GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצב גנות: זה הממוצע.
ניצב גנות: פיקטיבית, כדי לקבל אישור.
ניצב גנות: זה עובר.
ניצב גנות: עובדים כבר כמעט תשעה חודשים עם ציפי, אין לי הערה אחת.
ניצב גנות: אדוני, אני לא מאשים.
ניצב גנות: כשאני אומר מילה יש מאחוריה כיסוי.
ניצב גנות: אני לא דיברתי לציפי פה עם האיגוד שלה, אנחנו מתואמים, פעם אחת לא היו לנו בעיות במשך תשעה חודשים.
ניצב גנות: אני אתך לך רק דוגמא אחת.
ניצב גנות: חברה מסויימת יש לה אישור תיווך לשלושים עובדים.
ניצב גנות: בחברה נתפסו בבדיקות שלנו מאה עשרים וארבעה היתרים, מעסיקה מאתיים שבעים וארבעה עובדים, הרוויחה בשנה אחת שישה וחצי מיליון שקל.
ניצב גנות: אתה יודע מה, אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים על להעסיק ישראלים.
ניצב גנות: הרי זה המנדט שלי.
ניצב גנות: המנדט שלנו מטעם ממשלת ישראל ראש הממשלה, שינוי שוק העבודה.
ניצב גנות: המשמעות לקחת עובדים זרים בלתי חוקיים ולהכניס במקומם, לאפשר לישראלים לעבוד במקום.
ניצב גנות: זה המנדט.
ניצב גנות: זו המטרה.
ניצב גנות: על זה אנחנו עובדים.
ניצב גנות: אבל כשאתה נותן חמש מאות דולר לחודש לעובד, שעובד עשרים וארבע שעות, ויש לך אותו והוא זמין, ומי שיגיד לי פה שהוא לא זמין אז הוא לא דובר אמת, יש עובדים כמה שאדוני רוצה.
ניצב גנות: אסור להכניס אחד, אלא יש דברים ייחודיים באמת, כפי שקבע ראש הממשלה.
ניצב גנות: אלפיים חמש מאות שקל במקרה הטוב ויש לך מטפל ומעבר לזה בבית, למה שתעסיק ישראלי.
ניצב גנות: אני לא רוצה לדבר על כאלו שמקבלים אישור להעסיק עובד זר, הוא לא מסוגל לשלם את זה אז הוא מעביר, הוא מקבל מאה דולר לחודש.
רן כהן: שלך היו מאלפים, לדעתי מתגלה פה תמונה שחלק מחברות כוח האדם הפכו להיות למאפיה מאורגנת שמנצלת את שוק העבודה הישראלי ואת סבלם של הקשישים ושל הנכים והסיעודיים כדי לעשות הון תועפות על חשבונם.
רן כהן: אני חושב שהדבר הזה חייב להעקר.
יוחנן שטסמן: מהבעיה.
דורון רז: מספר העובדים בסיעוד ההוכחה לכך מתקיימת במסגרת חוק הסיעוד.
דורון רז: אם אנחנו אמרנו שמתוך שישים וחמישה אלף בענף הסיעוד רק כשבעת אלפים הם עובדים זרים, אני יכול להגיד לכם מתוך נתונים בדוקים, עוד עשרים אלף קשישים שמקבלים טיפול במסגרת חוק הסיעוד עונים לקריטריונים לקבל היתר להעסיק עובד זר.
דורון רז: ועובדה היא שהם לא מעסיקים עובד זר.
דורון רז: כי חברות הסיעוד, ואני עושה הפרדה, יש חברות כוח אדם לתיווך בעובדים זרים ויש חברות סיעוד, שהם מטפלות באנשים, נמצאות תחת פיקוח של המוסד לביטוח לאומי ומשרד העבודה.
דורון רז: והם נמצאות במצב שהם מקטינות את מספר העובדים הזרים.
דורון רז: אינטרס שלהם הוא להשיג כמה שיותר עובדים ישראלים ,והעובדה היא בשטח מוכחת על ידי הנתונים.
דורון רז: אנחנו באנו בהצעה לשר העבודה והרווחה הקודם, מתוך מגמה של המדינה להקטין את מספר העובדים הזרים בישראל, לצמצם את הגופים שיכולים להתעסק בנושא של השמה של עובדים זרים.
דורון רז: אין שום ספק, עם כל הביקורת שישנה, שחברות הסיעוד הם הגופים הכי מקצועיים ומבוקרים שיכולים לטפל בתחום של טיפול בזקנים.
דורון רז: נמצאת כאן אסתר שהיא מנהלת ענף סיעוד בביטוח לאומי והיא יכולה להעיד, חלק הארי מהתשלום של ביטוח לאומי משולם לקשיש, כזכאותו בחוק הסיעוד, משולם כשכר לעובד.
דורון רז: היום מתוך שלושים ושניים שקלים לשעה שביטוח לאומי משלם בין עשרים וחמישה לעשרים ושבעה שקלים משולמים כשר לעובד.
דורון רז: אלה שמשולם שבע עשרה שקל לשעה יכולים לקחת את המטפל ולעבור לגופים שמשלמים בין עשרים וחמישה לעשרים ושבעה.
דורון רז: אני מדבר על עובדים זרים.
דורון רז: כך שהעובדים הזרים מקבלים, ומעבר לזה חברות הסיעוד מחוייבות, בפיקוח, בהדרכה של העובדים, בליווי לכל אורך תקופת הטיפול.
