GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה פירסטון: אנחנו רוצים להביא עובדים חדשים.
אילן ליבוביץ: מה שקורה זה שכאשר הוא בא לארץ הוא מקבל 500 דולר.
אילן ליבוביץ: למה הוא ברח?
אילן ליבוביץ: כי הוא יודע שאז הוא יקבל סכום גבוה יותר.
אילן ליבוביץ: כשאני ארצה לקחת אותו מהמאגר הוא ירצה כבר 800 דולר.
פנינה פירסטון: ואין לנו כסף.
יוסי בן-דוד: זה מאפשר לשמור על הזליגה בין המאגרים הלגליים לבלתי לגליים.
יוסי בן-דוד: מר אפרים כהן, באמת בעבודת קודש, ביישור הקו שהוא עשה שינה בהחלט את המצב.
יוסי בן-דוד: עם כל התלונות, אנחנו יכולים לעמוד כאן ולקבול אבל מבחינת מדינת ישראל אין ספק שהצעד הזה יוצר איזה סדר.
רן כהן: בלי ספק, הבכי היום קטן הרבה יותר.
רן כהן: היום יש 10,000 עובדים פחות.
רן כהן: אבל למרות הכול צריך לשפר את המצב, לכן כינסתי את הישיבה.
מיכל יוספוף: לגבי עובד שבורח – זה בדיוק אותו דבר.
מיכל יוספוף: ברגע שאת מודיעה למשרד הפנים שהעובד ברח את יכולה להביא לך עובד חדש מהמאגר שנמצא בארץ.
מיכל יוספוף: ברגע שעובד שברח בא למשרד הפנים ומבקש השמה למעסיק אחר, אנחנו לא נותנים לעובד הזה את הפריבילגיה.
בלה צור: מה את אומרת?
דרור מאיר: בתי-המשפט נותנים את זה כל הזמן.
מיכל יוספוף: מה אני יכולה לעשות שבית-המשפט כופה עלי.
מיכל יוספוף: כאשר אותו עובד נעצר על-ידי יחידות האכיפה ונמצא בבית-משמורת, הוא עותר לבית-המשפט ואומר: מצאתי מעסיק, ובית-המשפט מחייב אותי לשים אותו אצל מעסיק אחר.
דרור מאיר: אם עושים את זה כל-כך הרבה פעמים אז תאשרו אוטומטית.
מיכל יוספוף: אבל משרד הפנים לא חושב שאנחנו יכולים לתת פריבילגיה לעובד בסיעוד שעזב את מעסיקו עבור מעסיק אחר.
מיכל יוספוף: כמו שאמרת, אצל המעסיק הראשון הוא מקבל 500 דולר ואילו אצל השני 700 דולר ולכן הוא רוצה לעזוב.
מיכל יוספוף: ברגע שהוא רואה שיש אכיפה נגדו ושהוא בשלבים החוצה אז פתאום הוא מוצא עוד מעסיק.
בלה צור: אז איך אתם מאשרים?
רן כהן: נדמה לי שמה שאפשר לעשות במקרה הזה הוא להתנות – וזה נותן גם תשובה לסוגייה שהעלה חבר הכנסת ליבוביץ.
רן כהן: אם עובד כזה, שהוא בלתי חוקי ושנמצא באיזה pool, יידע שהוא יקבל רשיון לשנה, לשנתיים או לשלוש שנים, לאיזה תקופה, רק בתנאי שהוא מוצא מעסיק שמוכן לשלם לו את הסכומים שמשלמים כאן באופן נורמלי – 500 דולר – ואם לא אז תוך חודשיים הוא יגורש מהארץ, אז לא תהיה לו ברירה אלא ללכת לעבוד באותם תנאים כדי לקבל את הרשיון.
רן כהן: זה מחייב תיאום בין המשרדים כדי שהסוגייה הזאת תהיה סגורה ותיתן מענה גם לנכים וגם לעובדים הזרים.
רן כהן: אם הכיוון של הרעיון הוא נכון, הייתי מבקש ממר אפרים כהן, אולי אתה תכנס את האנשים האלה ותסגרו את העניין הזה כך שתהיה השמה חוקית של עובדים בלתי חוקיים שהולכים לעבוד אצל מעסיקים שרוצים בהם אך רק במחירי השוק המקובלים.
רן כהן: אם לא, אז בתוך חודשיים או בתוך פרק זמן מסוים הם לא יהיו יותר בארץ.
יוסי בן-דוד: אבל זה כבר מתבצע כך.
רן כהן: הרעיון שהעליתי לא נוגע לעניין ההשמה כי זה מתבצע.
רן כהן: הרעיון הזה בא לפתור רק דבר אחד, לסגור את כל האגפים כך שהוא לא רק יקבל השמה חוקית בעבודה אלא הוא גם יעשה את זה במחיר שמי שצריך לשלם לו יכול לעמוד בו.
פנינה פירסטון: ושיהיה מאגר.
רן כהן: אני מבקש שתבדקו את העניין הזה.
רן כהן: אני מבקש שמשרדי הממשלה השונים ינסו לסגור את העניין ולראות אם אפשר להתקדם בזה.
מיכל יוספוף: לגבי התורים: יש הוראה מפורשת בכל לשכות מנהל האוכלוסין בארץ, הוראה שניתנה לפני פסח – כי היתה בעיה, ההוראה הראשונה שירדה לא היתה כל-כך מובנת – שכל מעסיק סיעודי שמגיע ללשכה לא קובעים לו תור אלא מקבלים אותו על המקום.
