GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן כהן: במחוזות התמ"ת, מחוז תל אביב, מחוז באר שבע.
ריקי שפירא: רק שמשרד הפנים יהיה מוכן להעניק את המשך השהייה הזאת, לא רק למתלוננות במשטרה אלא גם המתלוננות במשרד התמ"ת.
ריקי שפירא: כי הרבה פעמים שמתלוננת שלא מגישה את התלונה במשטרה מפקפקים באמיתות התלונה שלה.
רן כהן: בפניה לשר הפנים, נבקש סמכות גם על מי שמתלוננת על הטרדה מינית בפני משרד התמ"ת.
רן כהן: שימסדו את התקופה הזאת של החצי שנה, ועוד חצי שנה.
נעמי לבנקרון: כמה דברים קטנים לגבי עניני פרוצדורה, ופרוצדורה שהיא מאד חשובה.
נעמי לבנקרון: יש יחידות שמדי פעם לא מינהלת ההגירה כי היא מתמחה כמובן בענייני זרים, אבל כשמגיעים תיקים כאלה ליחידות שהן לא יחידות של מינהלת ההגירה הרקע לתחושה היא רק להתפטר כבר מהתיק הזה שמאד מעיק עליהם.
נעמי לבנקרון: ותיקים כאלה נסגרים לפעמים ואין אפשרות אפילו להגיש ערר כי אותו אדם כבר נעצר ועומד להיות מגורש.
נעמי לבנקרון: אז אם נותנים להם זכויות כמו לאזרח ישראלי, אז צריך גם לשקול את הזכות להגיש ערר, ולמצות הליכים על החלטה הזאת של סגירת התיק.
נעמי לבנקרון: היו מקרים שהגשנו ערר וההחלטה השתנתה מקצה לקצה, כלומר, מהחלטה של סגירה להחלטה של העמדה לדין.
רן כהן: מי צריך להחליט על כך?
נעמי לבנקרון: מוגש ערר, דרך היחידה החוקרת, שעובר למחלקה מיוחדת בפרקליטות המדינה, ועל ההחלטה שלהם אפשר להגיש ערר ולערער לבג"ץ.
רן כהן: אבל למי אנחנו צריכים לפנות, למשרד המשפטים או למשרד לבטחון פנים?
נעמי לבנקרון: זה חוזר למשרד הפנים, כי הוא זה שנותן אשרה.
נעמי לבנקרון: ברור לי שזה יכול להיות פתח לבעיות, והמשטרה תטען שקיים חשש שכל אדם יוכל לבוא ולהגיד אנסו אותי, חטפו אותי, וכו'.
נסים פרנג'י: וזה קורה?
נעמי לבנקרון: עדיין קיים האיום של נשים המשתמשות בזה, אבל אנחנו לא רואים את הסחף הזה.
רן כהן: אני יכול לבקש ממך שתכיני את הכל מנוסח, ותעבירי את זה אלינו?
אתי לבני: אנחנו נסכם ביחד.
אתי לבני: על משרד התמ"ת לטפל בפניות יחד עם משרד הפנים, כדי לאפשר את בדיקת התלונות ומתן אפשרות לאותה מתלוננת להישאר בארץ, עד שהיא תמצה את הדיו.
אתי לבני: המשטרה צריכה ההנחיות שלה, להפיץ בצורה הרבה יותר נרחבת, כך שאותה מתלוננת תדע שהיא לא עומדת בסכנה.
אתי לבני: התלונות, כפי ששמענו, צריכות להילקח על ידי נשים בעיקר, וכמה שאפשר בשפות שמוכרות למתלוננות, שלפעמים הן קרבנות בלי האפשרות להתלונן, בסיוע מתורגמנים בצורה ראויה.
אתי לבני: נפנה לשר הפנים, כמי שאחראי לשהות, כדי להאריך את השהייה וגם השמה במקום עבודה, כי הן צריכות להתקיים ממשהו.
רן כהן: לגבי חברות כח אדם, שזה הנושא העיקרי, גם שלילת הרשיונות ונבקש מעורך הדין לבנקרון להמציא, בת שבע כתבה את כל הסיכום שלה, ולגבי שר הבריאות דני נווה, נפנה אליו בנושא של טיפולי בריאות.
רן כהן: תודה רבה לכולכן.
רן כהן: היום, נדון בנושא: עובדים זרים בענף החקלאות.
רן כהן: האם יש מי שעדיין לא קרא תקציר מ.מ.מ., המחלקה למחקר ומידע בכנסת בנושא הזה שהוכן במיוחד ע"י ליבי קליין-זאבי, עובדת המחקר שמלווה אותנו בעבודתנו ונמצאת כאן?
רן כהן: התקציר אוסף את המימצאים ואת הנתונים העיקריים.
רן כהן: עד שיגיע השר, נתוודע לכל הנפשות באולם, שבנוסף להם נמצאים איתנו: חבר-הכנסת רצאבי, עדנה טורס - מנהלת הוועדה, ואנכי.
רן כהן: יוסי ישי, האם אתה המשנה למנכ"ל?
יוסי ישי: אני המנכ"ל בפועל.
יוסי ישי: השר יאחר בכמה דקות.
אהוד רצאבי: אני מתנצל בפני הנוכחים, כי לפני 14:00 איאלץ לעזוב.
אהוד רצאבי: אני מנהל היום ועדת משנה למסים.
רן כהן: שר יגיע בעוד כרבע שעה.
