GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי פנחס: היא דיברה עם הפקיד, וחזרה אליי ואמרה לי שהוא מאשר את הגרסה שלי, הוא זוכר שמילאתי את הטפסים ושאכן מילאתי, אבל אין לה חתימה, אז היא לא יכולה לעשות דבר.
שולי פנחס: ביקשתי שתיתן לי את הממונה עליה, אבל הוא לא היה.
אופיר פינס-פז: חתימה של מי חסרה לה?
שולי פנחס: הטופס שלי שחתמתי ב-24 בפברואר.
שולי פנחס: היא לא מצאה אותו, ולכן היא לא יכולה היתה לעשות דבר.
שולי פנחס: ביקשתי שתיתן לי מישהו ממונה, אבל לא היה.
שולי פנחס: לפני שפניתי לשר פניתי לבן דוד של אשתו, שלום טרבלסי, עובד משרד הפנים שביקשתי ממנו שינסה לעשות משהו.
רן כהן: הכל הולך ב"טופסיאדה" כזאת?
שולי פנחס: הכל.
שולי פנחס: ביקשתי שינסה לעשות משהו.
שולי פנחס: הבן דוד של אשתי דיבר עם מר יגאל דוכן, והוא אמר לו שישלח פקס.
שולי פנחס: ביומיים האלה גנבו לי בלילה שלושה טון לימונים, מה שלא הצלחתי לקטוף.
שולי פנחס: ב-17 במאי כתבתי ליגאל דוכן את כל השתלשלות העניינים בדיוק, ולא קיבלתי תשובה ולא מענה.
שולי פנחס: מה אני צריך לעשות?
שולי פנחס: אני חבר מרכז ליכוד.
שולי פנחס: מה אומר לעצמי, שאני מצטרף לאחיי הנדכאים ומפסיד כסף ולא מנסה לעשות דבר?
שולי פנחס: שאני אשב בבית, ושאני אסבול יחד עם כל אזרחי המדינה האחרים?
שולי פנחס: התקשרתי לכבוד השר, ומכאן הגענו למשרד הפנים.
שולי פנחס: כאן אני מגיע לחברת כוח-האדם.
שולי פנחס: הגענו לשם, וכל נושא הדיון נגע אך ורק למשקים החקלאיים שלנו, ואפשר לבדוק את זה עם עובדי משרד הפנים.
שולי פנחס: חברת כוח-אדם "היוגב", בראשה עומד חבר מרכז מפלגת העבודה, אליהו אוזן, שהיה ראש המועצה.
שולי פנחס: זאת התארגנות מקומית של חמישה חקלאים, כדי למנוע את כל הדברים השליליים שמתרחשים בנושא כוח-האדם, בייחוד כוח-אדם זר, של חברות כוח-אדם אמיתיות וגדולות.
שולי פנחס: זאת התארגנות למנוע את השחיתות ואת העושק של העובדים שלנו.
רן כהן: רק לעובדים זרים?
שולי פנחס: רק לעובדים זרים.
שולי פנחס: זאת חברת "היוגב", כך היא מוגדרת.
שולי פנחס: 28 חקלאים רשומים.
שולי פנחס: אני רוצה גם להודיע כאן שתהיה עלייה דרמטית במספרם, ובשבוע הבא יצטרפו עוד שישה חקלאים.
שולי פנחס: זאת כל כמות העובדים שהגיעה, והרצל גדז' יכול לאשר את הדברים.
שולי פנחס: זאת חברת "היוגב", שלושה מבני המושב שלי ועוד שניים ממושבים סמוכים, כולם ממועצה אזורית לכיש.
שולי פנחס: יש לי כאן גם אישור ממשרד רואה חשבון, שכל הכנסותיי מ-1985 הן מחקלאות.
שולי פנחס: כל משרד כוח-האדם הזה נועד לא כדי לעשות מיליונים מהצד, כי אני ברוך השם מתפרנס יפה מאוד מחקלאות, אלא כדי למנוע את העושק הזה של העובדים הזרים שאני מקבל אליי למשק.
שולי פנחס: רוב העובדים הם חברים ובני משפחה.
שולי פנחס: כל העובדים הם שלנו, של בעלי החברה.
רן כהן: משרד כוח-האדם הזה רשאי לייבא עובדים זרים כאשר הוא מקבל את ההיתרים שמקבלים החקלאים ולייבא אותם מחוץ לארץ?
שולי פנחס: הוא לא מייבא אותם.
שולי פנחס: יש חברת כוח-אדם בתאילנד, והוא מבצע את הפרוצדורה.
רן כהן: והקשר הוא איתם?
רן כהן: בתאילנד גובים מהם כסף כדי להתיר להם לבוא לארץ?
שולי פנחס: כן, גובים מהם כסף.
רן כהן: יש שותפות אפשרית בין החברה בתאילנד לבין החברה בארץ?
שולי פנחס: כן.
רן כהן: זה נקרא חברה שכן עובדת עם כסף.
שולי פנחס: נכון, יש משהו שעובד בלי כסף?
שולי פנחס: אתה מכיר דבר כזה?
רן כהן: כל הכסף הזה הוא שחור, כי כל הכסף הזה נגבה מהעובדים בתאילנד באופן בלתי חוקי.
יחיאל חזן: מה זה קשור?
רן כהן: זה מאוד חשוב, שמבקר המדינה יידע את העובדה הזאת.