אודי גולדשמידט: בירושלים היום קיבלתי תור ל-19 ביוני.
מיכל יוספוף: אם זה לחוץ יקבלו אותם על המקום.
ציפי גלעד: את יכולה להוציא הוראה כזאת בכתב?
רן כהן: זאת הנחיה של משרד הפנים.
רן כהן: מאחר והכנסת התחילה את עבודתה אז אני מזמין אתכם בשבועיים הקרובים לשלוח אליי פקסים, למספר פקס: 6496166-02, ותצביעו על כך שהדבר הזה מתקיים או לא מתקיים.
רן כהן: אנחנו נשתדל שבעניין הזה ההצהרה של משרד הפנים תקויָם ואני מקווה שגם השר וגם גברת מיכל יוספוף ירצו לקיים את זה.
רן כהן: בואו נתקדם.
מיכל יוספוף: רציתי רק לשאול את כל הנוכחים, אתם מדברים כל הזמן על השמה של העובדים.
מיכל יוספוף: האם מישהו מכם יהיה מוכן לקבל עובד בסיעוד שברח ממעסיק אחר?
יעל כץ-מסטבאום: אני מהמוקד לסיוע לעובדים זרים.
יעל כץ-מסטבאום: בקשר למשרד הפנים, אני חושבת שיש חוסר תיאום בין ההצהרות של שר הפנים, כולל הצעת החוק היפה החדשה על התיקון לחוק הכניסה לישראל שמאפשרת במקרים מיוחדים להאריך את האשרה גם מעבר ל-7.5 שנים – זה נעשה לצורך אמיתי של קשישים שנקשרים מאוד בערוב ימיהם למטפלים או גם צעירים שנקשרים מאוד למטפל הסיעודי.
יעל כץ-מסטבאום: יש הסכמה רחבה על כך ולכן הוצע התיקון הזה.
יעל כץ-מסטבאום: אבל מצד שני בכל זאת עדיין משרד הפנים לא שמע על כך.
יעל כץ-מסטבאום: נתקלתי בשתי בקשות שסורבו לפני שבוע.
משה גפני: החוק עוד לא עבר.
יעל כץ-מסטבאום: נכון, הוא עוד לא עבר.
יעל כץ-מסטבאום: אבל למה זה קיים?
יעל כץ-מסטבאום: בגלל הצורך האמיתי.
יעל כץ-מסטבאום: למה משרד הפנים לא קשוב עוד לפני שהחוק עבר?
יעל כץ-מסטבאום: למה צריך לסרב לבקשה של אישה חולת אלצהיימר פרנואידית שקשורה למטפלת הסיעודית שלה יותר מאשר לכל בני משפחתה?
יעל כץ-מסטבאום: איך מאלצים אותה לפטר את העובדת הפיליפינית?
דורון רז: נאמר לזכותו של שר הפנים הזה שהוא הרבה יותר פתוח מהשרים הקודמים.
יעל כץ-מסטבאום: השאלה מופנית אל משרד הפנים.
יעל כץ-מסטבאום: אני רוצה להבין למה אין קשר בין הפקידות לבין השר ולמה לא עונים לצרכים האמיתיים.
רן כהן: גברת מיכל יוספוף, אני הופך את השאלה של גברת יעל כץ-מסטבאום לדרישה.
רן כהן: מאחר והכנסת העבירה אתמול בקריאה ראשונה את החוק הזה, תתחילו לנהוג לפיו כאילו הוא התקבל.
רן כהן: אגב, כך עשיתי בחוק הדיור הציבורי, התחלתי לנהוג לפיו על-פי החלטת ממשלה כאילו הוא התקבל.
מיכל יוספוף: - - -
בלה צור: רק ל-5 חודשים ואחרי זה צריך עוד פעם לרוץ.
יעל כץ-מסטבאום: כשהולכים לבית-המשפט זה נפתר.
יעל כץ-מסטבאום: אבל למה צריך את זה?
עליזה בר-לב: שכחתי להגיד שאני לא מייצגת רק את עמותת האלצהיימר אלא אני עצמי אלמנה של חולה אלצהיימר.
עליזה בר-לב: כולנו יודעים שהחולה נשלח על-ידי רופא המשפחה, שהוא הקובע הראשוני לסימני אלצהיימר ודמנציה, למומחה שהוא נוירו-גריאטר.
עליזה בר-לב: זה באמת האינסטנציה העליונה.
עליזה בר-לב: הוא מבצע את המבחן הקוגניטיבי שעם כל הכבוד והרצון הטוב שלכם, שום עובד לא יכול ב"חפיף" ללמוד.
אסתר רייס: אנחנו מקבלים את התוצאה ונשענים עליה.
איריס רסולי: נכון שיש בעיה לאבחן חולה אלצהיימר ואני שמחה שגברת אסתר רייס מהביטוח הלאומי מיישמת את זה.
איריס רסולי: נכון שצריך אבחון מקצועי של הנושא הזה אבל חשוב להגיד שאלצהיימר היא מחלה הדרגתית ויכול להיות שבשלבים שונים כשהחולה נמצא עדיין ב-Mild dementia, בשיטיון קל, רמת התפקוד היא עדיין סבירה.
איריס רסולי: יש אנשים עם אלצהיימר קל שממשיכים לנהוג.
