GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרים כהן: זה עד 120.
אפרים כהן: דניאל סלומון: יש מטופלים סיעודיים שהם במצב פיזי קשה מאד, ומצד שני מצבם הנפשי הוא כזה שלא מתאים להם כל כך אם העובד הזה בא והולך.
אפרים כהן: גם כך הם כבר פיטרו 2-3.
פנינה פירסטון: אין דבר כזה.
רן כהן: רבותי, הוא לא מתיימר להיות רופא.
רן כהן: הוא משפטן.
רן כהן: הוא אומר את הדעה שלו.
דניאל סלומון: זו לא דעה.
דניאל סלומון: אני מתייחס רק לנושא.
רן כהן: זו העמדה המשפטית של משרד הפנים.
רן כהן: צריך ללמוד לכבד זאת.
דניאל סלומון: החוק מדבר על מינימום של עובד שמטפל במעסיק הסיעודי שנה אחת.
דניאל סלומון: כלומר, לא תמיד מדובר על כך שהקשר הוא עד כדי כך עמוק.
דניאל סלומון: הבחינה הזאת היא בחינה חד-פעמית, שנעשית כדי להביאו מעבר לחמש השנים ועד 120; השאלה איננה האם הוא זקוק למטופל, שכן בזה כבר הכריע אפרים כהן מזמן, אלא האם הוא זקוק דווקא לאותו עובד.
דניאל סלומון: בתפיסת חוק הכניסה לישראל, המעבר של מעבר לחמש שנים זה בעצם הפיכת אדם שמטפל למישהו שכנראה כבר לא ייצא מכאן.
אפרים כהן: בדיוק.
נסים פרנג'י: האם זה בין 4 ל-5 שנים?
יעקב מרגי: זה רק מחמש שנים ומעלה.
רן כהן: נסים פרנג'י, עורך-דין דניאל סלומון אמר כך: בכלל המטופל במצבים האלה צריך רק פעם אחת, ולא כל שנה, אחרי חמש שנים לבקש זאת.
רן כהן: וזאת, כאשר אותו עובד עבד אצלו לפחות שנה שלמה בין השנה הרביעית לשנה החמישית.
אפרים כהן: עורכת-הדין זהבה גור, צר לי שאינך יודעת, אך הארכת היתר מעל גיל 85 היא החלטה גורפת.
אפרים כהן: לא צריך שום בדיקות.
אפרים כהן: זהבה גור: איפה זה כתוב?
אפרים כהן: זה בנהלים.
אפרים כהן: זה פורסם.
אפרים כהן: כולם יודעים.
זהבה גור: אנו לא קיבלנו אותם.
זהבה גור: לא פירסמתם זאת.
אפרים כהן: אם את לא יודעת, אני מצר על כך.
רן כהן: האם הגענו כבר לזה שיש פתרון, ועכשיו מה שצריך הוא רק לראותו על הנייר?
רן כהן: אני מבקש מאפרים כהן:
רן כהן: תדאג בבקשה שתגיע אלינו האסמכתא על העניין הזה בכל צורה שבה היא מופיעה.
אמיר גל: זה מפורסם.
אמיר גל: זהבה גור מדברת על חדש, ואפרים כהן מדבר על הארכה.
זהבה גור: דיברתי גם על חדש.
אמיר גל: אם אדם בן 90 מבקש היתר פעם ראשונה ומעולם לא היה לו היתר, הוא צריך לעבור את הבדיקה.
זהבה גור: הוא בן 90.
אמיר גל: אם לאדם היה עובד סיעודי בגיל 70 והגיע לגיל 85, יש הארכה גורפת.
אמיר גל: זה מפורסם בנהלים, וזה קיים.
רן כהן: כל מה שאני מבקש הוא שתעבירו לנו את הנוהל הזה.
אפרים כהן: בלה צור, לגבי מוגבלים, זה היה שנה ועכשיו זה שלוש שנים.
אפרים כהן: מאחר שאני מעריך שהמערכת שלי כל כך יעילה שנותנת היתר באותו יום להארכה, אין צורך על חמש שנים או על שבע שנים.
אפרים כהן: עצם העניין של הגשת בקשה ומקבלים את אותו היתר באותו יום.
אפרים כהן: בלה צור, חבל.
אפרים כהן: שלוש שנים זה טוב.
פנינה פירסטון: הבטחת להאריך את זה לחמש שנים.
משה סויסה: זה כדי להיות בקשר עם הנזקק לפחות פעם בשלוש שנים.
אפרים כהן: מאחר שפנינה פירסטון יודעת שיש לנו יחסים מצויינים, ולפעמים אני גם אומר לה שאני אוהב אותה, אני חייב להגן על חבריי העובדים בשירות המדינה, ואינני רוצה לומר יותר: להרצל גדז' יש זכויות בכמה שינויים שעשה במינהל האוכלוסין.
אפרים כהן: אני מקבל בברכה את חברי ששי קציר שממשיך לייעל את מערכת מינהל האוכלוסין.
יעקב מרגי: ישר-כוח.
רן כהן: האם איילת לוינזון או דגן לוינזון כאן?
רן כהן: דגן לוינזון, אתם מחברת כוח-אדם לסיעוד "ידיים".
רן כהן: את מי אתם מעסיקים?
דגן לוינזון: בעיקר עובדים זרים ורק בסיעוד.