רן כהן: מר ישי, כפי שאני נוהג בישיבות בהן אנו עוסקים בתחומים שונים, ועשינו זאת ביחד, הייתי רוצה לקבל קודם כל תמונת מצב לגבי איך המצב נראה מצד המשרד הממשלתי והצד של החקלאים בתחום.
רן כהן: הצג לנו בערך איך הדברים נראים גם מבחינת הנתונים וגם מבחינת מצב החקלאות בהקשר לנושא הזה.
רן כהן: לאחר מכן נעבור לצד השני שמטפל בבעיית העובדים הזרים.
רן כהן: קודם כל, נדבר על איך זה נראה מצד החקלאות.
יוסי ישי: אתן קצת רקע בכלל למה החקלאות נזקקת לעובדים זרים.
יוסי ישי: אנו שומעים את הביקורת.
יוסי ישי: כשאני שומע את הביקורת, כנראה שמי שמבקר לא מכיר את התמונה האמיתית.
יוסי ישי: בעשור האחרון הרווחיות בחקלאות נשחקה בערך ב-2.5% בשנה, ובסך-הכל בכ-25%, אבל לא היתה ירידה בפעילות החקלאית ולא היתה ירידה בערך התפוקה החקלאית.
יוסי ישי: כדי לשמר את הפעילות החקלאית ברמת ירידה כזאת ברווחיות, החקלאים נאלצו להגדיל את הייצוא.
יוסי ישי: אם פעם שני דונמים הספיקו, נניח בבתי-צמיחה, היום כבר צריך 15 ו-20 דונם.
יוסי ישי: אם פעם ב-20 דונם מטע אפשר היה להתקיים, היום צריך 70 דונם.
יוסי ישי: אני יכול להמשיך ולהגיד, שבעבר אולי מ-250-300 אלף ליטר חלב אפשר היה להתקיים, והיום מ-600 ומ-700 אלף ליטר חלב בקושי אפשר להתקיים.
יוסי ישי: כאשר מגדילים את המשקים לממדים כאלה, העבודה העצמית כבר הופכת להיות מינורית.
יוסי ישי: אפשר היה לקיים משקים עם עבודה עצמית של בעל, אשה וילד ועוד קצת עזרה, כאשר מדובר במשקים קטנים.
יוסי ישי: בצוק העתים, כתוצאה מהשחיקה ברווחיות, חקלאים נאלצו להגדיל את הייצוא ואת התפוקה, וברגע שמגדילים את התפוקה, תשומת העבודה הופכת להיות חשובה לא פחות מאשר קרקע ומים.
יוסי ישי: משק חקלאי, שאין לו תשומת עבודה מוסדרת בצורה רציפה במשך כל העונה, לא יכול להתקיים.
יוסי ישי: המקרים הטראגיים, שראינו לאחרונה, ואינני רוצה בדיוק לשייך זאת, אלה בדיוק אותם חקלאים שעבדו כל השנה והפעילו את המשקים, וכשהגיעו לתקופת הקטיף או לתקופת הדילול לא היו בנמצא עובדים זרים.
יוסי ישי: אני יכול להגיד כחקלאי, באופן אישי, שכשאתה מגיע למצב הזה, אתה כבר לא מוצא את עצמך ולא יודע מה לעשות.
יוסי ישי: לדעתי, משרד החקלאות נכנס לתמונה בכל הקשור בעובדים זרים בסוף שנת 2001, ועד אז משרד החקלאות לא היה בעניין.
יוסי ישי: שירות התעסוקה ומינהל האוכלוסין יחד עם הארגונים החקלאיים והתנועות ההתיישבותיות פתרו את הבעיה.
יוסי ישי: התבקשנו להכנס לתמונה בסוף 2001, כאשר מצוקת תשומת העבודה בחקלאות היתה קשה, במיוחד עם פרוץ האינתיפאדה כשמעל 10,000 עובדים פלשתינאיים ששימשו את המערכת הפסיקו להגיע בצורה סדירה.
יוסי ישי: החקלאים נותרו ללא מענה, ונדרשנו, כמשרד החקלאות, להכנס לתמונה ולהסדיר את נושא העובדים הזרים.
יוסי ישי: אנו מייד קבענו מנגנון איך אנו רוצים לעשות זאת, כאשר אמרנו שאנו חושבים שהדרך הנכונה היא להקצות את העובד למשתמש הסופי, קרי לחקלאי בעצמו, על-פי קריטריונים ברורים ושקופים, כך שכל חקלאי, אחרי שידווח מהי הפעילות החקלאית שלו, בהתאם לקריטריונים אנו נוכל לקבוע מה זכותו.
יוסי ישי: משירות התעסוקה במשרד העבודה אימצו את הרעיון.
יוסי ישי: היתה ועדת בוכריס בזמנו שטיפחה את הרעיון, ובסופו של דבר הגישה אותו כהמלצה לשר העבודה והרווחה, וניגשנו לדרך.
יוסי ישי: קבענו מפתחות הקצאה בשים לב לתשומת העבודה הנגזרת מהתחשיבים הכלכליים לכל ענפי החקלאות, וקבענו נורמה מהי תשומת העבודה הנדרשת לכל אחד מענפי החקלאות בחי ובצומח.
רן כהן: כל זה נעשה בתוך משרד החקלאות.
יוסי ישי: כן, את הקריטריונים.
יוסי ישי: למעשה, זו היתה עבודה משותפת של משרד החקלאות, שירות התעסוקה, משרד העבודה ומינהל האוכלוסין.