איריס רסולי: כשאדם מקבל את הכותרת הזאת, רק בגלל שהיה לו כסף ללכת לאיזה פרופסור ואבחנו אותו בשלבים התחלתיים, זה עדיין לא סיבה שהוא חייב לקבל מיד עזרה צמודה.
איריס רסולי: זה צריך להיות מוצמד לקריטריונים.
איריס רסולי: הנושא השני הוא נושא הגיל.
איריס רסולי: נכון שגיל הוא מנבא, הוא מקדם סטטיסטי לסבירות של ירידה בתפקוד אבל לא אחד לאחד.
איריס רסולי: אי אפשר להגיד: בסדר, החליטו שהיציאה לפנסיה היא בגיל 67 וקבלת עובד סיעודי בגיל 90.
איריס רסולי: אין דבר כזה.
איריס רסולי: חשוב לי מאוד שלא יעבור המסר שאם הוא בן 90 אז הוא חייב עובד סיעודי.
שושנה שטראוס: רציתי להעיר שאין אפשרות חוקית להגביל את השכר שמשלמים לעובד זר.
שושנה שטראוס: החוקים שלנו קובעים שעובד זר שווה לעובד ישראלי ולכן התחרות, השוק החופשי קיים גם לגביו.
שושנה שטראוס: בית-הדין הארצי לעבודה קבע לפני זמן קצר שעובד זר בסיעוד שמתגורר בבית המעסיק, שעובד הרבה שעות, זכאי לתוספת של 30% על שכר המינימום.
יואב קריים: מאיזה כסף?
יואב קריים: המדינה מסרבת להעלות את קצבת השירותים והמיוחדים והסיעוד.
רן כהן: אחרי הזעקה של מר יואב קריים אני כבר מודיע שהדיון הבא שאני אקיים בנושא הזה יהיה בביטוח הלאומי עם הגורמים האחרים על הבעיה הכספית בנושא הזה, איך מגשרים בין העלות לבין ההוצאות.
רן כהן: אנחנו נקיים על זה דיון מיוחד ונזמין את משרד האוצר.
רן כהן: אז בואו לא נדון בעניין הזה כי אני לא רוצה "לחפף".
רן כהן: זה גם לא עניין של שאלה ותשובה.
רן כהן: הסוגייה עלתה היום אבל בעצם לא קיימנו עליה דיון.
רן כהן: אם חבריי יסכימו אנחנו נקיים על זה דיון נפרד ולא היום.
שושנה שטראוס: רציתי לציין גם את ההיבט של המובטלים הישראלים.
שושנה שטראוס: אני בדרך כלל נהנית מאוד בישיבות הוועדה מכך שתמיד יש נציג של הישראלים בכל הדיונים על העובדים הזרים.
שושנה שטראוס: זה גם היבט שצריך לשים לב אליו כי יש עובדים ישראלים שכן עובדים בסיעוד וכל הגבלה בשכר תחול גם עליהם.
דורון רז: רוב העובדים בסיעוד הם ישראלים.
בלה צור: אבל לא עם לינה.
משה גפני: בעצם החברה בישראל עברה תהליך ארוך מאוד בעניין הזה של העובדים הזרים.
משה גפני: אני זוכר את הדיונים הראשונים שהיו כאן.
משה גפני: נכון מה שנאמר כאן, שהקמת מנהלת ההגירה וחיבור כל הגופים שפועלים בעניין הזה יחד היו חשובים מאוד.
משה גפני: מה שמר אפרים כהן ואנשיו עושים בעניין הזה של האכיפה הוא חשוב מאוד משום שהוא לטובת אלה שצריכים את העובדים הסיעודיים.
משה גפני: בעניין הכבילה: אם נבוא במקרים שמישהו נפגע לבטל לו את הכבילה המשמעות תהיה הידרדרות מוחלטת של הנושא.
משה גפני: מדינת ישראל החליטה שהיא דואגת לא לעובדים הזרים – שצריך לדאוג להם כמובן לתנאי שכר הוגנים וכולי – אבל קודם כול לדאוג למטופל.
משה גפני: הרי זה הנושא, לכן מביאים אותו.
משה גפני: אם אנחנו מאפשרים להם לעזוב את המטופל ויוצרים כאן פרצה, הוא יילך מיד לעבוד באיזה מקום עשיר, אצל מעסיק שישלם לו שכר גבוה הרבה יותר.
משה גפני: לכן בעניין הזה צריך לנהוג בזהירות רבה מאוד, והעבודה שהם עושים היא באמת עבודה רצינית.
משה גפני: ביקשתי לדבר מכיוון שעוד לא הצלחנו לשלב, לחבר את כל הגופים יחד.
משה גפני: אני עוד לא יודע איך עושים את זה, כנראה שיצטרכו כאן חקיקה.
משה גפני: כאשר יש מקרה סיעודי, אפילו במקרים קשים אבל בוודאי במקרים הבינוניים, אתה צריך את משרד הפנים, אתה צריך את משרד העבודה, אתה צריך את הביטוח הלאומי.
משה גפני: בקיצור, אתה צריך לעבור מסע יסורים, שלפי דעתי כל אחד מאתנו עובר עם קרוב משפחה בדרגה כזאת או אחרת, ואלינו בכלל פונים בתור חברי כנסת בבקשות עזרה.
משה גפני: אומרים: אני מחכה לתשובה ממשרד העבודה כבר חצי שנה – ולפעמים זה נכון, לפעמים זה לא נכון, כשאתה בודק לפעמים מתברר שזה לא בדיוק כך.
