובה שאני רוצה, אבל טלפון יש.
אמי סער: למשל יחידת אכיפה לא עובדת בסופי שבוע.
אמי סער: היחיד שמוכן לענות שם לטלפון 24 שעות ביממה, לא ניסיתי בשתיים בלילה, זה אמיר גל שכרגע הוא בחופשה.
אמי סער: מר אדלשטיין לא כל כך עונה בחופשות שלו.
יוסי אדלשטיין: הוא עונה.
אמי סער: בפסח הוא לא ענה לי.
אמי סער: אבל בוא לא נעמיד את יוסי על הנושא, לא מגיע לו.
אמי סער: אני אומרת את זה, כי אני חושבת שיחידת האכיפה צריכה שיהיה לה ביום שישי ובשבת מענה.
אמי סער: כי לא יכול להיות שביום שישי בבוקר כשיש מישהו ורוצים שעובדת סוציאלית שהיה איתה סיפור של מישהי שטענה שהיא משמורנית יחידה, עובדת סוציאלית היתה צריכה להתקשר מה-106 לאמיר גל הביתה, ושלא יהיה איזה מוקד.
אמי סער: וכשעוצרים אנשים בשבת עוצרים, לא מישהו ספציפי.
אמי סער: כשיש מעצרים בשבת שיהיה מישהו במשרד הפנים גם לענות.
אמי סער: עוצרים בלהט המעצר, ופה אני אשלב עוד נושא.
אמי סער: אחת הבעיות של המשטרה ושל משרד הפנים היא שהם חושבים שאם יש להם ספק אם מישהו צריך לעצור אותו או לא, אז הם עוצרים.
אמי סער: קודם עוצרים אחר כך בודקים, וזאת בעיה.
עדנה אלתר: לעומת המעסיקים כפי שהוצע פה קודם, ש-80% בסוף לא משלמים את הקנס.
אמי סער: אז האכיפה היא אכיפה.
אמי סער: הרבה יותר ממהרים לעצור מי שלא, אחר כך אם אפשר לשחרר, אז משחררים.
אמי סער: הבעיה היא כאשר למשל ישראלי נמצא בכלא במעצר שם, איתמר בן גביר קיבל פיצוי של 30 אלף ליום שהוא ישב בכלא.
אמי סער: עובד זר מקבל 1,000 וזה בתי משפט, אבל זה נושא אחר.
דני יתום: דרך אגב, יש איזשהו גוף שמעמיד עבור העובדים הזרים עורכי דין, כדי לסייע להם בהצלת הקייסים שלהם?
אמי סער: אנחנו מייצגים בחלק מהמקרים בהתנדבות.
אמי סער: יש מקרים שאנחנו מפנים לעורכי דין שעובדים איתנו במחיר מוזל.
אמי סער: בעניין של עובדים זרים שצריכים להיות בבית דין למשמורת, לא בבית דין לעבודה, יש מקרים שהמוקד יחשוב שזה מקרים עקרוניים והוא יטפל.
אמי סער: לצערנו המוקד נתמך על ידי תרומות, אין לו מספיק עורכי דין שיעשו את הכל בהתנדבות.
אמי סער: מצאנו קבוצה של עורכי דין שמוכנים לעשות במחיר מינימלי חלק מהמקרים.
אמי סער: קו לעובד, אני אייצג אותם כי הם לא נמצאים, מטפל בתביעות לבית דין לעבודה במחירים שהם כמעט התנדבות.
אמי סער: הם לוקחים לפתיחת תיק סכום של עשרות שקלים, ואחר כך הם לוקחים 300 שקלים לייצג.
אורלי וילנאי: זו תעשייה של עורכי דין.
נסים פרנג'י: ועוד 15% מהסכום הכללי.
אמי סער: לעומת 25%-30% של אחרים.
אמי סער: אז יש מקרים.
אמי סער: אבל באמת זו בעיה.
אמי סער: אנחנו יכולים לייצג, נסים מייצג אנשים בבית הדין למשמורת ללא שכר.
אמי סער: לא צריך בבית הדין למשמורת לשלם.
אמי סער: המתנדבים שלנו עושים את זה בהצלחה לא פחותה מעורכי דין, לפעמים יותר.
אמי סער: מי שצריך ללכת לבית משפט שזה הערעור לבית הדין למשמורת חייב עורך דין, ואז לפעמים יש אנשים שיש להם בעיה, גם הזמן.