יוסי ישי: כל הגופים האלה ביחד ובשיתוף פעולה מלא בנו את המודל.
יוסי ישי: כאמור, בשלב ראשון איתרנו מהי תשומת העבודה הנגזרת מכל ענף וענף.
יוסי ישי: עשינו אומדן וראינו, שהביקוש המצרפי הנורמטיבי לעבודה בחקלאות - שים לב שאני לוקח בחשבון 18 אלף עצמאים ועוד כ-18 אלף שכירים ישראלים שקיימים בתוך המערכת - החקלאות זקוקה ל-43 אלף עובדים שכירים.
יוסי ישי: הממשלה קיבלה החלטה.
יוסי ישי: היא התחילה במספרים נמוכים יותר, 22 אלף, ואחר כך עלתה.
יוסי ישי: הממשלה קיבלה החלטה להעמיד את מספר העובדים הזרים בחקלאות על 28 אלף, וזאת מול הביקוש המצרפי הנורמטיבי של 43 אלף.
יוסי ישי: כדי לקשור בין שני הדברים נאלצנו לקבוע פקטור שנתן בין 55% ל-60% עובדים זרים מתוך הזכאות הנורמטיבית.
רן כהן: האם אין בכלל אף עובד ישראלי שכיר אחד?
יוסי ישי: אמרתי שיש היום בחקלאות כ-18 אלף עובדים שכירים ישראלים קיימים, והמספר הזה לא השתנה.
יוסי ישי: תזכור שהתחלנו בזה שהיו 43 אלף חקלאים עצמאים, והיום נותרו 18 אלף חקלאים עצמאים שמייצרים את אותה התפוקה.
יוסי ישי: על-פי התחשיבים, הביקוש המצרפי הנורמטיבי לעובדים שכירים הוא 43 אלף.
יוסי ישי: הממשלה החליטה: "יש לכם רק 28 אלף".
יוסי ישי: היינו צריכים לקשור בין שני הדברים האלה, וקבענו פקטור שנע בין 55% או 50% ל-65% וזה בהתאם ליכולת החקלאי להתאים את עצמו בהתאם לכמות העובדים הזרים שמקצים לו.
יוסי ישי: למשל: חקלאי שיש לו מטע או חקלאי שיש לו בתי-צמיחה לא יכול להתאים את עצמו.
יוסי ישי: אם לא אתן לו את המרב שאני יכול לתת לו, וגם אז אני מגיע למכסימום 60%-65% מהצורך הנורמטיבי, הוא לא יכול להתאים את עצמו, ולכן הוא קיבל את אותם 60%-65%.
יוסי ישי: חקלאי שמתעסק בגידולי שדה כן יכול להתאים את עצמו.
יוסי ישי: יכול להיות שאני מקפח אותו בהכנסה, אבל הוא יכול להתאים את עצמו.
יוסי ישי: כך גם בגידולים בשטח פתוח.
יוסי ישי: שם אנו נתנו פקטור נמוך יותר.
יוסי ישי: גמרנו את העבודה.
יוסי ישי: חקלאים במהלך 2002 כל חקלאי הגיש בקשה שבה פירט מהם הנתונים הפיזיים של כל הפעילות החקלאית שלו המזכה אותו בעובדים זרים.
יוסי ישי: הבקשות נקלטו ונבדקו.
יוסי ישי: עבדנו בלחץ זמנים מאוד צפוף, כי הזעקה בשטח היתה רבה.
יוסי ישי: הממשלה קיבלה החלטות באיטיות, והיינו צריכים לענות למצוקה ולכן עבדנו בלוח-זמנים קצר מאד.
רן כהן: בעצם, כך חולקו 28 אלף?
רן כהן: יוסי ישי: בדרך הזו, אחרי שנקלטו הבקשות, שירות התעסוקה, על סמך אותן בקשות ועל-פי אותן נורמות, תוך מתן פקטור לאזורים מרוחקים כמו הערבה ורמת-הנגב של 30% וישובי הצפון של 15% - על בסיס המודל הזה והכלים האלה, שירות התעסוקה הנפיק היתרים למעסיקים חקלאים בהתאם להחלטות הממשלה, בהיקף של כ-28 אלף עובדים.
רן כהן: אמרתם לממשלה שהחקלאים צריכים 43 אלף עובדים שכירים, והממשלה החליטה על 28 אלף.
רן כהן: מה המענה שהממשלה נתנה לגבי 15 האלף האחרים?
יוסי ישי: היא לא נתנה מענה.
רן כהן: האם היא אמרה: "תלכו"?
יוסי ישי: הממשלה אמרה: "יש לי גם שיקולים שלי בכל מה שקשור בעובדים זרים.
יוסי ישי: לא אספק לכם את כל הנדרש".
רן כהן: בסדר, אבל נניח שהיא יכולה היתה לומר: "אינני מביאה עובדים זרים.
רן כהן: אני יוצרת פרויקט לעבודת ישראלים".
יוסי ישי: היא יצרה.
יוסי ישי: הממשלה, בהמלצת שני המשרדים, יצרה תקציב של שלושה מיליון שקל במטרה לעודד כל עובד שכיר ישראלי שיסכים לעבוד בחקלאות - לתמוך בו ב-50 שקל: 40 שקל בשכר ו-10 שקלים בנסיעות.
יוסי ישי: נעשה מאמץ אדיר של כל הגופים, כולל החברים שנמצאים סביב השולחן, כדי לנסות לגייס עובדים ישראלים.