משה גפני: בנושא העובדים בסיעוד אנחנו צריכים לשלב את כל הקבוצות ואת המשרדים.
משה גפני: על זה החלטנו, ובחקיקה הזאת אנחנו בעצם אומרים שזה לכל החיים.
משה גפני: המשמעות של אי-תיאום היא שתמיד ימצאו חברות כוח אדם או עובדים שיודעים לשחק בין המשרדים ובסופו של דבר מי שניזוק מכך הוא המטופל שעבורו כל המערכת הזאת עובדת.
משה גפני: אם תוכל כאן בוועדה להגיע לאיזה החלטה, אולי באמת על תיקון חקיקה – אני מבין שמשרד הפנים צריך לעסוק באשרות ובוויזה וכולי ומשרד העבודה צריך לעסוק בהיתר העבודה, כל הדברים האלה נכונים.
משה גפני: אבל הגיע הזמן – כמו שהוקמה מנהלת ההגירה, וגם זה לקח שנים ארוכות, ואני זוכר את הדיונים בין משרדים, שגם מר אפרים כהן השתתף בהם, כשזה אמר: זה ההוא, וזה אמר: זה ההוא, ולקח כמה שנים עד שזה הגיע, וזה הגיע.
משה גפני: כדאי לדאוג שהטיפול במטופל יהיה מרוכז מתחילת הדרך במקום אחד ואז גם כשהעובד בורח, גם כאשר הוא הולך למקום אחר יהיה קל בהרבה לאתר אותו, יהיה קל הרבה יותר לטפל במטופל.
משה גפני: יכול להיות שיצטרכו להכניס כאן תיקוני חקיקה.
פנינה פירסטון: אני מבקשת, רק לא בלעדינו.
פנינה פירסטון: שלא יהיה שום דיון אודותינו שייערך בלעדינו.
רן כהן: הדיון הזה הוא בלעדיכם?
רן כהן: אתם יודעים כמה אומללים היינו בלעדיכם.
משה גפני: אגב, אין אחד, לפי דעתי גם מבין חברי הכנסת, שלא נוגע לעניין במישרין.
פנינה פירסטון: זה נכון, אבל לכם קל יותר כי הדלתות נפתחות בפניכם.
פנינה פירסטון: כמה שאני אוכלת מרורים - - -
משה גפני: יש דלתות שהייתי צריך לשבור, זה לא בדיוק כך.
פנינה פירסטון: לך קל יותר, יש לך מפתח.
פנינה פירסטון: לי לא.
קריאה: הוא שובר, אז גם אנחנו נשבור.
קריאה: יש לו חסינות.
קריאה: הוא יכול לשבור.
רן כהן: בפנינו הדלתות לפעמים נפתחות כי כשאנחנו רואים חריץ אנחנו מיד מכניסים רגל.
רן כהן: לכם לפעמים גם אין רגל להכניס.
אילן ליבוביץ: אני חושב שהדברים שאמר חבר הכנסת גפני בעניין הזה הם חשובים, וגברת פנינה פירסטון העלתה את זה עוד קודם, שצריך להיות כאן סינכרוּן בין כל המערכות.
אילן ליבוביץ: אני חושב שבן אדם שסובל מכל הבעיות האלה וצריך את כל הסיוע צריך לדעת שיש גורם אחד שהוא פונה אליו.
אילן ליבוביץ: אם אנחנו נצליח בסופו של יום להביא למצב שיהיה גורם אחד – כמו שיש היום מנהלת שעשתה עבודה נהדרת, וראיתי את הנתונים שהציג מר אפרים כהן על הירידה במספר ההיתרים כתוצאה מהעבודה הזאת – שיהיה גורם אחד שאתה יודע שאתה פונה אליו ואתה פותר את כל הבעיות שלך.
אילן ליבוביץ: אני מניח שזה יהיה הפתרון הטוב ביותר לעניין הזה, ואז גם אנחנו נוכל לטפל בזה.
אילן ליבוביץ: מכל המגעים עם משרדי הממשלה, אני אומר לכם מר אפרים כהן וגברת מיכל יוספוף, זה שיש הוראה של שר הפנים זה טוב ויפה אבל הפקידה של מנהל האוכלוסין בסניף זרנוגה לא יודעת על כך.
אילן ליבוביץ: גם אם הם ממלאים את ההוראות זה לא מגיע עד סניף זרנוגה.
אילן ליבוביץ: כך זה תמיד.
אילן ליבוביץ: זה במשרד הפנים ובמשרד הבריאות, זה בכל אחד ממשרדי הממשלה.
אילן ליבוביץ: בסופו של דבר יושבים פקידה או פקיד למטה בשולחן.
אילן ליבוביץ: אם יהיה גורם אחד שאתה עובד מולו זה יהיה הפתרון הטוב ביותר לבעיה הזאת.
אילן ליבוביץ: היום נגענו רק בקצה המזלג בבעיה גדולה מאוד של העובדים הזרים בסיעוד.
רן כהן: קודם כול, אני מקבל את הדברים שלכם כמעין סיכום.
רן כהן: האם יש כאן איזה גורם שיכול לנסות לסרטט את המבנה של הגוף האינטראקטיבי הזה בנושא הסיעוד?
רן כהן: אתם מוכנים להכין את זה?
זהבה ויזר: כן, ביחד עם מר אפרים כהן אפשר להכין את זה.