רן כהן: איך אתם עושים זאת?
רן כהן: אתם מקבלים את האישור של האדם הסיעודי.
רן כהן: האם הוא בא אליכם, ואתם מייבאים לו עובד זר?
דגן לוינזון: אנו לא מקבלים כלום.
דגן לוינזון: לי, למשל, אין יחסים מול יחידת-הסמך, וגם לא מרשים לי להיכנס למשרד.
דגן לוינזון: אפרים כהן: נכון.
דגן לוינזון: המשפחה עצמה מבקשת ממני לעזור להם בתיווך עובד זר.
רן כהן: רבותי, האם מותר לי לדעת באיזה אופן עובדת חברת כוח-אדם?
רן כהן: ! דגן לוינזון עונה.
דגן לוינזון: תפקידי לתווך עובד פר-אקסלנס.
דגן לוינזון: אני מסכים עם ידידִי פה שהחוזה שאני חותם עם המשפחה הוא לשנתיים עם עמלה חד-פעמית, שזה מקובל בשירות.
דגן לוינזון: הערה קטנה שגם חבר-הכנסת עמיר פרץ שהיה פה ודיבר לפנינו לא עלה על זה שלדעתי מהווה בעיה בנושא הזה - בסופו של דבר, העובד הזר מועסק לכאורה, וידידינו המשפטנים יעידו על כך, חצי משרה ע"י חברת הסוכנות וחצי משרה ע"י המעסיק כלומר המשפחה עצמה.
דגן לוינזון: לדעתי, זו בעיה גדולה.
יעקב סדן: למה זו בעיה?
רן כהן: לא הבנתי.
יריב שוריאן: אם לדוגמא שכרו 2,800 שקל, חצי מהכסף, 1,600 הוא מקבל מהמשפחה--
דורון רז: --עם כל זכויותיו, וחצי מהכסף- - -
יריב שוריאן: זה לא זכויותיו.
דורון רז: זה מה שנותן חוק הסיעוד.
דורון רז: הוא לא נותן יותר מזה.
יריב שוריאן: חבר-הכנסת זבולון אורלב העלה באוקטובר 2003 הצעת חוק שעברה בקריאה ראשונה, ואינני יודע אם עברה בקריאה שניה, להעביר את התקציב ישירות לכאלה שיש להם את ה-15.5 שעות, כלומר למשפחה.
יריב שוריאן: יש איזו שהיא מגמה.
יריב שוריאן: וזאת, גם על מנת להקל על האוכלוסיה הקשישה.
יריב שוריאן: אני מדבר על להעביר לכאלה שיש להם 15.5 שעות עובד זר, כלומר שמעסיקים עובד זר.
גדעון הוכנברג: שרק הם מקבלים היתר.
יריב שוריאן: שרק הם מקבלים היתר.
יריב שוריאן: כלומר, להעביר את הכסף מביטוח לאומי ישירות למעסיק, ולא לתת לחברות הסיעוד לגזור קופון כזה או אחר, כאשר כל חברת סיעוד והתעריף שלה.
יריב שוריאן: זה יכול בעיקר להקל על אוכלוסיית הקשישים.
דגן לוינזון: ציינתי עובדה שלפני כן לא התייחסו אליה לגבי בעייתיות העסקת העובדים.
דגן לוינזון: חבר-הכנסת עמיר פרץ דיבר על כך שהיו רוצים המשכיות ותנאים סוציאליים.
דגן לוינזון: זה לא יכול להתקיים במצב שכזה.
דגן לוינזון: אם העובד מועסק חצי ע"י חברת הסיעוד וחצי ע"י המשפחה והוא מתחלף, לצערנו, יותר מדי או אם חס וחלילה אדם נפטר או מאושפז, יש את עניין הזכויות וזו בעיה.
רן כהן: במקרה שלכם, האם אתם המעסיקים של אותו עובד זר?
דגן לוינזון: מה פתאום?
דורון רז: הוא אמר שהם חברת תיווך ותו לא.
4414: הם גוזרים קופונים.
רן כהן: דגן לוינזון, הדבר היחיד שאתם עוסקים בו הוא שאתם מספקים עובדים זרים לאותם אנשים שיש להם היתר מהממשלה להעסיק עובד זר.
רן כהן: תמורת התיווך הזה אתם מקבלים את העמלה שלכם.
דובר: זה לא הכל.
אמיר גל: הדיון פה הולך לפסים שאני חושב שזה לא פותר את בעיית הסיעוד.
אמיר גל: הבעיה איננה אצל חברת כוח-האדם, אלא אצלנו.
אמיר גל: חברת כוח-אדם מקבלת את הייפוי-כוח, באה אלינו ורושמת את העובד הזר.
אמיר גל: היא באה למעסיק ואומרת לו: "תחתום לי פה שאתה מוותר".
אמיר גל: אנו מכירים את זה.
דוברת: זו כבר לא קורה.
אמיר גל: בעולם הזה כשמישהו אומר "לא קורה", הוא צריך להביא הוכחות.
רן כהן: על מה הוא מוותר?
דוברת: על מה הוא מוותר?
יוסי אדלשטיין: מוותר על העובד שהוא הביא.
יוסי אדלשטיין: תקשיבו עד הסוף.
רן כהן: אני מבקש כאן שקט מוחלט.