אמי סער: אם חייבים למשל לדבר ב-12 בלילה, אחרת העובד הזר יגורש.
אמי סער: יש הרבה מה ללמוד.
אמי סער: ויש הרבה דברים שצריך לתקן אותם, ואני מקווה שבישיבות הבאות נעלה אותם.
דני יתום: ששי, אתה רצית להתייחס לחלק מהדברים שנאמרו כאן, אני מבקש בקצרה.
ששי קציר: אני חושב שכל הגופים שמסייעים פה ראויים לכל שבח.
ששי קציר: הם לא נפגעים, בסופו של דבר אם הם מסייעים, אז הצורך הזה קיים.
ששי קציר: אם הם לא היו, אז מישהו אחר היה צריך לעשות את זה.
ששי קציר: יחד עם זאת, יש דברים שנכון מבחינת החקיקה זה לא סגור, וצריך לתת עליהם את הדעת.
ששי קציר: לדוגמה, כל הנושא של השירותים החברתיים מוטל על הרשות המוניציפלית.
ששי קציר: אני אומר שכל השירותים שאתם נותנים, זה שירותים שאתם נותנים מתוך הרשות המוניציפלית, זה לא דבר שאתם מקבלים את זה בתקציב מיוחד.
ששי קציר: זה חלק מההתמודדות שלכם.
ששי קציר: אני רוצה לומר, אחת לגבי הנושא של מי שמבקש מעמד פליט.
ששי קציר: לא להתבלבל, הנושא הזה הוא לא כל כך תמים שמישהו בא מבקש מעמד של פליט.
ששי קציר: לצערי הרב, אנחנו נחשפים גם למין סחר אפילו בעניין הזה.
ששי קציר: אפילו אנשים שקיבלו פה מעמד פליט, נתפסו לפני מספר חודשים שהם מבריחים אנשים מהמדינה שלהם דרך מצרים, בכדי להכניס אותם לאיזה תהליך.
ששי קציר: אז זה לא כל כך תמים.
ששי קציר: בכל מקרה, אנחנו בשיתוף פעולה מלא אל נציבות האו"ם, ועם ועדה שעומדת לנושא הזה.
ששי קציר: ומי שבסופו של דבר יכול לקבל מעמד פליט, זה לאחר בחינה שאנחנו בוחנים את כל הנושאים, ויש אנשים שגם מקבלים מעמד פליט, ומרביתם לא מקבלים מעמד פליט.
ששי קציר: לכן אנחנו עושים את כל הצעדים בכדי להחזיר אותם למדינתם.
ששי קציר: לצערי גם פה יש אנשים שמנסים לגזור כל מיני קופונים, זה לא כך תמים.
ששי קציר: לעניין של חדר מצב, אני חושב שזה נכון מה שנאמר פה.
ששי קציר: אחד הדברים שהם חסרים אצלנו, לא רק בעניין של היחידה לאכיפה, בכלל במנהל אוכלוסין.
ששי קציר: זו אחת ההצעות שאנחנו העלינו עכשיו בפני ועדה שבודקת את כל ההיערכות שלנו.
ששי קציר: צריך להיות חדר מצב במנהל אוכלוסין.
ששי קציר: גם בלילה קורים דברים במעברי הגבול, אנחנו אמורים לתת תשובות.
ששי קציר: בסופו של דבר מחפשים את המנהלים בטלפונים, וזה לא בסדר.
ששי קציר: ואני מקווה מאוד שאנחנו נפתור את הסוגייה הזאת ויהיה חדר מצב כדי שנוכל לתת תשובות.
אורלי וילנאי: אני חושבת שאנחנו עוסקים כאן בדברים נורא חשובים, אבל הם לא השורה התחתונה.
אורלי וילנאי: לא משנה אם יש מי שיענה לטלפונים, או ידבר באיזה שעה, לדעתי זה פחות חשוב.
אורלי וילנאי: אני חושבת שהנקודה המרכזית היא שהיום למשטרת ההגירה כבר אין צורך במשטרת ההגירה במתכונתה הנוכחית, בתקציבים הנוכחיים, בכמות של האנשים שקיבלו שם ג'ובים כשהאלימות משתוללת, כשתאונות הדרכים בלתי פוסקות.
אורלי וילנאי: משקיעים רק במגזר אחד ובכל הכוח.
אורלי וילנאי: אני חושבת שהיום יש יעדים, וזה כן תפקידה של הכנסת, שהם לא רלבנטיים למספרים שמצויים היום בשטח.
