GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הוועדה לביטחון לאומי):
רגע לפני שהם נותנים לך תשובה, אני מתנצל מראש, חברי יושב-ראש הוועדה המיוחדת לעובדים זרים
הוועדה לביטחון לאומי):
 לא ידעתי כמה הנושא הזה חשוב לפני שנכנסנו אליו, רק מהשיחה בינינו
הוועדה לביטחון לאומי):
 אני מבין כמה טעם יש לעשות דיון המשך לעניין הזה
הוועדה לביטחון לאומי):
 אני רוצה להבהיר לאנשים שיושבים פה, מדינת ישראל מנציחה פה חבית חומר נפץ
הוועדה לביטחון לאומי):
 החבית הזאת, יש גם חבית קטנה לידה שהולכת וגדלה, וקוראים לה נוער, קוראים לה הדור השני
הוועדה לביטחון לאומי):
 זה משהו שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לגדל אותו פה
הוועדה לביטחון לאומי):
 אנחנו חייבים למצוא פתרון
הוועדה לביטחון לאומי):
 אני אומר לך, אדוני יושב-ראש הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, חבר הכנסת אליהו רביבו, חברי הטוב, אנחנו בבעיה
אליהו מרידור:
אנחנו בצרה
הוועדה לביטחון לאומי):
ולבעיה הזאת יש גם שם משפחה, וזה כדאיות
הוועדה לביטחון לאומי):
 כי מישהו כדאי לו שיהיו בתל אביב העובדים האלה
הוועדה לביטחון לאומי):
אתה ואני חייבים לעשות יד אחת ולראות איך אנחנו מקטינים את הסיכון הזה, כי בסופו של דבר זה עלול לפגוע בכולנו
הוועדה לביטחון לאומי):
 תודה רבה על הזכות להיות איתך פה שותף, ואני מתנצל מראש
קיברום טוולדה גברמאריאם:
אני מודה על המעמד
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 בכל זאת, באנו ממדינה דיקטטורית שלא מאפשרת לנו לדבר במרחב כזה
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 אני מודה לכולכם
אליהו מרידור:
אם תוכל להתייחס, בבקשה, לשאלת הסקרנות שלי
קיברום טוולדה גברמאריאם:
אני אשאל את אדוני אם יש לך מדינה כזאת שמאפשרת לנו, שתכבד את אמנת הפליטים ותכיר בזה שנשקפת לנו סכנה
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 יש לך מדינה כזאת? בני הקהילה שלי ישמחו
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 הדבר הכי חשוב לנו זה שאנחנו נהיה מוגנים ולא תישקף לנו סכנה לחיים
אליהו מרידור:
אני מודה לך, אתה מחמם את ליבי
אליהו מרידור:
 אנחנו נתקדם מפה ולא נשחרר את ההזדמנות הנפלאה שמתפתחת כאן כרגע
קיברום טוולדה גברמאריאם:
שלא נתבלבל
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 יש להכחיש את המציאות במדינה שלנו
אליהו מרידור:
 עזוב, עזוב
אליהו מרידור:
 בוא נעזוב את זה
אליהו מרידור:
 זאת עובדה קיימת
אליהו מרידור:
 אני מקבל את מה שאתה אומר, ואני נענה להזמנתך
אליהו מרידור:
 אני מתכוון למלא אותה אחר כבוד באופן מידיי
אליהו מרידור:
 כשאני אומר מיידי, זה מיידי
קיברום טוולדה גברמאריאם:
זאת אומרת, להכיר בעילת המקלט שלנו, להכיר בנו כפליטים ולהעביר אותנו למדינה שכן תכבד את אמנת הפליטים
אליהו מרידור:
אל תתנה לי תנאים
אליהו מרידור:
 חד-משמעית
קיברום טוולדה גברמאריאם:
זאת אומרת, מדינת ישראל לא מוכנה - - -
אליהו מרידור:
 אתה לא מראיין אותי כאן
קיברום טוולדה גברמאריאם:
אני שואל
אליהו מרידור:
אני מסביר פשוט
אליהו מרידור:
 אתה אומר שאם הייתה מדינה שתכיר בסטטוס שלכם ותסכים לקבל אתכם עם אותו סטטוס, תשמחו לעבור אליה
אליהו מרידור:
 אני נעניתי להזמנתך ואני מתכוון לצקת לתוכה תוכן באופן מיידי
אליהו מרידור:
 מיידי זה מיידי
אליהו מרידור:
 זה לפני שאתה יוצא מפה
אליהו מרידור:
 אתה ממשיך איתי
אליהו מרידור:
 אני הולך לסייע ולהיענות לבקשתך, חד-משמעית
אליהו מרידור:
 יוסי, בסדר?
