GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הרצל גדז': חקלאי, שבסוף תקופת 30 היום האלה לא יתייצב מול משרד הפנים להסדיר נושא חוקי זה, ל-2004 לא יקבל היתר.
הרצל גדז': מעסיק חוקי עם היתר חוקי ל-2003 שלא יבוא להסדיר, שלא יתפלא שב-2004 שירות התעסוקה לא יאריך את התקופה שלו.
הרצל גדז': אנו רוצים לעזור למעסיקים החוקיים.
הרצל גדז': אני רוצה שבסוף העבודה אם יסתבר שיש במשק פחות עובדים ממה שצריך להיות זה יטופל.
הרצל גדז': דיס-אינפורמציה היום יוצר בעיה אצלנו ואצלם.
הרצל גדז': יש דבר נוסף, שכבר אני צופה בו בעיה - דורשים מאיתנו לגבי כל עובד זר לגבות עבורו השנה 750 שקל כי מדובר בשלושת רבעי שנה ואלף שקל בשנה על כל עובד.
הרצל גדז': מעסיק שלא יכול לשלם זאת, לא אוכל לאשר לו.
הרצל גדז': אני צופה פה בעיה.
הרצל גדז': חודש אחרי זה גנות יכול לקחת את העובדים, ואז ליצור עוד ופעם בלבול.
רן כהן: זה עבר בחוק.
הרצל גדז': אני מבקש מהגורמים שבענין הזה- - -
יוסי ישי: לא לקשור את הדברים.
הרצל גדז': זה חוק.
הרצל גדז': האם אני צריך את הגבייה הזאת?
הרצל גדז': ! האם מהכסף הזה נכנס משהו למינהל האוכלוסין?
הרצל גדז': ! הפכתי להיות מנגנון גביה של 150 מליון שקל בשנה עם עובדי משרד הפנים, כשמצמצמים אותי בתקנים.
הרצל גדז': לכן, אני אומר: זו החלטה ממשלתית אוצרית ומדינית.
הרצל גדז': התקבלה החלטה.
הרצל גדז': אני מתנה את זה בזה.
הרצל גדז': אני צופה, שכתוצאה מזה לרבים מהחקלאים אין את הכסף הזה לתת ואין שם שום אלטרנטיבה של תשלומים או אלטרנטיבות אחרות.
הרצל גדז': אנשים יגיעו ויגידו: "אין לי כסף לשלם", ואני אגיד: "הכל טוב ויפה.
הרצל גדז': ראיתי את הדרכונים.
הרצל גדז': יש לך עשרה עובדים, וממחר הם לא-חוקיים", ואז יחידת האכיפה 'תיפול' עליהם שלא באשמתם ולא באשמתי.
הרצל גדז': מישהו למעלה יגיד: אנחנו לא אחראים.
רן כהן: כמה נכנסים עכשיו בתקופה הזאת?
הרצל גדז': בתקופה האחרונה, מאז הישיבה הקודמת, אושרו לכניסה: הצגתי צורך, בתיאום עם אפרים כהן, 4,000 עובדים באופן מיידי.
הרצל גדז': בדיון בוועדת שרים הוחלט על 2,400.
הרצל גדז': נכון לסוף השבוע שעבר, שיחררנו 2,300 ומשהו היתרים לחברות התיווך.
ישראל כץ: איפה ההחלטה על 2,400?
ישראל כץ: היתה החלטה להכניס עובד במקום כל עובד שיצא.
הרצל גדז': מה שיצא נכנס.
אפרים כהן: זה חוץ מזה.
הרצל גדז': זה חוץ מזה.
הרצל גדז': כתבו עלינו בעיתון ביום שישי ודואגים להגיד שאנו הדלת המסתובבת.
הרצל גדז': זה בסדר, ואנו מאפשרים לגבי כל עובד שיוצא כחוק לקבל אחד אחר במקומו.
הרצל גדז': זה שינוי יחודי שקיים רק בתחום החקלאות.
הרצל גדז': מלבד זאת, מהבדיקות שלנו מול חברות התיווך שמייצגות את החקלאות, הם מדברים על פער מסויים של 6,000, ואני מדבר כרגע על פער מסויים של 4,000.
הרצל גדז': אני מאמין, שבעוד חודש וחצי אהיה יותר חכם ויותר מדוייק ויכול להיות שאציג פה פער של 8,000 כי יתבררו עובדות אחרות.
רן כהן: עם שני השינויים האלה זה אמור להתכנס ל-28 אלף.
הרצל גדז': זו המטרה.
הרצל גדז': אני צופה את הבעיה, ואז לגבי המבצע הזה שרצינו לעשות בו סדר בעניין בגלל בעיית תשלומים שלא יוכלו לעמוד בהם, זה לא יביא את התוצאה.
ישראל כץ: האם צריך לשלם זאת, כאשר מתייצב?
ישראל כץ: האם זה לגבי עובדים שנמצאים בארץ?
הרצל גדז': ודאי.
הרצל גדז': אתם החלטתם על זה.
הרצל גדז': לקחתי פה איזו שהיא אחריות אישית ואמרתי: "אם מאריכים את ההיתרים עד 31 בדצמבר.
הרצל גדז': זה 750 שקל כי ההחלטה היא לשנה".
מאיר יפרח: זה על כניסה של עובד, ולא על אלה שנמצאים.
הרצל גדז': זה על מי שנמצא.
הרצל גדז': תבדקו את זה.
