GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן כהן: ואיך זה יכול להיות הפער בין 213 מסעדות ל150- מסעדות, שעו"ד שרעבי, אומר שיש רק 150 מסעדות.
רן כהן: מאין הפריצה הזאת.
רן כהן: עכשיו על הגל הזה, כבר כל אחד יהיה מסעדה אתנית.
רן כהן: חייב להיות מבחן הרבה הרבה יותר נוקשה לעניין הזה.
רן כהן: אם לא רוצים - שיתפרץ עוד איזה צינור חדש.
רן כהן: ואני רוצה שברוח הזאת, נסכם.
רן כהן: אני מזהיר מפני התפרצות של העניין הזה.
רן כהן: הפרמטרים האלה.
רן כהן: משום שהעניין הזה הוא מאוד מאוד חשוב.
רן כהן: אני מבקש לישיבה היא , שסגן השר, או אפרים או מי שלא יבוא לכאן לדווח, שגם יגידו ממש חלוקה.
רן כהן: מאיזה ארצות מביאים אותם, בוגרי איזה בתי-ספר למסעדנות בעולם, בוחנים תעודות.
רן כהן: את הצנרת הזאת שבה מכניסים על תקן מומחים.
ניסן סלומינסקי: ובישול זה.
ניסן סלומינסקי: יביא את המומחה - ילמדו.
ניסן סלומינסקי: שיהיה שליטה של המשרד - לא בעלי המסעדות יביאו את המומחה - כי אתה לא תמצא אותו.
רן כהן: בניין, אנשים מקצועיים.
רן כהן: יביאו חקלאיים מקצועיים.
רן כהן: הכל היה על תקן מקצועי.
רן כהן: קדחת, בואו תראו את האנשים האלה.
רן כהן: יש אנשים שלא יודעים איך מחזיקים פטיש ביד.
רן כהן: אנחנו עוברים לנושא הירדני.
רן כהן: מה שאני יודע, הוא הדבר הבא.
רן כהן: אני שוחחתי עם מ"מ שגריר ירדן בישראל.
רן כהן: הנושא הראשון שהוא ניסיון עקבה-אילת.
רן כהן: נדמה לי שעובדים שמה כ110- עובדים.
רן כהן: לקחי הניסיון והמסקנות ממנו והאם הניסיון הזה מהווה בסיס שאפשר בו להרחיב את הניסיון הזה, גם לעבר הערבה.
רן כהן: יישובי הערבה, כידוע לכם, מוצפים בעובדים זרים.
רן כהן: בעיקר מתאילנד ומהמזרח הרחוק.
רן כהן: אני אומר את הדברים, כי הם נאמרו לי באופן החד משמעי ביותר.
רן כהן: אין לנו שום נציג מהשגרירות הירדנית.
רן כהן: אולי נאיים עליהם - שאם הם ירצו שזה יהיה בירדן - נעשה את זה בירדן.
רן כהן: לפי מה שהוא אמר לי טלפונית, הניסיון שלהם מפרוייקט אילת-עקבה, הוא ניסיון טוב.
רן כהן: הם שבעי רצון.
רן כהן: הוא פועל טוב.
אלי פז: ראשון, עקרון היומנות, נכנסים בבוקר - יוצאים בערב.
אלי פז: לא מימוש זכות השיבה.
אלי פז: אנחנו לא רוצים דליפות.
אלי פז: אנחנו רוצים עבודה - שהיא עבודה נטו, שהיא מטיבה לשני הצדדים.
אלי פז: אנחנו זקוקים לעובדים.
אלי פז: פרמטר שני, ולפרמטר הזה מחויבת נגישות למעבר.
אלי פז: מעבר שהוא קרוב בטווח קצר, שמאפשר את היישום של זה.
אלי פז: אחרת זה הכל דיבורים.
אלי פז: דבר שני, העדר מקורות עובדים ישראלים.
אלי פז: ז"א, זה לא בא על חשבון הישראלי.
אלי פז: דבר שלישי, מינימום או שואף לאפס חיכוך עם הנושא הפלסטיני.
אלי פז: כי אין לנו שום עניין מעורב לא ירושלמי למזרח תיכוני בחיכוכים שיכולים להניע תהליכים לא טובים.
אלי פז: עפ"י שלושת הפרמטרים האלו, נקבעה אילת כתואמת את העניין.
אלי פז: יש מעבר ערבה, שהוא קילומטרים ספורים מהעיר.
אלי פז: ופיתחנו את העניין.
אלי פז: דרך אגב, הירדנים עיכבו את הפרוייקט הזה משך יותר משנתיים.
אלי פז: כשאנחנו הגינו את הפרוייקט, חשבנו גם הצד הירדני שיצליח להניע ירדנים, יותר בדואים, נקרא לזה, לפרוייקט הזה.
אלי פז: התברר בפועל שבאזור עקבה אין אבטלה.
אלי פז: יחסית כל ירדן, יש שמה שיעורי אבטלה שלפי ספירה מסוימת נעים בין 30% ל- 40%.
אלי פז: יש אגב בירדן, על היקף מועסקים של כמיליון עובדים - יש יותר מ300- אלף עובדים זרים.
אלי פז: רובם אגב, מצרים.
אלי פז: כמעט כל החקלאות שם - היא חקלאות של המצרים.
אלי פז: 40 דולר שמשלמים למצרי, בירדן זה משהו אדיר.
אלי פז: כי גם זה הם לא יכולים לקבל במצרים.
