GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה רפאלוביץ: אבל מה שקורה פה אתה לא מצליח להבטיח לעצמך כמות מסוימת של עבודה על מנת להשקיע את ההשקעה הגדולה הזאת.
משה רפאלוביץ: אתם מבינים מה שקורה?
משה רפאלוביץ: מ- 90 אלף ירדנו ל- 20 אולי 30, 20 אלף.
דני יתום: סליחה, משה, אני רוצה לדבר עם רענן דינור כדי לשמוע מה קורה עם התוכנית לעידוד ישראלים לענף הבנייה.
משה רפאלוביץ: אני ממשיך.
משה רפאלוביץ: בסך הכל, זה עסק משולב שיורדים מ-90 אלף יחידות התחלות בנייה, ל- 20, 25, 30 מי ישקיע.
משה רפאלוביץ: מי יעשה מפעל?
משה רפאלוביץ: הוא לא מסוגל, אין לו צפי.
משה רפאלוביץ: אז ניסינו לעשות דברים כמו שיטת ברנוביץ הידועה או דברים אחרים לצקת אלמנטים באתרים, להוזיל על מנת שתוכל לייצר, זה יקטין לך את העלויות ואז תוכל לעשות.
משה רפאלוביץ: זה כסף, זה כסף שקבלן צריך להוציא מהכיס שלו על מנת לקנות אמצעי יצור ולעשות.
משה רפאלוביץ: הוא לא יעשה.
משה רפאלוביץ: הוא פשוט לא יעשה.
רן כהן: תסביר לי למה אם התוכנית הזאת עם הממשלה תעבוד למה זה לא טוב.
משה רפאלוביץ: אני אגיד לך, אני אמרתי שזה לא טוב?
משה רפאלוביץ: חס וחלילה.
משה רפאלוביץ: אני אומר שזה טוב.
משה רפאלוביץ: השאלה כמה עובדים היום אחרי שנוספו בברן הגדול עוד כמו שאתה טוען, 12 או 11 או עשרת אלפים עובדים, זה מבורך ואין עם זה בעיה.
משה רפאלוביץ: אבל אלף, הם נעצרים בחדרה, אני לא שמעתי למשל על בעיה שיש לקבלנים צפוניים אבל זה נעצר.
משה רפאלוביץ: הקו הזה הוא קו שנעצר בחדרה.
משה רפאלוביץ: אנחנו משלמים היום לעובד זר כמעט 10 או 11 דולר לשעה.
משה רפאלוביץ: מה, אנחנו לא יכולים, אם יבואו ישראלים במחיר הזה לא ניקח?
משה רפאלוביץ: או בפחות לא ניקח?
משה רפאלוביץ: איפה הם?
משה רפאלוביץ: 10 דולר, 11 דולר.
רן כהן: אסף, אין עובדים כאלה?
אסף אדיב: יש עובדים.
אסף אדיב: החברות אומרות לנו שהעלות 42 שקל הן לא מוכנות לשלם.
אסף אדיב: עלות זאת אומרת השכר של העובד יוצא בערך 24 שקל לשעה.
משה רפאלוביץ: אבל לי מהכיס יוצאים 11 דולר.
אסף אדיב: זה פחות מ- 10 דולר.
משה רפאלוביץ: רן, האבסורד הוא שמכל ה"גרצ'קה" העובד מקבל יותר.
משה רפאלוביץ: הכל מתנות.
משה רפאלוביץ: זאת אומרת, היה אינטרס שלנו בעצם להעסיק עובדים ישראלים.
משה רפאלוביץ: לשלם אולי פחות כי מה טענו כל הזמן, עובדים זרים אתם לא אכפת לכם כי כל מה שמעניין אתכם זה להרוויח יותר.
רן כהן: אבל זה היתרון של התוכנית.
דני יתום: המצב הוא שדיברתי עם מנכ"ל התמ"ת וסיפרתי לו שבעצם לפי מה שנאמר כאן על ידי כל היושבים סביב השולחן, הרלבנטיים לעניין, הפינג פונג בין ההתאחדות לבין המשרד שלו הסתיים והצדדים מאשרים את הנוסח הסופי.
דני יתום: מידת המעורבות שלו זה לא משנה אבל הוא הבטיח לי שתוך ימים ספורים התוכנית תצא אם אכן המצב שתיארתי לו הוא נכון.
דני יתום: בסדר, אני אעקוב אחרי זה.
משה רפאלוביץ: הבטיחו לנו בשנה שעברה השתתפות בשכר עובדי עבודות רגילות רטובות 800 שקל ובנייה מתועשת 100 שקל לחודש עבור כל עובד חדש שנעסיק.
משה רפאלוביץ: אני רוצה לדעת אם יש, אם אתם יודעים קבלן אחד שקיבל שקל, לא 800 שקל.
משה רפאלוביץ: והתחלנו להעסיק ויודקה ציין כמה חברות שהתחילו לעבוד ביניהן גם חברות גדולות והיה ביזיון בהתאחדות הקבלנים.
דני יתום: התוכנית עדיין לא פורסמה.
דני יתום: יודקה יקבל ממני גיבוי.
משה רפאלוביץ: עכשיו לגבי הנושא הישראלי, זאת תוכנית לטווח ארוך.