רן כהן: לגבי כל אלה שנכנסים עכשיו, האם גם שם יש את כל ה'מאכערים' והחברות שגובים בחוץ-לארץ כספים מהם?
הרצל גדז': זה היה.
הרצל גדז': אינני יודע להגיד לך מה קורה היום.
הרצל גדז': אני מבין, שאם זה היה - זה נשאר.
רן כהן: זה בתאילנד.
הרצל גדז': יש שאיפה של זרמים תת-קרקעיים שתהיה דינמיקה של עובדים זרים כי זה חשוב לעניין.
הרצל גדז': אבל, לצורך העניין, מי שמביא את העובדים היום זה אותן חברות תיווך שהיו בעבר שמייצגות- - -
רן כהן: כלומר, 2,400 אישורים, שניתנים עכשיו, ניתנים ביד לחברות כוח-אדם לקחת 2,400 כפול 5,000-4,000 דולר מתנה ולשחק עם זה באנשים.
רן כהן: האם אתם מבינים עכשיו למה אומרים שיש צד מכוער מאד לעניין הזה?
הרצל גדז': אין אלטרנטיבה אחרת להביא אותם.
דובר: יש אלטרנטיבה אחרת - להביא את זה לחקלאים.
חיים חדד: לפשט את זה.
יוסי ישי: נציג בתכניות העבודה המשותפות, שאם החברות האלה קיימות, הן יהיו קיימות רק עד נתב"ג ואנו לא רוצים אותן אחר כך, ובנתב"ג המעביד החוקי יקבל את העובד.
עמי אוליאל: עד הנתב"ג זה 4,000.
עמי אוליאל: ככל שהכניסה לישראל קשה יותר, המחיר עולה.
הרצל גדז': ברצוני לציין שלוש נקודות.
הרצל גדז': ראשית, ההיתר, שנותן שירות התעסוקה למשרד הפנים, על-פי חוק, הוא המלצה.
הרצל גדז': שנית, ההיתר ניתן פרטנית לאזרח הישראלי שמקבל את הזכות הזאת.
הרצל גדז': שלישית, נשארת בידו הפריבילגיה איך להביא את העובד הזר.
הרצל גדז': במקרה זה, זה מחייב אותו לחתום על יפוי-כוח שהוא מייפה את כוחה של חברת תיווך כזו או אחרת, ואז הוא מעביר לה את כל הסמכות לעניין הזה.
רן כהן: הוא יכול לסכם עם החברה, שאם היא גובה שם 4,000 דולר אז זה 2,000 דולר לו ו-2,000 דולר לה.
רן כהן: זה נקרא, שאנו עוסקים בסחר בבני-אדם.
רן כהן: זו לא חקלאות, אלה לא עגבניות, גזרים או מלפפונים.
רן כהן: על זה בדיוק יצא הדוח של מחלקת המדינה בארצות-הברית על כך שמדינת ישראל היום היא מהמקומות המכוערים בעולם בסחר בבני-אדם.
רן כהן: זה כבר לא עובד שאתה מביאו כי אין ברירה, כי אין מי שיאסוף וכי אין מי שילקט.
רן כהן: זה מסחר בבני-אדם.
רן כהן: חייבים לעקור זאת.
רן כהן: לא יכול להיות שזה ישאר.
הרצל גדז': יש לנו תכנית שהכנו, איך אנו מציעים לאפשר את הבאת העובדים הזרים מחו"ל בשליטה ממשלתית שלא דרך אמצעים פרטיים, ואפשר להציג זאת.
רן כהן: בשבוע הבא תציג זאת פה.
אבי שדה: אצלנו זה עובד אחרת.
רן כהן: שמעתי לפני רגע באיזה אופן זה מופעל.
אבי שדה: לא נותנים לנו לאמת נתונים, ואז אפשר לבוא ולהציג שיש מאות עובדים.
רן כהן: אבי שדה, אל תקרוץ לנו בעיניים.
רן כהן: האמן לי, שאם היתה לי מדינה שניה, יכולתי להמר על המדינה הזאת.
רן כהן: אין לי מדינה שניה, כך שאי-אפשר להמר על המדינה הזאת.
רן כהן: גם כשהיא תהיה מזוהמת ומכוערת, היא תהיה שלי ושלך.
רן כהן: לכן, בוא ולא נעצום עיניים.
אבי שדה: להביא עובדים ב-5,000 דולר זה מכוער מאד.
אבי שדה: אנו יודעים לעשות זאת אחרת.
רן כהן: אני אומר: אם המדינה שלי, שנוצרה כדי להציל יהודים, עוסקת במסחר בבני-אדם, זה מכוער.
אבי שדה: אתה צודק.
רן כהן: יוסי ישי, אם תרצו להשתתף בזה, אשמח.
יוסי ישי: אני מניח, שאני יודע למה הרצל גדז' מתכוון.
יוסי ישי: אני מקווה, שהוא לא מתכוון למה שאני חושב.
יוסי ישי: האם אתה מתכוון לחברות?
הרצל גדז': אני אומר זאת בשתי מלים.
יוסי ישי: נקיים ישיבה מסודרת.
רן כהן: נעלה את כל הסוגיה הזאת על השולחן כמו שצריך, ויוסי ישי יבוא והוא רצוי ומכובד.
עמי אוליאל: המחיר עלה בשנתיים האחרונות.
חיים חדד: האפשר להעיר הערה בעניין הזה?