אלי פז: התוצאה הסופית היא, שהואיל ובעקבה שיעור האבטלה הוא מאוד נמוך יחסית.
אלי פז: התחילו לשבור שבר, מאזור מה שקרוי מחנות פליטים, מאזור רבת עמון לדרום.
אלי פז: אגב, זה לא מפריע לנו, כי שיטת הפרוייקט היא בקרה כפולה-ביטחונית.
אלי פז: דבר ראשון, מערכת הביטחון הירדנית סורקת את המועמדים לעבודה.
אלי פז: רק אחרי שהם שמים את החותמת על אותו אחד - הוא מועבר לסינון ביטחוני-ישראלי ושל מערכת משטרת ישראל וגם בהיבט הפלילי.
אלי פז: ורק אז יוצאים לדרך.
אלי פז: אגב, זה מעכב אותנו לא מעט.
אלי פז: כי ככל שהאינתיפאדה הלכה והתפתחה, ככה זמן בדיקה היה יותר יקר למערכות הבודקות אצלנו.
אלי פז: ולא פעם אנחנו נשארו תקועים עם 50 בקשות בשגרירות ברבת-עמון שלא יכלו להתממש.
אלי פז: ובמקרה מסוים, הפעלתי אפילו את ראש-הממשלה באמצעות שלום תורג'מן, שנתן הוראה, פשוט לא לפוצץ את הפרוייקט.
אלי פז: כי אנחנו ירדנו לתחתית, ל- 20-30 עובדים.
אלי פז: זה, היה מאוחר יותר.
אלי פז: אנחנו קבענו יעד כמותי.
אלי פז: אני רוצה לומר לכם שבאילת היתה פרשה גדולה מאוד של עבודה של פלסטינים בעבר, שיצרה מפגעים סביבתיים בתחושה של התושבים שם.
אלי פז: ובמאמץ גדול, העיר הפכה להיות שטח צבאי וכו'.
אלי פז: לא היה רצון של פרנסי אילת.
אלי פז: פרנסי אילת עיכבו לנו את הפרוייקט כמה שאפשר, כי הם חששו שאנחנו נפתח את הדלת בצורה בלתי מוגבלת.
אלי פז: ושוב, יגיעו אלפי עובדים, והתוצאה תהיה תוצאה לא טובה.
אלי פז: לכן, סינכרנו את זה בהיבט הכמותי.
אלי פז: שלב ראשון, 100.
אלי פז: אחר-כך הסכמנו לעלות לעד 200.
אלי פז: הגדלנו את זה לפני שלושת רבעי שנה, את המכסה לעד 300 עובדים.
אלי פז: כמעט כל העובדים עובדים בענף הבניין.
אלי פז: נכנסים לעבודה בין 100 ל150- עובדים.
אלי פז: המיעוט שבהם עובד בשירותים, שירותים זה מכבסות וכו'.
אלי פז: יש בעיית ישראלים באותם ענפים.
אלי פז: המלונאות לא רוצה עובדים ירדנים.
אלי פז: ובינתיים, יש לנו ביקוש של ענף הבניין.
אלי פז: אנחנו לא רוצים להיכנס לקרבות שלא בטוח שזה טוב.
אלי פז: חשבנו שאפשר להתחיל לטפס, אחרי שזה הצליח ולא היתה זליגה אחת אפילו במשך כל תקופה ההפעלה.
אלי פז: ירדני אחד אפילו לא נשאר מעבר לשעות המותרות.
אלי פז: חשבנו שצריך לטפס צפונה, לאזור הערבה.
אלי פז: ( הם עוברים דרך מסוף הערבה) שוב, לפי כל העקרונות האלה.
אלי פז: אם יהיה מעבר - באזור צופר - זה בקלאסיקה - הם יכנסו בבוקר - ההערכה היא שאפשר להגיע אפילו ל500- עובדים ירדנים.
אלי פז: מצד השני של הגבול, יש הרבה שבטים בדואים ירדנים.
אלי פז: אמור היה להיות גם אינטרס לצד הירדני.
רן כהן: במרכזה מאשר בדרום.
רן כהן: אבל תנועות יש.
רן כהן: אם זה עובר בדיקה ביטחונית והכל כשר.
רן כהן: אם הוא בא לעבוד והוא חוזר לביתו - יותר טוב.
אלי פז: לפחות שכר מינימום ישראלי.
אלי פז: היה ויכוח של שלוש שעות סביב הנושא הזה של תנאים לעובדים במסגרת הדיון על הפרוייקט.
אלי פז: מנכ"ל משרד העבודה הירדני, ישב שם עם סוללה גדולה והתווכחו על כל מילה.
אלי פז: פתאום הוא שאל, על איזה שכר מדובר.
אלי פז: אמרתי לו בסביבות ה- 700 דולר.
אלי פז: הוא נתן דפיקה על השולחן.
אלי פז: זה הרבה יותר ממה שהוא מרוויח.
אלי פז: ואמר, מספיק עם הויכוח הזה.
אלי פז: אנחנו רוצים את צופר.
אלי פז: אנחנו מעונינים שזה יהיה לחקלאות.
אלי פז: הירדנים מעכבים אותנו.
אלי פז: זה לא מקרה שלא הגיע לפה מ"מ השגריר לא.
אלי פז: אני קיימתי דיונים עד רמת שר בירדן.
אלי פז: יש החלטת ממשלה על פתיחת מעבר בצופר, מעבר להולכי רגל.