דורון רז: זה לא חברות תיווך ששמות את המטפל והולכות לעשות את הכסף במטופל הבא אלא ממשיכות ללוות אותו בטיפול.
דורון רז: והרבה מהטיפול שנותנות חברות הסיעוד הוא נותן פתרון למשפחות על ידי טיפול משולב, שזה לא ניתן לעשות על ידי תיווך.
דורון רז: מטופל יכול להיות מטופל בחלקו על ידי עובד ישראלי, ביום ראשון כשהעובד יוצא לחופש.
דורון רז: וחלק מהזמן ללכת למרכז יום שמשולב עם העובד הזר.
דורון רז: מה שאני אומר שאם מדינת ישראל רוצה להקטין את העובדים הזרים בסיעוד, והיא חייבת לעשות, ההוכחה ניתן בסיעוד שמתוך שישים וחמישה אלף עובדים רק שבעת אלפים, למרות שאמרתי יש עוד עשרים אלף שאם מחר בבוקר הם פונים לשרות התעסוקה הם עונים לקריטריונים לקבל היתר העסקה.
דורון רז: העובדה היחידה שהם לא מקבלים את זה זה בגלל שהם מקבלים טיפול על ידי חברות שמפצלות את הטיפול.
דורון רז: אם יש שלוש שעות זכאות נותנות שעה וחצי בבוקר, שעה וחצי בערב, ומקטינות את הצורך בהשמה של עובדים זרים.
ציפי גלעד: עובדים זרים לסיעוד בלבד.
ציפי גלעד: כמה נושאים.
ציפי גלעד: הנושא הראשון, דווקא אנחנו רוצים להציע מקצוע מועדף לחיילים שמשתחררים וחיילות, שדווקא אז, כשחיילות משתחררות ,מדוע לא תחשבו גם על מקצוע מועדף לחיילות האלה או החיילים שהם יעשו את זה חצי שנה עד שנה.
ציפי גלעד: יש לי מערך שלם גם מי יכול לתת את ההדרכות האלה אם אתם רוצים.
ציפי גלעד: זה דבר ראשון לגבי הנושא הראשוני שדובר איך אפשר לייעל ולהכניס ישראלים, וזה בהחלט לא יזיק גם לנוער שלנו, לצעירים, שגם יכירו את הקשישים וכל מה שקשור בכך.
רן כהן: לחיילים משוחררים, לעבודות מועדפות, לימים חוק חיילים משוחררים, אני אודה לך אם תשלחי לי את זה.
רן כהן: עשרות אלפי חיילים משוחררים הלכו לעבודות שבעבר לא רצו לעבוד בהם, בבניין, במכונאות, בתיירות.
רן כהן: תעבירי לי את זה, אני אבדוק את זה.
ציפי גלעד: שמתעסקות בטיפול הסיעודי בדרך כלל עם ישראלים לחברות כוח אדם שמתווכים ומביאים עובדים זרים רק לצורך סיעוד.
ציפי גלעד: יש לעשות בזה אבחנה.
ציפי גלעד: מפני שנכון שבתוכנו יש גם עשבים שוטים, יש כאלה שמנצלים את זה כך או אחרת.
ציפי גלעד: בדרך כלל החברות שאנחנו הקמנו אלה חברות שיוצאות לחוץ לארץ, מראיינות עובדים, בתוך החברות יש לנו עובדים סיעודיים שיוצאים להכיר את השטח, על מה מדובר, למי צריך לתת את השירות, ואנחנו עושים את זה עם כל הלב.
ציפי גלעד: אנחנו במשא ומתן עם כל מיני משרדים, גם ביקשנו עם אפשרות, לא התביישנו לומר בואו נחליט במקום שיסחטו כל כך הרבה כספים לאפשר משכורת אחת שהעובד ישלם עוד בחוץ לארץ, עבור כל הטיפול שנעשה לו כדי להביא אותו.
ציפי גלעד: כי הוא צריך לעבור בדיקות רפואיות, הוא צריך לעבור כל מיני תהליכים בחוץ לארץ עד שמביאים אותו.
ציפי גלעד: זה דבר אחד שהיינו רוצים שתקחו בחשבון.
רן כהן: קיומם של חברות כוח אדם לא הגונות הוא מזיק גם לכם.
ציפי גלעד: שאנחנו רוצים לעבוד בשיתוף פעולה ובהחלט להוציא את העשבים השוטים מתוכנו.
ציפי גלעד: כי לא יתכן שהשם שלנו יהיה כל כך שלילי, כשאנחנו באמת משקיעים.
עדי לקסו: עובדים ישראלים לתחום הסיעוד, ואני רוצה להגיד שכל זמן שהמדינה בעצם החליטה להפריט את נושא הסיעוד וכל זמן שהכסף שיגיע למשפחה בסופו של דבר זה כאלף חמש מאות שקל לחודש עבור העסקת עובד זר אין שום סיכוי להכניס עובד ישראלי לתחום הזה.
עדי לקסו: זה לא שעובדים ישראלים לא רוצים לעבוד בזה אלא שעובדים ישראלים לא יעבדו עשרים וארבע שעות עבור אלפיים שקל לחודש.
עדי לקסו: זה לא אנושי וגם לא הגיוני.
עדי לקסו: ישירות למשפחות.
עדי לקסו: בזה שהתשלום יעבור ישר למשפחה ייחסך פער תיווך של כחמישים אחוז.