רן כהן: עורכת הדין זהבה גור, בבקשה בתמציתיות.
זהבה גור: אני רוצה לומר משהו ולסייג את דברי אפרים כהן.
זהבה גור: כמי שהיתה מעורבת מהצד השני של אותו מבצע של השמת תאילנדים לא-חוקיים אל תוך המערכת, אני יכולה לומר דבר אחד, ואינני באה לסנגר כאן על החקלאים: לא החקלאים ולא האלימות הם שניצחו במקרה הזה והכשילו את המבצע, אלא העובדה שהמערכת פעלה בצורה לא מאורגנת, ללא כל חשיבה ותכנון.
זהבה גור: בסופו של דבר, המבצע הזה לא יצא אל הפועל ראשית - משום שלא היו כמעט תאילנדים לא-חוקיים,--
יוסי ישי: זו התשובה.
זהבה גור: שנית - כמי שבילתה בין כתלי בית-הסוהר ובבית-המשפט בתקופה הרלוונטית, לא רק שלא היו הרבה תאילנדים לא-חוקיים, אלא באופן ציני אני חייבת לתאר זאת כמיחזור עובדים.
זהבה גור: לקחו עובדים חוקיים שבאופן אקראי נראו מלוכסני עיניים, כך זה קרה ברמת-הגולן, אל תוך ה-POOL ואמרו: "עכשיו, בואו".
רן כהן: אני לא כל כך אוהב את מה שאני עושה ושאני מפסיק אותך, אבל, סילחי לי, מה שאת אומרת לא רציני.
רן כהן: אני קצת מכיר חקלאים בישראל, ואני קצת מכיר את הנהלים של יהודים בישראל.
רן כהן: אם היו שם רק תאילנדים חוקיים, אף אחד מהם לא היה מרים על המזלגה את מכוניות הפקחים.
זהבה גור: סליחה, אך אני לא אמרתי זאת.
רן כהן: את כן אמרת.
זהבה גור: אמרתי שאני מסייגת את זה, כי מספרם קטן.
רן כהן: את אמרת, שבאו למקום, שבו כל העובדים היו חוקיים, והם עבדו בלי מחשבה ותכנון.
רן כהן: את הרי לא חוקרת חקרי לב של האנשים.
רן כהן: אולי הם כן עבדו במחשבה, אבל זה לא משנה.
רן כהן: העובדה שבאים פקחים למשק חקלאי ולא מתייחסים אליהם כאל עובדים של מדינת ישראל החוקית שבאה לבדוק ומתייחסים אליהם כאילו הם בכלל משטרת זרים ומרימים את הרכבים שלהם על מזלג - אני יודע בדיוק איזו בריונות זו.
רן כהן: זו בריונות.
זהבה גור: אבל, אולי אתה מדבר על מקרה ספציפי.
רן כהן: את זה עושה רק מי שיש לו מה להסתיר.
רן כהן: מי שאין לו מה להסתיר לא מרים על מזלג.
רן כהן: עבדתי על מזלג כמה שאת רוצה גם בשדה וגם בבית-חרושת, ואף פעם לא הרמתי מכונית של מישהו.
זהבה גור: לא אמרתי שכל החקלאים הם צדיקי הדור.
זהבה גור: היו בודאי חקלאים שהעסיקו לא-חוקיים.
זהבה גור: אני מדברת על המקרים שטיפלתי בהם ועל מקרים מאד ספציפיים ברמת-הגולן שפשוט אספו עובדים חוקיים, הכניסו אותם ל-POOL וכמו גנבים בלילה מהר-מהר קראו למעסיקים חדשים כדי לקחתם, כשהאנשים האלה היו חוקיים ועבדו אצל המעסיקים החוקיים שלהם.
זהבה גור: על זאת היתה הטענה, וזה היה הדיון שהיה בבית-המשפט.
זהבה גור: אינני חושבת שזה דבר שהמצאנו, אלא עובדה שבסופו של דבר גם משרד הפנים, גם אם הרצל גדז' לא אוהב את מה שאני אומרת,--
הרצל גדז': אני דווקא מאד נהנה מזה.
זהבה גור: --הודה שמשטרת ההגירה טעתה פה.
רן כהן: אנו לא דנים עכשיו בטעויות של משטרת ההגירה.
רן כהן: הדיון הזה לא נועד לזה.
רן כהן: אני מודה לךְ.
דובר: חבר'ה, עיזבו את האתמול.
דובר: מה עושים מחר בבוקר?
רן כהן: אדוני השר, זכותך לומר דברים לפני דברי הסיכום.
ישראל כץ: אני חושב שהדברים נשמעו.
ישראל כץ: לגבי התהליך במשרד הפנים, נושא האגרות, חלק הוא לא באחריותכם, כי זה מעין תהליך רטרואקטיבי על עובד שכבר נמצא כאן.
ישראל כץ: בדרך כלל, זה לא מקובל.
הרצל גדז': כבוד השר, צריך שיידעו זה מס שנתי שיהיה כל שנה.
הרצל גדז': זה לא משהו של משרד הפנים.
ישראל כץ: זה ברור.
ישראל כץ: אני מכיר את זה כחבר-כנסת.
יוסטה בלייר: הזכרת שני סכומים: גם את ה-700 שקל וגם את אגרת הכניסה.
ישראל כץ: בדרך-כלל, עדיף שהדברים קורים כשאדם כבר עומד לקלוט, ואז הוא יודע בפני מה הוא עומד ומחליט אם הוא מזמין או לא.
