GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שושנה שטראוס: לבניין היו צריכים לתת 30,000 היתרים, אני חושבת שנתנו קצת פחות, 28,000.
צ'ליק ניסן: לא קיבלנו אף לא עובד אחד.
שושנה שטראוס: אנחנו נותנים היתרים.
רן כהן: אני אפנה כיושב-ראש הוועדה לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה ואבקש לקבל מידע על כל חודש מהחודשים האחרונים, כמה היתרים ניתנו, לאילו יעדים בעבודה על-פי הענפים, והאם היתה הגדרה מאיזה מדינה להביא את העובדים.
יהודה שגב: צריכים לשאול כמה אנשים נכנסו בתכלס למדינת ישראל.
רן כהן: השאלה כמה נכנסו – זה באחריות שר הפנים.
רן כהן: אז אני אפנה גם לשר הפנים.
רן כהן: נקבל מידע משר התעשייה, המסחר והתעסוקה כמה היתרים ניתנו, ונקבל מידע משר הפנים כמה נכנסו.
זהבה גור: בהמשך לדברים של מר צ'ליק ניסן על 200 העובדים שנכנסו לתעשייה, אני יכולה לומר לך שלא כולם מסין.
זהבה גור: את זה אני יודעת מביקור שלי בבתי-הכלא.
זהבה גור: חלקם נעצרו כבר כיוון שלא סופקה להם עבודה.
זהבה גור: הם הגיעו לכאן בהיתרים אבל לא סופקה להם עבודה.
זהבה גור: מיום שהם הגיעו לכאן זרקו אותם ללא עבודה.
קריאה: הביאו אותם בשביל ה-5,000 דולר.
זהבה גור: הם לא נזרקו לא על-ידי קבלני הבניין.
זהבה גור: חלקם נעצרו ולפחות אחד מהם נמצא כרגע בכלא מעשיהו ואני דיברתי אתו.
זהבה גור: הוא הגיע עם קבוצה של 200 עובדים לתעשייה אך הם לא קיבלו עבודה.
זהבה גור: זה קרה לאחרונה ב-2-3 החודשים האחרונים.
רן כהן: וזה לאחר שהוא שילם 5,000 דולר לכל המושחתים שמגלגלים את העניין.
קריאה: לא מעניין את המתווכים לתת להם עבודה לאחר שהם קיבלו כבר את העמלה.
רן כהן: רבותי, אנחנו נתכנס לסיכום הסוגייה הזאת.
רן כהן: אני חושב שהיום אנחנו נדון רק בסוגייה הזאת כי לא נותר לנו זמן.
רן כהן: אנשי האוצר, מה יש לכם לומר על כל מה ששמענו עכשיו?
איריס גינזבורג: קודם כול, אני רוצה להתייחס לטענה על הימנעות של עובדים ישראלים מלהחליף עובדים זרים.
איריס גינזבורג: אני אתן נתון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה על קליטה של עובדים ישראלים בענף הבניין.
איריס גינזבורג: ברבעון השני של שנת 2003 בהשוואה לרבעון השני בשנת 2001, יש גידול של 16,000 עובדים ישראל, ולעומת 2002 זה גידול של 10,000 עובדים.
איריס גינזבורג: כך שאנחנו כבר רואים פרי שהוא תוצאה גם של צמצום מספר ההיתרים וגם של מדיניות האכיפה שהקטינה את מספר העובדים הבלתי חוקיים.
איריס גינזבורג: זה קודם כול.
איריס גינזבורג: שינוי שכבר נעשה הוא במבנה הקצבה.
איריס גינזבורג: ידוע לכול שעד לאותו שינוי מבנה הקצבה היה כזה שיצר עיוות שנקרא "מלכודת העוני" שבעטיו היה משתלם לאדם הרציונלי להישאר במעגל הקצבאות ולא לעשות מאמץ להיקלט בשוק העבודה.
איריס גינזבורג: אז אנחנו מכירים גם את התופעות שדיברו עליהן נציגי הקבלנים, של עובדים שמגיעים ומבקשים שלא לקבלם לעבודה.
רן כהן: בואי נעזוב את הנושא הזה של הקצבאות.
רן כהן: בואי נדבר ספציפית על הסוגייה של עובדים זרים מול עובדים ישראלים.
איריס גינזבורג: אני רוצה להרחיב עוד בעניין הזה.
איריס גינזבורג: יש החלטה על תכנית חדשנית לשילוב של מקבלי קצבאות במעגל העבודה.
איריס גינזבורג: מעבר ליצירת התנאים שיבטלו את הכדאיות להישאר במעגל הזה יש תכנית אקטיבית שאמורה להתחיל בשנה הבאה.
יהודה שגב: תכנית ויסקונסין.
יהודה שגב: זה לא יכניס אף אדם חדש לענף.
איריס גינזבורג: אנחנו נמצאים כרגע בשלב מתקדם מאוד של הכנת מכרז לבחירה של מפעילים למרכזי תעסוקה חדשניים שיופעלו בשלב ראשון בארבעה אזורים בארץ.
איריס גינזבורג: התכנית הזאת כוללת שני עקרונות מרכזיים.
איריס גינזבורג: היא תיצוק תוכן לתוך מבחן התעסוקה שקיים היום בשירות התעסוקה, שכנראה טיבו אינו מספק.