רן כהן: זאת אחת העובדות הכי סרטניות בנושא של עובדים זרים מחוץ לארץ.
אמנון כהן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז הציע שאנחנו בנושא הזה נקיים דיון מעמיק יותר.
אמנון כהן: היום אנחנו דנים רק בנושא של מעורבות השר.
שולי פנחס: יש אפשרות לייבוא פרטני, אבל במשק כזה גדול של 35 עובדים זה לא שכולם ביום אחד יוצאים ומחליפים אותם.
שולי פנחס: כל חודש מדובר באחד, בשניים, וזאת פרוצדורה שלמה.
שולי פנחס: הסיפור הוא מול משרד הפנים.
שולי פנחס: נוטריון צריך לחתום.
אופיר פינס-פז: משרד החקלאות - - -
שולי פנחס: ברגע שמשרד החקלאות ממליץ למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לתת את המספר, הוא יוצא מהתמונה.
רן כהן: זה אחד האסונות, שיש חמישה משרדים.
שולי פנחס: יש אפשרות לעשות את זה פרטנית.
שולי פנחס: לי אין זמן להתעסק עם זה.
שולי פנחס: אנחנו כמה חברים שהקימו את ההתארגנות הזאת.
שולי פנחס: אנחנו מחזיקים פקידה בחצי משרה בקריית גת, לא בתל אביב ולא בעיר אחרת, כדי שהיא תבצע את העבודה לכולם.
אופיר פינס-פז: עובדה שהיא לא מצליחה, כי עובדה שאתה צריך להתעסק עם זה כל היום.
שולי פנחס: מרגע שזה עבר במשרד הפנים, זה בסדר.
שולי פנחס: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שתנוח דעתך, זאת הוכחה שאני בן תמותה רגיל, למרות שאני חבר מרכז ליכוד.
שולי פנחס: הנה ערעור שהגשתי למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לגבי תוספת של עובדים זרים, כשהשר הממונה על המשרד הוא שר של הליכוד, והערעור נדחה.
אופיר פינס-פז: בטח, במחנה נתניהו.
שולי פנחס: התקשרה אליי איילה חסון, ודיברה אתי דקה בטלפון.
שולי פנחס: בדיוק הייתי בשיחה עם שתי שכנות מהמושב שלי.
שולי פנחס: היא דיברה אתי על חברת כוח-אדם ועל מבקר המדינה.
שולי פנחס: מי היא בכלל שאני צריך לתת לה פרטים?
שולי פנחס: אמרתי לה שניפגש, כי אני בדיבורית ברכב, כשהיא מדברת אתי בדקה אחת מאחד המסדרונות בכנסת, והראו את זה גם בטלוויזיה.
שולי פנחס: היא עשתה בדיקה שטחית ולא מעמיקה, ואחרי זה היא הכפישה.
שולי פנחס: זה לא לעניין.
יחיאל חזן: ראשית, שמענו עכשיו את מסכת העינויים והייסורים של חקלאי שמגיעה לו באמת עזרה.
יחיאל חזן: הוא גם סיפר שבגלל שחסרים לו עובדים, גנבו לו מהפרדס שלושה טון לימונים, ולאף אחד זה לא אכפת וזה לא מעניין אף אחד, שלא לדבר בטח על יבול נוסף אחר שנזרק והלך לטמיון.
יחיאל חזן: אזרחים במדינת ישראל, בכללם החקלאים, יום יום סובלים ומוצאים את עצמם במקום לעסוק בחקלאות עסוקים בבירוקרטיה.
יחיאל חזן: יום יום, כאשר הם צריכים באמת לפרנס את משפחתם, בסופו של דבר הם לא מקבלים לא את העובדים ולא את הסחורה.
יחיאל חזן: לא פעם מצאנו חקלאים שמתאבדים.
יחיאל חזן: כך היה עם ענף הפרחים.
יחיאל חזן: זה דבר שצריך לעצור אותו.
יחיאל חזן: אני חושב שהגיע הזמן שבמדינת ישראל יעשו סדר.
יחיאל חזן: לא יכול להיות שחקלאים יעברו כזאת מסכת של עינויים.
יחיאל חזן: כולנו יודעים שמאז שנת 1967 יהודים לא עובדים בחקלאות.
יחיאל חזן: גם אם תשלם 10,000 שקל בחודש לישראלי, הוא לא יעבוד.
יחיאל חזן: לא פעם ולא פעמיים ניהלתי שיחות עם חקלאים והם אמרו שאף ישראלי לא מעוניין לעבוד בענף הזה.
יחיאל חזן: לפי דעתי, ממשלת ישראל צריכה וחייבת לשנות את כל תפיסת העולם שלה בעניין של ייבוא עובדים זרים לחקלאות.
אמנון כהן: אני לא חושב שהבעיה של עובדים זרים היא רק בחקלאות, כי על השולחן שלי יש הרבה פניות של קבלני בנייה.
אמנון כהן: היום אני מהסס איך לפנות ולמי לפנות.
אופיר פינס-פז: תגיד להם שיעסיקו ישראלים וישלמו להם עוד 20%-30%.
אמנון כהן: לא יודע, אני לא הולך לשנות מדיניות.
אופיר פינס-פז: זו האמת, כולם יודעים אותה.
אמנון כהן: אבל הם לא רוצים לעבוד.