ישראל כץ: כשהעובד כאן, כבר מעמידים אותו במצב שהוא חייב לעשות דבר שאולי הוא מפסיד ממנו.
חיים חדד: בנוסף, קושרים את התהליך ביחד.
ישראל כץ: בדרך כלל, אני מכיר את שיטות החישוב של מס הכנסה ושל משרד האוצר; זה היה כך גם בחוק הנגב ובדברים אחרים, ובסוף הדברים כן הוסדרו.
ישראל כץ: זו פרשנות אחת של החוק, שלא אתה עושה אותה אבל יכול להיות שאנו נצטרך לטפל בזה כדי שתהיה פרשנות אחרת של החוק.
ישראל כץ: ברגע שאדם מזמין מחדש, הוא יכול לעשות את השיקול שלו.
ישראל כץ: לא משתלם לו - יסגור את המשק, ואולי זה מה שרוצים.
ישראל כץ: בכל מקרה, אנו ננסה לערער על הדבר.
ישראל כץ: לגבי הזמנת חקלאים לצורך הרישום, יכול להיות שצריך לשקול זאת.
ישראל כץ: לקראת 2004 יקרה תהליך דומה, וזה נראה לי הפרש זמנים מאד קטן להביא את כל החקלאים שבכל זאת לא הכי מתמחים בדברים האלה, החקלאים האמיתיים, ולפעמים הם גם מיוצגים.
ישראל כץ: בדרך-כלל, הם תמיד אמיתיים, ולפעמים הם גם מיוצגים, אבל אנו לא רואים אותם, כלומר הם לא זמינים לבוא ולנסוע או שיש להם את המידע הזה.
ישראל כץ: יכול להיות שצריך לשקול זאת.
ישראל כץ: יכול להיות שצריך לבדוק את הנושא הזה איך באמת מגיעים לנקודות שרוצים בלי שאנו עולים כאן
ישראל כץ: על מוקש אחד גדול שקשור לאי-היכולת לבצע את הדבר הזה - להוציא כל חקלאי עכשיו שיבוא עם האישורים, כשעכשיו הוא צריך להתחיל בתהליך מקביל של כל נושא בדיקת הקריטריונים לקראת השנה הבאה.
דוד קשני: אפשר לעשות את ההיפך, כלומר שהם ילכו אל החקלאים.
אפרים כהן: אבל, אדוני השר, כדי לייצב את המערכת ולהגיע לנתוני אמת, אני חושב שלטובת כל המערכת פעם אחת צריך לעשות סדר.
ישראל כץ: בדרך כלל, בנושא הגשת בקשות מחדש אתה מגיע- - -
אפרים כהן: לא נתחיל לטפל בבקשות מחדש, עד שלא נייצב ונדע בדיוק כל חקלאי מה ההיתר שיש בידו.
אפרים כהן: זה המצב.
אפרים כהן: אנו חייבים להגיע לאיזו שהיא נקודה שנוכל לזנק ממנה.
ישראל כץ: אנו לא נשלוף כאן את הפתרון.
ישראל כץ: אני רק אומר, שמאחר והתהליך כל כך קרובים בזמן, שכן התהליך ההוא, הגשת בקשות לפי קריטריונים, גם כבר אמור להתחיל, כדאי למצוא דרך לשלב את הדברים האלה.
רן כהן: אדוני השר, רבותי כל המשתתפים בישיבה, ישיבה זו היתה בעלת חשיבות.
רן כהן: בכל זאת, הבהרנו בה את הדברים.
רן כהן: נדמה לי, שגם כמה דברים, מבחינת המצוקה שבה נמצאים החקלאים והחקלאות, הם די בהירים ודי ברורים.
רן כהן: אדוני השר, אני סבור שצריך לעשות שלושה דברים ולפעול בדחיפות: על דבר אחד בנפרד דיברתי, וזה לגבי נושא הטיפול בסחר בעובדים הזרים שמתחיל עוד בחוץ-לארץ.
ישראל כץ: דרך אגב, זה רק בחוץ-לארץ.
ישראל כץ: זה קשור לטיפול רק שם.
רן כהן: זה נמשך בארץ בבלתי-חוקיים.
ישראל כץ: ראש מינהלת ההגירה הקודם, משטרת ההגירה, אמר שנבדקות תופעות שכאן בארץ יש גביית כספים ע"י כל מיני גופים.
ישראל כץ: האם אתה מכיר אולי תופעות כאלה?
ישראל כץ: האם זה קורה כאן?
אהרן ברזאני: אין פה נציגים של משטרת ההגירה.
דובר: זה טיפול אחר.
דובר: צריך לטפל בחקלאים בנפרד, ובזה בנפרד.
רן כהן: נדמה לי שהבעיה הזאת היא בעיקר שם.
רן כהן: יש תופעות אחרות שנילוות לבלתי-חוקיים פה, אבל נעזוב אותן עכשיו.
ישראל כץ: אנו יכולים לבדוק את המערכות כאן בצורה ברורה ולראות שאין תופעות כאלה כאן.
ישראל כץ: מרגע שהעובד נמצא כאן, אפשר לראות שההגעה שלו לא מותנית בגורם אחר ולא בגביית כסף אחרת ובדברים מהסוג הזה.
ישראל כץ: לגבי הקורה בחוץ-לארץ, זה מול הארצות.
רן כהן: אנו נברר זאת, ונזמין אתכם גם לדיון הזה.