איריס גינזבורג: היא תדרוש מאותם אנשים להשקיע זמן מינימלי כדי להמשיך לקבל קצבה, והזמן הזה יושקע באפיקים של חיפוש עבודה, של הכשרה מקצועית, של הכנה לקראת שילוב בעבודה.
רן כהן: זה התאמה של תכנית ויסקונסין.
אברהם דניאל: כמה ישראלים קלטתם בחקלאות?
אברהם דניאל: תספרי לוועדה.
אברהם דניאל: כמה נקלטו בענף הבניין שמענו.
יהודה שגב: המספרים מופרכים.
איריס גינזבורג: קודם כול, הממשלה לא מוסיפה עובדים לענפים.
אברהם דניאל: אמרת שהגישה שנקטתם הניבה פירות.
אברהם דניאל: תסבירי מה הפירות שקטפתם בחקלאות.
איריס גינזבורג: אני יכולה לציין לגבי ענף החקלאות, אם ב-1995 היו כמעט 60,000 עובדים ישראלים בענף אז ב-2002 היו רק 44,000.
איריס גינזבורג: זאת אומרת שבעבר היו יותר עובדים ישראלים גם בענף החקלאות, ובשנים האלה שתופעת העובדים הזרים רק גדלה וגדלה ראינו שהיו פחות ישראלים בענף החקלאות.
אברהם דניאל: כי סגרו משקים.
אבי שדה: פשוט אבסורד להציג נתון כזה.
איריס גינזבורג: עוד חשוב לציין שבמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יש תקציב שמיועד להכשרה מקצועית.
איריס גינזבורג: יש החלטת ממשלה למקד את התקציב הזה יותר באוכלוסיות שנמצאות היום מחוץ למעגל העבודה ופחות באוכלוסיות שנמצאות באבטלה חיכוכית.
איריס גינזבורג: חשוב לנו כמשרד האוצר שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה באמת ינתב את הכספים האלה גם לאוכלוסיה וגם לביקושים שקיימים היום בשוק.
איריס גינזבורג: אם זה חקלאות ובניין שהיום זקוקים לעובדים נוספים אז חשוב לנו שהחיבור הזה ייעשה גם באגף להכשרה מקצועית במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
רן כהן: בכל זאת דבר אחד מאוד-מאוד בולט בתוך רשימת כל הדברים שאת אומרת.
רן כהן: כל הצעדים שנעשו עד עכשיו על-ידי האוצר, על-ידי הממשלה, הם לא צעדים מעודדי תעסוקה אלא צעדים שפוגעים בקבוצות האחרות, אם זה בעובדים הזרים ובמעסיקים שלהם מצד אחד או אם זה במובטלים מן הצד השני.
רן כהן: כלומר, אתם לא עושים שום דבר חיובי.
רן כהן: כל מה שאתם עושים זה רק שלילי.
רן כהן: אתם מכבידים על המעסיקים, מכבידים על החקלאים ומכבידים על המובטלים.
רן כהן: היום הייתי בישיבה בוועדת החוץ והביטחון בעניין התקציב החדש ונאמר שהצבא הולך לפטר כ-7,000 עובדים.
רן כהן: 7,000 העובדים האלה יפלו למעגל האבטלה, אין מה לעשות, כיוון שלא מייצרים מקומות עבודה ולא מעודדים אנשים ללכת לעבוד.
רן כהן: מה הם הצעדים החיוביים שאתם עושים כדי שאנשים יילכו לעבוד?
איריס גינזבורג: יש גם צעדים חיוביים, שאני תיכף אדבר עליהם.
איריס גינזבורג: אבל חשוב להדגיש שהצעדים שאתה קורא להם שליליים היו נדרשים.
איריס גינזבורג: זאת אומרת, שום צעד חיובי לא יכול לפצות על עיוות שקיים במערכת שבעצם מפחית את התמריץ לצאת לעבודה.
איריס גינזבורג: זה במאמר מוסגר.
איריס גינזבורג: לגבי צעדים חיוביים, קודם כול דיברתי על תקציבי הכשרה מקצועית שקיימים וגם הוקצו לאחרונה מתוכם כספים יעודיים למקצועות הבניין.
רן כהן: תאמיני לי, כשהייתי שר התעשייה והמסחר היו לי תקציבי הכשרה מקצועית והשקעתי אותם גם באוכלוסיות מיוחדות.
רן כהן: האם אתם שיניתם באופן דרמטי את התקציבים להכשרה מקצועית?
יהודה שגב: עדיין יש קורס מתקיני מזוזות.
אסף אדיב: אבל היום מי שמקבל דמי אבטלה לא יכול להיכנס לקורס.
אסף אדיב: יותר קשה להיכנס לקורס עכשיו.
רן כהן: אני באמת לא רוצה להכביד עליך אבל עם כל הכבוד, אני יודע שלא הוטבו התנאים למי שהולך להכשרה מקצועית אלא דווקא הורעו התנאים.
איריס גינזבורג: אין הטבת תנאים.
איריס גינזבורג: יש מיקוד.
איריס גינזבורג: הרעת התנאים הזאת שאתה מדבר עליה, שקשורה בשינויים שחלו בדמי אבטלה, למעשה נועדה לתקן עיוות אחר שהיה קיים והוא המשך של קבלת דמי אבטלה שהיה מותנה בהצטרפות לקורס של האגף להכשרה מקצועית.
איריס גינזבורג: חשוב למקד.