אמנון כהן: כמו שאתה אומר, הישראלים לא רוצים לעבוד בחקלאות, כולנו יודעים שכולם רוצים להיות מנהלים.
אמנון כהן: יש בעיה אמיתית.
יחיאל חזן: אני משבח את השר גדעון עזרא על כך שהוא ללא לאות פועל כל הזמן, לא רק בעניין של חברי מרכז.
יחיאל חזן: אני יודע שהטלפון שלו פתוח לכל פנייה של כל אזרח, ושהוא עושה עבודה ימים כלילות.
יחיאל חזן: להתנפל על האיש הזה שעושה את העבודה בצורה כל כך טובה וכל כך מכובדת ופועל בדרך שהיא ישרה ללא משוא פנים?
יחיאל חזן: להכפיש ולהעמיד אותו באופן כזה כאילו הוא מושחת, זה דבר שלא יבוא בחשבון.
יחיאל חזן: אם היתה לי פנייה כזאת, גם אני הייתי פועל באותו אופן, כיוון שאני מקבל פניות יום יום מאזרחים שלא נותנים להם תשובות, לא רק בעניין של עובדים זרים, אלא גם בענייני פנים אחרים.
יחיאל חזן: אני יכול להראות את הפניות האלה למבקר המדינה.
יחיאל חזן: הפקידות עושה את עבודתה, אבל היא פשוט קורסת.
יחיאל חזן: מה לעשות, מי שלא עובד לא טועה.
יחיאל חזן: מי שמשלם על כך זה האזרח.
יחיאל חזן: אם אני כחבר כנסת מתבקש על-ידי אזרח לשרת אותו, אני אשרת אותו גם אם ועדת אשר אוסרת עליי.
משה גפני: רבותיי יושבי הראש, נאום אופוזיציוני יותר טוב מחברי יחיאל חזן לא הייתי יודע לתת.
משה גפני: אגב, אני מסכים עם כל מילה.
משה גפני: באמת המצב הוא רע מאוד.
משה גפני: התקיים לא מכבר דיון בוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים.
משה גפני: כאשר אדם צריך עובד זר כחוק, למשל במקרה סיעודי, שאין ויכוח שלפעמים זה גובל בפיקוח נפש, הוא צריך לעבור כמה משרדים.
משה גפני: לפעמים משרד אחד לא יודע מהמשרד השני.
משה גפני: דובר על כך שהממשלה היתה צריכה לקבל החלטה, שכאשר יש לך אישור לקבל עובד זר בכל תחום שהממשלה החליטה לגביו, אתה צריך לעבור משרד אחד.
משה גפני: לא יכול להיות מצב כזה כמו שתיאר פה שולי פנחס.
משה גפני: אדוני המבקר, אני מודיע שאני חושב שכל שבוע אני פונה לאפרים כהן ואני פונה להרצל גדז' לגבי עובדים זרים.
משה גפני: אני אומר לכם שאת מה שתיאר שולי פנחס אני חווה על בשרי.
משה גפני: אם יאסרו עליי לעשות את זה בגלל כל מיני סיבות, אני אפסיק לעשות את זה ולא אעשה את זה, אם זה אסור.
אופיר פינס-פז: קודם כל יש הבדל גדול בין חבר כנסת לבין שר.
אופיר פינס-פז: תעזוב את גדעון עזרא, ברמה העקרונית יש הבדל גדול בין חבר כנסת לשר?
משה גפני: לא, אין הבדל, מה פתאום הבדל?
משה גפני: שר הוא יותר בכיר, אבל שר זה דבר זמני.
אופיר פינס-פז: זו לא שאלה של בכירות, זו שאלה של רשות מבצעת או רשות מחוקקת.
משה גפני: אבל שר זה דבר זמני, קואליציות הרי מתחלפות.
אמנון כהן: הוא גם חבר כנסת בכובע השני שלו.
משה גפני: המצב הזה הוא מצב בלתי נסבל.
משה גפני: היה לי השבוע סיפור של פקידה שאמרה על עובד זר סיעודי שאין לגביו חתימה ושלא שילמו אגרה.
משה גפני: המזכירה שלי שלחה בפקס צילום של האגרה ששולמה כבר לפני חודש וחצי, כשמדובר בסכנת נפשות.
משה גפני: אני לא מאשים את הפקידים.
משה גפני: אפרים כהן עושה את עבודתו.
משה גפני: הרצל גדז' עושה את עבודתו.
משה גפני: אני מדבר על השרים.
משה גפני: מי הם השרים?
משה גפני: פורז.
משה גפני: פורז עוסק בהחלפת הרצל גדז' ששינה את המדיניות במשרד הפנים.
משה גפני: במה הוא עוסק?
משה גפני: הוא מכיר את המצוקה שהשר גדעון עזרא נתקל בה?
משה גפני: האם הוא היה פעם בלשכה של משרד הפנים?
משה גפני: האם השר הממונה היה פעם בנמל התעופה בן-גוריון?
משה גפני: אין לי שום דבר עם הפקידים.
משה גפני: הם עושים את עבודתם.
משה גפני: אם זה מה שמחליטה הממשלה, שצריך לשלוח פקסים ושהפקידה תגיד שאין חתימה, אשמה בזה הממשלה.
משה גפני: ממשלה רעת לב, אטומה, בירוקרטית.