אלי פז: הירדנים עד עכשיו, יעשו כל מאמץ על מנת שהדבר הזה לא יכנס לפעולה.
אלי פז: למרות שיש פה את התוחלת.
אלי פז: יש פה אפשרות להכניס עוד 500 עובדים בצורה מבוקרת, מסודרת, עם הכנסה ראויה.
אלי פז: משרד החוץ תומך בזה.
אלי פז: קיימנו דיון מרוענן לפני מספר ימים.
אלי פז: עומד להיות אחרי ה20- לחודש, פשוט מטעמים טכניים של חזרתו של איש משרד החוץ לארץ, אנחנו עומדים לקיים דיון עם רשות שדות התעופה, שהיא ממונה על המעברים, כדי לעשות הערכת מצב, כמה עולה דבר כזה.
אלי פז: אני לא מוכן שתהיה כניסה של מתגנבים.
אלי פז: אני חושב שמדינת ישראל היא מדינת חוק.
אלי פז: הדברים האלה מבוקרים, נאותים עם שירותים ועם כל הדברים.
אלי פז: עובד מותר לו גם להשתמש בשירותים.
אלי פז: מותר ליטול ידיים אם צריך.
אלי פז: מותר לו גם להמתין בצל עד שהרכב יבוא לאסוף אותו ולקחת אותו למקום העבודה.
אלי פז: זה צריך להיות אלמנטרי סביר.
אלי פז: אנחנו צריכים לאתר מקום.
אלי פז: בזמנו היתה טענה שניתן לערב גם תרומות לעניין הזה, על-מנת לממן.
אלי פז: יכול להיות שהסכום הוא כל-כך קטן, שלא יהיה שווה לפנות למעבר.
אלי פז: בנושא הזה.
אלי פז: אחרי זה יחזור השגריר שלנו בירדן לפתיחת מו"מ מחודש מול הצד הירדני, על-מנת לשכנע לפתוח את המעבר.
רן כהן: שלנו.
אלי פז: רוצה לומר לכם, דווקא משום שמדובר במערכת מדינית מאוד רגישה, אנחנו לא צריכים לפתוח פרוייקט, שבסופו של דבר, אנחנו נקרא עיתונות בירדן.
אלי פז: היה ניסיון לגבי אילת-עקבה בזמנו, שגורמים אסלאמיים ללכלך, והתברר שאין בסיס.
אלי פז: אני לא רוצה שפה יהיה תרגיל כזה.
אלי פז: היה ניסיון לא קטן של חקלאים בערבה להבריח בזמנו עובדים מהצד הירדני.
אלי פז: הניסיון הזה נמחק.
אלי פז: היה ניסיון גם לעלות מחשבות על שכר שונה.
אלי פז: גם זה נמחק.
אלי פז: אני מדבר על דברים שהיו לפני שנתיים.
אלי פז: אנחנו רוצים שהפרוייקט יהיה פרוייקט ראוי ומכבד אותנו.
רוני הרשקוביץ: ולמעשה האינטרס של כולכם, שאנחנו נישאר.
רוני הרשקוביץ: ולמעשה אנחנו הולכים לאיבוד, כי אין לנו מי שיעבוד.
רוני הרשקוביץ: והתאילנדים האלה, שאני שומע ערבים, לא יודע, זה גם עובדים זרים קודם כל.
רוני הרשקוביץ: אבל סוף כל סוף, הגענו לתאילנדים שהם כל-כך נאמנים ואנחנו נאמנים להם ומכבדים אותם והם מכבדים אותנו.
רוני הרשקוביץ: ועובדה, שהם פעם שניה ושלישית באים אלי למשק.
רוני הרשקוביץ: אנחנו לא יכולים להמשיך להתמודד עם העבודה, עם החקלאות, וזה אינטרס של כולנו שתהיה פה חקלאות.
רוני הרשקוביץ: כי אף אחד לא רוצה לעבוד.
רוני הרשקוביץ: אני לא מדבר סתם.
רוני הרשקוביץ: לפני 10 ימים, נתתי את הטלפון שלי, בראש חוצות, ואמרתי לחיים הכט ברדיו, כל מי שרוצה לעבוד אצלי בחממות, אני מזמין אותו ואמרתי להם בואו לעבוד.
רוני הרשקוביץ: ש"ח נטו בחודש ויבואו לעבוד.
רוני הרשקוביץ: ואמרתי גם, שאני נותן את הטלפון אבל ביקשתי מחיים הכט שילווה אותי.
רוני הרשקוביץ: וחיים הרים את הדגל הזה והוא אמר, אני מלווה אותך.
רוני הרשקוביץ: הוא שם אצלי בשטח במשך שלושה ימים, צוות של הטלוויזיה שתיאר בדיוק את מהלך הדברים.
רוני הרשקוביץ: מרגע שהחבר'ה הישראליים, ובואו מכל הקשת, באו חילוניים ודתיים וצעירים ומבוגרים.
רוני הרשקוביץ: כל הזמן משמיצים אותנו וכל הזמן יורדים לנו לחיים, ואני לא יודע כל-כך על מה.
רוני הרשקוביץ: מה עשינו כל-כך רע.
רוני הרשקוביץ: נשאר.
רוני הרשקוביץ: לידם עבדו התאילנדים.
רוני הרשקוביץ: (אני עוסק בייצוא).
רוני הרשקוביץ: והיום עם המסים שלנו שמטילים עלינו, אנחנו פשוט לא יכולים להתמודד עם זה.
רן כהן: החקלאי באזור הערבה.