רן כהן: מעולם לא הוצאתי מישהו מישיבה, ואל תכריחו אותי אפילו לחשוב על זה.
אמיר גל: אמרתי שאנו, כמשרד הפנים, מודעים לפרצות שיש אצלנו, וזו הפרצה שנמצאת אצלנו - חברת כוח-אדם יכולה לעשות זאת, ואינני אומר שזו זו או אחרת.
אמיר גל: כולם ישרים - בסדר?
יריב שוריאן: לא כולם.
אמיר גל: היא לוקחת את העובד הזר שהיא שמה אצל המעסיק.
אמיר גל: בינתיים, היא מביאה פתק שהוא לא רוצה את העובד הזה ומוותר עליו.
אמיר גל: היא אומרת: "הנה היפוי-כוח שלי.
אמיר גל: העובד הזר שהבאתי לאמיר, הוא מוותר עליו והוא לא טוב לו.
אמיר גל: הוא לא מרים או מוריד אותו.
אמיר גל: ".
אמיר גל: ואז, הוא מקבל אצלנו חודש ב2, ומבריק אחד אחר.
יריב שוריאן: פה אתה טועה.
יריב שוריאן: הוא לא יכול להבריק, אם יש ב2.
אמיר גל: חובת ההוכחה עלי.
אמיר גל: אמרת שמשרד הפנים הוא לא דבר מושלם.
אמיר גל: זו לא מתמטיקה.
אמיר גל: אני יודע איפה הפרצות גם אצלנו.
רן כהן: יריב שוריאן, אני מבקש שתכבדו את העובדה שאנו פה ארבעה חברי-כנסת שרוצים להבין.
אמיר גל: אלה פרצות שיש אצלנו.
אמיר גל: דובר: תסגרו את הפרצות.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: זה לא פשוט.
אמיר גל: מבריקים עובד זר.
אמיר גל: אגיד יותר זאת באופן יותר טוב: אתה לא רוצה את ההברקה?
אמיר גל: מביאים עובד זר שעומד במחסנית, שהוא כבר קיבל פעם אחת שלא רוצים אותו.
אמיר גל: ואז, אתה מעמיס על התיק של הסיעודי מישהו אחר--
רן כהן: זה כבר שני.
אמיר גל: --ועכשיו יש לך בעיה שכן אתה ב2.
אמיר גל: כש-ב2 ביד, הוא ה-spare והוא באויר.
אמיר גל: ואז, בא עובד חדש.
רן כהן: ואז, הוא הופך לבלתי-חוקי.
נסים פרנג'י: לא.
נסים פרנג'י: יש 30 יום.
רן כהן: הוא חוקי 30 יום.
אמיר גל: אנו מדברים על תחום רגיש.
אמיר גל: כשמוצאים מישהו לא-חוקי אצל אדם סיעודי קשה, לא עוצרים.
אמיר גל: כאמור, אמרנו שיש אחד באויר.
אמיר גל: ואז, מקבלת חברת הכוח-אדם ייפוי-כוח מספר 2 ומבריקה עובד חדש למי שצריך.
אמיר גל: בינתיים, את זה שהיה באויר היא מכניסה בִּמְקום.
אמיר גל: היא אומרת: "הוא ויתר".
אמיר גל: כך זה עובד.
אמיר גל: אנו מודעים לפרצות אצלנו.
יוסי אדלשטיין: הם מכניסים אותו לא כחוקי.
יוסי אדלשטיין: לפעמים מוצאים לו לו מעסיק חוקי ולפעמים שמים אותו לא-חוקי.
אמיר גל: עובדת משרד הפנים נחקרה בנושא, כי היא עבדה על-פי הנוהג כי עבדו עליה.
אמיר גל: מצד שני, ברצוני להעלות פה סוגיה קשה מאד - ניצול של ההעברה ממעסיק למעסיק בלי התחשבות בנכה, ולא שמעתי את המאבק של הנכים בנושא.
אמיר גל: אני מעלה זאת פה בכוונה.
אמיר גל: לא יכול להיות שעובד שהגיע לארץ לעבוד בסיעוד, נחת על הקרקע ואחרי יום בא למעסיק ואמר "לא מתאים לי", ועכשיו משאירים אותי עם הנכה ולהוא אומרים: "תעביר אותו למעסיק".
אמיר גל: יצרנו לעצמנו מדינה שאפשר להביא עובד זר לטפל בנכה, והזר מגיע.
אמיר גל: כשהזר מגיע, כבר יש לו חבר בארץ וכבר מכירים אותנו.
אמיר גל: הוא בא אחרי שעתיים עם מכתב.
אמיר גל: יש לי מכתב כזה מנכָה, ולא משנה מי ייצג אותה.
4414: אתם מקבלים יפויי-כוח.
אמיר גל: כנראה, שאינך שומע עד הסוף.
אמיר גל: אותה נכה באה אלי אחרי שעתיים וכתבה לי ויתור.
אמיר גל: אני מחוייב, בנוהל ההעברה ממעסיק למעסיק, כי אין הסכם כבילה, להעביר אותה למישהי בתל-אביב כי הבטיחו לה ברומניה.
אמיר גל: אני נשאר עם הסיעודי ועם הבעיה.
אמיר גל: אני פונה פה, על השולחן הזה, בכוונה גם כשנציגי "קו לעובד" ומוקדי הסיוע פה: צריכים לראות - אני אומר זאת וגם כתבתי זאת - גם את העובד הזר.