משה רפאלוביץ: אין ספק, אף אחד לא משלה את עצמו שבתוך יומיים יהיו לנו עוד עשרת אלפים ישראלים בענף.
משה רפאלוביץ: גם אלה שנקלטו זה אנשים שכבר עבדו פעם בענף ועזבו כי אמרו שהעובדים הזרים בשכר נמוך דוחקים את רגליהם.
משה רפאלוביץ: ולכן הקבלנים רצו לקחת עובדים יותר זולים.
משה רפאלוביץ: בואו נניח שזה נכון, נכונה התזה הזאת, אז זה נגמר זאת אומרת, האינוונטר הזה נגמר, עבודה שאנחנו משלמים היום 11 ו- 12 ו- 10.5 דולר לשעה.
משה רפאלוביץ: התוכנית הזאת היא יכולה להביא מזור, אני אומר לטווח של 3, 4 או 5 שנים, למה?
משה רפאלוביץ: כי להכשיר עובד מקצועי בענף הבניין, אולי זה נשמע אידיוטי אבל זה זמן.
משה רפאלוביץ: לכן אני אומר ככה, אם באמת בסוף 2007 אין פלסטינים יותר על פי החלטת הממשלה שמופז אמר לנו אתמול וכמות העובדים הזרים ירדו ואנחנו נצא בתוכנית ההכשרה ב-2006.
משה רפאלוביץ: מזור ל-2007 ו-2008 זה לא יביא, אולי ב-2008, אז זה לא יעזור לאף אחד שום דבר.
משה רפאלוביץ: זה פשוט לא יעזור.
משה רפאלוביץ: טומנים ראש בחול ולא רוצים לראות את הבעיה.
משה רפאלוביץ: אתה בא למופז, הוא אומר: עובדים ישראלים.
משה רפאלוביץ: אתה בא לכל אחד, זו מנטרה כזו אצל השרים, עובדים ישראלים.
משה רפאלוביץ: עובדים ישראלים צריך לייצר.
דני יתום: הגב' לילי נתיב מהתאחדות תאגידי כוח אדם זר לענף הבניין, בבקשה.
לילי נתיב: אני רוצה קודם כל להתייחס ואני רוצה שיהיה ברור שתאגידי כוח האדם לא באו בחסד לענף, חלקם היו קודם וחלקם הצטרפו.
לילי נתיב: שילמנו אגרות והיטלים בגבהים מדהימים, הפקדנו ערבות בנקאית של 4 מיליון שקל להבטחת תנאי השכר כל תאגיד, אנחנו משלמים אגרות והיטלים כדת וכדין בגבהים מדהימים, אנחנו מפקידים מדי חודש 700 שקל עבור כל עובד זר על חשבון קרן הפיצויים, אנחנו מחויבים לתת לעובד 236 שעות גם אם הוא לא עבד אותן וזה מתגלגל לקבלן שוב, אנחנו מחויבים ואכן עושים נותנים להם את כל התנאים הסוציאליים כמו לכל עובד ישראלי במשק.
לילי נתיב: בסופו של דבר נוצר מצב שבעצם לעובד הזר בענף הבניין יש תנאים מפליגים לעומת העובד הישראלי.
לילי נתיב: עובד ישראלי שיגיע לענף הבניין יקבל תנאים פחות טובים, מה שיש היום לעובד הזר.
דני יתום: למה תנאים פחות טובים?
לילי נתיב: מפני שלעובד ישראלי אתה לא מפקיד מדי חודש 700 שקל על חשבון פיצויים.
תומר מוסקוביץ: 700 שקל לחודש זה על חשבון פיצויי פיטורין ופנסיה, זה יוצא קצת יותר.
תומר מוסקוביץ: תעשה לפי שכר מינימום 8.3 אחוז זה יוצא פחות מ- 700 שקל.
דני יתום: רגע, אבל תיקח גם בחשבון את פיצויי הפיטורין בבוא היום לעובד הישראלי.
לילי נתיב: עכשיו, יתרה מזאת יש את החובה לתת לשלם לכל עובד זר בחודש מינימום של 236 שעות.
לילי נתיב: נוצר מצב שהיום העובדים הזרים בעצם נהנים מזכויות יתר.
לילי נתיב: ישנם הרבה מאד עובדים שעוזבים את האתרים לפני הזמן, הולכים לעבודות פרטיות ובעצם עדיין דרושים ומקבלים 236 שעות עבודה שפעם אחת התאגיד מחויב לשלם להם אבל אנחנו גם מחייבים את הקבלן.
דני יתום: אבל אם אני מוסיף את הדבר הזה וזה לא במסגרת החוק הם לא יקבלו את זה.
דני יתום: מה הבעיה אני לא מבין?
לילי נתיב: הבעיה נמצאת בנוהל.
דני יתום: רגע, האם לפי הנוהל מותר לעובד זר לעזוב את מקום עבודתו באתר וללכת לעבוד עבודה מזדמנת אחרת, לחזור חזרה לאתר ועדיין לקבל 236 שעות?
תומר מוסקוביץ: לא רק שאסור לו, יותר מזה, שעובד כזה גם הוא בר השמה אם הוא ייתפס הוא יורחק מהארץ.
תומר מוסקוביץ: מותר להם לעבוד רק דרך התאגידים ולכן הם מקבלים את ה- 236 שעות.
משה רפאלוביץ: אבל אם הוא משתכר בערב והוא לא בא למחרת לעבודה בבוקר אני משלם.