יוסי ישי: התוצאה שאפה לאפס.
יוסי ישי: למרות ההטבה הזאת, עובדים ישראלים לא באו.
יוסי ישי: האמת היא שאני מבין אותם.
יוסי ישי: שלושה מיליון השקל לא נוצלו.
יוסי ישי: היה אפילו ניסיון, ובהמשך התקציב הזה חודש.
יוסי ישי: ממשיכים זאת עד היום, וחיים ודאי ימשיך וירחיב אלו מאמצים הוא עושה כדי לנסות לגייס עובדים ישראלים עד היום.
יוסי ישי: למעשה, כל עובד ישראלי שמוכן לעבוד בחקלאות, וקראתי אפילו מאמר שחיים כתב לפני יום או יומיים, מקבלים אותו בזרועות פתוחות.
רן כהן: זה לא עבד ב-50 שקל.
רן כהן: שלושה מיליון השקל נשארו.
רן כהן: שלושה מיליון השקל האלה הם תקציב ששוכב כאבן שאין לה הופכין, ולחקלאים אין מענה.
רן כהן: (שר החקלאות, ישראל כץ, נכנס לאולם הישיבות.
רן כהן: ) שר החקלאות ישראל כץ הגיע.
רן כהן: נמשיך בישיבה, ואני מניח שאתה תשתלב בה.
רן כהן: אתם הנחתם לפני הממשלה את הצורך של החקלאים ב-43 אלף עובדים, היא נתנה 28 אלף עובדים זרים, ויצרתם את הפרוייקט הזה של עבודת ישראלים ע"י האצה של 50 שקל ליום והקצבתם שלושה מיליון שקל.
רן כהן: שלושה מיליון השקל האלה שוכבים כאבן שאין לה הופכין.
יוסי ישי: הם לא קיימים.
רן כהן: אם זה לא 'הולך' ב-50 שקל, אולי זה 'הולך' ב-100 שקל.
רן כהן: אם זה לא 'הולך' ב-50 שקל, אולי זה 'הולך' בהסעות וכו'.
רן כהן: האם אתם חושבים על איזה שהוא רעיון איך לנצל את שלושה מיליון השקל, שגם זה לא סכום שהוא בשמים?
רן כהן: אגלה לך, שסביב העובדים הזרים הבלתי-חוקיים מסתובבים הרבה מיליארדים ולא מיליונים.
ישראל כץ: גם החוקיים.
רן כהן: שאלה נוספת - האם בחנתם אפשרויות אחרות?
רן כהן: לדוגמה: אני מבין שבערבה יש בעיה קשה מאד.
רן כהן: הייתי בהלוויית תמר בן-אליהו ז"ל במושב פארן, וראיתי את כל ההוויה הזאת שם.
רן כהן: יש, למשל, עניין של עבודת ירדנים שיכנסו לשם או הגברת עבודת פלשתינאים שמפוקחים מבחינה ביטחונית שלא יזיקו.
רן כהן: האם על החסר הזה של 15 אלף עובדים בכלל ניתנה תשובה או שאמרו לחקלאים: "תשברו את הראש", ו"תשברו את הראש" זה "תלכו לעובדים לא חוקיים" ו"אל תאספו את הפרי שאתם גידלתם"?
רן כהן: מה המענה?
יוסי ישי: נעשה מאמץ בלתי נלאה כל הזמן בכל המישורים.
יוסי ישי: נעשה מאמץ בלתי נלאה בכל המישורים שאתה מנית ועוד.
יוסי ישי: מייד אחרי שהממשלה קיבלה החלטה לגבי 28 אלף העובדים, הקמנו מטה משותף עם אפרים כהן וחבריו במשרד העבודה והרווחה.
יוסי ישי: היה פרויקט שבו ניסינו לגייס בתי-ספר.
יוסי ישי: אינני רוצה לפרט את כל הבעיות שהיו מסביב.
יוסי ישי: היה פרויקט שהפעלנו בו חיילים.
יוסי ישי: היה פרויקט שהפעלנו בו אסירים עם שירות בתי-הסוהר.
יוסי ישי: לגבי פלשתינאים, אנו עובדים בצורה מתואמת כל הזמן עם מתאם הפעולות בשטחים.
יוסי ישי: כל הזמן בכל מקום שמבחינה ביטחונית וגם כאשר יש קשיים ביטחוניים, נתְנו פתרון נקודתי, למשל: בקטיף מלפפונים לתעשיה בתמרה ואחרים או למשל בקטיף פרחים.
יוסי ישי: בכל מקום שמבחינה ביטחונית ניתן היה להתגבר על נושא פלשתינאים, פלשתינאים נכנסו.
יוסי ישי: כך שאיננו נחים דקה.
יוסי ישי: אנו יודעים שהמספר של 28 אלף נכון לעכשיו הוא מספר סופי.
יוסי ישי: אנו יודעים, ש-43 אלף זה הדרישה.
יוסי ישי: אנו כל הזמן מנסים לגשר.
יוסי ישי: מצליחים קצת ומצליחים יותר.
יוסי ישי: אין פתרון, אבל, למעשה, כל הזמן מנסים לתת את הפתרונות המתאימים.
רן כהן: שאלה נוספת, ואולי השר ירצה לענות - מאחר ואני גם חקלאי, אני יודע שבדרך-כלל חקלאי עובד בארץ באופן עונתי.