בלה צור: בודאי.
אמיר גל: אבל, צריך לראות יותר מכל את אזרחי מדינת ישראל הסיעודיים.
אמיר גל: לכן, פתחתי ואמרתי בהתחלה שאנו חושבים יחד עם אפרים כהן על פתרון איך אנו יוצרים את המצב שלא נמצא את הסיעודיים הנזקקים.
אמיר גל: אינני מדבר על אלה שיש להם משפחה.
רן כהן: איפה חובת החברות?
אמיר גל: אין חובה.
נסים פרנג'י: השמים סגורים.
רן כהן: בסיעוד אין שמים סגורים.
דורון רז: היושב-ראש רן כהן, משאירים עובדים בשדה-התעופה, כשהם עדיין לא ראו איך נראה הקשיש.
אמיר גל: צריך שאף אחד פה לא יתחסד, וגם לא אנו.
אמיר גל: איש לא עובד לשם שמים.
אמיר גל: גם אני מקבל משכורת.
אמיר גל: אף אחד לא מתקיים פה מלחם צדק.
אמיר גל: לחברת כוח-אדם יש בסך-הכל קשר לעובד הזה חודש ימים.
אמיר גל: על-פי ההיתר שהם קיבלו לייבא עובדים, אין להם יותר קשר.
אמיר גל: תעזבו את ההסכמים.
יריב שוריאן: אתה טועה.
אמיר גל: ההסתדרות פתחה מנגנון ומגינה, ואף אחד לא יודע על מה הם מגינים בזכויות עובדים.
אמיר גל: כל אחד גוזר את הקופון.
אמיר גל: בסוף על השולחן הזה, בדיון הזה, חוץ מלשמוע כל אחד עם "קוּטֵר" שלו לא פתרנו מעבר למה שפה הצגנו לכם מה אנו היינו מוכנים ללכת קדימה ולראות איך אנו עוזרים.
אמיר גל: לא שמעתי את הנכים פה עוזרים לעצמם מול חברות הכוח-אדם, מול החתימות הפיקטיביות ומול זה שמביאים ואחר כך אומרים לי "לא" על הכבילה.
אמיר גל: אני אומר לכם שאתם לא יודעים מה בא לפתחכם.
4414: לא עושים שום דבר.
משה גפני: באחת הישיבות הקודמות דיברנו על מה שעכשיו הועלה כאן, לגבי העניין שמגיע עובד זר ומשאיר את האדם הסיעודי.
פנינה פירסטון: אלה בעיקר נכים.
משה גפני: הוא משאיר את הנכה ברוב המקרים והולך לעבוד בנקיון ובכל מקום אחר.
משה גפני: אם אתה זוכר, דובר בישיבה ההיא על כך שאתם תמצאו נוהל כבילה או מצב שבו באמת צריך ללכת בכל החומרה.
משה גפני: מדינת ישראל, כלומר ממשלת ישראל, וכנסת ישראל - כל מערכת החקיקה שהולכת ומשתפרת היא כדי לדאוג לאיש הסיעודי ולא לדאוג למשרדים, לחברות הכוח-אדם או לעובדים.
משה גפני: במקרה הזה, הדאגה היא לאיש הסיעודי.
משה גפני: אחרת, איננו רוצים את העובדים הזרים ועדיף שאנשים יעבדו כאן בארץ.
משה גפני: לא על זה מדובר.
משה גפני: במקרה הזה, זה אחד המקרים החמורים.
משה גפני: אינני הולך לסנגר על אף אחד, וכולם עושים מלאכתם נאמנה וכולם עובדים למען כסף.
משה גפני: על כל פנים, ככל שאתם - כל משרדי הממשלה שעוסקים בעניין הזה - תשתפרו, המתווכים שהם חברות הכוח-אדם, יהיו פחות בשטח.
משה גפני: לצערנו ולפעמים גם לשמחתנו, כל אחד מאיתנו מזדקן ולפעמים נוחתת עלינו לפתע המציאות שאנו חייבים עובד זר.
משה גפני: יכול להיות שכל אחד מאיתנו עבר את החויה הזאת.
משה גפני: מה אנו עושים?
משה גפני: אם הייתי יודע, כאזרח, שמשרדי הממשלה התייעלו באופן אבסולוטי ובאופן מוחלט אני יכול לפנות למשרד הייעודי שעוסק בעניין הזה ואקבל באופן זמין עובד זר - לא אלך לחברת כוח-אדם.
משה גפני: אני הולך לחברת כוח-אדם, מכיון שאתם עדיין לא השלמתם - אתם משתפרים כל הזמן - את המלאכה שכאשר נחת על אדם משהו הוא יודע לאן לפנות.
משה גפני: לכן, הוא מוכן לשלם את התשלום הנוסף הזה.
משה גפני: לכן, אני מציע שאף אחד לא יפגע באחר, מכיון שכל אחד עובד למען כסף אבל מנסה לשרת את המטרה שלשמה הוא קם.
משה גפני: אם אתם תגיעו להתייעלות המירבית האפשרית שכל משפחה שזקוקה לעובד זר סיעודי תוכל לקבל זאת באמצעות משרדי הממשלה, חברות כוח-אדם ייעלמו ויחפשו עבודה אחרת.
משה גפני: כל עוד זה לא כך, הם יוכלו לעשות זאת דרכן.