תומר מוסקוביץ: תפטר אותו.
תומר מוסקוביץ: הוא יעזוב את הארץ וזהו.
לילי נתיב: אני מאד מבקשת לסיים את דבריי.
לילי נתיב: עכשיו, תומר הוא אלוף המסבירים, ייאמר לזכותו אבל בפועל זה לא קורה ככה.
לילי נתיב: כי עבודה שיתרה מזאת התאגידים מדווחים מדי חודש את כל תלושי השכר של העובדים המועסקים בתאגיד וזה נעשה בפועל.
לילי נתיב: זאת אומרת שאפשר אחת ולתמיד לתת הכשר למעסיקים של העובדים הזרים.
לילי נתיב: בענף הבניין לפחות.
לילי נתיב: אני רוצה לומר עוד שיש בנושא של מעצר כל העובדים שטרם נרשמו בתאגידים.
דני יתום: זה לא מעצר, זה השמה.
לילי נתיב: אני קראתי לזה מעצר בכוונה.
לילי נתיב: זה שיש כוונה לאכוף את החוק ובאמת לעצור את כל העובדים הלא חוקיים זה יפה מאד.
לילי נתיב: אני רוצה לציין שהעובדים שלא נרשמו בתאגידים ברובם הגדול כי אנחנו הרי אספנו אותם מהרחובות, ברובם הגדול הם לא עובדים מקצועיים והקבלנים לא יסכימו להעסיק אותם ולשלם את המחירים שהם משלמים היום לעובדים שבעצם פוזרו כאן על ידי ורסיות קודמות שאני חושבת שלכבוד היושב ראש והועדה לא נפרט אותן אבל הן ישנן.
לילי נתיב: במהלך הדיונים שהיו להקמת התאגידים וגם לאחריהם, הודענו - ואכן היתה הסכמה לכך שהתאגידים לא יהיו חייבים בהעסקת עובדים מתוך המאגר.
לילי נתיב: זאת אומרת, לא תבוא מנהלת ההגירה ותגיד לנו, עצרנו 80 סינים, קחו אותם לעבודה.
דני יתום: זה מקובל על הצד של הממשלה?
תומר מוסקוביץ: ברור שלא נכריח אותם להעסיק אותם.
לילי נתיב: אני רוצה לבקש דווקא ממנהלת או משטרת ההגירה, כשהולכים לעשות את האכיפה אנא מכם אל תטפלו לעובדים החוקיים דווקא כי זה הרבה יותר קל למצוא אותם.
לילי נתיב: תמנעו מלהיכנס למגורים שלהם, תמנעו מלהיכנס לאתרי הבנייה כי אז כולם מפסידים שעות עבודה, אם אתם רוצים באמת לעשות את העבודה אני מבקשת באמת לחפש אותם בשווקים, במסעדות, בחנויות רהיטים, כסבלים, כעובדי ניקיון וכו', הם לא בענף הבניין.
יוסי אדלשטיין: אני מאד מצטער לילי, לא זו המטרה.
יוסי אדלשטיין: המטרה היא למצוא אותם אצל הקבלנים שממשיכים להעסיק אותם לא דרך התאגידים.
יוסי אדלשטיין: את רוצה שאני אלך לשוק אז אני אלך לשוק אבל הם ימשיכו לעבוד אצל הקבלן באופן לא חוקי.
לילי נתיב: שניה אחת, אל תהיה כל כך אנטיגוניסט.
לילי נתיב: אני רק אומרת וציינתי בתחילת דבריי שהעובדים שטרם נרשמו בתאגידים רובם לא חוקיים.
לילי נתיב: יש נושא נוסף שאני אעלה אותו כאן רק על מנת שיירשם בפרוטוקול כי הוא ודאי יגיע בזמנו לבית המשפט העליון וזו חברת אלמזלר.
לילי נתיב: הממשלה שהיא זאת שיזמה את כל שינוי שיטת העסקת העובדים הזרים בעצם הזמינה משקיעים, נקרא להם, כי לא היה מכרז כאן, לבוא ולקנות רשיונות להעסקת עובדים זרים על פי תנאי הסף שנקבעו.
לילי נתיב: מי שעמד בתנאים והיה לו את הממון אכן התקבל למיזם הזה, קיבל רשיון כדת וכדין, מקיים את כל החובות שמוטלות עליו וכו'.
לילי נתיב: אנחנו משלמים על העובדים הזרים על פי התנאים החדשים אגרות והיטלים ברמות מדהימות, מתחרה בנו אותה ממשלה עם חברת אלמזלר שמעסיקה כאן ברשיון כ- 860 עובדים והם פטורים מתשלום כל אגרה, כל היטל, כל שכר מינימום שהוא.
לילי נתיב: הרעיון שלה אם רוצים בפועל, החברה הזאת מעסיקה עובדים בדיוק בשוק פתוח ויכולה למכור אותם לכל חברת בנייה או קבלן כמה שהיא רוצה ואינה חייבת לא בשכר מינימום, לא בכספי פיקדון ופיצויים, לא באגרות, לא בהיטלים, בשום דבר.