משה גפני: למה אנשים צריכים לסבול?
משה גפני: אני לא מכיר את שולי פנחס.
משה גפני: אני לא יודע אם השר היה צריך לנסוע אתו או לא, המבקר יחליט.
משה גפני: אם המבקר יגיד שאסור לו לנסוע, הוא לא ייסע.
משה גפני: אם הוא יגיד שמותר, הוא ייסע.
משה גפני: אבל קודם כל הביקורת הראשונה שצריך לבדוק היא מה נענה לעשרות ואולי יותר מזה, אלפים, שעומדים בכל התנאים שהממשלה דורשת מהם, והממשלה לא נותנת לזה מענה.
משה גפני: אגב, דווקא לנו יש חברי מרכז...
משה גפני: זה יותר גרוע מהליכוד וממפלגת העבודה, כי ילכו לגדולי התורה ויגידו שאני לא עושה את עבודתי.
משה גפני: אף אחד מכם לא עבר את החוויה הזאת...
משה גפני: יש מקרים שאני פניתי לגבי אנשים שהם בכלל לא חרדים, ואני בכלל לא יודע מי הם.
משה גפני: פונים אליי למשרד רבים, ואני מניח שלרבים מאתנו, ואנחנו פונים בפרוצדורה הרגילה ומבקשים להתגבר על הבירוקרטיה.
משה גפני: לא מדובר על שינוי בשיקול הדעת, בנהלים או בחוקים עליהם אנחנו צריכים להחליט, הכנסת צריכה להחליט והממשלה צריכה להחליט, ויפה שעה אחת קודם.
משה גפני: אני מדבר על המדיניות.
משה גפני: מה אומר השר?
משה גפני: במה עסוק שר הפנים?
משה גפני: יש לי שאילתא אליו, ואני עוד אגיד במה הוא עסוק – בעבירה גדולה מאוד על נהלים.
אמנון כהן: בשאילתה הוא יגיד לך במה הוא עסוק.
משה גפני: לא, הוא יגיד לי, ואני אחרי זה אעביר את התשובה שלו למבקר המדינה, בניגוד להחלטות בית משפט.
משה גפני: אבל יש פה אזרחים במדינה שסובלים.
אמנון כהן: מר אפרים כהן, אתה איש מוכשר מאוד, למה אנחנו כחברי כנסת, כסגני שרים ושרים צריכים כל הזמן להיות אתכם בקשר?
אמנון כהן: מופנות אליי המון פניות.
אמנון כהן: איך מביאים לכך שהאזרח ישירות יקבל את תשובתו?
אמנון כהן: אתה כאיש מקצוע אומר שאתה עושה מה שמנחיתים עליך.
אמנון כהן: כאיש מקצוע בשטח, תגיד לנו איפה המצוקות שלך.
אמנון כהן: אנחנו בבית המחוקקים צריכים להחליט החלטות.
אמנון כהן: אנחנו יכולים לגבש איזושהי עמדה ולעזור לכם על מנת שכמה שפחות אזרחים יסבלו, כי באמת מדובר באזרחים שזקוקים מאוד לעזרה: סיעודיים, חקלאים, קבלני בנייה.
אפרים כהן: אדוני היושב ראש, תשובתי היא קצרה – לבצע את החלטות הממשלה.
אפרים כהן: החלטת הממשלה קובעת שצריכה להיות רשות אחת שתעסוק בנושא.
אפרים כהן: כל עוד ישנם מספר גופים שעוסקים בנושא, ככל שתתייעל וככל שתהיה מוכשר, לא תצליח לתת מענה לאזרח.
אפרים כהן: זה אומר שמשטרת ישראל מופקדת על הרחקת עובדים זרים.
אפרים כהן: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מופקד על מתן היתרים.
אפרים כהן: משרד הפנים מופקד על חוק הכניסה, וזה עוד טוב כי לפני כן היו הרבה רשויות בנושא.
אפרים כהן: היו שלוש רשויות, ואנחנו עושים מאמצים גדולים ככל האפשר בדרג המקצועי לתאם בינינו את העבודה על מנת לבצע את החלטות הממשלה, על מנת לתת מענה לאזרח.
אפרים כהן: ישנן מצוקות, פעם מצוקה לחקלאי ופעם מצוקה לאדם שזקוק לעזרה סיעודית, כי לאותו אדם אין זמן, הוא צריך מייד עזרה כשהוא יוצא מבית לוינשטיין או מבית חולים.
אפרים כהן: ישנם קריטריונים וישנם נהלים.
אפרים כהן: מדובר בתפקוד של הביטוח הלאומי, וזאת מערכת שלמה.
אפרים כהן: מתן עובד זר לנזקק סיעודי זאת לא אינפוזיה מיידית, אלא זה תהליך.
אפרים כהן: הרי בעבר לא היו עובדים זרים במדינה הזאת שנתנו את השירות הזה.
אפרים כהן: אנחנו לא מתמודדים עם הבעיה הזאת.
אפרים כהן: בנוסף לכך, כשקיבלתי את האחריות על היחידה הזאת, גם היה צריך לעשות סדר, ואני אתן דוגמה.
אפרים כהן: בשנת 2002 היו 39,240 עובדות זרות רק בתחומי סיעוד.
אפרים כהן: התחלנו לבדוק את המערכת ולשאול מה קרה.