עליזה סויסה: אני מסכימה.
עליזה סויסה: ברצוני להשלים את דברי חבר-הכנסת גפני.
אילן שלגי: אני מסכים עם חבר-הכנסת גפני ב100%.
אילן שלגי: היו"ר רן כהן: קרה פה, בכנסת, דבר לא ייאמן - חבר-הכנסת שלגי מסכים עם כל מלה שחבר-הכנסת גפני אמר.
משה גפני: הבעיה היא שאנו מסכימים הרבה פעמים, ואחרי זה כל אחד במפלגתו מכחיש זאת.
עליזה סויסה: משרד הפנים אכן פתח בפנינו כמה וכמה דלתות שהיו חדשות כמו נושא הלבנת עובדים זרים.
יוסי אדלשטיין: השמה ולא הלבנה.
רן כהן: השמה מחדש.
עליזה סויסה: השמה.
עליזה סויסה: תוך כדי דיבור אתה תבין שזו גם הלבנה, ולא בדיוק השמה.
יעקב מרגי: גם אתה הבנת, וגם אנו הבנו.
עליזה סויסה: זה נאמר כדי שאנו נבין זה את זה.
עליזה סויסה: אני לקחתי את ההצעה הזאת ברצינות בעקבות בריחת עובדת שלי לאחר חמש שנות עבודה באופן רצוף בארץ.
עליזה סויסה: היא הכירה ישראלי והחליטה לקום ולברוח איתו, וזה הכל.
עליזה סויסה: לפי החוק, חייבת לקחת מהמאגר שיש בתוך הארץ ולא להכניס לארץ עובד חדש, וזה מקובל עלי.
עליזה סויסה: בשבילי זה לא כמו חתול בשק.
עליזה סויסה: אני יכולה לראות את העובד, לנסות אותו.
עליזה סויסה: פניתי לשתי חברות כוח-אדם, ובמשך שלושה חודשים עובדת אחת שלחו לי: אחת מירושלים ואחת מתל-אביב.
עליזה סויסה: סוכנות אחת בכלל לא רוצה לשמוע על עליזה סויסה.
רן כהן: האם הם אומרים שאין להם?
עליזה סויסה: הם רוצים לייבא לי עובדת.
עליזה סויסה: הם מוכנים לתת לי עובד לסתום לי חור של חודש או חודשיים, עד שאציג בפניהם מסמך נקי.
עליזה סויסה: לא רק זה, אלא שהם משכנעים אותי שאם אני אפנה למשרד הפנים ב-S.O.S שאני חייבת להכניס עובד חדש, העובד החדש יגיע.
רן כהן: וזאת, משום שזה יותר משתלם.
דורון רז: אם כך, שתפנה לחברת סיעוד.
עליזה סויסה: דבר נוסף לגבי הסוכנויות - מבדיקה אישית שלי, הסוכנויות לא נושאות בשום אחריות על ייבוא העובד הזר.
עליזה סויסה: הן טוענות: "ברגע שאני מספק לך את העובד, את אחראית עליו.
עליזה סויסה: את המעסיקה, וכל בעיה שיש מוטלת עלייך, וזה לא תפקיד שלי".
עליזה סויסה: הגעתי למצב שפנה אלי אדם שחברת כוח-אדם סיפקה לו עובדת שגנבה מבית כשאשתו מרותקת למיטה והוא בחוץ במשך היום.
עליזה סויסה: הוא פנה אלי לגבי זה שהחברה לא החליפה לו מייד את העובדת שגנבה טבעת.
עליזה סויסה: הוא דיבר עם העובדת, והיא למחרת הביאה את כל מה שהיא גנבה מהבית חזרה, כלומר היא מודה בדברים ויש הוכחות.
עליזה סויסה: הוא פנה לחברת כוח-אדם, וזו לא סיפקה לו מייד עובדת.
עליזה סויסה: כל זה בטווח הגבול שהוא שילם דמי תיווך מלאים כדי שיספקו לו כוח-אדם.
עליזה סויסה: פניתי לחברת כוח-אדם ושאלתי מה היא הולכת לעשות עם העובדת שגנבה, והיא השיבה לי: "זה לא תפקיד שלי".
עליזה סויסה: אמרתי: "סליחה.
עליזה סויסה: אני לא מוכנה שתספקי לי עובדת שגנבה בבית אחר".
עליזה סויסה: איפה האחריות כאן?
רן כהן: כל מה שאת אומרת הוא שחברות כוח-אדם מנצלות את מגבלות האנשים הסיעודיים ואת התלות הקשה שלהם.
עליזה סויסה: אני רוצה להגיד שלחברות הכוח-אדם, חוץ מזה שהן מקבלות כסף גם מפה וגם משם, אין שום דבר מה לעשות.
4414: אין להן זכות קיום בכלל.
4414: הם סתם גונבים.
חנה שניצר: אני עורכת-הדין חנה שניצר מהלשכה המשפטית באגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות, וברצוני לחדד כמה דברים.
אמיר גל: האם את מייצגת את הרצל לוי?
חנה שניצר: אני מייצגת את ההסתדרות פה.
חנה שניצר: ההערות העוקצניות האלה אינן במקומן.