רן כהן: כשגידלתי כותנה, התקופה הקשה של הכותנה היא בין מאי לאפריל ובאוקטובר פחות או יותר גומרים.
רן כהן: אותו דבר כשמגדלים פרחים או פירות אחרים.
רן כהן: העונות הקשות הן עונות השיא: קטיף הפירות, קטיף הפרי, איסוף היבול וכו'.
רן כהן: כאשר אתם מקצים לחקלאי X עובדים, אתם מקצים זאת על-פי תקופת האיסוף.
יוסי ישי: במונחים שנתיים.
יוסי ישי: היו"ר רן כהן: מה קורה עם העובדים האלה לאורך כל השנה?
יוסי ישי: מה קורה אם בענף אחד זה קורה בקיץ ובענף השני זה קורה בחורף?
יוסי ישי: האם יש גם איזו שהיא תזוזה של עובדים מחקלאי לחקלאי, כדי לתת לעניין הזה מענה או שכל שאר הזמן הוא באויר?
יוסי ישי: הקצאה, הפרמטרים והנורמות שאמרתי הם במונחים של שנה.
יוסי ישי: כדי להדגים את העניין אומר כך: אם, נניח, הזכאות בענף מסויים היא לששה חודשים, ברור שלאותו מעסיק מבחינת התחשיב מגיע חצי עובד.
יוסי ישי: אבל, האמת היא שזה לא כך.
יוסי ישי: החקלאים ברוב הענפים, למעט אולי ענף ההדרים וקצת בענף הפירות, כבר התאימו את עצמם לפרוש את הפעילות כמעט על פני כל השנה.
יוסי ישי: בירקות, בפרחים וכמעט גם ברוב הפירות, ועמי אוליאל בטח יגיד זאת, חקלאים התאימו עצמם מבחינת זנים מקדימים, עפילים וסוגים כאלה ואחרים, כך שבגדול הפעילות נפרשת על כל השנה.
יוסי ישי: בתקופה מסויימת יש את הדילול, בתקופה מסויימת יש את הגיזום, ובתקופה אחרת יש את הקטיף מסוגים שונים, כך שהעבודה נפרשת.
יוסי ישי: אבל, מה שאני אומר לא מדויק וברור שפה ושם יש את השוליים, כאשר החישובים שלנו הם על בסיס שנתי.
יוסי ישי: אנו הצענו מודל - בגדול יש הסכמה של שותפינו במינהל האוכלוסין ובמשרד העבודה, ואני מקווה שנאמץ זאת בצורה רשמית - שנקרא: סיפוח עובדים בין מעסיקים כדין.
יוסי ישי: המודל שלנו אומר כך: ניתן יהיה לספח עובדים בתוך אותו ישוב בין מעסיקים חקלאים כדין למעסיקים חקלאים כדין אחרים ללא שום צורך באישור נוסף.
רן כהן: נדמה לי, שעכשיו רוב הישובים החקלאיים הם די דומים בין המגדלים.
רן כהן: בתוך אותו ישוב זה בעייתי.
יוסי ישי: זה לא נכון.
יוסי ישי: אבל, קבענו גם את הפרוצדורה האחרת.
יוסי ישי: סיפוח עובדים בין חקלאים כדין מיישוב אחד ליישוב אחר בתוך המחוז של משרד החקלאות - אנו מציעים על-פי ההצעה שזה ייעשה באישור המתכנן של משרד החקלאות, כדי שלא יהיו כאן פיקציות.
יוסי ישי: העקרון, שאנו רוצים להגיע אליו, ואני מניח שגם חבריי יגידו את אותו הדבר, הוא שאנו רוצים להגיע למצב שהתחלנו איתו בהתחלה שכל עובד שמגיע ארצה מזוהה עם מעסיק סופי אחד בין שזה יהיה איזה שהוא כרטיס מגנטי שמזהה אותו או בין שבויזה בתוך הדרכון הדבר הזה יהיה רשום.
רן כהן: האם זה שנתי או דו-שנתי?
יוסי ישי: בדרך-כלל, עובד שמגיע מגיע לתקופה של מעל שנתיים - 20 ומשהו חודשים אם אפשרות ארכה.
יוסי ישי: אנו רוצים שתהיה זהות מוחלטת בין העובד לבין המעסיק, כדי למנוע זליגה שלהם, אם היא קיימת בכלל, למקצועות אחרים, בגלל שהעובדים האלה מזוהים בחקלאות.
יוסי ישי: מאחר וזו המסגרת, אנו צריכים איזה שהוא מנגנון בדומה לצבא של צו סיפוח בהסכמה, שבמקום שיש שני מעסיקים והעובד מסכים - לאפשר את הסיפוח ממעסיק אחד כדין למעסיק כדין אחר.
יוסי ישי: אם זה בתוך היישוב, לא צריך שום דבר, לא צריך גם כיסוי ולא צריך אסמכתא.
יוסי ישי: אבל, אם זה בין ישובים וקל וחומר אם זה בין איזורים, הדבר הזה צריך להיות באסמכתא.
יוסי ישי: כך שכל עובד - משטרת ההגירה תוכל לפקח האם הוא נמצא כחוק אצל המעסיק ששם הוא צריך להיות בכל רגע.
יוסי ישי: אהוד רצאבי: אשאל שתי שאלות קצרות, ואבקש תשובות קצרות כי אני באיחור גדול.
יוסי ישי: זה קשור בתפקידך העכשוי ובנסיונך כחקלאי.
יוסי ישי: ראשית, האם לא ניתן למצוא ישראלים שיעבדו בחקלאות ולספק את כל צרכינו?