עדי לקסו: בנוסף לזה יש בעיה רצינית עם עובדים זרים שנותרו ללא אשרה, הן מכיוון שהיו תקופה ארוכה שביתות, הן בשירות התעסוקה והן במשרד הפנים.
עדי לקסו: עובדים שהגיעו לפני שנה, שנה וחצי, כאשר מסיבה זו או אחרת או שהמעסיק נפטר או שהמעסיק פיטר אותו והוא התחיל לעבוד אצל מעסיק אחר.
עדי לקסו: מגיע מעסיק אחר, כשנפתחו סוף סוף המשרדים, משרד הפנים אומר סליחה, הוא היה ארבעה חמישה חודשים ללא אשרה, תסלק אותו.
עדי לקסו: המשפחה אומרת אבל זה טוב לי העובד הזה, הוא נחמד לי, אני רוצה אותו.
עדי לקסו: לא, תסלק אותו, תביא עובד חדש.
עדי לקסו: ואני חושב שאם יש פה נציג משרד הפנים היה כדאי שידבר על זה.
דוד קשאני: הוועדה ואני ממש לא מתמצא, מה קורה פה, זה מטפל בזה, זה מטפל בזה, זה מטפל בזה, מרוב עצים לא רואים את היער.
דוד קשאני: מה שאני מציע לוועדה שתקום ועדת חריגים אשר תטפל בכל הבעיות האלה הסבוכות שהולכות לכל הכיוונים.
דוד קשאני: לא יתכן שבנאדם יחכה חודשים עד שיוציאו לו אישור.
דוד קשאני: דבר שני, על מנת להכניס עובדים ישראלים לענף הזה, יש כשלוש מאות אלף מובטלים, מהם כמאה חמישים אלף נשים.
דוד קשאני: הייתי מציע לבחון אפשרות, הם מקבלים חלק הבטחת הכנסה וחלק מקבלים דמי אבטלה.
דוד קשאני: מה שאני מבקש לבדוק את האפשרות, אותם אנשים שמקבלים הבטחת הכנסה ומקבלים דמי אבטלה, האם יש אפשרות לא לבטל להם את הקצבה הזאת והם יעבדו בענף הסיעוד.
רן כהן: הזאת, ישיבה הייתי אומר די כואבת.
רן כהן: אנחנו סיכמנו פה כמה דברים.
רן כהן: ראשית שהשרים אולמרט ואורלב, על פי הצעתו של השר אורלב, ייכנסו כבר מהלילה למשא ומתן עם עובדי שרות התעסוקה בכדי להגיע בדחיפות לפתרון הבעיה שנמצאת שם, וביחד עם זה אנחנו ביקשנו מעובדי שרות התעסוקה לזרז ולהאיץ ולפתור בתוך שלושה ארבעה ימים,
אפרים כהן: שנמצאים בקנה בשרות התעסוקה ועל פי חוק אסור לנו להוציא את ההיתר אחרי הראשון למאי אנחנו מוכנים להתגייס יומם ולילה כדי לחתום כדי להוציא את האישורים.
רן כהן: ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת יהלום על שינוי חוק הסיעוד על פי הצעה שאני מבקש שנקבל אותה, כדי שנוכל לדון בעניין, ואני מבקש גם מציפי שתשלח לי את ההצעה שאתם הכנתם לגבי הכרה במקצוע מועדף.
רן כהן: העניין השלישי הוא אולי מבחינתי החשוב ביותר, הוא לא הדחוף ביותר אבל החשוב ביותר, ששרי הרווחה, התמ"ת ואולי הפנים יהיו חייבים לגבש צוות שיעצב מדיניות איך להגיע לכך שיותר ויותר ישראלים וישראליות ייכנסו לעבודה בענף הסיעוד בתמורה ראויה, הכשרה ראויה, העלאת התדמית והמוניטין של הענף הזה, מענה שיינתן על ידי בני משפחה כדי להחזיר משהו מהחמלה שהיתה פעם במשפחה הישראלית ושנעלמה, בכל הנושאים הללו צריך לתת מענה לפני שבעוד עשרים שנה מדינת ישראל תהיה מוצפת, פשוט מוצפת בעובדות זרות שיעבדו בעצם בתנאי שיעבוד פנימי בתוך הבית עשרים וארבע שעות ביממה בשביל חמש מאות דולר.
רן כהן: אולי הפיליפיניות יתחילו ללדת גם את הבנות שלהם פה כדי שגם הם תוכלנה לטפל בנזקקי סיעוד בעתיד.
רן כהן: זה לא ראוי לחברה הישראלית.
רן כהן: זה לא הוגן שאנחנו נהיה כאלה.
רן כהן: הנושא הרביעי, אני קודם כל מחזק את ידיו של ניצב גנות ,בכל החקירות הללו נגד חברות כוח האדם שלדעתי פושעות נגד החברה הישראלית, נגד האנשים שזקוקים לסיעוד ונגד העובדים הזרים עצמם שמנוצלים ניצול מחפיר ומביש.
רן כהן: כל חברת כוח אדם כזאת לדעתי צריכה לעמוד לדין, להיסגר, ברגע שבו היא מקיימת את הפשעים האלה נגד החברה בישראל.
רן כהן: ואסור להרפות מזה.
רן כהן: ואם יש משהו ניצב גנות שאנחנו המחוקקים יכולים לעשות כדי להועיל בעניין הזה אנא רק תאיר את עיני, אנחנו עומדים לרשותכם בעניין הזה.