רן כהן: ובמקום שבו היום נדרשים לבוא עובדים מתאילנד או ממקומות אחרים, שיוכלו לעבוד ירדנים.
רן כהן: אתה חקלאי בנשמה, אבל תסכים אתי שהרבה יותר נכון לעבוד עם שכנים, שבאים על בסיס יומי וחוזרים לבתיהם.
רן כהן: מאשר לעבוד עם אנשים שבאים מ 7000- מייל.
רן כהן: של עבודה של ירדנים שעובדים כאן.
רן כהן: שמבחינתם, זה שכר בשמים.
רן כהן: אם אתה נותן לו שכר מינימום.
רן כהן: כאשר הם באים - עושים את העבודה - וחוזרים לבתיהם.
רן כהן: ללא ספק, זה פרנסה, שכנות טובה, תגבור המוטיבציה החיובית אצל השכנים ולא המוטיבציה השלילית.
רן כהן: העניין הזה, לעניות דעתי, אם יש בעיה של מצוקה לחקלאים בערבה ואפשר לפתור אותה ע"י ירדנים מ10- ק"מ, מעבר לגדר, שחוזרים לבתיהם - יותר נורמלי, תסלח לי, מאשר לייבא אנשים מ7000- מייל.
רן כהן: עד עכשיו חשבתי שהם מדברים באמת לגמרי עניינית.
רן כהן: עכשיו אני מתחיל להבין שפתאום יש סכנה שיכנסו 500 עובדים ירדנים לחקלאות - כבר החקלאים נזעקים - חס וחלילה פה מתחיל אסון.
רן כהן: כי הם רוצים את התאילנדים.
רן כהן: אני לא רוצה את התאילנדים.
רן כהן: אני רוצה שמדינת ישראל וממשלת ישראל וכנסת ישראל, יתנו מענה לחקלאות הישראלית, שאומרת מבחינתה בצדק, שהיא נמצאת במצוקה לגבי עובדים שיכולים לעבוד ברמה.
רן כהן: הרי לפני חמש דקות, אתה אמרת, שאתה הלכת לחיים הכט ואתם שידרתם ואתם ביקשתם ואתם צילמתם, שיבואו ישראלים לעבוד, בשביל 5000 ש"ח ושיעשו רק חצי מהמכסה התאילנדית.
רן כהן: אז אם אפשר שיעשה את זה ישראלי - מצוין, נהדר.
רן כהן: ואני מברך אותך והלוואי שהפרוייקט יצליח.
רן כהן: זה לא מצליח - אז יותר טוב שיעשה את זה ירדני ב3300- ש"ח.
רן כהן: כי זה יותר טוב לנו שיהיה פחות עובדים זרים, שיגורו בתוך מדינת ישראל.
רן כהן: כי הם גרים כאן לתקופות יותר ארוכות והבעייתיות יותר גדולה.
רן כהן: אנחנו הפכנו להיות היום המדינה השניה בעולם בשיעור העובדים הזרים, החוקיים וגם הבלתי החוקיים.
רן כהן: אז גמרנו את הפרשה.
רן כהן: בכלל אין דיון על העניין הזה אתכם.
רן כהן: אנחנו נעשה את זה עם החקלאים בערבה.
רן כהן: למי שרוצה את העניין הזה, ליבנאל הם לא יבואו כנראה.
שרעבי שאלתיאל: בעצם רוצה לומר, אין בעיה שיכנס כל עובד שאתה חושב שהוא ראוי ומתאים.
שרעבי שאלתיאל: רק תבטיח דבר אחד, שתהיה לו עבודה רציפה.
שרעבי שאלתיאל: את זה אף אחד בשולחן הזה, לא יכול להבטיח.
שרעבי שאלתיאל: כי מחר יש מהומות בירדן, אתה תסגור את הגדר - מה יעשה החקלאי.
שרעבי שאלתיאל: הוא יפצה אותו על זה.
שרעבי שאלתיאל: כמו שכבר קרה לנו פה.
שרעבי שאלתיאל: אז זה קרה עם הפלסטינים, לכן באו התאילנדים.
שרעבי שאלתיאל: הרי לא באו התאילנדים סתם.
רן כהן: העונות, בין החקלאים השונים בארץ.
רן כהן: יכול לבוא היום עובד מתאילנד והוא יעבוד בעונה הבוערת של האסיף במקום מסוים ולאחר מכן, יש חצי שנה, בכלל אין מה לאסוף.
רן כהן: כי האסיף נמצא בגליל.
רן כהן: אבל לא מעבירים אותו לגליל.
רוני הרשקוביץ: חקלאים ואנחנו בדרך.
רוני הרשקוביץ: הגיעו הנה עקב דבר כזה או אחר, אנחנו נאמנים להם והם נאמנים לנו והם עושים את העבודה והמסים האלה שאתם מטילים עלינו.
רוני הרשקוביץ: בלעדיהם לא תהיה פה חקלאות.
רוני הרשקוביץ: נקודה.
דוד חדד: הממשלה רואה בזה איזה שהוא מהלך חיוני.
דוד חדד: וקיבלנו החלטה שאותם מומחים שיגיעו מירדן, הם לא יהיו כמו העובדים הזרים האחרים.
דוד חדד: אבל כרגע אין עוד.
דוד חדד: אני חושב שללכת ולצאת עם סיסמא שיש עובדים ירדנים שרוצים להכניס אותם לעבוד בישראל, ובמקביל לעשות תפיסת העובדים התאילנדים לחקלאות, זה קצת בלבול.