אורלי וילנאי: זה הופך את הטיפול בעובדים הזרים למשהו שהוא באמת בלתי נתפס.
אורלי וילנאי: כל העוצמה, כל הכוח הזה של 480 אנשים מופנה רק כלפי העובדים הזרים, זה אומר שמאבדים כמעט צלם אנוש, למרות שכאילו עכשיו לא הולכים עם אזיקים יותר, ולא עוצרים בכנסיות, אבל כן מפעילים משת"פים, וכן גורמים לאנשים לשקר ולעשות דברים איומים ונוראים, שהם לא האמינו על עצמם שהם יילכו לעשות וכן עושים.
אורלי וילנאי: מבצעי ראווה, כמעט בכל מבצע שאני רואה מסתיים בהחזרת האנשים לאותו מקום ממנו הם נלקחו, כי רוב האנשים הם חוקיים היום בארץ.
אורלי וילנאי: אני חושבת שכדי להשלים את המדיניות הזאת של ממשלת ישראל, צריך היה לגרום גם למעסיקים לא לרצות להעסיק זרים, וזה לא עובד היום.
אורלי וילנאי: מיטב חברותיי מחפשות עובדות זרות כדי שינקו להן את הבית, אין היום חשש אמיתי לא מהתמ"ת ולא מהמשטרה ולא מאף אחד אחר כשמדובר בישראלי.
אורלי וילנאי: הזרים מבוהלים אתה יודע עד כמה.
אורלי וילנאי: ולכן אני חושבת שצריך להפוך את כל הסיפור הזה ולא לרדת לנקודות איפה כן צריך לאייש עוד משרה, אלא לשנות את המדיניות הזאת.
אורלי וילנאי: עכשיו אני מבינה שהשוטרים האלה יעברו להתנתקות, השאלה היא מה יקרה אחר כך, ואם אפשר להשתמש באותם תקציבים באותו כוח אדם כדי לעשות משהו אפקטיבי.
אורלי וילנאי: תאונות הדרכים, האלימות במועדונים – אני הייתי במבצע במועדון סלסלה ביום שישי בלילה, מועדון אחד ליד ישראלי, תסלחו לי, דפקו שם מכות לשלוש בחורות ישראליות.
אורלי וילנאי: אבל 15 או 20 שוטרים היו עסוקים בלהוציא משם עובדים זרים חוקיים שאחר כך חזרו לאותו מקום.
אורלי וילנאי: ותצוגה גדולה עם ילדים שבאו ובכו עם ילדים והמון בלאגאן, בשביל מה?
אורלי וילנאי: שישי בלילה, כל כך יקר, בזבוז כל כך כואב וצועק.
אורלי וילנאי: כשצריך בעצם להגיש את התכלית הזאת, את דף הנייר ולהראות את הפעילות המבצעית.
אורלי וילנאי: ושוב אני אומרת, היעדים לא תואמים את המציאות, וכאן צריך לעשות את השינוי לדעתי.
דוד קראוזה: אני יכול להודיע בלב שלם ליושב ראש הוועדה ולוועדה שמשטרת ישראל לא עושה מבצע ראווה, לא עשתה בעבר, לא עושה היום, ולא תעשה גם בעתיד מבצעי ראווה.
דוד קראוזה: עם כל הכבוד לאורלי, עדיין את סדרי העדיפויות ודרך ההפעלה של משטרת ישראל לא התקשורת תקבע.
דוד קראוזה: באופן ענייני כנראה מה שקובע את היעדים ואת המשימות, אנחנו מטפלים גם בנושא הפשיעה, גם תנועה, וגם תאונות הדרכים.
דוד קראוזה: אגב, האחריות למנוע תאונות דרכים לא תולה על פיתחה של משטרת ישראל.
אורלי וילנאי: על פיתחו של מי?
דוד קראוזה: משרד התחבורה.
דוד קראוזה: אנחנו במקרה עושים את רוב הפעילות כי אנחנו גם נמצאים בשטח.
דוד קראוזה: האחריות, המלה הגדולה הזאת תולה בפיתחו של גורם אחר.
דוד קראוזה: בכל מקרה, אנחנו כבר הודענו, מבחינתנו ראוי לבחון בכל עת את נושא הפעלתה של מנהלת ההגירה.
דוד קראוזה: לפחות מבחינתנו אנחנו גם עושים את זה.
דוד קראוזה: גם כאגף וגם כמשטרת ישראל אנחנו בוחנים את זה.