רן כהן: רבותי תודה רבה, הישיבה נעולה.
רן כהן: אני מקבל בברכה את ממלא מקום ראש הממשלה ושר התעשיה, המסחר והתעסוקה אהוד אולמרט ואת סגנו, סגן השר, מיכאל רצון.
רן כהן: אנו מקדישים ישיבה זו במיוחד לנושא עובדים זרים בענף הבנייה על הבעייתיות שיש בנושא הזה.
רן כהן: אדוני השר, ברשותך, אני חייב לפתוח באיזה שהן שתי פתיחות קצרות.
רן כהן: הופיע השבוע הדוח השנתי של משרד המדינה האמריקני בנושא סחר בבני אדם.
רן כהן: למרות, שהיטיב איתנו הדוח הקודם בנושא סחר בנשים, הוא עדיין מחמיר איתנו מאד בנושא הזה והוא מגדיר זאת כך: "גם השנה נותרה ישראל בדרגה השניה.
רן כהן: חלה הידרדרות חמורה בכל הנוגע לסחר במהגרי עבודה בישראל".
רן כהן: אקרא ממש משפט אחד נוסף: "חברות בניין ובעלי עסקים אחרים הביאו מהגרי עבודה מסין, מבולגריה, לעבוד בישראל בתנאים של עבדות ושיעבוד וכו'.
רן כהן: הממשלה צריכה להגביר את מאמציה ולתבוע את סוחרי האדם בשנה הקרובה.
רן כהן: על הממשלה לאכוף את חוקי העבודה, להגן על זכויות מהגרי העבודה ולרסן את מעשי המרמה הקשורים להנפקת אשרות עבודה".
רן כהן: בהקשר לעניין הזה, אני חייב לומר משהו בעקבות הסיור המאלף והמדהים שלשום, שארגן ניצב גנות, ובהזדמנות זו אני מברך אותו פעם שניה לרגל התמנותו לנציב שירות בתי-הסוהר.
רן כהן: לדעתי, זה היה סיור שהיה בנוי משני מרכיבים שכל אחד הוא "שוֹק" יותר גדול מהשני.
רן כהן: נושא אחד הוא: המערכת האדירה שמורכבת מכל העבריינות האדירה שמתקיימת סביב העובדים הזרים, שמורכבת מזיופי אשרות ומזיופי העברות ותשלומים בעד עובדים בארצות המוצא שלהם לקבלנים שמתחלקים בכספים הללו ולעבודה של מאפיה שלמה שנרקמת סביב העניין הזה, כשאתה רואה שבעצם העובדים הזרים הם כמעט המרכיב האחרון בתוך כל התופעה כי יש פה מערכת אדירה מסביב.
רן כהן: נושא שני הוא: חיי הזוהמה הנוראיים שבהם האוכלוסיה הזו חיה.
רן כהן: אדוני השר וחבר הכנסת רצון, זה לא יתואר.
רן כהן: זה פשוט מחריד.
רן כהן: אפשר לומר משפט אחד: באמת לא בשביל זה הקמנו את מדינת היהודים, שכך נתייחס לאנשים שאנו הבאנו אותם במו ידינו.
רן כהן: תפקיד ועדה זו לעשות הכל, בסיוע, כמובן, ובעזרה גם לממשלה כדי שאנו נרד מהרשימה השחורה הזו של המדינות שבהן מתקיים סחר בבני-אדם.
רן כהן: נדמה לי, שאחד היעדים שהיום הושמו בראש מעייני מינהלת ההגירה הוא לטפל גם בעבריינים מהצד של המעסיקים, היבואנים, הזייפנים וכו'.
רן כהן: אנו נעשה את הכל, כדי שמדינת ישראל תהיה ראויה לערכים ולנורמות שלה.
רן כהן: הם רשומים באותיות קידוש לבנה במגילת העצמאות ובספר החוקים, ואני מקווה שנעמוד בזה.
רן כהן: הישיבה היום מיועדת בעיקר לנושא: עובדים זרים בענף הבניה.
רן כהן: אני מציע שנהיה מאד תכליתיים, מכיון שהזמן של כולנו קצר מאד ואנו גם רוצים להגיע לפתרונות.
רן כהן: נבקש מאלוף (במיל') יהודה שגב מהתאחדות הקבלנים להציג את העניין ואת עיקר הנתונים או המרכיבים, כלומר להציג בפני הוועדה והשר את הממצאים העיקריים שבהם אתם נתקלים ומה הם, וגם את התכנית אתם הכנתם לפתרון, משום שאנו הולכים במקביל: איך להגיע למצב שבו יהיו פה עובדים זרים במינימום ההכרחי אבל איכשהו מכסימום ישראלים בענפים שבהם עובדים, כי המטרה העיקרית של כולנו היא השמה בעבודה של ישראלים?
אפרים כהן: אדוני היושב ראש, לפני כשבוע התקיימה פה ישיבה בנושא כאוב: הנושא הסיעודי.
אפרים כהן: אמרתי, שאני מעריך שתוך יומיים או שלושה ימים אנו ניערך, ואז אמרו שאני אופטימיסט ולא ריאלי.
אפרים כהן: אני שמח להודיעך, שהנושא מבוצע.
אפרים כהן: יצאו הודעות בתקשורת.
אפרים כהן: יש משרד.
אפרים כהן: יש היתרים לעובדים סיעודיים.
רן כהן: מצויין.
רן כהן: דרך אגב, זו תשובה למאמר שהופיע לפני שבוע ותקף גם אותי וגם את שר הרווחה.