דוד חדד: צריך לעשות הניסוי.
דוד חדד: אבל לא צריך לקשור אחד בשני.
דוד חדד: צריך לנסות להעסיק עובדים ירדנים בחקלאות בערבה ובמקביל, להמשיך לעבוד עם התאילנדים.
דוד חדד: למעשה, אנחנו עבדנו עם פלסטינים ואני לא רואה הבדל גדול בין פלסטיני לירדני.
דוד חדד: ובהחלט אני בעד הקידום של השלום, והרעיונות שלך בסדר.
דוד חדד: אבל בהחלט, כל ניסיון כזה רע, אנחנו סבלנו מהניסיונות האלה מאוד קשה.
רן כהן: לאורך שנתיים וחצי, כמעט שלוש שנים, באורך מאוד תקין, מאוד ענייני.
רן כהן: לשביעות רצון גם שלהם וגם של ממשלת ירדן, גם של המעסיקים שלהם.
רן כהן: וגם לשביעות רצון ממשלת ישראל.
רן כהן: אז מה הבעיה?
רן כהן: על 100 ירדנים שיעבדו בישראל בתיאום.
רן כהן: מאחר שהמלך קיבל החלטה ליישם את ההסכם הזה, דובר על 100.
רן כהן: בתקופות ביטחון קשות, כאשר היה בידוק ביטחוני מאוד קשה, היו ימים שבהם זה ירד ל20-30-, (לא בגלל העובדים או בגלל המעסיקים).
רן כהן: לאחר מכן כאשר הדבר הזה הוסדר, מספר העובדים מירדן באזור אילת עלה לכ300- עובדים.
רן כהן: כלומר, הוא הכפיל את עצמו פי 3.
רן כהן: ומכירים את זה גם בענף הבניין, גם בענפי השירותים.
רן כהן: כל יום באים מירדן - חוזרים לירדן.
רן כהן: מקבלים שכר מינימום.
רן כהן: הכל עובד תקין.
ניסן סלומינסקי: שנביא עובדים ירדנים לפרוייקטים משותפים בתוך ישראל, אז לא עשינו כלום.
ניסן סלומינסקי: כי מבחינת המשק הישראלי, אם עובד שם עובד ירדני או עובד תאילנדי או אחר.
ניסן סלומינסקי: אני מדבר מבחינת המשק גרידא, אין הבדל.
ניסן סלומינסקי: זה תופס מקום של ישראלי.
ניסן סלומינסקי: אז לכן, אם כבר הולכים על פרוייקטים גדולים, הרעיון הוא ואם רוצים תחת הראיה של שלום באזור וכו', אז הרעיון הוא להקים מפעלים בירדן שהירדנים יעבדו בירדן, ויהיו יחסים טובים ויהיה להם תעסוקה.
ניסן סלומינסקי: אם מדובר בראייה שלנו שאין לנו עובדים, זה סיפור אחר.
ניסן סלומינסקי: אבל כפרוייקט גדול, שלא נלך, מה שבזמנו פרס הלך להקים אזורים משותפים בתוך ישראל ושיבואו הירדנים וזה שיא השלום.
ניסן סלומינסקי: הוא אומר, זה יהרוס את הכלכלה.
ניסן סלומינסקי: כי מה ההבדל, אם יעבוד פיליפיני או ירדני, הוא תופס מקום של ישראלי.
ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר צריכים לראות את זה במידה הנכונה.
ניסן סלומינסקי: אם יש באמת חוסר אמיתי ומדינת ישראל החליטה שצריכים להביא, נניח, חקלאים, אז אפשר להביא את הירדנים.
ניסן סלומינסקי: ודאי שמעדיפים על התאילנדים.
ניסן סלומינסקי: כי הם באים ויוצאים.
ניסן סלומינסקי: אבל לא שניקח את זה כפרוייקט לאומי להביא את השלום ע"י זה שניתן להם תעסוקה במפעלים בישראל.
ניסן סלומינסקי: אז מה עשינו.
רן כהן: של עובדים ירדנים בישראל, על בסיס יומי של כניסה לעבודה ויציאה בחזרה לבתיהם בירדן.
רן כהן: הדירוג אצלי הוא חד משמעי, קודם כל עובדים ישראלים.
רן כהן: הכשרתם, השקעה בישראלים, לימודיהם, שכר יותר גבוה.
רן כהן: קודם כל עבודה ישראלית לישראלים.
רן כהן: לאחר מכן, עבודה להכי קרובים אלינו ולשכנים שלנו.
רן כהן: במקרה של ירדן, לדעתי, זה יסייע לירדן ולידידות בין ישראל לבין ירדן.
רן כהן: יותר טוב ששם יתפרנסו עובדים שיזיעו מאשר כל מיני בעלי כוונות זדון שיבואו לכאן לעשות צרות.
רן כהן: ולאחר מכן, באין ברירה, עובדים זרים מרחוק.
רן כהן: זה המדרג שלי.
רן כהן: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לחתור לזה שיקום פרוייקט של 500 עובדים ירדנים בחקלאות בערבה.
רן כהן: ואני מתכוון לפנות לשר החוץ ולשר אולמרט.
רן כהן: כדי לבקש, לקדם את המהלך הזה לפרוייקט שנקרא לו "ניסיוני" של 500 עובדים ירדנים בחקלאות בערבה.