רן כהן: בלי מר אפרים כהן זה לא יזוז במילא, אני כבר אומר לכם שחבל על הזמן.
רן כהן: תעשו את זה עם מר אפרים כהן ותודיעו לנו ואז אנחנו נשב ונדון ונראה באיזה אופן נקדם את זה.
רן כהן: דבר שני, שימו לב, הוועדה הזאת עוסקת בנושא העובדים הזרים בסיעוד באופן מהופך לאופן טיפולה בעובדים הזרים בשאר הענפים.
רן כהן: בשאר הענפים אנחנו בעצם כל הזמן רוצים להגיע לצמצום מספר העובדים הזרים ככל האפשר על-ידי הקטנת מספר האישורים.
רן כהן: פה אנחנו רוצים שמספר האישורים יהיה הולם לצרכים האמיתיים של ענף הסיעוד.
רן כהן: לא שאין לנו מטרה שיהיו עובדים ישראלים, זאת אכן מטרתנו, ותיכף אני אזכיר אותה, אבל שימו לב שכאן אנחנו דנים בכיוון הפוך מאשר דנים בדרך כלל בענפים האחרים.
רן כהן: לגבי בדיקות ה-ADL המשפילות – סיכמנו את העניין בכך שאם יש טענות על פרקים כלשהם או קטעים או דברים כאלה או אחרים תפנו אותן לגברת אסתר רייס.
רן כהן: אם אתם רוצים, תעבירו העתקים אליי.
רן כהן: אנחנו נבקש להתקדם בעניין הזה.
רן כהן: לגבי עומק הבדיקה והבדיקה של התחום הקוגניטיבי – אני מבקש מאוד שתקפידו על כך שהכול נעשה על סמך המסמכים והמידע הרפואי על אותו נבדק בעומק המקסימלי האפשרי.
רן כהן: אבל אין ברירה, אני חושב שאם רוצים לדעת אם האדם באמת יכול או לא יכול, הולך או לא הולך, נכנס לשירותים לבד או לא – אין ברירה אלא לעשות את זה.
רן כהן: אבל שעומק הבדיקה יהיה משמעותי ורציני.
רן כהן: העניין של הארכת התוקף נפתר לשמחתי.
פנינה פירסטון: זאת בשורה נהדרת.
רן כהן: מר אפרים כהן בישר לנו היום בשורה יוצאת מן הכלל, שלא צריכים לחדש כל שנה.
רן כהן: זה נכון, גם אם נקבל את זה כפתרון ביניים עד שנגיע לפתרון כולל.
רן כהן: אני חושב שסוגיית פרקי הזמן של הארכת המועד נפתרה חלקית על-ידי ההארכה לשלוש שנים אבל בעיית היום השביעי בשבוע והחופשות של העובדים עדיין לא פתורה.
רן כהן: אני חושב, מר אפרים כהן, שצריך לבוא בדברים עם חברות כוח אדם או עם גורמים שונים על מנת שהיום השביעי בשבוע כן יכוסה על-ידי ישראלים.
רן כהן: מה אני למדתי בעצם בוועדה הזאת?
רן כהן: אומרים: למה בענף הסיעוד מוכרחים שיהיו עובדים זרים?
רן כהן: משום שאין חיה כזאת בישראל, או אין אדם כזה בישראל, אין עובדת כזאת בישראל שתעבוד 7 ימים בשבוע, 24 שעות ביממה בבית של המטופל ולכן אין ברירה.
רן כהן: בסדר, אבל יום בשבוע ישראלים יכולים לעבוד.
יעל כץ-מסטבאום: אבל מה בחופשה של העובד הזר או כשהעובדת נוסעת לחוץ-לארץ או כשהיא חולה?
זהבה ויזר: יש צורך לחייב אותה בחופשה בגלל השחיקה.
זהבה ויזר: כולם כאן שוכחים את הנושא הזה.
רן כהן: אני לא מקבל את ההגדרה שעובדים ישראלים לא יכולים לעבוד בעבודות כאלה.
רן כהן: כעיקרון אני לא מקבל את זה.
רן כהן: אם אפשר להתחיל בכך שעובדים ישראלים מחליפים לפרקי זמן קצרים, מיום עד שבוע, ולאחר מכן יימצאו אולי גם לחודש – באופן הזה ניתן מענה.
רן כהן: בינתיים בכל זאת צריך לתת מענה לסוגייה שגברת פנינה פירסטון העלתה.
רן כהן: אני חושב שמודל מהסוג הזה צריך לבוא לידי ביטוי.
יוסי בן-דוד: כבוד היושב-ראש, בחלק גדול מהמקרים, ברוב המכריע שלהם ישראלים נותנים פתרון ליום החופשי.
יוסי בן-דוד: אני אומר את זה באחריות.
פנינה פירסטון: זה לא נכון.
יוסי בן-דוד: במסגרת חוק הסיעוד ניתנה תשובה.
בלה צור: אתה מדבר על קשישים ולא על נכים צעירים שזקוקים לעובד זר.
רן כהן: מר יוסי בן-דוד אמר מה שאמר.
רן כהן: האמינו לי, גם היום בענף הסיעוד בסך הכול עובדים המון ישראלים.
דורון רז: 70,000 רק בחוק הסיעוד.
רן כהן: זה ענף לא קל ולא פשוט.
רן כהן: אני מציע שבנושא הזה ננסה להגיע לפתרון חוקי.