אפרים כהן: יש כאלה שנפטרו והיו כל מיני מקרים.
אפרים כהן: אני מודיע היום שאנחנו הפחתנו את המכסה של עובדים זרים בנושא סיעודי ב-10,000, כך שהיום המכסה עומדת על 30,000.
אפרים כהן: מדובר ב-10,000 עובדים זרים ששהו שלא כדין במדינת ישראל.
אפרים כהן: אז מה צריך לעשות?
אפרים כהן: להחליט על סגירת שמי הארץ, לא דלת מסתובבת, ולהכניס עובדות זרות לתחומים סיעודיים, כשה-10,000 עובדים שהיו למטרות סיעודיות ילכו לבתים חזקים או למקומות אחרים במקום להביא עוד עובדים זרים מחוץ לארץ ולאפשר לחברות תיווך להרוויח עוד כספים.
אפרים כהן: צריך ליצור תנועה פנימית.
אמנון כהן: מה קורה עם עובדת זרה שבעליה נפטרו?
אופיר פינס-פז: אתה רוצה שהיא תלך לעבוד בחקלאות?
אפרים כהן: במקום להביא עובדות מחוץ לארץ, היא תעבוד בסיעוד.
אמנון כהן: יש מנגנון כזה היום?
אפרים כהן: יש היום מנגנון כזה.
רן כהן: מאחר שאנחנו עובדים יחד הרבה זמן, אפרים כהן, אני לא רוצה שנהפוך את הישיבה הזאת לישיבה על כל הנושא של העובדים הזרים.
רן כהן: בוא נתמקד בנושא שלנו.
אפרים כהן: למרות שיש בירוקרטיה, אני חושב שהתייעלנו במערכת.
אפרים כהן: פעם ראשונה שהיתרים הונפקו לחקלאים בתחילת השנה ולא כמה חודשים לאחר אותה שנה.
אפרים כהן: גם האיחור של 24 יום כתוצאה משינוי החלטת ממשלה שקיבלה החלטה בינואר לשנות את מכסת העובדים הזרים, מ-22,000 ב-2003 ל-26,000 ב-2004.
רן כהן: איך אתה מסביר את התיאור של שולי פנחס ואת העיכוב של שלושה חודשים?
רן כהן: גם השר עזרה ציין את זה.
רן כהן: אגב, השר עזרא פנה אליך לגבי הטיפול בעניין הזה ושאל למה לא לזרז את ההליכים?
אפרים כהן: אני מופקד על מתן ההיתרים.
אפרים כהן: אתה צריך לשאול את הרצל גדז'.
רן כהן: עכשיו אני אשאל את הרצל גדז' אם הוא פנה אליך.
אמנון כהן: לא, הוא היה בדיוק בתפר.
הרצל גדז': אני לא בתפר, אני עדיין פה.
הרצל גדז': לא כדאי לקחת את הדברים שנאמרים בתקשורת יותר מדי ברצינות, כאשר זה משרת בטח אינטרסים כאלה ואחרים.
הרצל גדז': רבותיי חברי הכנסת, שרים, כבוד מבקר המדינה, העיסוק בתחום העובדים הזרים זאת רעה חולה במדינה שקיימת למעלה מעשור.
הרצל גדז': אין אחד שלא נגע בתחום הזה, ולא נכווה בצורה כזאת או אחרת.
הרצל גדז': זה תחום שעוסקים בו הרבה מאוד גורמים כאלה וכאלה - וקצרה היריעה מלפרט את כל הגורמים שעוסקים בזה – עם זרעים תת קרקעיים איומים ביותר.
הרצל גדז': אנחנו נמצאים כבר מספר חודשים תחת ביקורת של מבקר המדינה בנושא הזה, ואנחנו ביקשנו את זה.
הרצל גדז': אנחנו רוצים שתהיה ביקורת, כדי לראות את המהפך שנעשה בין מה שהיה לבין מה שקורה היום.
הרצל גדז': להגיד שזה מושלם במאת האחוזים?
הרצל גדז': לא, הדרך עוד ארוכה.
הרצל גדז': הדרך ארוכה, כי הדברים לא כל כך מסודרים ובחלק מהדברים צריך לטפל.
הרצל גדז': אני חושב שזה נכון.
הרצל גדז': אני חושב שזה חשוב, חשוב גם לנו, כי אנחנו רוצים להציג במסגרת הביקורת מה נעשה.
הרצל גדז': העובדה שממשלת ישראל נזעקה לפני שנתיים והקצתה מאות מיליוני שקלים כדי להרחיק את כל הזרים הבלתי חוקיים ששהו פה שנים רבות והיה פה סחר בעבדים היתה תופעה שאנחנו ממגרים אותה בצורה הדרגתית נגד כל אותם גופים.
הרצל גדז': הרי מה יש פה?
הרצל גדז': יש פה חברות כוח-אדם שרוצות לייבא לפה עובדים וכמה שיותר, והן רוצות כמה שיותר להיות מחוברות למעסיקים.
הרצל גדז': יש ארגונים למיניהם, שכביכול דואגים לסדר, ורוצים שכמה שפחות סדר יהיה, ואתה יודע למה?
הרצל גדז': כי ככל שהעובדים הזרים יהיו תלויים בהם, יש להם יותר מונופול גם בתקשורת וגם בכל הדברים האחרים.