לילי נתיב: אז לא ייתכן שמצד אחד באה הממשלה ורוצה לשנות את שיטת ההעסקה ולהטיל אגרות והיטלים ברמות שכבר דיברנו ולהעלות את שכר העבודה לקבלנים ל- 10 דולר לשעה ויותר, תבוא אותה ממשלה ותיתן היתר מיוחד לחברה פרטית שיכולה למכור עדיין עובדים זרים שלא חייבת בשום דבר.
לילי נתיב: זו תחרות לא הוגנת.
לילי נתיב: אז או שנמצא את המענה אולי דרך הועדה ואני אשמח ולא נלך לחפש את המענה בבתי המשפט.
אסף אדיב: אני רציתי להעלות שאלה לגבי ה- 236 שעות, אולי גם תשובה מאסתר דומיניסיני.
אסף אדיב: ה- 236 שעות האלה מחייבים את הקבלן לשלם לעובד שכר מינימום או שכר המינימום פר שעה?
לילי נתיב: 186 שעות רגילות ו- 50 שעות נוספות.
לילי נתיב: אפילו אם הוא לא עובד.
דני יתום: כן, אסף, עמדתך.
דני יתום: מה זה מע"ן ?
אסף אדיב: אני אסביר.
אסף אדיב: מע"ן זו עמותה לסיוע לעובדים שפעלה הרבה שנים בנושא של מובטלים במגזר הערבי.
אסף אדיב: לפני 5 שנים התחלנו לחפש דרכים גם לעשות את ההשמה הזאת, לעזור לאנשים להגיע לעבודה, לצאת מן האבטלה אל תוך העבודה עוד לפני שעלה הנושא של ויסקונסין.
אסף אדיב: אנחנו חשבנו שאנחנו יכולים לעשות משהו מצדנו בצורה וולונטרית.
אסף אדיב: אנחנו גם הופענו בועדה והגשנו נייר לועדה של אסתר דומיניסיני ואנחנו מנסים לקדם את הנושא של החזרה ושילוב מחדש של עובדים ישראלים שעבדו בענף.
אסף אדיב: בתקופה של 96' שהיא תקופת השיא של העסקה של עובדים בבניין בכלל וישראלים בכלל זה, עד שנת 2001 שהיה תקופת השפל נפלטו 35 אלף עובדים ערבים ישראלים, נפלטו מהענף.
דני יתום: מה היו הסיבות לכך שהם נפלטו?
אסף אדיב: הסיבות הן די ברורות.
אסף אדיב: אחת, מיתון.
אסף אדיב: שנית שבתוך המיתון הזה העובדים היותר יקרים היו העובדים הישראלים והעובדים היותר זולים היו עובדים זרים.
אסף אדיב: עד שנת 2002 היה היצע בלתי מוגבל של עובדים זרים, זה הגיע באמת למספרים של 80 אלף ומטבע הדברים השוק עשה את שלו.
אסף אדיב: לא היתה מדיניות פשוט, הכל היה פרוץ.
אסף אדיב: ב- 2002 התחיל דיון רציני בנושא הזה.
אסף אדיב: אנחנו אז פנינו במקביל לסולל בונה ואחר כך גם לחבורת אחרות וניסינו גם לעשות סיכום והיה סיכום עם התאחדות הקבלנים, אחר כך משום מה לא יודע בדיוק למה, יצאה קצפה של ההתאחדות עלינו, אנחנו מצדנו לא שינינו את יחסנו ואנחנו יכולים להמשיך לעבוד גם עם ההתאחדות וגם עם גורמים אחרים וגם עם התמ"ת וכל גורם אחר כדי לקדם את הנושא הזה.
אסף אדיב: אנחנו חושבים שמה שאנחנו ראינו בכל אופן ומה שקורה היום בשוק זה מצד אחד ישנה בעיה קשה ביותר.
אסף אדיב: אני, מכל התמונה שמובאת פה.
רן כהן: לפני זה אולי כדאי שתציין שבזכות העבודה שלכם שולבו בענף הבנייה מאות אם לא אלפי ישראלים.
אסף אדיב: מה שאנחנו עושים, אנחנו חברה שמוכנה לעבוד אתנו ויש לנו מספר לא קטן של חברות שעובדות אתנו היום ועשרות שעובדים בענף.
אסף אדיב: עכשיו היינו באתר במודיעין של חברה ירושלמית גדולה מאד שמעסיקה מעל 60 עובדים שגויסו ואותרו על ידנו.
אסף אדיב: אנחנו עושים את השרות הזה בחינם לחברה הזאת, הם חברי עמותה ומקבלים כל מיני שירותים אחרים בעמותה הזאת.
אסף אדיב: מהבחינה הזאת העמותה הזאת נותנת איזה שירות פה של סיוע להתגבר על אי אמון ועל כל מיני בעיות של תקשורת, כל מיני בעיות של לוגיסטיקה אנחנו יוצרים איזה שהוא גשר שהדבר הזה יכול להסתדר בסופו של דבר ולהגיע עד כדי זה שהעובד יהיה בשטח.
אסף אדיב: עכשיו, מה שקורה היום, אני רוצה להעיר פה שתי הערות.
אסף אדיב: אחת, יותר כללית בנושא של העובדים הפלסטינים.
אסף אדיב: היתה היום כותרת גם בידיעות, אם ישנה מצוקה כזאת, וברור שישנה מצוקה, ואם המטרה הכללית של כל המדיניות כלפי עובדים זרים היא להביא את זה בגרף יורד לכך שהתופעה הזאת תיעלם, אז ברור שבשלב הביניים של המצוקה, אין מנוס שיהיה מספר של עובדים פלסטינים שיוכלו לתת פה את התרומה שלהם.