חנה שניצר: אנו עמלנו, במשך ארבע שנים, על חתימת הסכם קיבוצי בענף הסיעוד, שיסדיר את תנאי ההעסקה של כלל עובדי הסיעוד לפי סעיף 223 לחוק הביטוח הלאומי, ומדובר על ישראלים ולא-ישראלים.
חנה שניצר: בהסכם הקיבוצי, שחבר-הכנסת עמיר פרץ דיבר עליו וגם דורון רז דיבר עליו, יש פרק שעוסק בעובדים הזרים.
חנה שניצר: השווינו את תנאי העובדים הזרים לאלה של העובדים הישראליים עם כל ההטבות כמו החופשה והמחלה - כל ההטבות מעבר לחוקי המגן.
חנה שניצר: בנוסף, לגבי הפנסיה, הסדרנו שם סעיף שאומר שמאחר שלא ניתן להקים קרן לעובדים זרים מסיבות של אגף שוק ההון, למרות שבחוק העסקת עובדים זרים יש סעיף שמאפשר את הקרן הזאת אך כרגע היא לא הוקמה, העובד יקבל זאת בתלוש המשכורת מדי חודש בחודשו - את ה-6% דמי תקבולים.
חנה שניצר: במועד עזיבת עבודתו מכל סיבה שהיא הוא יקבל את ה-72% פיצויי פיטורין בגלל ההיתר של סעיף 14 לחוק פיצויי פיטורין.
חנה שניצר: זהו הסכם טוב וחדשני מאד, אך מאחר שהוא מותנה בצו הרחבה כרגע הוא לא נמצא בתוקף מאחר שחברות הסיעוד שחתמו מולנו עדיין ממתינות לראות מה תהיה החלטת בית-הדין לעניינים מנהליים לגבי מכרז הסיעוד.
רן כהן: מי צריך להוציא את צו ההרחבה?
חנה שניצר: לפי החוק, שר התמ"ת.
דובר: שר התמ"ת, אבל הביטוח הלאומי צריך להסכים איתם קודם כל.
רן כהן: האם הביטוח הלאומי מתנגד לזה?
אסתר רייס: כאן אנו נכנסים לתחום שיש עכשיו דיון משפטי והליך משפטי, ולא הייתי רוצה להיכנס לזה.
רן כהן: מאחר שיש עכשיו הליך משפטי בעניין הזה ויש מכרז, אינני רוצה להתעסק עם זה.
רן כהן: חנה שניצר, אם לאחר סיום פרשת המכרז והדיון המשפטי עדיין הבעיה תישאר בתוקפה אודה לך אם תפני אלי.
רן כהן: אני מתכוון להתערב בעניין הזה אצל השר אולמרט כדי שהוא יוציא צו הרחבה.
נסים פרנג'י: שאלה קצרה שמופנית לחנה שניצר: איך עובד זר משלם לכם?
נסים פרנג'י: האם הוא משלם דמי חבר?
חנה שניצר: בעקרון, זה לפי ההסכם.
חנה שניצר: כל העובדים שיהיו חברים.
נסים פרנג'י: האם עובד זר משלם דמי חבר?
נסים פרנג'י: עוד לא.
חנה שניצר: בינתיים, לא.
נסים פרנג'י: אבל, יש כמות גדולה מאד של עובדים זרים שאתם מייצגים.
נסים פרנג'י: דובר: חבר מביא חבר.
נסים פרנג'י: כלומר, חבר מביא חבר.
חנה שניצר: כרגע, החברות היא וולונטרית.
רן כהן: אבל, נסים פרנג'י, הדיון שלנו איננו על ההסתדרות.
נסים פרנג'י: ראשית, תודה רבה באמת, בכנות ומכל הלב למשרד הפנים.
נסים פרנג'י: יש הרבה מאד מקרים של עובדים סיעודיים שנמצאים אצל אנשים מאד מבוגרים, ואין להם אשרות.
נסים פרנג'י: פונים למשרד הפנים, ומשרד הפנים פתוח, שומע ורגיש.
נסים פרנג'י: אני רוצה לפנות כאן בוועדה למשטרה.
נסים פרנג'י: חבר-הכנסת רן כהן, באחת הפגישות אמרת: "לא לעצור עובדים זרים סיעודיים".
נסים פרנג'י: נעצרים יום-יום עובדים זרים סיעודיים.
נסים פרנג'י: אם גברת זיוה אגמי-כהן רוצה שאביא לה נתונים, אין בעיה.
נסים פרנג'י: אם תצא הנחיה לא לעצור עובדים זרים חוקיים ולא-חוקיים- - -
יעקב מרגי: האם אתה לא יודע שבוועדה אנו מבקשים נתונים ולא אומרים סתם דברים?
נסים פרנג'י: עד היום לא ראינו זאת.
יעקב מרגי: אם תביא דברים, נטפל בזה.
יעקב מרגי: הם אומרים שהם לא עוצרים.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: בוא ונדייק.
עליזה סויסה: זו בעיה.
עליזה סויסה: יש בעיה לגבי עובדים זרים וחוקיים שנאמר לא לעצור.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: מכיון שהוא הכריח אותי להגיב, אגיב.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: עד עכשיו שתקתי.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: היו"ר רן כהן: נסים פרנג'י, אגיד לך מהי הבעיה.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: לגבי עובדים חוקיים, פנינו, ואכן למיטב ידיעתי לא עוצרים.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: לגבי עובדים בלתי-חוקיים בענף הסיעוד, לפי מה שאני מבין ובלי בעצם לעכבם גם אי-אפשר לעשות להם את ההשמה מחדש.