יוסי ישי: שנית, האם נכונה הטענה, שלנושא החקלאות, כמו בסיעוד, צריך עובדים זרים ממוצא מיוחד וששום עובד אחר לא יתאים לכך, למשל כמו שנטענה הטענה שלגבי עובדי סיעוד חובה שיהיו פיליפינים ושום דבר אחר לא יעזור לזה?
יוסי ישי: האם, כמו שנאמר, אכן תאילנדים הם אלה שיהיו טובים לחקלאות ולא שום דבר אחר?
יוסי ישי: אענה בצורה אחרת.
יוסי ישי: היה ניסיון להכניס סינים לעבודה, וזה לא צלח.
יוסי ישי: אינני יכול להגיד לך בודאות שלא ניתן להכניס סינים לעבודה בחקלאות, ויכול להיות שצריך לאתרם באיזורים מסויימים.
יוסי ישי: אבל, אותם סינים, שיובאו לכאן כעובדי בניין, לא התאימו לחקלאות.
יוסי ישי: אני מניח, שאותו דבר יקרה לגבי כל אלה שבאים ממדינות אחרות.
אהוד רצאבי: מה לגבי ישראלים?
יוסי ישי: אני מזמין את הוועדה לבקר בלא מעט משקים.
יוסי ישי: אני מכיר לפחות משק חקלאי אחד גדול שיש שם מאתיים עובדים ישראלים.
אהוד רצאבי: האם זה אומר שאם נשלם להם את המשכורת הראויה, אנו נמצא או שהישראלי מפונק ולא יעבוד?
יוסי ישי: אני אומר: לא.
יוסי ישי: אני חושב שהיום לעובד התאילנדי משלמים לא פחות מהשכר שאתה חושב שמגיע לישראלי.
יוסי ישי: הוא מגיע ל-4,000 שקל ול-5,000 שקל עם השעות הנוספות.
יוסי ישי: הישראלי לא מוכן לעבוד בשכר הזה.
אהוד רצאבי: הוא לא מוכן לעבוד, ותפוקתו תהיה פחות אם יעבוד.
יוסי ישי: הוא לא מוכן לעבוד בכלל.
אהוד רצאבי: כלומר, אין ברירה.
אהוד רצאבי: עלי ללכת, ואני מתנצל.
אהוד רצאבי: היו"ר רן כהן: המנכ"ל בפועל, הבנתי שבנוהל של שירות התעסוקה לחישוב ההקצאה מדובר היה על 35,500 עובדים שכירים שצריכים בחקלאות, ועל-פי זה בעצם נעשתה ההקצאה.
אהוד רצאבי: אם כך, מאיפה הבאת את המספר 43 אלף?
יוסי ישי: לא באתי מוכן לדבר הזה.
יוסי ישי: אני מוכן להציג את כל המספרים שלנו עם כל ההשתלשלות של הביקוש לעבודה ולעובדים על פני עשור שלם.
יוסי ישי: יש לנו גרפים מסודרים.
יוסי ישי: אציג ניירות מסודרים לוועדה.
יוסי ישי: אינני בטוח שיש מחלוקת בינינו לבין משרד העבודה בדברים האלה.
יוסי ישי: לגבי הצורך, אין מחלוקת.
רן כהן: אדוני השר, אתה תוכל, כמובן, לומר את דבריך מתי שתרצה, אבל נשמע את החקלאים.
רן כהן: עמי אוליאל, מנכ"ל ארגון מגדלי הפירות, בבקשה.
עמי אוליאל: יוסי ישי דיבר על הפער בין 43 אלף ל-28 אלף, אבל הפער הרבה יותר גדול כי אין 28 אלף.
עמי אוליאל: אם הוועדה רוצה לשאול איך משלימים את הפער בין 28 אלף ל-43 אלף, השאלה היא הרבה יותר חמורה.
רן כהן: מהנתונים שקיבלתי, עולה שיש בארץ 27,963 עובדים.
חיים חדד: זה מספר ההיתרים.
עמי אוליאל: יש מספר היתרים.
עמי אוליאל: אלה היתרים שהונפקו.
רן כהן: אני מתנצל.
רן כהן: זו טעות.
עמי אוליאל: בין העובדים שקיימים אצל החקלאים יש הפרש נוסף שלהערכתנו נע סביב 5,000-6,000 לפחות, כי בכל המדיניות הזאת של שמים סגורים יצאו אלפי עובדים ולא באו אחרים במקומם.
עמי אוליאל: לכן, הפער הלך וגדל.
עמי אוליאל: היום, משקים רבים נמצאים במצוקה אמיתית של כוח-אדם.
רן כהן: את זה אני כבר ממש לא מבין.
רן כהן: אם כך, בכלל כל עניין המספרים האלה לא שווה כלום.
רן כהן: אם, נניח, היו יוצאים מהארץ 25 אלף, האם היו נשארים 3,000?
עמי אוליאל: יש בעיה עם המספרים, אבל כדי לא לחזור על עצמנו חילקנו בינינו את התפקידים בהצגת הדברים.
עמי אוליאל: אני רוצה להתמקד דווקא בנושא אחר.
עמי אוליאל: הבעיה הרבה יותר חריפה מאשר בין 28 אלף ל-43 אלף.
עמי אוליאל: יש פה חברים, שבהחלט ימחישו זאת.
עמי אוליאל: יש פה חקלאים שיגידו אם יש להם את העובדים שהם צריכים.