רן כהן: שר התעשיה, המסחר והתעסוקה אהוד אולמרט: אני לא שר הרווחה.
רן כהן: כששנינו אמרנו שאנו רוצים עבודה של ישראלים בסיעוד, הופיעה כותרת של מאמר בעיתון "מעריב": "בעד עבודה פיליפינית".
רן כהן: הנה, הגענו לציונות.
רן כהן: היום, הופיע מאמר תשובה שלי.
רן כהן: אני מקווה, שאנו נעשה מאמץ בעד עבודה ישראלית.
רן כהן: יהודה שגב, יש לך עשר דקות מכסימום.
יהודה שגב: ברשותכם, ברצוני לפתוח ולומר שהענף שלנו הוא ענף שמתקרב ל-10% מהתוצר.
יהודה שגב: מאתיים אלף משפחות ישראליות מתפרנסות מענף הבניה והתשתית במדינת ישראל.
יהודה שגב: בענף הבניה והתשתית, מעבר למאתיים אלף הישראלים העובדים בו, יש בעיה קשה של עובדי כפיים ב"עבודות רטובות": תפסנות, ברזלנות, ריצוף וטיח.
יהודה שגב: אלה עבודות קשות, שמ-1967 לא עובדים בהן ישראלים, ואני לא מדבר על ההסטוריה.
יהודה שגב: ביום בהיר אחד נעלמו 60 אלף פלשתינאים, וממשלת ישראל החליטה לתת במקומם עובדים זרים.
יהודה שגב: מכאן אני רוצה לצאת לנושא.
יהודה שגב: בסוף שנת 2001 היו לנו 41 עובדים זרים על הפיגומים.
יהודה שגב: ממשלת ישראל הודיעה לנו שיש 300 אלף מובטלים ו-300 אלף עובדים בלתי-חוקיים והמשוואה לא מתכנסת: "נא טיפולכם", ולכן "מורידים לכם 15 אלף עובדים".
יהודה שגב: מה הפתרון?
יהודה שגב: קרא לנו ראש הממשלה ואמר: "הפתרון הוא: פלשתינאים".
יהודה שגב: ביום אחד קלטנו 9,000, ובתהליך של זמן קלטנו 14 אלף.
יהודה שגב: חברים, אני רוצה לפתוח עם הפלשתינאים.
יהודה שגב: 74 יום אין פלשתינאים.
יהודה שגב: יש 14 אלף פלשתינאים בענף הבניה והתשתית, ואין תחליף.
יהודה שגב: הנזקים הם בלתי יתוארו.
יהודה שגב: אדגים את העניין הזה.
יהודה שגב: חתמו הסכם שלום עם טאבה?
יהודה שגב: אמרו: פותחים?
יהודה שגב: יום אחד נכנסו פלשתינאים, והקבלנים התארגנו.
יהודה שגב: קבלן הזמין 30 מערבלים לעשות בטון, ולא מגיעים הפלשתינאים.
יהודה שגב: מה לעשות עם הבטון הזה?
יהודה שגב: האם לשפוך אותו לכביש?
יהודה שגב: ! מי משלם את המחיר?
יהודה שגב: אין פתרון במקומם.
יהודה שגב: אני חוזר לעובדים הזרים.
יהודה שגב: 30 אלף עובדים - אמרו לנו: "תחיו איתם".
יהודה שגב: יש לנו היום 16 אלף עובדים זרים על הפיגומים, ואנו נטחנים בביורוקרטיה של משרד העבודה, משרד הפנים, משרד האכיפה במשרד העבודה ומשטרת ההגירה.
יהודה שגב: בסוף 2002 קיבלנו את ההקצאות של 2002.
יהודה שגב: אנו עכשיו ביוני, ועדיין לא קיבלנו את ההקצאות שהתחייבו בפנינו לתת לנו את 2003.
יהודה שגב: בינתיים, יש פרוייקטים.
רן כהן: לפי מכתבכם, מתוך 30 אלף אישורים יש 21 אלף.
יהודה שגב: תיכף אעשה סדר במספרים.
יהודה שגב: על הפיגומים יש 16 אלף, ואנו לא מסוגלים לעבוד.
יהודה שגב: נקעה נפשנו.
יהודה שגב: כל יום בין 2 ל-6 קבלנים פושטים את הרגל, סוגרים את החברות והולכים לצד היאוש.
יהודה שגב: אנו לא יכולים יותר.
יהודה שגב: יום, יומיים, שבוע, שבועיים, חסרים 20 אלף - בסדר.
יהודה שגב: אבל, חסרים 14 אלף פלשתינאים וחסרים עוד 14 אלף עובדי כפיים אחרים, ובכוונה אינני אמר מהו המספר.
יהודה שגב: אי-אפשר לנהל ענף של 10% מהתוצר בצורה כזו.
יהודה שגב: מה אתם רוצים?
יהודה שגב: לאן אתם רוצים להוריד את הענף הזה?
יהודה שגב: אמרו לנו: "חברים, ציונות.
יהודה שגב: תקחו עובדים ישראלים", ואמרנו: "נעשה עובדים ישראלים".
יהודה שגב: באוקטובר 2001 הגשתי תכנית לממשלת ישראל לגבי עובדים ישראלים, והתכנית סוכמה.
יהודה שגב: לשמחתי, משרד העבודה לא טיפל בזה אלא משרד האוצר שהוביל עבודה נפלאה.