רן כהן: אתם כל הזמן מתקנים עיוותים, אתם רק לא מתקנים את המשק, זאת הבעיה הכי גדולה.
רן כהן: מה שצריך לתקן זה את המשק.
רן כהן: כדי לתקן את המשק צריך שיותר אנשים יעבדו.
רן כהן: כדי שיותר אנשים ילכו לעבוד צריך לתת יותר הכשרה מקצועית ולעודד יותר אנשים להיכנס לעבודה ולקבל תמורה בעד העבודה.
רן כהן: אחרת אנשים לא ילכו לעבוד.
רן כהן: עובדה שאתם מתקנים עיוותים כבר 3 שנים ועושים כל מיני צעדים אבל מספר המובטלים גדל, הענפים נסגרים, ההכבדה גדולה יותר.
רן כהן: לא נעים לי להגיד לך, היחידים שמרוויחים מכל העניין זה כל הקונגלומרט האדיר של הפושעים שמגלגלים בתחום העובדים הזרים 12-15 מיליארד שקל, אלה האנשים שמרוויחים, ולא מי שחי מעבודה חוקית.
רן כהן: אני בעד שלא יהיו פה עובדים זרים חוקיים בכלל, שיעבדו רק ישראלים, אבל אני חייב לומר לך שהמלחמה הגדולה שאתם מנהלים היום היא בסיכומו של דבר מלחמה גם נגד המעסיקים.
רן כהן: אני לא בצד של המעסיקים, אני בצד של העובדים הישראלים, אבל אם אתם לא מעודדים עבודה ישראלית אתם מפספסים את הכול.
רן כהן: עובדה, אגב, שאין יותר עבודה ישראלית.
איריס גינזבורג: לגבי עידוד עבודה ישראלית בצורת מענקים וסבסוד, זו לא שיטה שיכולה להוכיח את עצמה לאורך זמן.
איריס גינזבורג: חשוב ליצור תנאים טבעיים כאלה בשוק העבודה שיביאו לתוצאות המבוקשות באופן טבעי ומתוך מניעים כלכליים.
איריס גינזבורג: מעבר לעלות תקציבית שיש לסוגים כאלה של פתרונות, אלה פתרונות מלאכותיים שהם לא פתרונות לאורך זמן.
איריס גינזבורג: אבל מה שכן קיים בחקיקה זה הנושא של חוק לעידוד המגזר העסקי שכולל בתוכו גם הטבה שתינתן למעסיקים בענף הבנייה להעסקת עובדים ישראל.
איריס גינזבורג: החוק הזה עבר אך הוא מעוכב כרגע.
איריס גינזבורג: תקנות הביצוע שלו הן באחריות המוסד לביטוח לאומי.
איריס גינזבורג: אני יודעת שהנושא הזה מתעכב מסיבה מסוימת בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות אבל הוא לא מתעכב משיקולי תקציב.
איריס גינזבורג: התקציב קיים וביום שהתקנות יעברו למעשה הוא יהיה בתוקף למשך שנה.
רן כהן: אני מניח שבשנת 1987-1988 היית צעירה מאוד.
רן כהן: אני רוצה לספר לך שעד אז היה מקובל שחיילים משוחררים מקבלים חצי שנה דמי אבטלה גם בלי ללכת לעבוד, די היה להירשם בלשכה.
רן כהן: ואז חוקקתי חוק האומר שחייל משוחרר שהולך לעבוד בענף נדרש, כולל גם בניין וחקלאות וכולי, מקבל גם את השכר וגם דמי אבטלה.
רן כהן: אני מספר לך עכשיו נתונים.
רן כהן: חלק ניכר מהחיילים המשוחררים שהלכו לעבוד בתנאים האלה, משום שהיה להם עידוד, נשאר לעבוד בענפים האלה.
רן כהן: אגב, חלקם הפכו להיות בעצמם עובדים, בעצמם קבלנים, וזה הביא את האנשים ללכת לעבודה.
רן כהן: ואז מה קרה?
רן כהן: המדינה חסכה חצי דמי אבטלה כי היא לא שילמה את הכול, הענפים קיבלו עובדים, האנשים הללו קיבלו שכר גבוה יותר, למשק היה יותר כסף ואז גם כוח הקנייה היה גדול יותר ואנשים עבדו.
רן כהן: עובדה שזה כן מצליח.
רן כהן: אבל זה רק להשכלה כללית.
יהודה שגב: אתה רוצה נתונים על המבצע הזה אצלנו מסקר שביצענו לפני כשנה?
יהודה שגב: 40,000 איש עברו את המבצע הזה, מבצע אתגר.
יהודה שגב: בערך 13,000 איש נשארו בענף הבנייה על תעשיותיו השונות.
רן כהן: זה ברכה גדולה לישראל.
שושנה שטראוס: רציתי להעיר למה שנאמר על התעשייה.
שושנה שטראוס: בגלל ששירות התעסוקה עשה עיצומים במשך שנה, שנה וחצי ולא הנפיק היתרים בתחום התעשייה אז יחידת הסמך נכנסה לתמונה.
שושנה שטראוס: היינו ערים לסכנות שיש בזה ולכן אנחנו עושים פיקוח מיוחד.
שושנה שטראוס: כבר נעשו 70 ביקורים אצל מעסיקים שקיבלו היתרים בענף התעשייה.