רן כהן: הבעיה שגברת פנינה פירסטון הציגה באופן הכי דרמטי, ובצדק, שבעצם היא הופכת להיות עבריינית.
רן כהן: צריך למצוא לזה פתרון.
עליזה סויסה: אנחנו לא רק עבריינים.
עליזה סויסה: אנחנו גם חשופים לתביעות משפטיות על פיצויים שנתיים לעובדים, על דמי הבראה, על כל מיני תשלומים.
רן כהן: אני מבקש להודיע על שני דיונים שהוועדה הזאת תקיים בנושא הסיעוד.
רן כהן: האחד, מה שאמרתי קודם בעקבות דבריו של מר יואב קריים ושל אחרים, על השכר והעלות.
רן כהן: נקיים דיון מיוחד בעניין הזה כי אין ברירה אלא לטפל בו.
רן כהן: השני, בנושא הסדר הכבילה.
רן כהן: הבנתי מהישיבה הזאת שיש בעיה לכאן ולכאן.
רן כהן: האמת היא שאין פתרון כרגע.
דרור מאיר: יש חוק-יסוד בעניין הזה.
דרור מאיר: חייבים להתייחס לחוק היסוד.
רן כהן: לכן אני מציע, רבותי חברי הכנסת, שבנושא הכבילה אנחנו נבקש מהארגונים, כי זה תלוי במידה רבה מאוד בהם, אל תביאו לנו רק הצעה על ביטול הכבילה אלא תשבו, תרדו לעומק בעיית ביטול הכבילה ותנסו להגיע לגיבוש של רעיון.
רן כהן: אם תרצו נשב אתכם, נקיים פגישה רק אתכם כדי לנסות לגבש רעיון.
משה גפני: חבל לקבוע כותרת כזאת כמו "ביטול הכבילה" מכיוון שבעוד כמה חודשים תצטרך לקיים כאן דיון הפוך.
רן כהן: אתה צודק, נכון.
רן כהן: פתרון לבעיית הכבילה.
רן כהן: רבותי, איך פותרים את הבעיות שנוצרות מהכבילה שבין המעסיק לעובד.
דורון רז: יווצרו בעיות הרבה יותר גדולות.
פנינה פירסטון: אתה יודע מה אנחנו עוברים היום?
קריאה: צריך לשמוע את שני הצדדים.
רן כהן: אני מזמין את מי שיש לו רעיונות בנושא הזה לשלוח אותם אלינו, אני אפיץ אותם בין חברי הוועדה וננסה לראות באיזה אופן אפשר להתמודד עם העניין ולייצר איזה פתרון.
רן כהן: לגבי הסדרת החוקיוּת של עובדים בלתי חוקיים בענף הסיעוד – אני מבין שמר אפרים כהן הולך בכיוון של פתיחת הנושא וניוד עובדים.
רן כהן: מר אודי גולדשמידט, הבנתי מהתשובה של גברת אסתר רייס שיש אפשרות לערער על ההחלטה, שיש אפשרות לקבל גם את הדוח.
אודי גולדשמידט: שאלת היסוד היא איך נקבע הרף בכלל.
רן כהן: העלית את הבעיה שבעצם אין אפשרות לערער על ההחלטה ואי אפשר לקבל את הדוח.
רן כהן: אז אני הבנתי שאל"ף אפשר לערער והאדם עצמו יכול לערער או בוודאי גורם מטעמו באופן חוקי יכול לערער.
רן כהן: לכן אין כאן לדעתי בעיה.
רן כהן: אני רוצה לבקש מגברת אסתר רייס – ושמת לב, אני נותן אמון רב באנשי הביטוח הלאומי, באמת, אני חושב שאתם עושים עבודת קודש בסך הכול – אני מבקש שתהיה לכם איזה בקרה על איכות הקשר של 900 המעריכים במפגש עם המטופלים.
רן כהן: אין דבר כזה שבתוך 900 לא יהיו באמת חריגים אבל גם אסור שיהיו חריגים שנוהגים באופן ברוטלי ולא אנושי ולא ראוי ושהדבר הזה יעבור לסדר היום ויתחבא.
רן כהן: הסבל של הנבדק לא יכול להישאר ללא טיפול שלכם.
רן כהן: אז אנא, בידקו את עניין איכות הבודקים ומקצועיותם.
רן כהן: שלום, אני מצטער על האיחור.
רן כהן: אנחנו מקדישים את הישיבה היום בסופו של דבר להתנהלות משטרת ההגירה כלפי עובדים זרים חוקיים, והזמנו לישיבה הזאת גם נציגים של ארגונים שעוסקים בנושא הזה.
רן כהן: אני מודה על האמת שגם הוזעקתי בשבוע שעבר, בזמן אמיתי, כאשר ארעה פעילות של מעצר עובדים בלתי חוקיים, אני חושב, בתל אביב, כאשר נמסר לי שם שהמשטרה – אני עכשיו מוסר מה נמסר לי את העדויות לגבי מה קורה ימסרו ניצב ברטי אוחיון והאנשים, ואני נותן אמון מלא בדברים – נכנסו ארבעה שוטרים בלבוש אזרחי לתוך כנסייה לא יודע לאיזו מטרה, כדי לראות לבדוק, לחפש, ויצאו.