רן כהן: כאשר פותחים צוהר בצופר כדי לקרב את העובדים הללו למקומות העבודה שלהם, שיהיה רק מעבר להולכי רגל.
רן כהן: שלא יהיה מעבר למכוניות, כיוון שזה מאוד מקל מבחינת המעבר והבידוק, גם הביטחוני וגם האישי.
רן כהן: וגם פחות מסוכן מבחינה ביטחונית.
רן כהן: ואני סבור שלנושא הזה צריך לעשות משהו יותר מהר בתיאום עם החקלאים בערבה, בכדי שהעניין הזה יעבוד בצורה מתאימה וראויה.
רן כהן: אגב, בחקלאות בערבה, יש עוד גם פוטנציאל לגידול בכלל.
אליהו אהרוני: בסיס יומי, מן הסתם, ייצור באיזה שהוא שלב רוויה בשוק בעבודה, כי יש ביקוש מול היצע.
אליהו אהרוני: מה שאנחנו מצפים, מההיבט הביטחוני אין שום בעיה.
אליהו אהרוני: אני מדבר רק מהזווית איך זה משפיע על עובדים זרים.
אליהו אהרוני: בד בבד במצב שבו תיווצר יציבות, תהיה כניסה ויציאה שוטפת, צריך לצמצם במקביל את כמות ההיתרים שניתנו בערבה לעובדים זרים.
אליהו אהרוני: מצד שני, לא יהיה מקום לבוא ולתת היתרים על בסיס עונתי, כי ידוע שבחקלאות יש מצבים שבעונות מסוימות, עפ"י הגידולים, יש צורך ביותר עובדים, אז מן הסתם ניתן יהיה בתקופות האלו להגביר את כמות העובדים הנכנסים על בסיס יומי.
אליהו אהרוני: אני רוצה לומר שבערבה עשינו בדיקה.
אליהו אהרוני: יש יותר עובדים זרים מההיתרים שקיימים שם.
אליהו אהרוני: חלק מהעובדים הזרים, זה כדי לשים את האמת על השולחן, שלא בקריטריונים, חלקם תיירים ממדינות שבד"כ לא מייבאים עובדים זרים.
אליהו אהרוני: כאשר מדברים על תיאום מול החקלאים, צריך לדבר איתם גם על תיאום של הוצאת כל הבלתי חוקיים.
אליהו אהרוני: איזשהי שאילתה למה אנחנו פושטים על חקלאות.
אליהו אהרוני: דבר נוסף.
אליהו אהרוני: מהזווית הירדנית יש קושי רב מצד השגרירות הירדנית להוציא מסמכים לירדנים שנתפסים כאן, שוהים שלא כחוק.
אליהו אהרוני: אני חושב שצריך לחייב את השגרירות הירדנית לשתף יותר פעולה.
אליהו אהרוני: ואם נתפס מישהו שהוא לא שהה כחוק בישראל - שיוציאו לו את התיעוד המתאים על-מנת שנוכל להחזיר אותו לארץ מולדתו.
רן כהן: עיקר הדיון יתמצה במאמץ לבדיקת האפשרות להרחיב את כניסת העובדים הפלסטינים משטחי הגדה המערבית ורצועת עזה לישראל, לעבודה יומית.
רן כהן: יש כאן מישהו מהמשטרה או ממקום אחר שמצוי במה שקורה במלון רנסנס בנצרת?
רן כהן: העדויות שנשמעו אתמול בטלויזיה נשמעו ונראו ממש מזעזעות, השאלה שלי היא מה קורה שם.
רן כהן: אני מבין שישנה החלטה של ממשלת ישראל להחזיר את העובדים הבלתי חוקיים לארצותיהם, אבל אין החלטה שאנחנו נפסיק להיות אנושיים.
רן כהן: מה קורה שם מבחינת האסירים?
נצ"מ אהרון אליהו: אני מניח שאמרת את הדברים בהנחה שמה שכתוב בעיתון הוא נכון.
רן כהן: לא מהעיתון, אני זוכר מה ששמעתי אתמול בטלויזיה, ואני אומר את הדברים כדי לשים אותם על השולחן.
נצ"מ אהרון אליהו: אני קצין אג"ם של מנהלת ההגירה ולגמרי במקרה אתמול ביקרתי ברנסנס וביקרנו גם באגפים עם מפקדת המתקן.
נצ"מ אהרון אליהו: אני לא שמעתי את הכתבה בטלויזיה ולא קראתי בעיתון אבל דיברו איתי בבוקר ואמרו לי שהיתה כתבה כזאת.
נצ"מ אהרון אליהו: לפחות ממה שתיארו לי, אין קשר בין מה שנאמר ופורט בכתבה לבין המציאות הנוכחית.
נצ"מ אהרון אליהו: אני מניח שיצא לך להיות במלון רנסנס, מלון מפואר מאוד, בתוכו שוהים עצורים, כ-6 בחדר, מיטות דו-קומתיות, התנאים במלון מפוארים וטובים ומפעיל את זה קבלן אזרחי שדואג למועדון, לפינת שק"ם, פינת מכונות שתייה ופינת כלכלה.
נצ"מ אהרון אליהו: אין מצב כזה, בניגוד לבתי מעצר אחרים, שאני מכניס מעבר לתפוסה עצורים.
נצ"מ אהרון אליהו: אני לא יכול להכניס אפילו אחד מעבר לתפוסה של המיטות.
רן כהן: מה התפוסה?
נצ"מ אהרון אליהו: 500 מיטות, עצורים זה פחות, לפעמים 10 או 20 פחות.