שושנה שטראוס: בינתיים מצאנו שכל העובדים אכן עובדים אצל המעסיקים שלהם ובמקצועות אליהם היו אמורים להגיע אבל אם יש מידע, כפי שציינה עו"ד זהבה גור, אני אשמח מאוד לקבל את הנתונים ואנחנו נעשה פיקוח בנושא הזה.
שושנה שטראוס: זה נושא שקרוב מאוד ללבנו.
שושנה שטראוס: אנחנו לא רוצים שינצלו את ההיתרים האלה.
שושנה שטראוס: בעניין הכשרה מקצועית, לא באתי מצוידת בנתונים אבל ידוע לי שיש הכשרה מקצועית לכל המקצועות הרטובים בחקלאות, יש כיתות לימוד הפרושות בכל רחבי הארץ.
שושנה שטראוס: ודבר אחרון, המעבר מעבודה זרה לעבודה עברית לא יקרה באופן מיידי, זה לא דבר שאפשר למדוד אותו מייד.
שושנה שטראוס: זה תהליך.
שושנה שטראוס: ציינו פה שבקנדה עלות עובד בבניין היא 150 שקל, ונאמר שזה יקרה גם פה בסופו של דבר.
שושנה שטראוס: ברור שזה לא יקרה בין לילה, זה יקרה רק כשהמעסיקים והעובדים יראו שאין ברירה אחרת.
רן כהן: אני רוצה שתדעי שבארץ יש שלושה מרכזים להכשרת עובדים בבניין: בבאר-שבע, בחולון ובצפון (בטמרה).
רן כהן: למיטב ידיעתי זה שבבאר-שבע נסגר וזה שבחולון עומד להיסגר.
אסף אדיב: אני הייתי נוכח בכמה מקרים של אנשים שגמרו קורסים בטמרה.
אסף אדיב: ביקשו ממני לבוא ודיברנו איתם וניסינו לארגן אותם.
אסף אדיב: אך האנשים האלה שגמרו את הקורסים, כולל אנשים שכבר עבדו בעבר בבניין ורק בגלל ששלחו אותם הם עשו את הקורס, לא מצאו עבודה.
אסף אדיב: בנצרת היה יריד מיוחד כדי לגייס עובדים ערבים.
יהודה שגב: גירשו אותך מהיריד הזה.
אסף אדיב: נכון.
אסף אדיב: מי גירש?
יהודה שגב: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
רן כהן: מר שגב, אני פונה אליכם לעשות מאמץ גדול הרבה יותר בכל זאת לקלוט את אותם ישראלים שרוצים ומוכנים לעבוד.
יהודה שגב: אנחנו עושים מאמצים.
יהודה שגב: לא 12,000 אלא 3,600 – אלה המספרים האמיתיים.
רן כהן: תנסו להכפיל את זה או להגדיל את זה, זה יהיה ראוי יותר.
רן כהן: לעניות דעתי אנחנו לא נצליח להעמיק בשתי הסוגיות נוספות, של החמרת הענישה ושל הסמכת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה למנות שוטרים כמפקחים לעניין עבירות מנהליות.
דורון רז: אלה נושאים חשובים.
דורון רז: אם הצעת החוק עולה אז זה חשוב מאוד.
רן כהן: אני אקיים דיון נוסף בשבוע הבא, אל תדאג.
רן כהן: מחר זה יעבור.
רן כהן: אנחנו דנים בעניין הזה כדי לחדד אותו וגם כדי לשמוע זה את זה.
רן כהן: גם בנושא הסמכת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אנחנו נדון בשבוע הבא.
רן כהן: אני רוצה לסכם את הדיון בשלושה היבטים.
רן כהן: 1) אני אומר לממשלה, רבותי, תמצאו יותר ויותר אפיקים לא להעניש ולהכות ולהצליף אלא יותר ויותר מתכונים לעודד.
רן כהן: העובדה שהיום הממשלה מסכלת כל עידוד לעבודת ישראלים היא המפתח לעניין.
רן כהן: בעובדה, אתם לא מיישמים את ההחלטה הזאת לגבי הבניין, עם ה-1,000 שקל לעובד, ואתם נגד התוספת שתינתן לעובדים ישראלים בחקלאות ובכך אתם לא מעודדים.
רן כהן: אתם לא נותנים עידוד כזה היום בשום ענף.
רן כהן: אין לכם גם שום מתכון איך לעודד עבודת ישראלים בסיעוד.
רן כהן: חשוב שתעברו למגמה שתעודד עובדים ישראלים.
רן כהן: רק עם שוטים ועם מכות על העובדים הזרים, החוקיים והבלתי חוקיים, על המעסיקים, החקלאים והבנאים – לדעתי זה לא יעבוד.
רן כהן: 2) אני ממליץ בכל לב שלא יהיו היטלים אלא שתעברו לשיטה של השוואת תנאים מוחלטת בכל האיפיונים, כולל ביטוח לאומי, כולל מס בריאות, כולל חופש תנועה של העובדים.
רן כהן: שכל הכלים הללו יהיו שווים.
רן כהן: ואז מר אבי שדה לא ישלם יותר אלא יוכל לשלם אותו דבר ואז מר נתן פרנקל ישלם אותו דבר.
רן כהן: אם אתם רוצים שלא יהיה משתלם להעסיק עובדים זרים, תעשו השוואת תנאים ואז ישראלים יתחרו על מקומות העבודה הללו.
רן כהן: 3) אני מבקש מהאוצר לבדוק שאכן לא מדובר פה בהכבדת הנטל על ענף הסיעוד, שנדע את זה בוודאות.