רן כהן: לאחר מכן נמסר ששניים או שלושה מאלה שהתפללו בכנסייה נעצרו לאחר שיצאו משם, ובגין העובדה שהם באו לקיים את האמונה שלהם ואת התפילה שלהם זה הפך למעין מוקד למעצר של עובדים בלתי חוקיים, דבר שנראה נדמה לי על פניו מאוד בוטה ולא ראוי.
רן כהן: אני התקשרתי לדובר, לא מצאתי את ניצב אוחיון, מסרתי לניצב אוחיון מה אני מבקש.
רן כהן: ומכל מקום, נראה לי שהימצאותם של עובדים בלתי חוקיים בארץ והעברתם חזרה למדינותיהם זה דבר ראוי, יש החלטת ממשלה, והדברים צריכים להתבצע.
רן כהן: רק נאמר נדמה לי בישיבה האחרונה או לפני אחרונה על ידי ניצב ברטי אוחיון ועל ידי אפריים כהן נמסרו כאן כל הכללים, ראינו אותם גם בכתובים, גם במצגת, והדברים נראו בסך הכל מאוד ראויים, ואפילו היו לנו כמה בקשות מתקבלות על הדעת, והן אפילו התקבלו, נכון אפריים?
רן כהן: אם אני לא טועה?
רן כהן: כאן נפער איזה שהוא פער שחייבים לברר אותו, וחייבים לראות שלא מתקיים מצב שבו אדם בא לקיים תפילה ואת אמונתו, תהא דתו אשר תהא, זו תהיה מלכודת כדי לתפוס אותו ולגרש אותו.
רן כהן: לא היינו מעלים על דעתנו שהדבר הזה יקרה ליהודים במדינות שונות, אפילו אם הם בלתי חוקיים, והיינו זועקים לשמיים אם זה קורה, ואני מאוד מקווה שגם פה זה לא יקרה.
רן כהן: אם חברי הכנסת דרך אגב רוצים לומר משהו בעניין הזה כבר בהתחלה, בבקשה.
רן כהן: אבל בעיקרו של דבר אני אבקש להציג את העדויות של מי שיודע מה קרה, ולאחר מכן אבקש את התשובות.
רן כהן: נעשה את זה באופן מאוד ענייני, בלי לחצים ובלי היסטריות.
רן כהן: אני מבין שנאמר לניצב אוחיון שיש פנייה אליכם של המוקד לסיוע לעובדים זרים לגבי אזרחים תושבי ניגריה שעומדים להיות מגורשים היום, לאחר שנעצרו ביציאה מהכנסיות.
רן כהן: אולי תוכל לומר לנו באמת מה קורה בעניין הזה.
רן כהן: אתה מכיר את הפנייה הזאת?
ברטי אוחיון: גם את הכנסייה.
רן כהן: אם כך אז יש כנסייה, ויש מתפללים ויש מגורשים.
רן כהן: אז זה עניין בעייתי אם כך.
רן כהן: עכשיו אני מתחיל להיות מודאג.
רן כהן: יכול להיות שיש בעיה.
רן כהן: מי מהעדים?
רן כהן: ענת פישביין ישנה פה?
רן כהן: מי ישנו?
רן כהן: מי מכיר את הנושא מהצד של העובדים הזרים.
סיגל רוזן: זה היה כשיצאו מהכנסיות.
סיגל רוזן: היתה רק כנסייה אחת.
רן כהן: אגב לא היתה טענה שהם נעצרו בתוך הכנסייה.
ברטי אוחיון: היו טענות בתוך הכנסייה, ואני אביא פה את האנשים שהעידו- - -
רן כהן: ניצב אוחיון, אלי לא באה טענה שנעצרו בתוך הכנסייה, ואני מאוד קפדן בדברים האלה, כי אני יודע שלהוציא שם רע זה מאוד קל.
רן כהן: וביררתי, ואמרו לי שנכנסו ארבעה שוטרים בלבוש אזרחי לתוך הכנסייה, דיברו אתם מה הם עושים כאן, וכולי וכולי, ואז הם יצאו והמעצר היה מחוץ לכנסייה.
סיגל רוזן: היתה כנסייה ניגרית אחת אליה נכנסו ארבעה שוטרים בלבוש אזרחי.
סיגל רוזן: כשהציעו להם לשבת הם הורידו אותם ממונית שירות על גבול הכנסייה.
סיגל רוזן: אני רק אומר מונית שירות, כי אמר פה גם ניצב אוחיון שלא יעצרו אנשים באוטובוסים ובמוניות, וגם לא יורידו אותם ממוניות.
סיגל רוזן: זו הסיבה שציינתי את זה.
רן כהן: אני רוצה לדייק.
רן כהן: זה לא בשביל להגן על ניצב אוחיון אלא כדי להגן על האמת.
רן כהן: אלף, אף פעם לא עלה העניין של המוניות כאן אלא רק העניין של האוטובוסים.
רן כהן: בית, אמר ניצב אוחיון, למיטב זכרוני, שהוא נתן הנחייה חד משמעית שלא עולים על אוטובוסים כדי לעצור עובדים זרים, גם בלתי חוקיים, וגימל, אם אני זוכר נכון, ניצב אוחיון אמרת שגם לא יכול להיווצר מצב שבו יש חסינות מלאה לאחר הירידה או לפני הירידה, וכל הדברים האלה.
רן כהן: כלומר, לא עולים לאוטובוסים.
רן כהן: אמרת שלא יעלו לאוטובוסים כדי להפוך אותם למלכודות של עובדים זרים בלתי חוקיים כדי לגרש אותם.