רן כהן: ראשית, אני פונה לאפרים כהן:
רן כהן: אני ממש דורש לחזור ולטפל במעסיקים של עובדים בלתי-חוקיים גם בחקלאות בלי שום חוכמות.
רן כהן: אף אחד לא יינקה מהעניין הזה, כי זה עונש על מדינת ישראל וזה עונש על מעסיקים חוקיים.
רן כהן: אני מבקש שתאמר לי בישיבה הבאה מה נעשה בעניין הזה.
רן כהן: העובדה, שלאדם יש מלגזה, היא לא סיבה לכך שהוא יוכל למנוע מהחוק לעבור.
אפרים כהן: היושב-ראש, אנו חזרנו לאותם המקומות.
רן כהן: שנית, אני פונה לשר החקלאות: אני חושב שצריך להיות פרוייקט של ישראלים לעבודה בחקלאות.
רן כהן: אני מוכן, שבעניין הזה נשתף פעולה באיזו דרך שאתה רוצה.
רן כהן: אשתף, כמובן, את כל חברי הוועדה.
רן כהן: אני חושב שהסכום של שלושה מליון שקל מגוחך.
רן כהן: אם אתה יכול עם שר האוצר - ואם אפשר לעזור אני מוכן לעזור - לבוא ולהגיד: "בוא ונעשה מבצע של ישראלים לעבודה".
רן כהן: יקציבו לזה עשרה מליון שקל או 15 מליון שקל.
רן כהן: רוצים לראות באיזה מחיר ובאלו תנאים ישראלים יבואו לעבודה.
רן כהן: לא תעזור תוספת של 2,000 שקל לחודש - זה יהיה 2,500 שקל, ואם לא יעזרו 2,500 שקל - זה יהיה 3,000 שקל.
רן כהן: מתי שהוא הם יבואו לעבוד.
רן כהן: האמן לי, שכל אלף ישראלים שיבואו לעבוד בחקלאות זה שווה את העניין.
רן כהן: זו ציונות.
ישראל טויטו: זה החופש הגדול, ואפשר להוציא את בני-הנוער לעבוד בחקלאות.
ישראל טויטו: כמו שקבעו 16 שקל, שיוציאו אותם לעבוד בשדה.
ישראל טויטו: האמן לי, שהם יעבדו.
רן כהן: אפשר לעשות זאת עם נוער ותנועות נוער לפני צבא ואחריו ועם יחידות צבא.
רן כהן: צריך לעשות פרוייקט של ישראלים לעבודה בחקלאות.
ישראל כץ: אולי תוביל יוזמה שאחוז מסויים מההיטלים האלה, שמשרד האוצר גובה, יהיה מוקדש לדברים האלה.
רן כהן: אני מוכן לעשות איתך עוד עסקה.
רן כהן: אני מוכן להגיש הצעת חוק של כל הוועדה.
רן כהן: עד חמישה מליון שקל אנו יכולים לחוקק גם חקיקה פרטית.
רן כהן: נגיש הצעת חוק על פרוייקט "ישראלים לעבודה בחקלאות", וחמישה מליון שקל יועמדו לרשתכם, ואתם תעשו את זה בשיטה שבה אתם מזרזים בדרך הטובה ביותר ישראלים לעבודה בחקלאות.
רן כהן: תחליטו איך לעשות זאת.
רן כהן: ממילא הביצוע יהיה בידך.
רן כהן: אני מציע שנעמוד בקשר בשבוע ובשבועיים הקרובים כי אני הולך לקדם את זה.
רן כהן: אני, כמובן, אבקש את עזרתך בוועדת השרים לחקיקה.
רן כהן: שלישית, הרצל גדז', לעניות דעתי, צריך לעשות פעולה מהירה לפתוח קשר עם ירדן ולפתוח שער בצופר ולהגיע לפתרון רציני, גם אם הוא לעד, גם אם הוא מובנה וגם אם הוא דורש איזו שהיא תקופת הכשרה של עבודת ירדנים בצופר.
רן כהן: לא יכול להיות שהערבה התיכונה תיבנה לעולם על תאילנדים.
רן כהן: אני חושב שבעניין הזה הוא צודק.
רן כהן: אני לא ראיתי ישראלים רצים לעבוד בערבה התיכונה, אם כי יכול להיות שהשר ימצא פטנט שגם שם תהיה איזו שהיא העדפה מתקנת במסגרת אותו מבצע של ישראלים לעבודה בחקלאות.
רן כהן: אבל, נדמה לי שזה יכול להיות ממש אלמנטרי.
רן כהן: אני מכיר לא רע את כל האיזור, ונדמה לי שאל מול הירדנים אפשר לפתח פרוייקט כזה שיכול להיות בהחלט מאד מועיל.
רן כהן: שר החקלאות, האם אתם יכולים מעורבים בעניין הזה?
ישראל כץ: אתה יודע, שבזמנו היה נושא עבודת ירדנים באילת, ואינני יודע אם זה נמשך עכשיו.
רן כהן: זה נמשך.
אפרים כהן: זה נמשך, אבל בענף הבניין.
ישראל כץ: אני מציע תמיד לעשות זאת בתיאום עם החקלאים עצמם לפי היכולת ולפי הצרכים.
ישראל כץ: צריך בעיקר להתחיל מאספקת המחסור שיש.
רן כהן: מאחר והם יודעים שאני אוהב חקלאים וחקלאות, הם לא ישנאו אותי עד הסוף.