רן כהן: אם תהיה העלאה של ההיטל הזה על עובדי הסיעוד זה יכול להיות ממש קטלני לאנשים, לא רק לחברות כוח-האדם שעוסקות בזה אלא גם לאנשים פרטיים שמעסיקים היום אלפי עובדים שבלעדיהם אין להם חיים ואין להם קיום.
רן כהן: אז תבדקו את זה ותדווחו לי בבקשה.
רן כהן: כאמור שני הנושאים הבאים ידונו בישיבה הבאה.
רן כהן: אני מבקש לברך את כולם בברכת שנה טובה, גם רטרואקטיבית אבל גם לעתיד לבוא.
רן כהן: אני מאחל גם מושב מוצלח לחברי הכנסת, לעובדים ולאורחים שלנו כאן.
רן כהן: אנחנו מקיימים היום ישיבה בה בעיקרו של דבר אנחנו רוצים לשמוע ממר אפרים כהן, ראש מנהלת העובדים הזרים, ומניצב משנה זיוה אגמי-כהן מיחידת מנהלת הזרים במשטרת ישראל סקירה תקופתית על נושא הטיפול בעובדים הזרים ובהוצאתם מן הארץ.
רן כהן: אם לנציגי משרד הפנים או למשרדים אחרים תהיה התייחסות, אתם מוזמנים כמובן להתייחס.
רן כהן: עוד לפני הסקירה אני מבקש לשאול את ניצב משנה זיוה אגמי-כהן על הסוגייה ששמענו עליה בתקשורת, של גירוש העובדת ההודית.
רן כהן: אולי תוכלי לתת לנו כמה פרטים על זהותה, כמה זמן היא היתה כאן, במה היא עבדה כאן, מה יודעים עליה.
רן כהן: והדבר השני, שהוא כמובן המרכזי, איך קרה שצו בית-משפט קבע שצריך להשאיר אותה בארץ ולמרות הכול משטרת ההגירה העלתה אותה על מטוס וגירשה אותה, ואני מבין שהיא נמצאת כבר בהודו.
יקי פרידמן: היא נמצאת בדרכה חזרה לארץ.
יקי פרידמן: הבוקר הוצא צו.
זיוה אגמי-כהן: במקרה הכנתי את החומר.
זיוה אגמי-כהן: אני רוצה לתקן, אני עוד לא ראש מנהלת ההגירה, הייתי שמחה להיות תת ניצב.
רן כהן: אם היית ממונה להיות ראש מנהלת ההגירה זאת היתה חגיגה גדולה הרבה יותר, לא הייתי משאיר את זה ככה.
רן כהן: אמרתי: ממנהלת הזרים במשרד לביטחון פנים.
זיוה אגמי-כהן: אני באה מטעמו של ראש מנהלת ההגירה, שלצערו לא יכול היה להצטרף לישיבה מכיוון שקיבלנו את ההזמנה באיחור.
זיוה אגמי-כהן: הוא שלח אותי לכאן לייצג אותו ואני מקווה שאעשה את זה בכבוד הראוי.
זיוה אגמי-כהן: אני מצטערת להגיד שכל הפרטים שפורסמו הבוקר בתקשורת על החלטת בית-המשפט לא היו נכונים.
זיוה אגמי-כהן: הדבר היחיד הנכון שפורסם היום בתקשורת הוא שבאמת היתה כאן טעות.
זיוה אגמי-כהן: כל מה שפורסם אחר-כך הוא לא נכון.
זיוה אגמי-כהן: אני לא אומרת שמישהו כאן כיוון לשקר אבל זה פשוט לא נכון כי בית-המשפט לא אמר את מה שפורסם.
זיוה אגמי-כהן: הבאתי את ההחלטה של בית-המשפט ואם תרצה תוכל לעיין בה.
זיוה אגמי-כהן: אותה עובדת זרה נעצרה.
רן כהן: מתי היא נעצרה?
זיוה אגמי-כהן: את הפרט הזה אני לא יודעת להגיד לך בדיוק ואני לא רוצה להטעות.
זיוה אגמי-כהן: אולי מר אמיר גל זוכר.
אמיר גל: העתירה שלה הוגשה ב-28 בספטמבר.
זיוה אגמי-כהן: היא הספיקה לשהות בארץ זמן קצר יחסית, 8 חודשים.
רן כהן: בלי רשיון בכלל מהתחלה, או שהיה לה רשיון שפקע?
זיוה אגמי-כהן: היא עבדה כעובדת סיעודית ונכון לעת מעצרה, לאחר שימוע של משרד הפנים, היא שהתה שלא כדין.
זיוה אגמי-כהן: בואו נקבל את העובדה הזאת לפחות.
זיוה אגמי-כהן: עורך-הדין שלה פנה לבית-המשפט בוקר הטסתה והוציא לנו את ההחלטה שהגיעה אלינו בשעות אחר-הצהרים.
זיוה אגמי-כהן: הגיעה ההחלטה ואנחנו ראינו שהיא אכן אצלנו במערכת ואז טרחנו לשלוח את זה למתקן שבו היא שהתה (רנסנס).
זיוה אגמי-כהן: המתקן אכן קיבל את ההחלטה, שיש עיכוב.