יהודה שגב: ב-17 ביוני 2003 התכנית לא יוצאת לפועל.
יהודה שגב: כל מה שאנו היינו צריכים להתחייב - עמדנו בו, וכל מה שהמדינה צריכה להתחייב - לא עומד.
יהודה שגב: דוגמאות: התחייבנו שנשלם שכר הוגן של 6,200 שקל ברוטו לעובד בניין מתחיל, שניתן מענק התמדה אחרי 12 חודשים במשכורת 13, וכן ניתן מסלולים ומלגות למי שרוצה ללכת ללמוד.
יהודה שגב: הקבלנים יתנו מלגות ללימודים.
יהודה שגב: מה ביקשנו מהמדינה?
יהודה שגב: "תשלמו".
יהודה שגב: אמרו: "אנו ניתן לכם תמריץ של אלף שקל על כל ישראלי שתקלטו", וזה עבר בחקיקה בכנסת.
יהודה שגב: היו"ר רן כהן: האם זה לעובד או למעסיק?
יהודה שגב: זה למעסיק.
יהודה שגב: זה עבר בחקיקה בכנסת בדצמבר, וזה לא מבוצע.
יהודה שגב: אין הוראת ביצוע של ביטוח לאומי.
יהודה שגב: התחייבתי לעובד על 6,200 שקל על סמך אלף השקל האלה.
יהודה שגב: מה לעשות?
יהודה שגב: הא םלחכות להוראות הביצוע?
יהודה שגב: התחייבו לתת דמי אבטלה, מענק אבטלה ודמי לימודים.
יהודה שגב: אנשים צריכים ללמוד חצי שנה.
יהודה שגב: מי משלם להם?
יהודה שגב: האם אתם יודעים איזו ויה-דלרוזה צריך לעבור אדם כזה כדי לקבל את מענק האבטלה הזה?
יהודה שגב: ! אם הוא 12 שנות לימוד, אם הוא 11.5 שנות לימוד, אם הוא בן 24 או בן 23.
יהודה שגב: אף אחד במדינה לא יודע איך לבצע את החוקים שחוקקו לפני שבוע.
יהודה שגב: למרות הכל, קלטנו 1,600 ישראלים בלי הביורוקרטיה של כל המשרדים למיניהם, ו-1,100 מהם מהאוכלוסיה הערבית.
יהודה שגב: אנו נמשיך לקלוט.
יהודה שגב: פתחנו שני קורסים עם עזרה ובלי עזרה של אנשים.
יהודה שגב: אבל, אלה 1,600 איש, ואנו צריכים 45 אלף: 30 אלף זרים ועוד 14 אלף פלשתינאים שהיו לנו על הפיגומים.
יהודה שגב: מי יעבוד?
יהודה שגב: אנו נכנסנו לתכנית אמיתית והראינו הוכחות שאנו מכשירים ישראלים.
יהודה שגב: אבל, בצד השני זה לא 'נוסע'.
יהודה שגב: אמרו לנו: "יש פה 300 אלף מהגרים בלתי-חוקיים.
יהודה שגב: תקחו מפה".
יהודה שגב: אנו מוכנים לקחת מפה.
יהודה שגב: כל מי שעוסק בעניין הזה יעיד שזה לא עובד.
יהודה שגב: עובדה, שעכשיו ב-16 בחודש וזה לא עובד.
יהודה שגב: אנו רוצים פתרון לעובדים.
יהודה שגב: לא מעניין אותנו אם אלה עובדים זרים, פלשתינאים או ישראלים.
יהודה שגב: אנו נוכל לעשות את הכל.
יהודה שגב: בסופו של דבר, זו פרנסה.
יהודה שגב: אסיים במשפט אחד קשה: עד עכשיו, פגענו בפרנסה של הקבלנים.
יהודה שגב: עכשיו, אנו פוגעים גם בגאווה של הקבלנים.
יהודה שגב: הם מפסידים כספים, והם מתביישים לבוא ולהגיד "אנו פושטים את הרגל ופושטי יד".
יהודה שגב: זה לא אחד, לא שניים ולא שלושה.
יהודה שגב: השילוב הקטלני הזה של קבלנים שפגעת להם בפרנסה ובגאווה - לא עוד.
יהודה שגב: אני אומר לכם, שאני לא יודע לעצור את הקבלנים: לא מצעדי הייאוש ולא מצעדי מחאה.
יהודה שגב: אי-אפשר להמשיך בצורה הזו.
יהודה שגב: תתנו מענה ולא ביורוקרטיה.
יהודה שגב: לא מעניינות אותי השביתות במשרד העבודה.
יהודה שגב: ממלא מקום ראש הממשלה קרא לנו וקיים איתנו דיון ומיד אחריו הלכנו למנכ"ל וישבנו ארבע שעות, ובסך-הכל היינו שש שעות אצל השר והמנכ"ל.
יהודה שגב: סיכמנו סיכומים.
יהודה שגב: זה לא 'נוסע'.
יהודה שגב: זה לוקח זמן.
יהודה שגב: זו ביורוקרטיה.
יהודה שגב: אנו לא יכולים לחכות לזה.
יהודה שגב: עכשיו מדברים איתנו על פתרון אולי בסוף אוגוסט.
יהודה שגב: על מה אתם מדברים?
יהודה שגב: ארבעה חודשים אנו משותקים.
יהודה שגב: אנו לא יכולים לעמוד בזה.