אסף אדיב: זה ייתן גם תרומה ואיזשהו גרף מסוים בתוך השטחים.
אסף אדיב: ההגיון של זה הוא כל כך בולט שההחלטה הזאת היא פשוט עומדת לסגור ב-208, על מה היא מבוססת?
אסף אדיב: על איזה נתונים כלכליים?
אסף אדיב: לפי הערכתי ההחלטה הזו יש בה חוסר הגיון מוחלט.
אסף אדיב: הערה שניה לגבי מה שאנחנו רואים בעבודה של הישראלים.
אסף אדיב: אחת הבעיות היא שישנה תמונה כללית של אנרכיה בענף.
אסף אדיב: זאת אומרת, גם העשרת אלפים האלה שנכנסנו לענף והמספרים היו יותר גדולים והיתה נסיגה, נסיגה זה גם נסיגה ממשרד הבינוי, הסיבה של זה היא מצב של אנרכיה.
אסף אדיב: זאת אומרת, שאנשים שנכנסים דרך 10 או 5 או 3 ידיים של קבלני משנה מה שיש היום בעניין העובדים הזרים, תאגידים רשומים והכל הלוואי עלינו בנושא של עובדים ישראלים.
אסף אדיב: חברות כוח האדם החאפרים שתפסו את השטח , ראו שיש צורך אז נכנסו שם זה בדיוק גרוע כמו החאפרים של שנות ה- 90' שעד היום נמצאים בכל הנושא הזה של ייבוא אנשים מתאילנד ומכל מיני מקומות.
אסף אדיב: זה פשוט שכר בסוסים והמצב הזה גורם לחוסר יציבות, באמת לא משלמים 700 שקל, אין שום זכויות ואין שום דבר.
אסף אדיב: זכויות יתר של קבלנים ושל קבלני משנה ושל חברות כוח האדם ואחד מפיל על השני ואין בכלל שום אפשרות לתכנן.
אסף אדיב: אז מי בכלל ייקח עובדים כשהוא לא מעסיק.
אסף אדיב: אתה הולך לאתר גדול למשל בזיכרון יעקב חברת סולל בונה הולכת לבנות שם שכונה שלמה.
דני יתום: אני הבנתי את הסוגיה.
דני יתום: לא צריך לחזור.
אסף אדיב: לא תוכל סולל בונה לקלוט 20 עובדים באתר הזה, להכשיר אותם כי הם בכלל לא עובדים אלא זה הקבלן של הקבלן של הקבלן.
אסף אדיב: השאלה היא האם באיזה שהוא מקום רוצים לעשות איזה שהוא סידור עם חברות קבלניות רציניות שלוקחות על עצמן להעסיק את העובדים באופן ישיר, לתת את המנחה או את המדריך או המלווה הזה שיוכל להכניס את האנשים, זה דורש סיוע של הממשלה.
אסף אדיב: אנחנו מבחינתנו התוכנית הזאת נראית לנו תוכנית שיש בה אלמנט חיובי וחשוב ואנחנו מוכנים לתת לזה יד.
אסף אדיב: אני לא יכול להתחייב לגייס את העובדים, אני חושב שיש פוטנציאל.
אסף אדיב: זה תלוי בשפה בה אנחנו מדברים, תן שכר טוב ואנשים יבואו.
רן כהן: אני חושב שאמרתי בתוך הדברים, אני חושב שאחד הדברים שהם באמת בעלי משקל הכי גדול שהכנסת צריכה לשים את כל משקלה לעניין הזה של הפעלת התוכנית בממדים הרחבים ביותר של קליטת עובדים ישראלים.
רן כהן: זה לדעתי הדבר בעל המשמעות הגדולה ביותר.
רן כהן: מאד יכול להיות אם אתה תרצה בכך, אדוני היושב ראש, שהיה כדאי לקיים גם באמת ישיבה עם שר הביטחון או עם סגנו ולדון אתו לגבי הסוגיה הזאת של עובדים פלסטינים.
רן כהן: משום שמציאות אחת נמצאת ברצועת עזה, מציאות אחרת ישנה ביהודה ושומרון, הסוגיה הזאת היא בהחלט פתוחה.
רן כהן: זה שיש איזה החלטות בקנה מידה אטומי זה עדיין לא אומר שיש בהן שכל אטומי.
רן כהן: אולי שווה באמת בסוגיה הזאת לדבר בעניין.
רן כהן: אבל אני באמת חושב שהממשלה בשנה האחרונה, ממשלה פושעת באי הפעלת התוכנית הזאת של העסקת עובדים ישראלים בענף הבנייה.
רן כהן: פשוט פשע, אין לי מילה אחרת.
דני יתום: התחלנו לדבר על עובדים זרים אבל הגענו מהר מאד לעובדים הישראלים וזה כנראה נכון לא רק בענף הבניין, זה נכון וצריך יהיה להיות נכון גם בתחומים אחרים.
דני יתום: מבחינה עקרונית מדיניות הממשלה היא נכונה.
דני יתום: התהליך של הפחתת מספרם של העובדים הזרים והכנסה במקומם של עובדים ישראלים לענף הבניין כמדיניות וגם לענפים אחרים, היא מדיניות מקובלת עלי, היא מדיניות נכונה לחלוטין.