זיוה אגמי-כהן: גם היועץ המשפטי ציין על גבי המסמך שההחלטה תלויה בקיומו של דרכון תקף ולפי מיטב ידיעתו של אותו יועץ משפטי הוא גם שלח את המסמך לתיאום טיסות, אך לצערנו הוא לא הגיע לשם.
זיוה אגמי-כהן: מדובר כאן בטעות אנוש.
זיוה אגמי-כהן: הבדיקה שלנו העלתה שהמסמך אכן לא הגיע לתיאום טיסות.
זיוה אגמי-כהן: למתקן "רנסנס" הוא הגיע אבל העובדת כבר יצאה משם.
רן כהן: מה מפקדת מתקן "רנסנס" עשתה עם זה?
זיוה אגמי-כהן: האמת היא שהאחרון לוודא שהטיסה מעוכבת זה באמת תיאום טיסות.
זיוה אגמי-כהן: כבר קרה שהורדנו אדם מטיסה.
זיוה אגמי-כהן: במקרה שלפנינו מונה קצין בודק, הרבה לפני שבית-המשפט אמר את דברו בעניין הזה, והופקו הלקחים, הרבה לפני שבית-המשפט אמר את דברו בעניין הזה.
זיוה אגמי-כהן: אמר השופט הבוקר: "רשמתי את הודעת המדינה כי תתיר כניסת המבקשת" – זה היה בהסכמת משרד הפנים ובהסכמתנו – "לחזרה על מנת שניתן יהיה לברר את העתירה לגופה.
זיוה אגמי-כהן: " – כלומר את העתירה שהיא כבר הגישה בעניין העיכוב – "פרקליט מחוז תל-אביב אזרחי יבחן את הממצאים של הקצין הבודק שמונה על-ידי מנהלת ההגירה" – וזה נעשה כבר, עוד הרבה לפני שבית-המשפט החליט – "ויודיע לבית-המשפט בכתב אם נדרשת נקיטת אמצעים נוספים או שינוי הנהלים הקיימים למניעת התקלות".
זיוה אגמי-כהן: אנחנו כבר שינינו את הנהלים בעניין הזה.
זיוה אגמי-כהן: זה הכול.
רן כהן: היא נמצאת עכשיו בדרכה חזרה לישראל?
זיוה אגמי-כהן: כנראה שכן.
זיוה אגמי-כהן: הבנתי שיש הסכמת הצדדים שהיא תחזור.
שבי קורזן: המדינה מממנת את הטיסה?
זיוה אגמי-כהן: כך הבנתי.
זיוה אגמי-כהן: בהחלטת השופט נכתב "תתיר כניסת המבקשת".
זיוה אגמי-כהן: האם זה אומר גם מימון או אומר רק הכנסתה או הבאתה או הסעתה?
זיוה אגמי-כהן: אני לא יודעת.
רן כהן: אם המדינה מממנת את הטיסה אז מישהו צריך להורות על כך ולאשר את זה.
זיוה אגמי-כהן: לכן אני אומרת שהחלטת השופט היא לא על מימון אלא היא שהמדינה תתיר את כניסתה.
זיוה אגמי-כהן: אני לא יודעת אם היתה כאן החלטה או הסכמת המדינה, מטעמנו או מטעם משרד הפנים, גם על מימון הטיסה.
זיוה אגמי-כהן: אני לא רוצה להגיד דברים שאני לא יודעת.
רן כהן: בואי נעזוב את סוגיית המימון.
רן כהן: אני חייב לומר לך, ניצב משנה אגמי-כהן, שאני חושב שהעניין הזה הוא חמור ביותר, ואומר לך גם מדוע.
רן כהן: קודם כול, הרי לא מדובר על פושע.
רן כהן: דבר שני, גם בין העובדים הזרים יש התייחסות שונה לעובדות סיעוד.
רן כהן: אפילו אנחנו כאן בוועדה הצלחנו להגיע למעין הבנות שיהיה מאמץ לנסות להעביר עובדות סיעוד ממקום למקום ולא לגרש את העובדות בחיפזון.
רן כהן: אם זאת היתה מחבלת היה צריך להעיף אותה לכלא, אם זה היה פושע היה צריך להעלות אותו מהר למטוס ולזרוק אותו.
רן כהן: כאן לא מדובר באדם שמקורב להיות פושע.
רן כהן: אז מה הנמהרוּת הזאת?
רן כהן: בנוסף לכך, יש צו של בית-משפט.
רן כהן: אנחנו מדינת חוק ואם יש צו של בית-משפט, עם כל הכבוד, לא יכול להיות שמשטרת ההגירה, בכל הרמות שלה, תיכשל.
רן כהן: גם ברמה הראשית, במפקדה של משטרת ההגירה, גם ב"רנסנס", גם במשטרת ההגירה בשדה התעופה.
רן כהן: אם הדבר הזה מתקיים אנחנו עושים מעצמנו פשוט צחוק ולעג.
רן כהן: אני חושב שזה יחייב חקירה מאוד-מאוד חדה וחד-משמעית, כדי שנשמור גם על שלטון החוק, גם על כבודם של בני אדם וגם על המערכת הזאת.
רן כהן: יש לכם במילא כל מיני צרות שהן טבעיות למצב שאתם מטפלים בו, שהוא כפוי-טובה והוא קשה בעייתי, אז אתם צריכים גם את העניין הזה, שאתם גם לא מקיימים צו של בית-משפט?
זיוה אגמי-כהן: בוודאי שלא.