הרצל גדז': יש פה גורמים פוליטיים ולא פוליטיים, מנכ"לים וחברות.
הרצל גדז': כולם רוצים לעסוק בדבר הזה.
הרצל גדז': אתמול בלילה אפרים כהן ואנוכי טיפלנו במפעל "כיתן" בדימונה שרוצה עוד עשרות עובדים זרים.
הרצל גדז': יש לו אישורים.
הרצל גדז': למה אנחנו צריכים לדימונה להביא עובדים זרים מתאילנד?
הרצל גדז': למה אתה ואני צריכים לבצע כאלה החלטות, שאני ואתה הפקידים מבצעים?
רן כהן: מי אישר את זה?
הרצל גדז': זה מאושר כחוק, זה לא משנה.
רן כהן: זה כן משנה.
משה גפני: מי אישר את זה?
רן כהן: בדימונה יש 13% אבטלה.
הרצל גדז': אישרו את זה כבר מזמן.
אפרים כהן: אני אמרתי שלא תקבלו עובדים זרים כל עוד יש מובטלים בדימונה.
הרצל גדז': אמר פה מר שולי פנחס, שגם בעבר היו לו היתרים ל-50 עובדים והם ירדו ל-17, למה?
הרצל גדז': כי הולכים ומורידים את ההיתרים בצורה הדרגתית.
הרצל גדז': אי אפשר לחתוך בבת אחת את כל זה, כי הרבה מאוד גופים מתקיימים מזה.
הרצל גדז': הממשלה, המדינה, לימדה אותם והכריחה אותם להתנהל על סמך עובדים זרים.
אמנון כהן: אבל למה יש בירוקרטיה של שלושה חודשים?
הרצל גדז': נגיע גם לבירוקרטיה, שיכול להיות שהיא קיימת.
רן כהן: אחד האסונות, שהוא מעגלי בעניין הזה, זה שאף אחד לא מוכן לעזור לשולי פנחס לתת שכר יותר גבוה לעובדים הישראלים כדי שיבואו לעבוד בחקלאות.
אמנון כהן: הם לא יעבדו.
שולי פנחס: מנסים לעשות זאת.
רן כהן: לא עושים שום דבר.
שולי פנחס: מייקרים את העובדים הזרים.
רן כהן: אבל לא עוזרים לעובדים ישראלים להרוויח יותר כדי שיעבדו אצלך.
שולי פנחס: אפילו בתאילנד יש עובדים זרים.
רן כהן: שולי פנחס, אני עבדתי בכותנה 22 שנים, והתפרנסתי טוב מאוד מחקלאות.
שולי פנחס: גם אני עבדתי בחקלאות, אבל זה לא נכון לימים האלה.
משה גפני: אבל למה נתנו אישור לעובדים זרים ב"כיתן" בדימונה?
הרצל גדז': מזה שנים יש למפעל הזה היתרים לעשרות עובדים זרים.
הרצל גדז': מן הסתם, עכשיו חסרים לו עובדים והוא רוצה את ההשלמה להיתר שלו, ואנחנו מתלבטים בדברים האלה.
רן כהן: תאמין לי שאני מכיר את המפעל הזה עוד מהתקופה שהייתי שר התעשייה והמסחר, ולא היו בו עובדים זרים.
רן כהן: זה היה לפני ארבע שנים.
אפרים כהן: היו.
רן כהן: לא, חד וחלק לא היו.
משה גפני: ואם היו, זאת אחת השערוריות הנוראות ביותר.
משה גפני: לא להאמין.
הרצל גדז': אבל זה בדיוק העניין.
הרצל גדז': עכשיו כולם מיתממים, אז למה יש היתרים לעבודה בחקלאות?
הרצל גדז': אז למה יש היתרים לעבודה בבניין?
הרצל גדז': אז למה יש היתרים לעבודה בתעשייה?
הרצל גדז': יש החלטת ממשלה שקבעה מכסת עובדים, והיא קבעה מכסה לחקלאות, לבניין, לתעשייה, לשירותים ולא לסיעודי.
הרצל גדז': בתעשייה ובשירותים יש מרחב גדול מאוד של אנשים, כמו: רתכים שיש להם חשיבות כי בונים את הגדר.
הרצל גדז': אין רתכים במדינה.
הרצל גדז': למה אין רתכים?
הרצל גדז': אני לא יודע להסביר לכם למה אין, אבל זאת בעיה שלנו שצריך לפתור אותה.
הרצל גדז': ברגע שבעל מפעל ובעל עסק יש לו צורך, והמדינה נתנה את האפשרות שיהיה לו עובד זר, אנחנו במסגרת המכסה המצומצמת נותנים לו את ההיתר ומממשים את האשרה, למרות המורכבות של עשרות ומאות אלפי עובדים זרים שנמצאים פה באופן בלתי חוקי והשאלה איך ממצים את הפוטנציאל שלהם בלי לאפשר להם להישאר בארץ באופן בלתי חוקי.
הרצל גדז': למרות כל המורכבות הזאת, זה בעצם נקבע פה במקום הזה.
הרצל גדז': אנחנו הפקידים צריכים לבצע את זה באילוצים הקיימים האלה, וזה לא פשוט.
הרצל גדז': לכן כדאי שתדעו את ההקצאות לגבי רתכים, גם לתחומים סיעודיים וגם לתחומים אחרים.