עמי אוליאל: יוסי ישי דיבר על שחיקת הרווחיות.
עמי אוליאל: תאמינו לי, שהחקלאים לא התנדבו לשחוק את הרווחיות שלהם.
עמי אוליאל: זו מדיניות ממשלתית לשחוק את הרווחיות בחקלאות.
עמי אוליאל: זו מדיניות ממשלתית מתמשכת, כולל היום, כולל מדיניות של משרד החקלאות דהיום, לשחוק באמצעים כאלה ואחרים את הרווחיות שלנו.
עמי אוליאל: זה אולי אפילו בלי משים, אבל בהמשך המגמה הזאת ממשיכה.
עמי אוליאל: בעצם, זו גם מדיניות עולמית של גלובליזציה.
עמי אוליאל: כשמדברים על גלובליזציה, צריך לבחון גם מי עושה את החקלאות בארצות המפותחות האחרות.
עמי אוליאל: מי הם העובדים השכירים שעובדים בחקלאות אצל החקלאים באיטליה או בארצות אירופאיות אחרות?
עמי אוליאל: גם שם בחקלאות יש את החקלאים עצמם, אבל את כל עבודת הקטיף ואת העבודה בשדה של האסיף בעיקר וכו' עושים עובדים זרים.
עמי אוליאל: מקורות העובדים הזרים שונים.
עמי אוליאל: רוב העובדים הזרים בעיקר באירופה באים ממזרח-אירופה.
עמי אוליאל: באירופה המערבית העובדים הזרים באים ממזרח-אירופה, ששם הנגישות קלה יותר.
עמי אוליאל: אפשר לבוא עם האוטו, לחזור ולבוא לחודשיים או לשלושה חודשים ולחזור.
עמי אוליאל: אצלנו המדינה, כמדינה סגורה עם כל בעיות הביטחון, מחייבת התייחסות שונה לכל נושא העובדים הזרים בכלל ועובדים זרים בחקלאות בפרט.
עמי אוליאל: לכן, העובדים באים לתקופה ארוכה יותר, ויש את המגבלות הרבות של מעבר גבולות וכו' שאנו בטח לא מופקדים על זה ויש פה את אנשי המקצוע שעוסקים בזה.
עמי אוליאל: עובדה היא שעלינו זה מקשה עוד יותר.
עמי אוליאל: אנו צריכים להתחרות עם התוצרת שלנו גם בשוק המקומי שלנו עם אותה מדיניות של שחיקת הרווחיות.
עמי אוליאל: אנו צריכים להתחרות עם התוצרת שלנו בייצוא.
עמי אוליאל: כל זה מול עבודה זולה בארצות אחרות ועבודה זרה בארצות אחרות.
עמי אוליאל: אנו מחפשים למצוא פתרונות.
עמי אוליאל: אנו חייבים למצוא פתרונות.
עמי אוליאל: אחרת, אם אין לנו, קורות התופעות השליליות שאנו עדים להן ברמה הפרטית וברמה הלאומית.
עמי אוליאל: מעבר לאספקת מזון שאנו גאים לספק בצורה רציפה מיגוון תוצרת חקלאית טריה בכל ימות השנה, אני חושב שלחקלאות בארץ יש עוד ערכים לאומיים רבים שהחקלאות צריכה לקיים בפריפריה, בספר ובאיזורי ההתיישבות השונים שאפשר לקיימם רק באמצעות חקלאות.
עמי אוליאל: עדיין לא נמצאה הנוסחה הלאומית איך לקיים התיישבות ופיזור אוכלוסייה באמצעים אחרים, ובטח כדי לאחוז בקרקע.
רן כהן: אשאל אותך שאלה, ואולי אחרי כך השר והמנכ"ל ירצו גם לענות עליה.
רן כהן: האם אתה רואה איזה שהוא מנגנון, שאתה יכול לצפות את העתיד לגבי החקלאות הישראלית גם לצרכי פנים וגם לצרכי ייצוא?
רן כהן: מה משמעותה מבחינת ההזדקקות העתידית לעובדים שכירים, ישראלים או זרים, כי זה משליך זה על זה?
רן כהן: אני רוצה לדעת: האם זה הולך להיות ממילא תהליך שהולך ומצטמצם כי לא כל כך נצטרך או שאולי יקרה ההיפך שאוטומטית זה הולך לגדול מהיום 28 אלף ל-200 אלף?
מאיר יפרח: יש את עניין המיכסה.
רן כהן: לא, לא עם מיכסה.
רן כהן: שאלתי עכשיו על המנגנון של החקלאות.
רן כהן: שר החקלאות, אתן דוגמה כדי שהעניין יובן וזה חשוב מאד.
רן כהן: למשל, בדקתי את העניין לגבי מנגנון הסיעוד.
רן כהן: מאחר ויש תוחלת חיים הולכת ועולה, מאחר ואנשים מזדקנים ורוצים יותר ורמת החיים הולכת ועולה, אני כבר יודע שעכשיו יש 39 אלף עובדי סיעוד ובשנת 2020 יהיו 110 אלף.
רן כהן: אם לא יהיה פתרון ישראלי, יהיו 110 אלף פיליפינים ופיליפיניות.
רן כהן: האם יש מנגנון צפי לגבי החקלאות, כדי שנדע מה הולך להיות בארץ?
עמי אוליאל: יוסטה בלייר יתייחס לכל הנושא.