דני יתום: אנחנו רוצים לספק עבודה קודם כל, כמו שאמר חבר הכנסת רן כהן, ולפני כל דבר אחר, לאזרחינו שלנו.
דני יתום: ואנחנו מכירים את היקף האבטלה במדינת ישראל, אנחנו מכירים את היקף תשלומי ההעברה במדינת ישראל שבתוכם גם דמי אבטלה והשלמת הכנסה וכיוצא באלה הדברים ואנחנו חייבים ככנסת להפעיל לחץ על הממשלה על מנת להביא לכך שסדר העדיפויות של הממשלה יהיה נכון ושפתרונן של הבעיות הללו אכן יבוא ויבוא בהקדם האפשרי.
דני יתום: החברה במדינת ישראל היא חברה שנמצאת במצוקה, סובלת מאבטלה בהיקף של למעלה מ- 10 אחוז, 9.1 אחוז, זה עדיין פי פעם וחצי יותר מאשר מה שמקובל במדינות ה- OECD .
דני יתום: יותר מאשר מפעם וחצי שזה המדינות המפותחות ואנחנו הרי רוצים להגיע עם הכלכלה שלנו, לפי ההבטחות הצודקות והגישה הנכונה של שרי האוצר לדורותיהם, הרי אנחנו רוצים להגיע לסטנדרטים של מדינה אירופאית ממוצעת ומתוקנת.
דני יתום: איך עושים את זה זו הבעיה.
דני יתום: התוכנית חייבת להיות תוכנית משולבת.
דני יתום: אני שמח מאד על כך שהתאחדות הקבלנים והבונים והנציגים הרלבנטיים של ממשלת ישראל, הגיעו לאותה הבנה והסכמה אבל אני מיצר מאד על כך שהממשלה עדיין לא פרסמה את תוכניתה.
דני יתום: ואני לוקח על עצמי את החובה הלא נעימה לחמר בממשלה, לחמר פירושו של דבר לרדוף אחרי הממשלה, לרדוף אחרי הממשלה על מנת להבטיח שהתוכנית הזאת תפורסם בהקדם האפשרי וכתוצאה מכך יוסר לפחות מכשול אחד גדול שלא מאפשר היום להתאחדות הקבלנים והבונים לנצל את החלק שצריך להיות מנוצל על ידם על מנת לקדם את עניין העבודה בענף הבניין.
דני יתום: מר רענן דינור, מנכ"ל משרד התמ"ת הבטיח תוך ימים.
דני יתום: אני מבקש לקבל דיווח, פה נציגיו הבכירים, תומר, אפרים ושלום, אני מבקש להעביר למנכ"ל התמ"ת שאני מבקש לקבל דיווח ממנו על כך שעד סוף השבוע התוכנית הזאת מתפרסמת ואם אי אפשר שיאמר לי למה.
דני יתום: כי אנחנו סיכמנו תוך ימים ספורים בטלפון.
דני יתום: אז תוך ימים ספורים בעיני זה עד סוף השבוע.
דני יתום: אם עד סוף השבוע התוכנית מתפרסמת אז יצאנו מהדיון הזה נשכרים משהו למרות שאני לא אקשור קשרים לא לעצמי ולא לאף אחד אחר.
דני יתום: כי יודקה כבר משך לי את השטיח קודם מתחת לרגליים ואמר שהוא יודע שמנכ"ל המשרד הבטיח לעשות זאת תוך ימים.
דני יתום: אבל גם אם אני הועלתי ולו במקצת יצאתי נשכר.
דני יתום: הנקודה הנוספת זה החוסרים.
דני יתום: הפערים אם אכן לא אם אכן אני מקבל את המספרים כפי שהוצגו כאן על ידי יודקה ועל ידי נציג משרד הבינוי והשיכון, יוסי שבת שדווקא בתחום הזה של העבודות הרטובות יש מחסור של כעשרת אלפים פועלים, עובדים וצריך לתת לזה מענה.
דני יתום: המענה לדעתי צריך להינתן על ידי שילוב או חיבור הפתרונות הבאים- אחד, on the job training, תצא התוכנית הזאת לדרך ויכול להיות שכבר אפשר לגייס כמה אלפים בודדים שילמדו אותם לעשות טיט - עוד עושים טיט?
דני יתום: הדבר השני, חברים יקרים, לעודד עובדים ישראלים שהם וטרנים של ענף הבנייה, אתם בעצמכם אמרתם שעזבו, זה בתוכנית השיווק הזאת לעודד עובדים ישראלים שהם וטרנים, שהם בוגרי ויוצאי ענף הבנייה במקצועות האלה, לחזור חזרה.
דני יתום: הדבר השלישי, אני חושב גם כן שבהיעדר פתרון מוסדי ישראלי מסודר מספיק מבחינה מספרית, קרי, עדיין יחסרו כמה אלפי עובדים, עדיפים עובדים פלסטינים על עובדים זרים.
דני יתום: זאת עמדתי.
דני יתום: וצריך יהיה לבדוק את העניין הזה.
דני יתום: אני יכול להבין מה הסיבה שבעטיה הממשלה החליטה שעד סוף שנת 2008 לא יהיו בכלל יותר עובדים פלסטינים בתוך מדינת ישראל אלא אם כן יכון שלום.