דוד קראוזה: אני מניח שאנחנו נגיש המלצות כפי ראות עינינו להחלטת הממשלה.
דוד קראוזה: אני מניח שנעשה את זה במהלך שנת 2006, במתכונת הנוכחית סביר להניח שאנחנו נמשיך ונפעל גם בשנים הקרובות.
דוד קראוזה: תודה רבה.
דני יתום: אני רוצה לסכם את הפגישה הזאת, ובדברים שלי יהיו כמה נקודות, שהן נקודות לפעולה, מה שנקרא אקשן אייטמס, ותהיינה נקודות למחשבה ולהמשך דיון.
דני יתום: אני אעשה את זה לא לפי סדר החשיבות, אלא לפי סדר הדברים שנכתבו, כתוצאה מכך אני מבטיח שאני לא אפספס דבר – אני מבטיח לעצמי כמובן שאני לא אפספס דבר שהתכוונתי להעלות אותו.
דני יתום: אני לא הולך מהקל אל הכבד, וגם לא מהכבד אל הקל, אבל אני אגיע לכל אחת ואחת מהנקודות.
דני יתום: ראשית, כל עוד מנהלת ההגירה פועלת, וכל עוד פועלות היחידות במשרדים השונים שמטפלים בנושאים שנוגעים לכניסת אנשים אל תוך גבולות מדינת ישראל, זה נכון לגבי משרד הפנים, וזה נכון לגבי יחידת הסמ"ך שאני מבין שהיא במשרד המסחר והתעשייה.
דני יתום: אנחנו נטפל כאן גם בדברים קטנים ולא רק בדברים גדולים.
דני יתום: זאת אומרת, אני לא רוצה להגיע למצב שבו כתוצאה מן העובדה שאולי אורלי צודקת ואין כבר צורך במשטרת ההגירה או במנהלת ההגירה, וצריך להפנות את כל המשאבים למקום אחר, ניתן לעניינים להתגלגל מאליהם כאילו באופן טבעי, ובסופו של דבר אנחנו עלולים למצוא את עצמנו במצב שמתדרדר להרבה יותר מורכב, הרבה יותר מסובך, והרבה יותר קשה מהמצב שבו אנחנו נמצאים היום, אלא אם כן נטפל בסוגיות הללו.
דני יתום: אחת הנקודות שעלו כנקודה ראשונה, זה חוסר במידע כולל – שיהיה מידע אינטגרטיבי, שיביא לידי ביטוי את דפוסי המידע של כל הגופים כולם.
דני יתום: צריך לנסות ולמצוא דרך לעשות את זה.
דני יתום: כמובן שאין לי כאן מטה של קסמים, ואני לא יכול להוציא שפן של קסם מן הכיס.
דני יתום: אבל מאחר והעבודה הזאת, אני הבנתי דוד שהוטלה על המשרד לביטחון פנים, צריך לראות מה המשרד לבטחון פנים עושה כדי לגבש בסיס מידע שיאכלס בתוכו את המידע הרלבנטי שמגובש בכל המקומות האחרים על מנת להפוך את הפעולה לא רק ליותר אפקטיבית, אלא גם ליותר הומנית.
דני יתום: כי יכול באמת להיות שברגע שיהיה בסיס מידע שיש בו מידע ממשרד הפנים, ומידע ממשרד התמ"ת, ומידע מהמשרד לביטחון פנים, יכול להיות שאפשר יהיה להימנע מן הצורך להפעיל כל מיני אמצעים על מנת לאסוף מודיעים, כי ייתכן שהמודיעים נמצא ממילא בגופי הממשלה השונים.
דני יתום: על זה ארצה לשמוע מה בכוונת
דני יתום: כם לעשות, מאחר ואני מבין שקרוב לוודאי לא תוקם ב-1.1.2006, או לא תתחיל לפעול ב-1.1.2006 רשות ההגירה החדשה, אז אי אפשר לסמוך על אותה רשות שלא תתחיל לפעול ב-1.1.
דני יתום: כדי שהיא תקים את בסיס המידע הזה.
דני יתום: ולכן צריך בינתיים, מאחר ובסיס המידע הזה נדרש לעבודה השוטפת של גופי האכיפה השונים, וכפי שאמרתי יש בזה גם מימדים של יכולת או פוטנציאל להקל על מצבם של העובדים הזרים, כי הם יחושו פחות נרדפים, ופחות נחשדים.
דני יתום: ראוי לדעתי לתת את הדעת על זה ולראות איך עושים את זה.