רן כהן: אני רוצה לומר לך שלהם אין אינטרס להשתגע על העניין הזה.
אבי שדה: אנו היינו אלה שיזמנו זאת.
רן כהן: עזוב זאת.
רן כהן: אני מכיר את העניין.
רן כהן: לגבי התאילנדים, זה יותר קל.
יוסטה בלייר: באיזור ניצנה עם המצרים זה לא עבד.
יוסטה בלייר: אתה יכול לבחון זאת עם משרד הביטחון.
ישראל כץ: היושב-ראש רן כהן, זה לא פשוט להגיד "ירדנים", כי היום כאן, בתוך מדינת ישראל, לפי אותו דיווח שאז קיבלנו, 64 אלף שוהים לא-חוקיים ירדנים נמצאים בתוך תחומי מדינת ישראל.
רן כהן: כן, אבל זה סיפור אחר.
ישראל כץ: כשאתה אומר "ירדנים", אתה אומר גם "פלשתינים".
ישראל כץ: זה לא דבר כל כך פשוט בהגדרה.
רן כהן: מאחר ואני שנים בוועדה לשירותים החשאיים, אני יודע איזה סוג עובדים אלה.
ישראל כץ: גם אלה מתחתנים, וגם אלה מביאים ילדים.
רן כהן: אני מדבר על מודל אילת, שלעניות דעתי הוא עובד טוב ולמיטב ידיעתי הוא עובד טוב ואנשים באים.
אהרן ברזאני: זה עבד קודם.
אהרן ברזאני: זה היה 300 ו-400, ובגלל המצב הביטחוני זה ירד למאה.
רן כהן: זה עבד וזה עובד.
ישראל כץ: אני מוכן, בשיתוף עם החקלאים עצמם לבדוק, את העניין.
רן כהן: תהיה בדיקה של שר החקלאות בנושא הזה, ואני מאד מקווה שנוכל לקדם זאת.
רן כהן: נדמה לי, שעם שלושת הכיוונים האלה נוכל להתקדם במשהו כדי באמת לתת מענה לכל החקלאות.
רן כהן: אני מודה לשר החקלאות, למנכ"ל בפועל של המשרד, לכל החקלאים ולנוכחים.
רן כהן: אני מברך אתכם שתהיה חקלאות טובה.
רן כהן: אני פותח את הישיבה באיחור קל.
רן כהן: אין לנו אלא לקצר את הישיבה, כיון שבשעה 15:00 יש ישיבת מליאת הכנסת.
רן כהן: במכוון קבענו ישיבה זו.
רן כהן: אתם זוכרים שכשנפגשנו עם השר אולמרט וסגן השר מיכאל רצון אמרנו שאנו רוצים ללכת גם לכיוונים החיוביים - הצד השני של נושא העסקת העובדים הזרים, ובעצם צד הייעוד של התחום הזה, וזה איך להגיע להכשרה מירבית של ישראלים לעבודה.
רן כהן: מסתבר שישנה תחליפיות לגבי הנושא הזה.
רן כהן: ראיתי את המחקר של בנק ישראל, שיציגו פה את מימצאיו, וגם אלוף (במיל') יהודה שגב אמר זאת בדבריו מספר פעמים, ונדמה לי שגם שלחו אלי אפילו איזו שהיא תכנית שהוכנה בהקשר לתחום הזה בדיוק.
רן כהן: לא נתמקד היום רק בנושא אחד או רק בתחום תעסוקה אחד.
רן כהן: יחד עם זאת, כיון שכל תחום הוא עולם מלא כמעט בנושא הזה ומה שבסיעוד הוא לא אותו דבר כמו בחקלאות, לא אותו דבר כמו בבניין ולא אותו דבר כמו שהוא בתעשיה, ההתמקדות תהיה חלקית.
רן כהן: נכון שיש במקרה יותר ממצאים או יותר כיווני חשיבה לגבי נושא ענף הבנייה, וקרוב לודאי שזה יעלה כאן ואנו נדון בזה.
רן כהן: סגן השר מיכאל רצון, אני מבקש שתציג את הדברים מנקודת הראות שלך ושל המשרד, ואם תרצה שאנשיך מהמשרד ישלימו את הדברים - בבקשה.
רן כהן: לאחר מכן, ארצה מאד לשמוע את נציג בנק ישראל ואת נציג התאחדות הקבלנים.
מיכאל רצון: היום, בעקבות האירועים החברתיים שאנו חוֹוים אותם, אבל גם באופן אובייקטיבי ביותר, נושא התעסוקה הוא אולי הנושא החברתי הבעייתי ביותר שמדינת ישראל נדרשת לטפל בו עם כל הכלים שיש לה.
מיכאל רצון: קיבלתי את האחריות על הנישה הזאת של תעסוקה או של משרד העבודה שהיה רק לפני מספר ימים, ואני נשאב אליו בכל העוצמה ואין אפילו חמש דקות זמן כדי ללמוד.
מיכאל רצון: אתה נשאב לתוך האירועים, ואתה צריך לתת תשובות ופתרונות, וזה עניין די מסובך.
מיכאל רצון: אינני יכול לבוא כרגע ולהגיד לכם, שיש לי כרגע תכנית סדורה וגמורה איך פותרים את הבעיה שודאי יש לה אלמנטים רחבים ועמוקים שקשורים לנושאים נוספים כמו: תהליך מדיני, ביטחון, מיתון ובעיות כלכליות כאלה ואחרות.