הרצל גדז': למה צריכים להביא 30,000 פיליפיניות שיהיו בארץ ויטפלו בקשישים?
הרצל גדז': אי אפשר לדאוג שהאוכלוסייה שלנו תעשה זה?
הרצל גדז': זה המצב הקיים כרגע, ופה המצב יותר מורכב.
הרצל גדז': עד לפני שבוע היה חוק שעובד סיעודי לא יכול להיות פה יותר משבע שנים וחצי.
הרצל גדז': זה חוק שעבר פה בכנסת.
הרצל גדז': מי התמודד אתו?
הרצל גדז': אני.
הרצל גדז': מה אני עושה עם קשיש או נכה 100%, שאם אני מנתק אותו מהעובד הזר, הוא יכול להיות בסכנת חיים?
רן כהן: שינינו את החוק.
הרצל גדז': לפני שבוע, אבל מה קרה לפני שבועיים?
הרצל גדז': לפני חודשיים?
הרצל גדז': לפני שמונה חודשים?
הרצל גדז': אנחנו נדרשים לבצע את החוק שלכם, ואנחנו הופכים להיות הבלמים של החוק הזה.
גדעון עזרא: עכשיו זה שבע שנים וחצי, אבל מה היה קודם?
הרצל גדז': תמיד היה נהוג עד חמש שנים,ומחמש שנים לפי ועדה.
הרצל גדז': החוק סגר את זה לגמרי ולא אפשר לאף אחד מאתנו שיקול דעת.
הרצל גדז': נוצר מצב שהיינו צריכים להגיד את זה לנכים ולקשישים, וזה חלק מהבירוקרטיה עליה מדברים.
הרצל גדז': אפרופו בירוקרטיה, יש החלטת ממשלה על שמים סגורים, שאסור להביא עובדים מחוץ לארץ.
אמנון כהן: יש לך 30 יום להמציא לו עובדים.
הרצל גדז': יש החלטה שאסור להביא.
אמנון כהן: לא, מתוך המאגר הקיים יש לך 30 יום לתת לו עובדים.
הרצל גדז': יש דברים שמחליטים אותם, אבל כשמישהו צריך לקבל החלטה, גם החלטת ממשלה, צריך שישהו יתרגם את זה לתהליך עבודה והשלכותיו.
הרצל גדז': זה לא נעשה ברמה הזאת, ואז מקבלים החלטה של שמים סגורים.
הרצל גדז': למר שולי פנחס מגיעים עובדים.
הרצל גדז': לגבי מה שאומר פה חבר הכנסת חזן, שהחלטה על שמים סגורים לא מעניינת אותו, אני יכול להיות פה בירוקרט ולהגיד שיש החלטה על שמים סגורים ושאף אחד לא יכול לכפות עליי להביא עובדים מחוץ לארץ.
הרצל גדז': בעצם אני יוצר מצב שאין עובדים בכלל.
הרצל גדז': הלכנו לפרקליטות והלכנו דרך בג"ץ, כדי להגיד שההחלטה הזאת בלתי קבילה.
הרצל גדז': בוועדה של חבר הכנסת רן כהן הוא מתעקש שלא נביא עובדים מחוץ לארץ, ובישיבה הקודמת לפני חודש אמרתי לו שאין ברירה וצריך להביא עובדים מחוץ לארץ, כי גם אם יש חוק שעובד זר יכול להישאר חמש שנים ויש 50,000 עובדים בבניין ובחקלאות, לא יעזור שום דבר, כל שנה 10,000 יתחלפו.
משה גפני: מה החלטתם אתמול בלילה לגבי "כיתן" בדימונה?
משה גפני: אני מתנצל שאני מתפרץ.
משה גפני: הנושא של השמים הסגורים ומה שהוחלט בוועדה של חבר הכנסת רן כהן זו החלטה בנושא.
רן כהן: זה הוחלט בממשלה.
משה גפני: לא משנה, אנחנו מסכימים לזה, כי לאלה שיש להם אישורים כמו שולי פנחס, אפשר להביא עובדים אם לא יתנו ל"כיתן" בדימונה ויתנו לנשים בדימונה להיות תופרות ולא להיות מובטלות.
הרצל גדז': אז זה בדיוק העניין, הצורך ששולי פנחס לא יקבל עובדים כי יש שמים סגורים.
הרצל גדז': אם אנחנו אומרים שלחק
הרצל גדז': לאות יש הקצאה של 26,000 עובדים נכון לסוף 2003, בפועל יש 21,000 עובדים שפיסית רשומים כעובדים בחקלאות.
הרצל גדז': חסרים היום לענף החקלאות 5,000 עובדים.
הרצל גדז': מדובר בהיתר של 5,000 עובדים שהוא קיבל מאפרים כהן בינואר, והוא רוצה את העובדים בינואר ולא בספטמבר.
הרצל גדז': יש מדיניות של שמים סגורים.
אמנון כהן: אבל ההחלטה של שמים סגורים היא החל מהמכסה של 26,000 עובדים.
אמנון כהן: נגיד שלבנייה יש 20,000 מכסות ולחקלאות 26,000 מכסות.
אמנון כהן: בינתיים, כמו שאתה אומר, עוברות חמש שנים ועוזבים 10,000 עובדים, ואתה רשאי להביא עוד 10,000 עובדים.
הרצל גדז': זה לא קשור.