פנינה פירסטון: אפשר.
רן כהן: אי-אפשר.
רן כהן: אין שום מקום להשמה מחדש.
עליזה סויסה: זה תלוי מאיזהו סיבה הוא לא-חוקי.
רן כהן: זיוה אגמי-כהן, אם את רוצה להוסיף על מה שאמרתי או לתקן אותי, בבקשה.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: הוועדה התכנסה לדון בנושא ההעסקה, ונושא מעצר לא כל כך רלוונטי, אך מכיון שהוא עלה, אגיב.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: אנו בודקים את כולם.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: אם הוא חוקי - אין לנו מה לעשות איתו.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: אם יש ספק בדבר שהייתו כדין - אנו בודקים אותו.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: המדיניות שלנו בנושא הזה הוקלה בצורה משמעותית מאד.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: זה אומר, שאם אנו מעכבים אדם כזה באזור במקום לקחת אותו לתחנה ולבדוק אותו לוקחים אותו למעסיק, אם הוא טוען "יש לי מעסיק".
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: אם יש לו אישור כדין ביד - נפתרת הבעיה והוא נשאר באותו מקום.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: כלומר, אנו מפעילים את שיקול הדעת של משרד הפנים כבר במקום.
אילן שלגי: תוך כמה זמן אתם מביאים אותו?
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: באותו רגע.
רן כהן: אנו פנינו וביקשנו שאם עובד זר טוען שיש לו מעסיק, אפילו אם באותו רגע אין לו את הניירות, יש ללכת איתו אל המעסיק שלו.
רן כהן: אם אכן המעסיק אומר שהוא עובד אצלו, באותו רגע הם עוזבים אותו.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: יתירה מכך, אם אנו מגיעים, על-פי מידע, לכתובת ונכנסים לתוך בית ואכן מגלים עובד שהוא שוהה שלא כדין והוא עם האיש הסיעודי שלו - אנו לא עוצרים אותו וגם לא לוקחים אותו.
רן כהן: אני מברך על המדיניות הזאת.
רן כהן: נסים פרנג'י: זיוה אגמי-כהן אמרה שהוא לא נעצר, והנה יש מקרה של אדם בן 80.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: אתה מביא לי מקרה קונקרטי, ואתה אפילו לא פנית אלינו.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: בוא ונבדוק אותו.
נסים פרנג'י: יש מקרה של אדם עיוור בן 80, והעובדת הסיעודית נעצרה.
נסים פרנג'י: היינו חייבים לפנות לבית-המשפט כדי לשחרר אותה כי היא עובדת סיעודית.
נסים פרנג'י: האיש העיוור נשאר ללא עובדת סיעודית.
נסים פרנג'י: את המשטרה זה לא עִניין.
זהבה גור: אני יכולה לומר, שקרו מקרים אחרים.
רן כהן: בואו ונעזוב זאת.
רן כהן: קיבלתי פה מנסים פרנג'י את הנייר לגבי העניין.
רן כהן: אני מבקש מבת-שבע, מנהלת הוועדה, להעביר את הפרטים אל מפקד משטרת ההגירה ולקבל את התשובה על העניין הזה או שזיוה אגמי-כהן תענה לי.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: ברצוני להשלים עוד איזה שהוא עניין קטן.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: עלו כאן שאלות שנוגעות לנושא הפיקוח או הבקשות להיתרים בפרק זמן מסויים.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: לדרישה לפרק זמן כזה או אחר יש איזה שהוא מניע שמטרתו היא רמת פיקוח מסויימת.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: לאור הדברים שהעלה אמיר גל, ואני מאשרת, אני יכולה לספר שאנו בתיקים פליליים שחושפים כלפי חברות כוח-אדם נתקלים בניצול ציני של עובדים את המעסיקים.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: ניקח לדוגמא את הבחור האחרון התאילנדי שנעצר בצפון על סמים וניצל את הקשיש חולה האלצהיימר.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: אם אף אחד לא היה מגיע ולבקש את האישור, הוא היה ממשיך לעשות זאת.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: מעבר לכך, יש את העניין של ההיתרים שנדרשים להרבה מאד.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: דיברת על 113 אלף שהם זכאים לגמלה.
רן כהן: הם זכאים לגמלת סיעוד.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: יש הרבה מאד חברות כוח-אדם - אינני מדברת על אלה שפועלים כחוק - שפונות לאנשים שזכאים ואומרות להם: "תבקשו.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: אנו נעשה בשבילכם את כל העבודה", והם מקבלים את ההיתר.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: האיש הזה לא יכול לעמוד בזה כספית, והוא לא רוצה ויש משפחה שתומכת.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: הוא מקבל איזה שהוא תשלום מחברת הכוח-אדם, וחברת הכוח-אדם מנצלת את ההיתר להברקה, לדברים וכו'.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: לכן, הבאת אדם חדש מבחוץ היא בהחלט משרתת את האינטרסנטים, אלה שרוצים את הקופון, וכו'.
4414: כל חברות כוח-האדם.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: אינני מעלה את הדרישה לסגירת השמיים, ואני רק מעלה את הדרישה לפיקוח.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: יש כאן מספיק עובדים זרים לטובת הסיעוד שאפשר להסדיר את מעמדם, ולא צריך למהר להביא עובדים.