יהודה שגב: אמרו לנו שעד ה-30 ביולי יקצו לנו את ה-9,000 שמגיע, שאנו צריכים לקבל עד ה-30 באוגוסט.
יהודה שגב: אחר כך יתחיל הרצל גדז' לעבוד, ובינתיים ניצב גנות כן יכנס או לא יכנס.
דובר: בינתיים, הוא לא עובד.
יהודה שגב: הוא עובד.
יהודה שגב: בחלק מהמקומות הוא עובד, ובחלק מהמקומות הוא לא עובד.
יהודה שגב: הוא עושה את עבודתו, אבל הוא עושה לנו נזקים.
רן כהן: הוא עובד.
רן כהן: הם באים בטענות שהוא עובד יותר מדי.
רן כהן: יהודה שגב: נכון.
רן כהן: נכבדיי ומכובדיי, השורה התחתונה היא: אנו רוצים פתרון.
רן כהן: אתם רוצים ישראלים - אנו מרימים והרמנו את הכפפה והבאנו הוכחה.
רן כהן: הדברים ברורים.
רן כהן: אמרת שיש 16 אלף על הפיגומים.
רן כהן: כמה עובדים זרים יש בכל ענף הבניין?
יהודה שגב: בכל ענף הבניין בסוף 2002 היו 34 אלף עובדים.
רן כהן: ה-34 אלף הם החוקיים והבלתי-חוקיים.
יהודה שגב: אני מדבר איתך על החוקיים ולא על לא-חוקיים - 34 אלף.
יהודה שגב: להערכתנו, 4,000 - ניצב גנות בפעולות שהוא עשה פלוס האיום של המלחמה פלוס החגים פלוס זה שהם סיימו את הויזות שלהם - הלכו.
יהודה שגב: יש 6,000 שלפי הרישומים שלנו נמצאים בחו"ל ועדיין רשומים בענף הבניה.
יהודה שגב: זה תהליך שבמשרד הפנים, במשטרת ההגירה ובמשטרת ישראל טוחנים אותנו.
יהודה שגב: השורה התחתונה: לא מזכים.
יהודה שגב: יש לנו 8,000 נוטשים פה בארץ, ולגביהם היה סיכומים והלכנו לבג"ץ ויגידו לי "50%" ו"עד 50%".
יהודה שגב: לא חשוב מה.
יהודה שגב: תטפלו בעניין.
יהודה שגב: אנו נמצאים בקצה.
יהודה שגב: בפועל, בסקר האחרון שאני עשיתי, מדובר ב-16 אלף עובדים.
רן כהן: אני חושב שהבנתי את הזעם, ולא כל כך הבנתי את המספרים, למרות שיש לי את הציון הכי גבוה באוניברסיטה בסטטיסטיקה.
רן כהן: היו 34 אלף, ו-4,000 מאלה עזבו ונשארו 30 אלף.
יהודה שגב: עוד 6,000 עזבו כבר מקדמת דנה, ואין להם תחליף.
רן כהן: האם זה מתוך 30 אלף?
יהודה שגב: זה מתוך 34 אלף.
יהודה שגב: היו"ר רן כהן: אם כך, נשארו 24 אלף.
יהודה שגב: יפה.
יהודה שגב: יש עוד 8,000 נוטשים, שלהערכתנו חלקם הגדול נמצא פה בארץ.
רן כהן: הבנתי.
רן כהן: אבל, זה 24 אלף מתוך 30 אלף.
הרצל גדז': אם ימצאו את ה-24 אלף שם, זה בסדר.
יהודה שגב: דרך אגב, יש פה רק שני קבלנים, ואני מבקש לתת להם רשות דיבור.
רן כהן: תנו לי לסדר את הדברים.
רן כהן: אני רוצה לשמוע עוד דברים באופן תמציתי לשם השלמת העניין, כדי שנוכל לשאול אותם שאלות ואנו ניתן את התשובות.
ערן סיב: אני ערן סיב, יושב-ראש איגוד קבלני השיפוצים והעסקים בענף הבניין.
ערן סיב: אנו מייצגים בסביבות 15 אלף קבלני שיפוצים במדינת ישראל לעומת התאחדות הקבלנים שמונה 2,200 קבלנים.
ערן סיב: לפי שירות התעסוקה, לפני האינתיפאדה העסקנו בסביבות 5,000-6,000 פועלים פלשתינאים, והיום אין לנו זכות להעסיק פועל זר אחד.
ערן סיב: עתרנו, באוגוסט בשנה שעברה, לבג"ץ, וזה הגיע לדיון.
ערן סיב: השופטת דליה דורנר אמרה למדינה: "השיפוצניקים הם שכבת ביניים נמוכה - בואו ותעזרו להם".
ערן סיב: המדינה לא נתנה תשובה לבג"ץ עד היום, ועד היום היא התחמקה מתשובה.
ערן סיב: עד היום אמרו שהם יקימו ועדה, ולא הקימו ועדה ולא נתנו לנו שום תשובה לגבי הוועדה.
ערן סיב: אנו בין הפטיש והסדן.
ערן סיב: אין לנו שום אפשרות להתפרנס, אין לנו שום אלטרנטיבה ואין לנו פועלים ישראלים.
ערן סיב: יש לנו המון בקשות, גם בבג"ץ , ארבעה דפים, שבהם רק בקשות לשירות התעסוקה לפועלים ישראלים.
ערן סיב: אף ישראלי לא מוכן לעבוד איתנו.