זיוה אגמי-כהן: גם אנחנו ראינו את זה בחומרה.
זיוה אגמי-כהן: אני מוכרחה להגיד שמדובר בכשל נקודתי.
זיוה אגמי-כהן: יש לנו מאות עתירות שגורמות לעיכובים וכולן בוצעו עד היום.
זיוה אגמי-כהן: אנחנו פועלים כבר שנתיים וכל העתירות וכל העיכובים בוצעו.
זיוה אגמי-כהן: מדובר באמת בכשל נקודתי שהוא טעות בתום-לב.
זיוה אגמי-כהן: מי שעובד גם שוגה לפעמים.
זיוה אגמי-כהן: את זה אנחנו נתקן.
זיוה אגמי-כהן: אנחנו איתרנו את התקלה, איתרנו בדיוק את הנקודה בה זה קרה ואנחנו נטפל בה.
זיוה אגמי-כהן: התקלה היא שהפקס לא הגיע ליעדו.
זיוה אגמי-כהן: עכשיו אנחנו נעשה את זה בצורה מסודרת.
זיוה אגמי-כהן: בדקנו היכן בדיוק זה קרה, למה זה קרה, הפקנו את הלקח המרכזי.
זיוה אגמי-כהן: לטובת העניין הזה תיכנס מערכת ממוחשבת מסודרת מאוד כדי שכולם יהיו מודעים לכל שינוי בכל דקה.
רן כהן: הדבר הכי חשוב הוא שמהמטה הראשי של המשטרה שמטפלת בעניין לא יישלח רק פקס אל משטרת ההגירה בשדה התעופה אלא גם יוודאו שהמידע הגיע ושהוא מבוצע, ומפקד במקום – כמו ברמה צבאית – יאמר: קיבלתי ואני מבצע, ואז יידעו שהדבר מתבצע וישמרו גם על כבוד האדם וגם על כבוד בית-המשפט.
זיוה אגמי-כהן: נכון בהחלט.
זיוה אגמי-כהן: אני מקבלת את ההערה.
זיוה אגמי-כהן: אני אומרת שעד היום אנחנו וידאנו כל פקס, וגם בפקס הזה אותו אדם שהעביר אותו נטה להאמין שהוא אכן וידא.
זיוה אגמי-כהן: אני אומרת שוב, הכשל הוא נקודתי והוא לא מתאים לנו.
זיוה אגמי-כהן: אנחנו מטפלים במאות עתירות של עיכובים יום-יום.
זיוה אגמי-כהן: זה באמת נדיר ביותר.
רן כהן: חברי הכנסת אלי בן-מנחם וניסן סלומינסקי, אתם רוצים להוסיף דבר מה בעניין הזה?
רן כהן: אם לא, נעבור לסקירה.
רן כהן: בבקשה, מר אפרים כהן.
אפרים כהן: בהתאם להחלטת הממשלה יחידת הסמך היתה אמורה להתאחד עם משרד הפנים ב-1 בספטמבר 2004.
אפרים כהן: בינתיים היה שינוי בהחלטת הממשלה והאיחוד נדחה לינואר 2006.
אפרים כהן: זה אומר שיחידת הסמך תמשיך להיות תחת אחריותו של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
רן כהן: מה הנימוקים לדחייה הזאת?
אמיר גל: אני לא יודע.
אפרים כהן: אולי בשל הצורך בהתארגנות נכונה, כי תקופה של שנה לא היתה מספיקה.
אפרים כהן: הנושא כל-כך חשוב שחייב עוד שנה של התארגנות לשתי המערכות:
אפרים כהן: לאפשר ליחידת הסמך להתארגן לקראת העברת היחידה ולאפשר למשרד הפנים להיערך לקלוט את היחידה.
אפרים כהן: השנה הזאת תאפשר ליחידת הסמך להמשיך בהתארגנות.
אפרים כהן: תיכף אני אמסור כמה פרטים הקשורים בכל התחומים שאנחנו מופקדים עליהם ואולי זאת תהיה התשובה למה האיחוד עם משרד הפנים נדחה לעוד שנה.
אפרים כהן: אתחיל בנושא כאוב ורגיש, בעובדים הזרים בתחום הסיעוד.
אפרים כהן: כאשר קיבלתי את האחריות על היחידה היו 39,438 היתרים בתחום הסיעוד.
אפרים כהן: התחלנו לעשות סדר, קודם כול על-ידי כך שיצרנו מערכת פתוחה מול הביטוח הלאומי ומערכת פתוחה מול משרד הפנים.
אפרים כהן: על אף שהנושא כאוב וטעון, אני סבור שלא צריך להכביד בבירוקרטיה מיותרת, לא צריך להכביד בהוצאות נוספות.
אפרים כהן: אנחנו משתדלים לתת מענה, ואני יכול לומר את זה באחריות מלאה, תוך שבועיים ימים.
אפרים כהן: אם יש כאן אנשים שעוסקים בנושא סיעוד, שיגידו שזה לא כך.
משה גפני: אפילו אני כבר לא אומר את זה.
אפרים כהן: היתה ריכוזיות בירושלים, כשהיתה רק יחידה אחת שמספקת אישורים להיתרים לעובדים זרים בתחום הסיעוד לכל הארץ.
אפרים כהן: הגעתי למסקנה שאין בכך צורך ולכן קיבלתי החלטה לפשט ולהאציל סמכויות.