רן כהן: זה מה שאני זוכר.
רן כהן: אני דייקתי אגב?
ברטי אוחיון: אני אתייחס לכל.
רן כהן: לא, אני דייקתי בציטוט שלך?
ברטי אוחיון: מתוך אוטובוסים ההנחיה היא ברורה – לא עולים ולא מורידים.
רן כהן: אז דייקתי.
סיגל רוזן: אם אתם רוצים אני יכולה להקריא לכם מה שאמר האדם שיצא מהכנסייה.
סיגל רוזן: "יצאנו מהכנסייה בסביבות שתים עשרה וחצי בצהרים, נכנסנו לרכב של אחד העובדים בכנסייה הניגרית, ברכב היו גם אשתו של העובד ושני בניו, בני שנה וחצי ובן שלוש.
סיגל רוזן: בנוסף נסעו עמנו שני אזרחים ניגרים נוספים.
סיגל רוזן: מיד ביציאה מהכנסייה חסמה אותנו מכונית השייכת למנהלת ההגירה.
סיגל רוזן: שלושה שוטרים במדים יצאו ממנה.
סיגל רוזן: פתחתי את הדלת ויצאתי מיד, והתנפלו עלי שלושה שוטרים.
סיגל רוזן: אחד מהם הפיל אותי לארץ ושניים אחרים היכו אותי.
סיגל רוזן: לאחר ששלושת השוטרים התנפלו עלי, שני הנוסעים האחרים שישבו ברכב יצאו מתוכו ונמלטו לתוך הכנסייה.
סיגל רוזן: שני הילדים הקטנים שישבו ברכב החלו לבכות, אבל השוטרים לא שמו לב אליהם.
סיגל רוזן: השוטרים קרעו לחלוטין את חולצתי והיכו אותי עד שנמלאה בדם.
סיגל רוזן: הם לקחו אותי לתחנה בחולון, שם נתנו לי חולצה אחרת ללבוש.
סיגל רוזן: הם המשיכו להכות אותי גם לאחר שאזקו את ידיי.
סיגל רוזן: השוטרים אמרו שייקחו אותי לבית חולים, אבל הם לקחו אותי רק לאבו כביר, שם חיכיתי כחצי שעה ולאחר מכן החזירו אותו ל....
סיגל רוזן: לאחר מכן הועברתי לכלא מעשייהו שם אני נמצא כעת.
סיגל רוזן: אני סובל מכאבים ולא מקבל כל טיפול רפואי".
רן כהן: תודה סיגל.
רן כהן: יש עוד מישהו לפני ניצב אוחיון שיש לו מידע?
אופיר פינס-פז: הביאו לידיעתי מקרה שבו באמת לקחו עובדים.
אופיר פינס-פז: צלצלתי לאפריים כהן.
אופיר פינס-פז: מקרה שבהם עובדים באשרות חוקיות, באשרות עבודה, שנמצאים פה על פי חוק ועל פי אישור של המדינה, גורשו מהארץ.
אופיר פינס-פז: אני הפניתי את העניין הזה לטיפולו של אפריים כהן ואני יודע שהוא טיפל בזה בדרכים שלו, בדק את זה באמצעים כאלה או אחרים, אבל בשורה התחתונה, מי שפנה אלי זה לא העובדים הזרים.
אופיר פינס-פז: פנה אלי אדם שאיבד את כל עולמו מבחינה זו.
אופיר פינס-פז: הוא תלוי במדינה, הוא תלוי בכוח עבודה זר זה, אני לא רוצה עכשיו לחלק ציונים אם זה טוב או לא טוב, אני לא נכנס לזה.
רן כהן: אתה יכול לתת סימנים בכמה עובדים מדובר, מאיזו מדינה?
אופיר פינס-פז: אפריים, אני לא ומטיח בך חלילה דבר.
רן כהן: חבר הכנסת אופיר פינס, אתה העלית סוגייה שכבר פה ושם עלתה כבר על השולחן.
רן כהן: קיים חשד, אגב, שפה ושם נעשה העניין של הגירוש גם כשהם חוקיים.
רן כהן: לכן נברר את זה.
אהוד רצאבי: ידוע גם מקרה שמתוך טעות נעצר ברחוב בן יהודה דיפלומט סיני, הרביצו לו.
רן כהן: אני רוצה להזכיר לך שדיברנו כאן, אופיר פינס לא היה, היה לו חשד- - -
קריאה: לכמה זמן עצרנו אותו?
אהוד רצאבי: אין לי מושג.
אהוד רצאבי: שעה?
רן כהן: רבותיי, אני מאוד מבקש.
רן כהן: מיד ידברו ניצב אוחיון ומר אפריים כהן.
רן כהן: אני מבקש ברגע זה עוד לשמוע עדויות או ידיעות על טענות.
רן כהן: אני מבקש שזה ייעשה עכשיו.
יובל מור: בהקשר למקרה הספציפי או בהקשרים כלליים?
רן כהן: בהקשר לשני נושאים.
רן כהן: עלו על השולחן עכשיו שני נושאים.
רן כהן: האחד, האם משטרת ההגירה מנצלת את הנושא שאנשים מקיימים את פולחן דתם ואמונתם בכנסייה, במסגד, בודהה אם יש, כדי לגרש עובדים בלתי חוקיים, דבר שיש לנו לגביו עמדה ברורה.
רן כהן: זה נושא אחד.