ערן סיב: המדינה נתנה 30 אלף לקבלנים הגדולים, ולקבלנים הקטנים, לשיפוצניקים, לא נתנו שום דבר.
ערן סיב: יש לי טענות רבות גם למשטרת ההגירה וגם למדינה.
ערן סיב: לדעתי, במשטרת ההגירה 'מחפשים' את המעסיקים.
ערן סיב: הם באים לקבלני שיפוצים שעובדים בדירות, רואים מכולה או עגלה, עולים למעלה ולוקחים את הפועלים הזרים.
ערן סיב: הם יכולים ללכת לצמתים.
ניצב יעקב גנות: העובדים הלא-חוקיים.
ערן סיב: העובדים הלא-חוקיים.
ערן סיב: הם יכולים ללכת לצמתים, שם הפועלים עומדים ויושבים, והם לא עושים זאת.
ערן סיב: הם יכולים ללכת לתחנה המרכזית, שם נמצאים אלפי פועלים זרים, והם לא עושים זאת.
ערן סיב: הם פוגעים בפרנסת קבלני השיפוצים שגם כך הם שכבת ביניים נמוכה.
ערן סיב: אנו הגענו למצב, שאנו לא נלחמים על הקצפת אלא על הפרנסה.
ערן סיב: היו"ר רן כהן: ברור.
ערן סיב: כמה אתם משלמים היום לחייל משוחרר בצה"ל שמוכן לעבוד אצלכם בשיפוצים?
ערן סיב: אגיד לך כמה משלמים לפועל זר לא-חוקי, ואינני מתבייש; אנו עבריינים בעל כורחנו.
ערן סיב: אנו משלמים בסביבות 250 שקל נטו ליום לפועל מקצועי.
מיכאל רצון: שגם הוא לא משלם.
ערן סיב: אנו משלמים 250 שקל ליום לפועל מקצועי.
ערן סיב: הבעיה היא, שאין חיילים שהם מקצועיים שיכולים לעמוד על הסטנדרטים של הפועלים הזרים.
ערן סיב: זו בעיה, שאם היו נותנים לנו פתרון, היינו ב'כייף' לוקחים זאת.
ערן סיב: בשנה שעברה הייתי בוועדה לעובדים זרים, וקם יושב-ראש הוועדה, חבר-הכנסת איוב קרא, ואמר לי: "אדון ערן סיב, אני מסכים עם כל מלה שאתה אומר".
ערן סיב: לוועדה הזאת אפילו לא מצאו לנכון להזמין אותי.
רן כהן: פה הוזמנת ודיברת.
ערן סיב: לא.
ערן סיב: יש את הקטע של הקיפוח.
רן כהן: הבנתי, אבל הוזמנת ודיברת ואפילו ביוזמתי.
רן כהן: אפילו ביקשתי מחבר-הכנסת ליבוביץ שיתן לך לומר את הדברים.
רן כהן: לא הבנתי כמה אתם משלמים לחיילי צה"ל שמשתחררים, אבל נשמע זאת אחר כך.
נינו רומן: אין.
ערן סיב: אין חיילים.
ערן סיב: תביאו לנו חיילים - אנו נשלם להם.
ערן סיב: תביא אותם ונשלם.
רן כהן: תאמינו לי, שכשרצו את חיילי צה"ל שמשתחררים כדי שיחתמו בקופות-החולים, הלכו לכניסות לבקו"ם וחיכו להם שם.
דובר: זה לא אותו דבר.
דובר: מתן וילנאי: לחתום על קופת-חולים זה דבר אחד, וזה דבר אחר.
רן כהן: רבותי, אינני רוצה להשתמש בפטיש.
רן כהן: הבנתי את העניין.
ערן סיב: חבר-הכנסת רן כהן, האם אפשר לומר עוד דבר קטן?
נתן פרנקל: אני נתן פרנקל, מנכ"ל חברת "מליבו" ויושב-ראש ועדת עובדים זרים בהתאחדות הקבלנים.
רן כהן: אם תגיד את אותו דבר, תעזוב זאת.
יהודה שגב: אני מבקש שתשמע קבלן.
נתן פרנקל: רבותי, אנו יושבים פה כבר שנתיים ויותר, ובאמת אנו יושבים ומקטרים.
נתן פרנקל: הענף שלנו הוא אחד הענפים שיכול לתרום למשק.
נתן פרנקל: אנו לא צריכים הרבה עזרה.
נתן פרנקל: אנו מספקים עבודה.
נתן פרנקל: אני עכשיו בא מ-HEAD QUARTER של חברת "מגדל" בתל-אביב, ואנו נמצאים שם בפיגור של שלושה חודשים מאחר ואין לנו את העובדים.
נתן פרנקל: אילו היינו עומדים קדימה, היינו היום מעסיקים יותר חשמלאים, יותר אנשי גבס ויותר אנשי אלומיניום שאנו איננו מסוגלים להעסיקם.
נתן פרנקל: אנו פונים לכל הרשויות.
נתן פרנקל: אני יודע שכבוד השר אולמרט הוא שר יחסית חדש, ואנו באים בטענות על הקודמים.
נתן פרנקל: אני יודע שכל אחד מבצע את תפקידו, אבל, רבותי, הענף שלנו הולך 'פייפן'.
נתן פרנקל: אנו לא BEGGEARS, קבצנים.
נתן פרנקל: אני יודע שכל אחד, גם ניצב גנות, ממלא את תפקידו.
נתן פרנקל: אבל, מה קורה?