אפרים כהן: היום ניתן לקבל היתר במחוז חיפה והצפון, במחוז תל-אביב והמרכז, במחוז ירושלים והדרום ובמחוז באר-שבע והנגב.
אפרים כהן: אדם שגר בבאר-שבע לא צריך להגיע לירושלים; אדם במעלות שרוצה לקבל היתר לא צריך להגיע לירושלים, הוא יכול לקבל את ההיתר בחיפה.
אפרים כהן: כלומר, עשינו גם שינוי ארגוני וגם התייעלות מול משרד הפנים ומול הביטוח הלאומי, כולל ה-IDL וכל הדברים האלה, כאשר יש קריטריונים ברורים שהציבור מודע להם.
אפרים כהן: הציבור צריך לקבל את השירות ולא נאפשר – בלי לפגוע בחבריי בחברות כוח האדם – תשלום דמי תיווך כדי לקבל שירות מדינה.
אפרים כהן: אין צורך שאדם ישלם 250 דולר כדי לקבל אישור מהמשרד של אפרים כהן או ממשרד הפנים.
אפרים כהן: צריך לפשט הליכים, לאפשר לאזרח לפנות ולקבל את השירות הזה בלי דמי תיווך בדרך.
אפרים כהן: אני חושב שזה ההישג הגדול ביותר שלנו.
יוסטה בלייר: אז ממה אנשים יחיו?
אפרים כהן: זאת הבעיה שלהם.
רן כהן: רבותי, זכותם של חברי הכנסת לשאול גם מבלי לבקש ממני רשות, למרות שגם אנחנו מתואמים, אבל אם מישהו מהאורחים רוצה לשאול שירים יד.
רן כהן: מר אפרים כהן, מתי התחיל הסידור הזה?
אפרים כהן: לפני כ-2.5 או 3 חודשים.
אפרים כהן: זה פועל כבר בכל המחוזות, עם מערכת מחשוב.
יקי פרידמן: אני יכול להעיד מניסיון אישי שזה פועל היטב.
אפרים כהן: דבר שני, יש הפחתה של כ-8,000 היתרים בסיעוד, ואני אומר את זה בעדינות.
אפרים כהן: אלה היתרים שניתנו לאנשים שנפטרו כשבני משפחותיהם המשיכו להחזיק את העובדות הזרות וגם היתרים שניתנו לבתים "חזקים" (אמידים) שלא היה להם היתר להעסקת עובד זר.
אפרים כהן: בתיאום עם משרד הפנים אנחנו מנסים להעביר את העובדות הזרות שנמצאות בבתים ללא היתר ולהביא אותן לעבודה אחרת עם היתר, במקום להביא עובדות חדשות מחוץ-לארץ ולשלם דמי תיווך, כדי שלא תהיה "דלת מסתובבת" כאשר מוציאים ומכניסים עובדים.
רן כהן: זה הכול בתוך ענף הסיעוד?
ניסן סלומינסקי: כמה היתרים יש לענף הסיעוד?
אפרים כהן: היו 39,438 והיום יש 31,560.
ניסן סלומינסקי: ועל-פי מה שאתם יודעים, כמה עובדות סיעוד מסתובבות בשטח?
אפרים כהן: אני מעריך שכ-5,000-6,000 עובדות סיעוד מסתובבות בשטח וניתן להעביר אותן.
אפרים כהן: אני מדבר על ההפרש בין 39,000 ל-31,000.
אפרים כהן: עדיין מסתובבות במקומות ללא היתר עובדות סיעוד שניתן להעביר אותן למעסיקים עם היתר.
רן כהן: בעצם יצרתם כאן דבר מעניין מאוד.
רן כהן: היתה ירידה של בערך 8,000 היתרים לעובדות סיעוד מאז שאתה נכנסת לתפקיד, בה בשעה שמספר המשתמשים בשירות הזה למעשה גדל, ואין צעקה ושוועה.
אפרים כהן: זה מתאזן כי במקביל יש נפטרים לצערי ויש מקבלים חדשים.
משה גפני: אבל תוחלת החיים גדלה.
אמיר גל: נתקבלה החלטה שקבעה שלא יהיה יותר זמן גג.
אמיר גל: כלומר, גם אחרי 7 שנים אם החולה הסיעודי לא נפטר עובד הסיעוד נשאר אצלו.
אמיר גל: כל שנה בא עובד סוציאלי או מישהו מהביטוח הלאומי ועושים את ההערכה.
אמיר גל: בעבר כאשר עובדת הסיעוד היתה משלימה 5 שנים היא היתה צריכה לעזוב את הארץ אבל היום גם העובדים האלה נשארים.
משה גפני: לא על כך שאל יושב-ראש הוועדה.
משה גפני: הוא שאל איך קרה, כאשר מספר מקבלי הסיעוד גדל בגלל שתוחלת החיים גדלה, שמספר עובדי הסיעוד פחת ב-8,000?
משה גפני: איך קרה הפיחות הזה?
רן כהן: איך קרה שיש פחות 8,000 היתרים, למרות שיותר אנשים מקבלים טיפול סיעוד, ואין זעקה?
ניסן סלומינסקי: השאלה הראשונה היא האם יש יותר אנשים שצריכים לקבל טיפול.
ניסן סלומינסקי: דבר שני, יכול להיות שכל אלה שלא עבדו בדיוק בתחום הזה לאט-לאט מתחילים להיות מנותבים לתחום הזה בחזרה.