נצ"מ אהרון אליהו: אנחנו משתדלים להגיע ל-500 ואין ביכולתי להכניס אפילו אחד יותר.
נצ"מ אהרון אליהו: לפעמים יש לנו צורך להכניס יותר אז אנחנו משחררים כשיש בעיה כזאת.
רן כהן: משחררים החוצה או משחררים על מטוסים?
נצ"מ אהרון אליהו: גם וגם.
רן כהן: מה קצב התחלופה?
רן כהן: כמה זמן השהות הממוצעת?
נצ"מ אהרון אליהו: תלוי במדינות המוצא.
נצ"מ אהרון אליהו: יש מדינות שקשה מאוד להשיג תעודת מעבר, מי שאין לו דרכונים.
נצ"מ אהרון אליהו: לדוגמה, עם הסינים היו מצבים שאנשים נשארו שלושה וארבעה חודשים בגלל יכולת נמוכה להשיג תעודות מעבר.
נצ"מ אהרון אליהו: חלקם, כשהם נתפסים, מסרבים לשתף פעולה ומסרבים לזהות את עצמם והם נעצרים כאלמונים, וזאת על מנת להשתחרר - סיני שמגיע לכאן לארץ משלם משהו כמו 7,000 דולר על מנת להגיע.
נצ"מ אהרון אליהו: יש אוכלוסיות של רומנים וטורקים שקל יותר להשיג עבורם תעודות מעבר והם שוהים לפעמים 3-4 ימים ויש כאלו שיוצאים בהטסה ישירה, כאשר הם נעצרים ומסתבר להם שהם לא חוקיים ובעצם תם הסיפור עבורם למצות את מה שהם ממצים אז הם טסים ישירות, אין אפילו מעצר.
נצ"מ אהרון אליהו: ממקום המעצר בבוקר עד למטוס, שזה פרק זמן של כמה שעות.
רן כהן: כלומר, יש כאלה שמגיעים לשם ומשם כבר מסודרת הטיסה והם ישר טסים.
נצ"מ אהרון אליהו: לדוגמה, בחודש יולי 203 איש, נכון לאתמול, טסו בהטסה ישירה, לא נעצרו בכלל.
רן כהן: אז הם לא עברו ברנסנס?
נצ"מ אהרון אליהו: יש עוד מקומות חוץ מרנסנס.
רן כהן: אני שואל לגבי רנסנס - מה אורך השהות הרגיל?
נצ"מ אהרון אליהו: מה שפורט בכתבה זה שטויות במיץ עגבניות.
נצ"מ אהרון אליהו: זה בית מלון, התנאים טובים מאוד, החדרים יפים.
רן כהן: עזוב את הכתבה, תתמקד בשאלה שלי עניינית.
רן כהן: אמרת לנו שיש כ-500 מיטות ושהמיטות הללו בדרך כלל תפוסות ולא מקבלים אנשים יותר מהמיטות הללו.
רן כהן: מה שאני שואל אותך הוא כמה זמן בערך האנשים שמובאים לשם שוהים במקום.
נצ"מ אהרון אליהו: הממוצע הוא שבועיים-שלושה.
רן כהן: כל אחד כזה שנכנס לשבועיים או שלושה, אז הוא מקבל מיטה נקייה עם סדינים או שכל אחת מהמיטות של האחר?
נצ"מ אהרון אליהו: בעקרון המיטה זה באחריות שב"ס, אני רק יכול להגיד לך מה שאני יודע לגבי תנאי הכליאה שם מתוך מה שאני מגיע ורואה במסגרת הביקורים שלי, ואני דואג לבקר לפחות אחת לשבוע שם.
נצ"מ אהרון אליהו: כל עצור שנכנס מקבל סט חדש של מיטה ומצעים, כאשר השהות היא בממוצע שבועיים-שלושה, יש גם כאלה שלא שוהים בכלא או ששוהים שלושה ימים על פי חוק וביום הרביעי טסים.
נצ"מ אהרון אליהו: האנשים שמתאחרים יותר מתאחרים בגלל בעיית תיעוד או בגלל בעיות שכר.
נצ"מ אהרון אליהו: מי שיש לי איזושהי בעיית שכר אנחנו לא מטיסים אותו, אנחנו מנסים למצות עם המעביד את הליך קבלת זכויותיו.
נצ"מ אהרון אליהו: אם יש לו סידורים אחרונים לעשות בארץ אז מאפשרים לו לעשות את הסידורים.
רן כהן: מה שאני הבנתי גם מאפרים כהן, שגם אם יש לו טענה על עבירה פלילית של המעסיק שלו אז גובים ממנו את העדות.
אפרים כהן: ישנם היום צוותים קבועים של המנהלת שלי שמצויים בתוך בתי המעצר, שמטפלים בכל מה שקשור לזה.
רן כהן: אנחנו נבקר שם ונפקח בעניין הזה.
רן כהן: אני מבקש לדעת מה מספר האישורים שניתנו לכניסה של עובדים זרים לישראל בחודשים האחרונים.
רן כהן: אפרים אמר לי לפני שבוע שבעצם בנושא הסיעוד פחות או יותר סגרו את הפערים שהתארכו.
רן כהן: אתה יכול לומר לנו בערך כמה אישורים לסיעוד אושרו בחודשיים-שלושה האחרונים?
אפרים כהן: 1,876 היתרים לסיעוד.
רן כהן: ולבניין זה 2,400, מה שתיארת לנו?