מיכאל רצון: אינני יכול לבוא ולהגיד לכם עכשיו: "יש לי עכשיו את התכנית שתפתור את הבעיה תוך מספר ימים".
מיכאל רצון: זה, כמובן, לא רציני.
מיכאל רצון: אבל, אין ספק שיש רצון והכרח להתמקד במציאת פתרונות הכרחיים.
מיכאל רצון: אם אני מתייחס לנושא בסדר-היום "הכשרת ישראלים כתחליף לעובדים זרים", הרי שיש פה מצב אנומלי שקופץ לעיניים לכל בר-דעת.
מיכאל רצון: יש למעלה מ-100 אלף עובדים זרים בהיתר במדינת ישראל לשנת 2003.
מיכאל רצון: יש עוד מאות אלפים - ואינני רוצה להתחייב על המספר כי עד היום אינני יודע את המספר המדוייק - של שוהים בלתי-חוקיים שנמצאים פה הן כאלה שהגיעו עם היתרים ונשארו בארץ ולא יצאו והן כאלה, שמי שעוקב גם באמצעי התקשורת יודע על הברחות עובדים דרך הגבולות, דרך מצרים, כאלה ואחרים, כשאיש לא יודע את את המספר המדוייק.
מיכאל רצון: אם, נניח, נסתפק במספר 300 אלף, שבעניין הזה זה המספר הנמוך שכולם מסכימים לו ויש כאלה שאומרים שזה הרבה יותר ואם כנראה יש כ-300 אלף דורשי עבודה במדינת ישראל, הרי אלה שני נתונים שלא יכולים לדור בכפיפה אחת ולחיות ביחד.
מיכאל רצון: לעניין הזה צריך לתת פתרון.
מיכאל רצון: הפתרון הראשון, שניתן כבר לפנינו, הוא הגבלת מספר העובדים הזרים.
מיכאל רצון: ב-2002 הקטינו את המספר, וב-2003, עם חילופי הממשלה, לא רצינו ליצור משברים קשים גם כך לענפים, בעיקר לחקלאות ולבניין, והשארנו את המספר כפי שהיה ב-2002.
מיכאל רצון: אין ספק שבשנה הבאה לא נשאיר את המספרים האלה, ונתחיל להקטין את המספרים בהיקפים לא קטנים.
מיכאל רצון: המשק יצטרך להיערך, בעיקר בתחום הבנייה ובתחום החקלאות, להקטנת המספרים.
מיכאל רצון: אנו מקווים, שתוך מספר שנים נצליח להביא את המספר הזה לאפס לפחות בצד ההיתרים.
מיכאל רצון: אינני בטוח, שנצליח להגיע אליו באופן מוחלט.
מיכאל רצון: צריך לזכור, שעד 1994 לא היו פה עובדים זרים.
מיכאל רצון: אומנם היו פה עובדי השטחים, יהודה ושומרון וחבל עזה, אבל לא היו עובדים זרים, וחיינו פה בסדר עם העניין הזה.
מיכאל רצון: ב-1994 נפתחו השמיים לעובדים זרים, והיום אני אומר זאת קצת בטרוניה: מחצית היום שלי אני צריך לעסוק בעובדים זרים.
מיכאל רצון: כל מי שרוצה להזיז כוס ממקום למקום אומר: "אין אף ישראלי שמוכן לעשות זאת" ורוצה עובד זר לשטוף כלים במסעדות ולעבודה בגננות.
מיכאל רצון: כל מי שרוצה עובד באיזה שהוא מקום אומר: "אין עובדים ישראלים שרוצים לעבוד" והוא רוצה עובדים זרים.
מיכאל רצון: זה, כמובן, מצב בלתי-אפשרי.
מיכאל רצון: מה נעשה כדי להתמודד עם העניין הזה?
מיכאל רצון: כחלק מזה אנו רואים היום את ההפגנות.
מיכאל רצון: מדובר על קיצוץ הקצבאות או בעצם הבאה לכך שהתשלום עבור קצבאות יהיה נמוך יותר משכר המינימום, כדי שלאדם יהיה כדאי בכל מקרה ללכת לעבוד.
מיכאל רצון: לדעתי, זה דבר הכרחי, שהיו חייבים לעשותו.
מיכאל רצון: הוא מביא לאיזו שהיא מחאה חברתית קשה ביותר שנצטרך לעבור אותה, אבל הפתרון שלה, ואני בעניין זה תומך בשר האוצר ובשר התמ"ת שהופיעו אתמול במסיבת עיתונאים, הוא ברצון לפתור את הבעיה לא בזה שאנו נגדיל את הקצבאות אלא בזה שאנו ננסה למצוא פתרון למקומות עבודה ועל-ידי כך להגדיל את ההכנסה.
מיכאל רצון: זה תהליך אחד, שהוא קשה ואני מקווה שנצליח לעבור אותו בשלום.
מיכאל רצון: הוא לא כל כך פשוט.
מיכאל רצון: אתם רואים שהמחאה הזאת תופסת תאוצה וגלים, והיא קשה.
מיכאל רצון: כבר התחלתי במשרד בפעולות להקמת פורום תעסוקה שיכלול את כל המרכיבים במשק שמצד אחד - יש להם עניין בעובדים, בביקוש לעובדים, ומצד שני - כאלה שמטפלים בדרישת עבודה.