אמנון כהן: זה חייב להיות קשור, חייבים להיות 26,000 עובדים, אז מה הבעיה עכשיו?
הרצל גדז': אם אצלי רשומים כ-22,000 עובדים בחקלאות בסוף 2003 בדוח שהגשנו, ואפרים כהן חילק 26,000 היתרים, יש 4,000 עובדים שצריך להביא אותם.
הרצל גדז': מה עושים?
הרצל גדז': מחכים שמשטרת ההגירה תעצור זרים בלתי חוקיים, ואז עובדים לפי נוהל שמים סגורים להשמה מחדש.
אמנון כהן: אם עצרת טייח, תשלח אותו לחקלאות?
אמנון כהן: הוא לא מבין בזה.
רן כהן: חבר הכנסת אמנון כהן, אתה נכנס לתחום של הוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים.
רן כהן: אם אתה רוצה להצטרף לוועדה, אני אשמח.
אמנון כהן: כדי לקבל איזושהי החלטה פה היום, צריך ללמוד את הנושא.
רן כהן: לגבי הפער הזה שבין ה-26,000 לבין ה-21,300, נעשה מאמץ גדול מאוד להלבין או לתת רהביליטציה להשמה מחדש של העובדים שנמצאים בארץ, כדי שהם יעברו למקומות האלה לפי מידת ההתאמה.
אמנון כהן: זאת הבעיה פה, לכן השר מתערב.
אמנון כהן: אני רוצה ללמוד למה זה קורה.
רן כהן: עם כל הכבוד, המצב הזה זה לא מצב של התערבות של השר, למה?
רן כהן: כי המצב הזה נכון לגבי כל החקלאים.
אמנון כהן: זה מה שאני אומר, שזאת הבעיה.
רן כהן: עושים היום מאמץ להגיע להשמה מחדש.
אמנון כהן: אז זה לוקח שנה.
רן כהן: אז מה אתה רוצה, לייבא עובדים זרים?
אמנון כהן: לא יודע, אני רוצה לשמוע וללמוד את הנושא.
אמנון כהן: אני לא למדתי את הנושא.
אמנון כהן: אומרים שיש מכסה של 26,000 עובדים.
אמנון כהן: כיום יש 22,000 עובדים.
אמנון כהן: לפי מה שאני מבין, צריך להשלים את המכסה של 4,000 עובדים.
אמנון כהן: אני רוצה ללמוד כמה זמן לוקח כל הסיפור הזה.
שולי פנחס: 30 יום.
אמנון כהן: אז למה צריך להתערב בזה שר?
אמנון כהן: אם הוא לא עושה את העבודה בצורה טובה, השר מתערב או אני מתערב, מה זה משנה מי מתערב?
הרצל גדז': אין כמעט מישהו שלא מתערב בצורה זו או אחרת.
רן כהן: כאשר אנחנו מתערבים לגבי האופן בו פותרים את הבעיה של כל החקלאים, זה עניין אחד, וזה התפקיד שלנו.
רן כהן: כשאני מתערב בעבודה שלך לטובת קבלן פרטי בבניין, זה סיפור אחר.
רן כהן: לא, כי אם רע, רע לכולם.
הרצל גדז': אני בשבוע שעבר זומנתי ובאתי לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.
הרצל גדז': אפילו אמרו שהתנצלתי, ולא התנצלתי.
הרצל גדז': שאלו למה עוכב הטבח של שרי אריסון.
הרצל גדז': התערבו מספר חברי כנסת בנושא, ואפילו דיברו אישית עם העובדים בנמל התעופה בן-גוריון.
הרצל גדז': על זה זומנתי לוועדה להסביר, למרות שלא היה לה היתר.
רן כהן: זאת באמת שערורייה.
הרצל גדז': כל מהלך שאנחנו חושבים שהוא לא תקף לפי הפרוצדורה, קרי: אין היתר, הוא לא זכאי - -
אמנון כהן: הוא היה תקף?
הרצל גדז': תקף מאוד.
אמנון כהן: למה לא אישרתם לו עובדים?
הרצל גדז': ב-24 בחודש אכן הבחור היה באשקלון.
הרצל גדז': הוציאו לו רשימה של 18 עובדים.
הרצל גדז': היו לו בבירור שני עובדים שהם רשומים כשלו אבל הם לא היו קיימים, ולכן עבורם הוחלט שיקבל שני עובדים חדשים בתהליך עבודה מסודר.
הרצל גדז': לפי הנוהל המסודר, קודם כל החקלאים מגישים בקשה אם הם רוצים את העובדים כן או לא, כי לא כולם רוצים להשלים את הפער מיידית.
הרצל גדז': ברגע שהם רוצים, הם מקבלים הפניה ללכת למאגר, ואנחנו נותנים מרווח זמן של 30 יום, כי לא תמיד זמינים עובדים וכדי לראות האם יש אפשרות שהם בינתיים יגיעו.
הרצל גדז': אני יכול לומר שעשרות, אם לא מאות – ואני אפילו פניתי בנושא הזה למספר אנשים שיש להם השפעה בעניין הזה – לא ביקשו עובדים מהמאגר, כי חיכו וחיכו וחיכו, עד שלא היו יותר עובדים במאגר.
הרצל גדז': אנחנו עכשיו מחויבים להשלים את הפער, ונצטרך להביא עובדים גם מחוץ לארץ.