דני יתום: כי אם יהיה שלום עד אז, אני לא יודע אם יהיה, אבל אם יהיה שלום עד אז , אז כמובן שייכנסו יותר מאשר המספר הזה שעליו אנחנו מדברים כחסרים לענף הבניין, ייכנסו יותר מהמספר הזה פלסטינים לעבוד במקומות אחרים.
דני יתום: אני מזכיר לכם שבעבר כאשר מערכת היחסים בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית היתה מערכת יחסים יותר הדוקה עבדו כאן 120 אלף פלסטינים חוקיים לא רק בענף הבניין אלא בכלל.
דני יתום: 120 אלף פלסטינים חוקיים אבל עוד איזה 120 אלף לא חוקיים והתופעה של ליד כל חוקי נמצא לא חוקי היא כנראה תופעה שהיא בחזקת הגדרה של הטבע מכיוון שזה המצב היום גם כשמדובר על העובדים הזרים הלא חוקיים, מספרם בערך כמספר העובדים הזרים החוקיים או מהגרי העבודה.
דני יתום: אז אני בעד שבעדיפות יהיו כאן פלסטינים על פני פתיחת השמיים לעובדים זרים נוספים.
דני יתום: ונראה מה אפשר יהיה לעשות כדי לטפל בזה.
דני יתום: אם צריך יהיה את אם תזדקק או אם נזדקק להתערבות שלי אני כמובן אתערב מול משרד הביטחון כדי לתת מענה לתקופת הזמן על מנת שהמענה הזה יהיה בחזקת מענה מגשר.
דני יתום: לגבי החברה הטורקית – נושא שעלה כאן - אני אבדוק את זה לא כאן אלא במסגרת אחרת כדי לנסות וללמוד את העניין בצורה יותר מלאה.
דני יתום: אני לא יודע לחוות בעניין הזה דעה מכיוון שאני לא מכיר את הפרטים ואני לא רוצה שהפרטים האלה יוצגו דווקא בחדר הזה והיום.
דני יתום: אלה הדברים.
דני יתום: אני מבקש תעמדו אתי בקשר אם צריך, יודקה, ונציגי משרדי הממשלה הרלבנטיים, אני מבקש גם שתתכנסו פעם נוספת.
דני יתום: משרד התמ"ת יחד עם התאחדות הקבלנים כדי לראות איך פותרים את הפער הזה של עשרת אלפים לראשון בנובמבר.
דני יתום: כי ככה הבנתי שבראשון לנובמבר חסרים לנו על הפיגומים וליד הפיילות שעושים בהם את הטיח, פעם עשו את זה בתוך פיילות.
דני יתום: אנחנו נמצאים היום ב- 20 לספטמבר, אני מבקש שחודש מהיום, ב- 20 לאוקטובר, ערן, לדווח לי מה קורה האם נמצא פתרון.
דני יתום: מי שצריך לדווח לי זה שניים.
דני יתום: משרד התמ"ת ויודקה.
דני יתום: להרים אלי טלפון ולהגיד לי, יש פתרון לבעיית המחסור בידיים עובדות לטווח הזמן המיידי או שהבעיה הזאת נפתרה.
דני יתום: תודה רבה ושנה טובה.
דני יתום: שלום, צהרים טובים.
דני יתום: אני מתכבד לפתוח את ישיבתה של הועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, הידועה בשמה המקוצר, הועדה לעובדים זרים.
דני יתום: כפי עשינו בשבועות הקודמים כך גם השבוע אנחנו נמצאים בתוך מהלך של דיונים בנושאים ענפיים.
דני יתום: ואני רוצה לפתוח ולקדם בברכה את תא"ל במיל.
דני יתום: שלום בן משה שהממשלה אישרה את מינויך לתפקיד, איך נקרא התפקיד?
דני יתום: מנהל יחידת הסמך לעניין העובדים הזרים ושלום, שאני מכיר אותו הרבה שנים, אני יודע שאתה אדם ראוי בהחלט ואני מאחל לך הצלחה רבה בתפקידך המאד מורכב והחשוב.
דני יתום: אנחנו התחלנו או אני התחלתי יחד עם חלקכם בסדרת דיונים בנושאים מגזריים, ענפיים והגענו היום לדיון בנושא העובדים הזרים בתחום הסיעוד.
דני יתום: הכוונה בדיון הזה שזה לשמוע את כל מי שירצה להשמיע לקבל תמונת מצב קודם כל מהרשויות האחראיות על עניין העובדים הזרים והטיפול בהם ועל ענייני הסיעוד הקשורים בכך או העניינים הקשורים לעובדים זרים בתחום הסיעוד, אם להיות מדוייק עוד יותר.
דני יתום: לאחר מכן כמובן לשמוע מה שיש למי שהגיע לכאן ואיננו נמנה על רשויות ממלכתיות להציג את הדברים ובהתאם להתפתחות הדיון כך אני אנסה לסכמו.
דני יתום: אני מבקש לפתוח ולומר שלא בכדי החליטה הכנסת לכונן לא היום ולא מהיום, ועדה שעוסקת בעניין העובדים הזרים מכיוון שהמגזר הזה הוא מגזר שטומן בחובו הרבה מאד נושאים שראוי שהמדינה וגורמים שהופקדו בידם תחומי האחריות והמכות מטעם המדינה כולל חברות פרטיות יעסקו בהם.