מיכאל רצון: אם אקח את שירות התעסוקה, זה מצד אחד - שירות התעסוקה ומהצד השני - את יהודה שגב ואת התאחדות התעשיינים ואת לשכות המסחר ומעסיקים כאלה ואחרים שדורשים עובדים במשק: חקלאות, מועצת פרחים, מועצת ירקות ומועצת לול וכל מי שדרושים לו עובדים במשק.
מיכאל רצון: זה נעשה, כדי לנסות ולגבש איזה שהוא פורום שינסה לחבר ולסנכרן בין מי שדרוש לו עבודה לבין מי שמבקש עובד.
מיכאל רצון: עד היום אין פורום כזה.
מיכאל רצון: כל גוף יושב בנפרד, ולא מתחברים זה עם זה.
מיכאל רצון: אתן דוגמה: סיפר סמנכ"ל שירות התעסוקה שהוא היה באילת וראיין מנהלי כוח-אדם בבתי-מלון, ואחת הבעיות שהתעוררו שם היא שחסרים מעונות-יום לנשים.
מיכאל רצון: יש במשרד העבודה אגף למעונות-יום, ואין שום בעיה לפתוח מעונות-יום ככל שנדרש.
דובר: אין שום בעיה.
מיכאל רצון: במשרד העבודה יש אגף להכשרה מקצועית שעושה קורסים.
מיכאל רצון: לפי הבנתי, עד היום עשו קורסים אם צריך או לא.
מיכאל רצון: סימנו "וי" ועשו קורסים.
מיכאל רצון: לדעתי, היום, צריך בעניין הזה להיפתח וללכת לקורסים שיותאמו לצרכי המשק, כלומר לחבר בין צרכי המשק.
מיכאל רצון: בעוונותי, לפני שנכנסתי לכנסת, היה לי מפעל והייתי זקוק לעובדים ולא היו עובדים.
מיכאל רצון: שלחו לי משירות התעסוקה, ואף אחד לא רצה לעבוד, והייתי צריך לחתום להם שהם לא מתאימים.
מיכאל רצון: זה דבר בלתי-אפשרי.
מיכאל רצון: קודם כל, יש לסנכרן בין הגופים המטפלים בעובדים, כלומר להתאים את ההכשרה המקצועית למקצועות הנדרשים למשק ולא לעשות רק קורס לספרות או מניקור ופדיקור.
מיכאל רצון: יש לעשות קורסים שיתאימו לצרכים.
מיכאל רצון: אם אנו מדברים על ענף הבנייה, אני מוכרח להעיר איזו שהיא הערה: אינני זוכר עובד שעבר קורס טיח או קורס ריצוף או מקצועות קצת יותר קשים בשנים עברו, אלא כולם למדו זאת תוך כדי עבודה.
מיכאל רצון: אבל, אני מקבל את הגישה שאנו מתקדמים ושצריך לעשות הכשרה מקצועית.
מיכאל רצון: היום, יש במרכז בית-ספר להתאחדות הקבלנים, ואנו נעשה איזו שהיא התאמה בהכשרה מקצועית של ישראלים לעובדי הבנייה, בעיקר המקצועות הנדרשים או עבודות רטובות.
מיכאל רצון: נעשה את אותו הדבר עם התאחדות התעשיינים.
מיכאל רצון: נעבור על כל מפעל ונראה אלו מקצועות נדרשים ולאלו עובדים הם זקוקים.
מיכאל רצון: ההכשרה המקצועית תהיה מותאמת לעניין הזה.
רן כהן: למעשה, היום אין שום סינכרוניזציה בין הצרכים של המשק--
רוחמה אברהם-בלילא: --להיצע ולביקוש.
רוחמה אברהם-בלילא: היו"ר רן כהן: --למקצועות ולעובדים.
מיכאל רצון: לצערי הרב, נכון לכניסתי לעניין הזה מתוך למידה שלו לא היה סינכרון של העניין.
מיכאל רצון: אגיד לך יותר מזה, והדבר יותר חמור: הם לא הכירו זה את זה.
ניסן סלומינסקי: השאלה היותר גדולה היא: האם זו בראיה לטווח רחוק כל מערכת החינוך שמחנכת?
ניסן סלומינסקי: בעבר, למשל, היה מחשבים, וכולם חינכו בנושא המחשבים.
רוחמה אברהם-בלילא: תראה מה קורה בעריכת-דין.
ניסן סלומינסקי: אם אנו רואים פני עתיד ואתה רואה, נניח, שבעוד עשר שנים המשק יתפתח בכיוונים מסויימים ומערכת החינוך גם מתחילה להתארגן לקראת זה בעבודה רצינית, זה ייראה אחרת לגמרי.
ניסן סלומינסקי: גם הקורסים האלה חשובים, אבל אני אומר שיש גם ראייה לטווח ארוך.
רן כהן: סגן השר מיכאל רצון אומר דבר הרבה יותר חמור.
רן כהן: הוא לא אמר מה הם רצונות האנשים.
רן כהן: הוא אמר, שההכשרה המקצועית ניתנת לתחומים ולענפים שבכלל אין בינם לבין הדרישות במשק שום קשר.
ניסן סלומינסקי: האינך מכיר משרדי ממשלה?
ניסן סלומינסקי: ! היית שר, ואתה יודע זאת.
ניסן סלומינסקי: יש תקציב ואתה צריך לגמור אותו.
ניסן סלומינסקי: אם לא תגמור את התקציב, בשנה הבאה אוטומטית האוצר מוריד לך את הסכום הזה.