נצ"מ זיוה אגמי-כהן: הדרישה של הארגונים מהממשלה לעשות כל מיני פיקוחים כאלה ולהביא את העובד דווקא, לא להסתפק בבקשות של חברות הכוח-אדם, למשרד הפנים או דווקא למשרד התמ"ת, ליחידת-הסמך, היא נדרשת והיא מחוייבת המציאות.
פנינה פירסטון: הערה חשובה - ביקשנו שהממשלה תקים יחידה שבה יירשמו כל העובדים הזרים החוקיים, כך שאם אני צריכה מישהו אני יכולה לפנות לאותו מרכז ארצי ולבקש pool של עובדים.
פנינה פירסטון: זה גם למקרי חירום, גם לחופש וגם למחלה.
עליזה סויסה: אין לנו מאיפה לקחת את העובדים שנמצאים פה בארץ.
יעקב מרגי: כלומר, לצמצם למינימום את הממשק עם חברות כוח-אדם.
פנינה פירסטון: זה עדיף לנו, כי אפשר לנסות את העובד שכאן.
רן כהן: רבותי, אני מקווה שהפניה של פנינה פירסטון נשמעה.
רן כהן: אתם צריכים לשקול אותה.
רן כהן: סיכום הישיבה: תחילה, ברצוני להודות לכל אלה שתרמו לישיבה הזאת, כולל אלה שהיו בסערת-רוח או בסערת-נפש.
רן כהן: זה לא נורא, והתגברנו על העניין.
רן כהן: הייתי מבקש לסכם זאת בשני דברים: ראשית, ברצוני לברך על השיחות בין משרד הפנים לבין אפרים כהן על מציאת הפתרון לגבי הסוגיה הזאת שאתה, אמיר גל, עוררת פה.
רן כהן: אם אכן תצליחו לעשות זאת, זה יהיה חשוב מאד ומקדם.
רן כהן: שנית, הייתי מאד רוצה לבקש להחמיר מאד את הפיקוח על העבודה של חברות כוח-אדם בעניין הזה.
4414: נותנים ייפויי-כוח, והם מטפלים.
רן כהן: לכן, אני מדבר על כך שנדרש פיקוח הרבה יותר נוקב על חברות הכוח-אדם, מכיון שפה באמת יש שדה פרוץ וסכנה גדולה מאד של ניצול אם של האדם הסיעודי, אם של העובד הזר ואם של רשויות המדינה.
רן כהן: אין שום סיבה בעולם שהדבר הזה יהיה.
רן כהן: צריך שחברות הכוח-אדם פה לא יקפצו.
רן כהן: אני בטוח שיש הרבה מאד חברות כוח-אדם שעובדות ביושר ובהגינות, ולא עושות בעניין הזה תרגילים מלוכלכים.
רן כהן: שלישית - אמיר גל, אני פונה בעיקר אליך - למרות שיש דברים צודקים במה שאתה אמרת לגבי הקושי הלא גדול לאדם סיעודי לאחר חמש שנים להציג תעודה רפואית שמראה שהוא עלול להיפגע ולכן צריך להאריך את האישור, אני חושב שבכל זאת ראוי שתעשו עבודה משותפת יחד עם משרד התמ"ת ומשרד הבריאות ובכל זאת תמצאו מאלו אנשים אין סיבה לבקש זאת.
רן כהן: לגבי אוכלוסיה מאד מובהקת שזה ברור לגמרי שזה רוב עצום אם לא 99% של אוכלוסיית הנזקקים, אין להם סיכוי להבריא מהעניין.
רן כהן: אם תרצו להוציא מזה ילדים - תוציאו ילדים: עד גיל מסויים או בלי מחלה מסויימת.
רן כהן: אבל, לגבי אנשים שהם ממילא ללא תקוה להבריא ממצבם, תמצאו את הדרך איך לפטור אותם מהעניין הזה.
רן כהן: אם תרצו דרך אחרת לפיקוח, תמצאו את זה.
רן כהן: זו בקשתי ובקשת הוועדה, נכון?
רן כהן: לגבי חברות כוח-אדם, אמיר גל - נדמה לי שאתה עוררת את הזעקה בעניין הזה בצדק - צריך שגם לחברת כוח-אדם תהיה אחריות כלפי העובד הזר שמביאים אותו.
רן כהן: לא יכול להיות שמביאים וזה הופך לדלת מסתובבת.
רן כהן: זה מין טרטור גם של האדם הסיעודי על חשבונו ועל חשבון האישור שלו וגם של העובד הזר.
רן כהן: אם חברה מייבאת עובד זר - בבקשה שהיא תעשה את הבדיקה בחוץ-לארץ או עם מי שהיא עובדת איתו, אבל שתביא את האדם שמתאים לאדם הסיעודי שצריך אותו,--
פנינה פירסטון: שתשלם לו.
רן כהן: --ושתשלם לו ותהיה אחראית עליו.
רן כהן: לא יכול להיות שבדבר הזה תהיה הפקרות.
4414: היא לוקחת לו 8,000 דולר.
רן כהן: נדמה לי, שבעניין הזה יש הסכמה עם חבריי בוועדה וגם עם מי שכבר הלכו.
רן כהן: נדמה לי שהדבר הזה חיוני.
פנינה פירסטון: תבקש גם לגבי ה-pool.