דני יתום: תחום הסיעוד, אני חושב, הוא הרגיש מכולם.
דני יתום: אולי הייתי אומר אפילו החשוב מכולם מכיוון שזהו תחום שבו עובדים זרים וגם אחרים עוסקים בטיפול בבני אדם.
דני יתום: בסיוע לבני אדם שנזקקים לסיוע.
דני יתום: אנשים שאינם יכולים למלא די הצורך את התפקידים בעצמם.
דני יתום: ולכן החשיבות של הטיפול בתחום הזה ולכן גם חשיבותו של הדיון היום, לדעתי מבלי לפגוע חלילה וחס בתחום החקלאות, בתחום המסעדנות, בתחום הבניין וכיוצא באלה הדברים זה התחום היחידי, אם אני אינני טועה שבו העובד הזר נוגע תרתי משמע, הלכה למעשה בבן אדם.
דני יתום: ולכן החשיבות והרגישות ותשומת הלב וכל הדברים האחרים הנלווים לכך.
דני יתום: אני ביקשתי לפתוח בזאת כדי לסבר את אוזניכם מהי רמת החשיבות שאני עצמי מייחס לתחום הזה ובהתאם לכך אני גם אתייחס לדברים שיעלו כאן בהמשכו של הדיון.
דני יתום: אני מבקש ממשרדי הממשלה הרלבנטיים ואני כמובן אומר מי מתי להציג את תמונת המצב.
דני יתום: אנחנו נתחיל ממשרד התמ"ת, אתך שלום או עם מישהו מאנשיך.
שלום בן משה: אני ממונה מחוז ירושלים ואני אחראי על הסיעוד בשנה וחצי האחרונות.
שלום בן משה: מאז החלטת הממשלה במאי 2003 המתן העיקרי לעובדים זרים בתחום הסיעוד עבר ליחידת הסמך.
שלום בן משה: עשינו מספר דברים שאחד הדברים המשמעותיים ביותר זה לקצר את משך זמן הטיפול במתן ההיתרים עד כדי שבועיים.
שלום בן משה: כלומר, נקבעו קריטריונים חדשים, שי לנו כללים מאד מאד ברורים ואנחנו מתעסקים בזה בשוטף.
שלום בן משה: מדובר כרגע על סך הכל היתרים בתוקף כ- 34 היתרים בתחום הסיעוד.
שלום בן משה: עד יוני שנה הבאה ההיתרים בעצם אמורים רק לעלות כי החל מאפריל 2004 אנחנו החלטנו לתת היתרים בתחום המכין ל- 3 שנים ובתחום הסיעוד לשנתיים.
דני יתום: אבל עם צורך לחדש את ההיתר כל שנה?
שלום בן  משה: כל שנתיים לחדש את ההיתר.
שלום בן  משה: זה המצב הנוכחי.
שלום בן  משה: לסיעוד זה שנתיים.
שלום בן  משה: זה באופן כללי.
דני יתום: בעיות שאתם מזהים בתחום הטיפול שלכם שראוי שהועדה הזאת תהיה קשובה להן ותעזור לסייע ולפתור.
נטע ברנר: הבעיה שתמיד עולה כאן ועולה בכלל ועולה בעבודה השוטפת היא הבעיה של האיזון הראוי בין הצורך של הקשיש הנכה הנזקק לעובד זר לבין מדיניות הממשלה, הכנסת, המחוקק, החברה, הציבור לצמצום מספר העובדים הזרים בישראל.
נטע ברנר: זה פוגע וגם בענף הסיעוד צריך לצמצם, לא כל מי שנזקק למספר שעות ביום מגיע לו עובד זר.
נטע ברנר: עובד זר בעיקרון זה רק לאנשים שזקוקים לרוב שעות היממה לטיפול וסיעוד.
נטע ברנר: אנחנו חושבים עדיין שהעובדים הישראלים כן יכולים לעבוד אצל הנזקקים מספר שעות ספורות ביום.
נטע ברנר: וזה הבעיה שעולה כל הזמן והקונפליקטים הגדולים שעולים כל הזמן.
דני יתום: האם יש לכם נתונים על המספר הכולל של ישראלים שעובדים בתחום הסיעוד?
אסתר רייף: אני מנהלת אגף סיעוד בביטוח הלאומי ויש היום המעסיק העיקרי של המטפלים הישראלים בענף הסיעוד הוא הביטוח הלאומי במסגרת חוק ביטוח סיעוד ויש לנו 74 אלף מטפלים שמתוכם 8000 הם עובדים זרים.
אסתר רייף: אלה שמועסקים במסגרת של ביטוח סיעוד.
דני יתום: זאת אומרת ש- 66 אלף הם ישראלים?
דני יתום: משרד הפנים.
דני יתום: מי יש לנו ממשרד הפנים?
דני יתום: דניאל סלומון בבקשה.
דני יתום: תציג את תמונת המצב מנקודת המבט שלך משרד הפנים.
דניאל סלומון: אנחנו מממונים בעצם על שערי הכניסה לישראל.
דניאל סלומון: בהקשר הזה הוא נכנס לפעולה ברגע שמשרד התמ"ת, יחידת הסמך נותנת היתר לאדם מסוים להעסיק עובד זר.