אפרים כהן: לא, לחקלאות.
אפרים כהן: בנושא הבניין השלמנו ל-26,000 את הערבים, את מחזור ב' לנושא היתרים לבניין, מתוך המכסה של 30,000.
רן כהן: ואז כמה נכנסו מחדש?
אפרים כהן: עכשיו לא נכנסים.
אפרים כהן: חקלאות כ-28,000, והיום נעשתה בדיקה לעניין של האשרה, עניין של הכרטיס המגנטי.
אפרים כהן: היום המבצע הוא בחקלאות, שנדע בדיוק איפה כל אחד נמצא, אצל מי הוא נמצא, וכך יהיה קל למשטרת ההגירה לזהות ולא סתם לתפוס עובדים זרים חוקיים ולהטריד אותם.
אפרים כהן: ללא חוקי אין את הכרטיס המגנטי, לחוקי יש אותו - ימשיך לעבוד.
רן כהן: אנחנו נקיים את הנוהל הזה באופן תדיר פעם בחודש או משהו כזה, שתדווח לנו מה קורה לגבי הנושא של הכניסה של עובדים זרים חדשים לישראל.
אפרים כהן: אין שום בעיה.
רן כהן: אנחנו עוברים לנושא העיקרי של הדיון שלנו, הנושא של כניסה ועבודה של פלסטינים מהשטחים.
רן כהן: אגב, נושא שני שיהיה נלווה לו ונדון בו בפעם הבאה זה נושא של עבודת ירדנים, על פי הצעה של ח"כ סלומינסקי.
רן כהן: אני מבקש ממך שתתאר לנו מהו המצב הנוכחי, מה ההיתרים שהונפקו על ידי הממשלה ובאיזה מידה ניתן להרחיב את עבודת הפלסטינים מהשטחים בתוך ישראל על בסיס של עבודה יומית או בנהלים שאתה מכיר אותם יותר טוב ממני, באופן שבו מצד אחד נוכל לצמצם את התופעה של עובדים זרים, משום שמדובר במקומות עבודה שהם לפעמים משיקים, וזה המניע שלנו - לבדוק באיזה מידה זה אפשרי.
רן כהן: בעיניי זו גם מערכת יותר נורמלית, שישראל עובדת עם שכניה ושכניה עובדים עם ישראל, יותר נורמלי מאשר להביא מתאילנד או מבולגריה או מכל מקום אחר בעולם.
רן כהן: אני מניח שזה גם יכול לייצב את מערכת היחסים בינינו לבין הפלסטינים, לתת פרנסה, קודם כל, לאנשים, ולתת מענה לבעיות המשקיות בארץ.
ניסן סלומינסקי: בסקירה של נגיד בנק ישראל שנכח השבוע בוועדת הכספים הוא אמר כדבר ברור שמבחינת המשק הישראלי אין הבדל אם זה עובד מסין או עובד פלסטיני - הוא תופס מקום עבודה והבעיה היא אותה בעיה.
ניסן סלומינסקי: יש אולי השלכות פוליטיות ומדיניות, אבל מבחינה כלכלית גרידא זה בדיוק אותו הדבר.
ניסן סלומינסקי: לכן, מה שישראל צריכה לעשות זה לנסות לבנות, שיהיה להם מפעלים ושהם יתחילו להעסיק אותם שם.
ניסן סלומינסקי: אם מביאים אותם לישראל זו אותה בעיה בדיוק - אז אתה מצמצם מיסים ומגדיל פה, נשארת עם אותה בעיה בדיוק מבחינה כלכלית.
רן כהן: אני לא רוצה עכשיו להיכנס לזה מאחר ואני עד בעניין הזה, אני הייתי במשרד התעשייה.
ניסן סלומינסקי: אמרתי שאלו דברי הנגיד.
רן כהן: אז הנגיד אמר.
רן כהן: משרד התעשייה והמסחר יחד עם משרד התעשייה הפלסטיני, בנינו תכנית, ולא רק תכנית - בנינו ממש, 7 אזורי תעשייה על הקו הירוק בצד הפלסטיני, שניים מהם פעלו, הנחנו אבן פינה בג'נין והכל כמעט עלה בעשן ובאש ועדיין המצוקות קיימות.
רן כהן: בואו נשמע מה אומרת מערכת הביטחון בעניין הזה.
ת"ת קמיל אבו רוקו: ברשותך אנחנו נציג מצגת כוללת לנושא הזה של התעסוקה, אבל לפני כן אני רוצה לומר מספר דברים - חובה להדגיש קודם כל שלפני האירועים באוגוסט-ספטמבר 2000 המצב הכלכלי בשטחי הרשות הפלסטינית היה הטוב ביותר שהכרנו מאז.
ת"ת קמיל אבו רוקו: אחוזי האבטלה הגיעו כמעט לשיעורים של מדינת ישראל, אפילו באיו"ש היה קצת פחות מזה.
ת"ת קמיל אבו רוקו: הבחירה של הרשות לנקוט בדרך של אלימות היא שדרדרה את המצב שהיה טוב ביותר, היה אפשר לשמר אותו והיו מרכיבים גדולים מאוד עם כל הנושאים הכלכליים.
ת"ת קמיל אבו רוקו: לאחרונה, ובלי קשר לזה, לאור הדברים שהתפתחו במפת הדרכים, אנחנו נקטנו בשורה של צעדי הקלות בוני אמון, החל מתנועות במעברים, פתיחת חסימות, הכנסת פועלים והכנסת סוחרים.