עמי אוליאל: היושב-ראש רן כהן, אתה עזבת את הקיבוץ ועברת לעיר ואני עשיתי בדיוק את ההיפך: עברתי מהעיר למושב.
עמי אוליאל: כשעברתי למושב, הסטטוס של החקלאות היה גבוה מאד.
עמי אוליאל: חשבתי שלהיות חקלאי במדינת ישראל זה ערך.
רן כהן: בעיניי, זה ערך.
רן כהן: עזבתי קיבוץ, אבל לא עזבתי את הערך.
ניסן סלומינסקי: זה ערך.
עמי אוליאל: זו תשובתי לשאלתך: היינו אצל השר אולמרט בשבוע שעבר, והוא אמר שהוא רוצה לטווח הרחוק להכין תכנית איך מביאים ישראלים לחקלאות.
עמי אוליאל: לדעתי, עוד לפני שנוגעים במספרים ובשכר, צריך קודם לשפר את מעמד החקלאות והחקלאים בארץ ולהחזיר קצת את הכבוד.
עמי אוליאל: שאלת שאלה, ואמרתי לך את מה שאני מאמין בו.
רן כהן: בסדר, אבל בוועדה הזאת אינני יכול לעשות זאת.
רן כהן: עמי אוליאל, תאמין לי שהבנתי.
רן כהן: לא שאלתי האם החקלאות היא הערך.
רן כהן: הייתי מתבייש לשאול את השאלה הזאת, כי בעיניי היא ערך.
רן כהן: לא היתה ציונות ולא היתה מדינה ולא היה כלום, אם לא היתה החקלאות פה.
יוסטה בלייר: אפשר לענות על השאלה הזאת בקצרה.
יוסטה בלייר: אם ממשלת ישראל לא משנה שום דבר ויש את העקרונות שכרגע מופעלים של כלכלה חופשית וכדו' והפקרת החקלאות לתנאי השוק - המודל ברור.
יוסטה בלייר: יש עבודות של התאחדות חקלאי ישראל וגם של משרד החקלאות, ובחלק הזה יש הסכמה.
יוסטה בלייר: יש ירידה ברווחיות ויש סגירת משקים, וממול יש הגדלת משקים.
יוסטה בלייר: משמעות העניין היא: פחות חקלאים פעילים ויותר שכירים.
יוסטה בלייר: אם אנו לא מתערבים ומשאירים את הדברים כמו שהם היום - ואינני אומר שחייבים לא להתערב - כל כלכלן מתחיל יתן לך עבודה מסודרת מה יהיה בעוד עשר שנים.
רן כהן: מנסיוני, המעבר הוא לחקלאות הרבה יותר אינטנסיבית ותפוקתה הרבה יותר גדולה.
יוסטה בלייר: זה בדיוק מה שקורה.
יוסטה בלייר: התפוקה עולה, אבל היא נעשית ע"י פחות.
רן כהן: החקלאי מתחרה עם עצמו.
יוסטה בלייר: ההתייעלות מטורפת והיא הרבה יותר מ-2% בשנה בסך-הכל החקלאות, וזה מדוד.
יוסטה בלייר: מבחינת הגרף, יש איזו חצי שנה שהוא משתנה, והוא מייד חוזר חזרה למסלול.
יוסטה בלייר: יש גרף ברור מאוד של ירידה ברווחיות.
יוסטה בלייר: מצד אחד יש יציאת חקלאים, ומצד שני יש כניסת שכירים.
יוסטה בלייר: סך-הכל המועסקים בחקלאות ב-15 השנים האחרונות לא השתנה.
יוסטה בלייר: זאת ההתייעלות.
חיים חדד: לפני שאתחיל בסקירת העניינים שעומדים מבחינת החקלאים על סדר-היום, ברצוני לציין שמבחינתנו יש שינוי משמעותי מאוד גם בתפעול השוטף בנושא העובדים הזרים בשלושה משרדים: מבחינת משרד הפנים, מבחינת משרד העבודה שבחודשים האחרונים אומנם אין את כל ההסכמות אבל יש לי שיתוף פעולה והידברות, ומבחינת משרד החקלאות שבא ושם זאת בישיבת הממשלה וגרם לכך שהממשלה תקבל החלטה על הכנסת 4,000 עובדים לחקלאות.
חיים חדד: אתייחס לדברים שנאמרו קודם.
חיים חדד: נושא 28 אלף עובדים הוא נגזרת של 65% מהצורך.
חיים חדד: אחרי שמשרד החקלאות ביצע את הקריטריונים, את התחשיבים לגבי הגידולים, קיבלנו רק 65% מהתחשיבים שלהם.
חיים חדד: כלומר, אנו עדיין עומדים בחוסר.
חיים חדד: מבחינת עובדים ישראלים, אנו מנסים בכל דרך אפשרית לגייס עובדים ישראלים לחקלאות.
חיים חדד: אני אומר, שאי-אפשר לעשות זאת כנסיון על חשבון החקלאות.
חיים חדד: אפשר לעשות זאת תוך כדי.
חיים חדד: אפשר לעשות פרוייקטים של ירידי תעסוקה, אבל לא להגיד: "אנו עוצרים כרגע את העובדים הזרים ומנסים להכניס עובדים ישראלים".
חיים חדד: אנו פתוחים, אנו מנסים, ואנו עושים כל דרך אפשרית.
רן כהן: ראשית, סלח לי, אך זו אמירה בעלמא.
רן כהן: "אנו מנסים לעשות את הכל" - אלה אמירות באויר.