ד"ר ברהנה הגוס:
אנחנו אומרים שמדינה דמוקרטית שיכולה לכבד, לא כמו שהיה אז
אליהו מרידור:
 מדינה דמוקרטית
אליהו מרידור:
 אני מדבר על מדינה דמוקרטית
דורון אביטל:
אני רוצה להגיד כמה דברים
אליהו מרידור:
אתה יכול להישאר פה בדיון הבא
אליהו מרידור:
 זה דיון המשך
מונים אהרון:
אני מארגון HIAS
מונים אהרון:
 זה ארגון יהודי בין-לאומי, ויש לנו משרד גם פה בישראל
מונים אהרון:
 אני רוצה להתייחס לדברים שעלו כאן, וגם רוצה לשבח אותך על כך שאתה עוסק בנושא של הפליטים ומבקשי המקלט באופן עקבי
מונים אהרון:
 למרות שאני לא מסכים עם הגישה, אני אומר את זה מתוך כך שאני מייצג ארגון שדואג לאוכלוסייה הזאת
אליהו מרידור:
אני גם רוצה לדאוג לה
אליהו מרידור:
 אל תתבלבל
אליהו מרידור:
 אני דואג לה מאוד
אליהו מרידור:
 שאני לא אובן, חלילה, לא נכון
אליהו מרידור:
 אני מאוד מאוד מאוד דואג לה
אליהו מרידור:
 אני רוצה לתת לה מענה, אבל לא אצלי
מונים אהרון:
אני מכיר את זה מקרוב
מונים אהרון:
 ישבנו מספיק זמן, ואני מכיר את הדעות שלך
מונים אהרון:
 בנושא הפשיעה שיש בדרום תל אביב, כולנו מסכימים שכולנו לא רוצים את הפשיעה הזאת באזור, כי גם הקהילה שלנו סובלת מזה
מונים אהרון:
 אני רוצה להתחבר למה שאמיר אמר קודם, שזה סימפטום
מונים אהרון:
 גם גל אמרה שזה סימפטום
מונים אהרון:
 זה סימפטום לנושא אחר, שבצער רב, למשך שנים, הממשלות מתנערות מזה ולא רוצות לקחת אחריות
מונים אהרון:
 אלה העובדות
מונים אהרון:
      יוסי אדלשטין חזר פעם אחר פעם על זה שמבקשי מקלט מסודן ואריתריאה נמצאים תחת מדיניות אי-הרחקה
מונים אהרון:
 עובדה שאנשים נמצאים פה
מונים אהרון:
 בזמן הזה, באופן כזה או אחר הם משפיעים על החברה כולה, לטוב או לרע
מונים אהרון:
 בנוסף לזה, יש גם ילדים שגדלים פה
מונים אהרון:
 אין מדיניות להרחיק אותם למקום כלשהו, כי לצערי הרב, גם סודן בקריסה, ולאריתריאה אף אחד לא מגרש
מונים אהרון:
 לכן, האנשים האלה נמצאים פה
מונים אהרון:
 כדי לטפל בסימפטום הזה, המדינה צריכה לתת פתרונות
מונים אהרון:
 פתרונות רווחה לילדים שגדלים פה ולאוכלוסייה באופן כללי, ולתת מעמד או כל טיפול אחר שגורם לאנשים האלה לחיות חיים נורמליים כדי להקטין את כל הסימפטומים האחרים שדיברנו עליהם עכשיו
מונים אהרון:
 כל עוד אין הרחקה באופק, האנשים האלה יהיו פה, ואני חושב שאת העובדה הזאת צריך להכיר
אליהו מרידור:
מה צריך לעשות כדי שתהיה הרחקה?
מונים אהרון:
אני חושב שמדינת ישראל צריכה לקחת אחריות
מונים אהרון:
 אלה שהגישו בקשות מקלט, לבחון את בקשות המקלט שלהם
מונים אהרון:
 מי שיוכר כפליט, מגיע לו להיות פליט
מונים אהרון:
 מדינת ישראל יש לה אחריות מוסרית מתוך זה שהיא הייתה אחת המדינות הראשונות בעולם, שחתמה על אמנת ז'נבה לפליטים
מונים אהרון:
 מי שלא יוכר כפליט בסופו של ההליך, אני מניח שהמדינה יכולה למצוא פתרונות
מונים אהרון:
 או שהאנשים האלה ילכו למדינות אחרות, כי מן הסתם, לסודן ולאריתריאה אי-אפשר להחזיר או להרחיק
מונים אהרון:
 אני חושב שצריך להכיר בעובדה, שהאנשים האלה לא מורחקים
מונים אהרון:
 הם יהיו פה, והמדינה צריכה לטפל ולהכיר בעובדה הזאת
מונים אהרון:
 תודה
ד"ר ברהנה הגוס:
אני רק אומר שאריתריאים לא מורחקים מפה
ד"ר ברהנה הגוס:
 אני מקווה שכבוד היושב-ראש יזכיר שמדינת ישראל יש לה אינטרס מאוד גדול עם הדיקטטורה באריתריאה בעניין ביטחוני
ד"ר ברהנה הגוס:
 רק בגלל זה היא לא מעזה לעשות שום דבר לתומכי המשטר בארץ, שרודפים גם אותנו
ד"ר ברהנה הגוס:
 בואו לא נסתיר, זה הדבר היחיד
ד"ר ברהנה הגוס:
 אנחנו לא מתנגדים לאינטרס של מדינת ישראל עם אריתריאה, אבל השלטון שרדף אותנו שם, רודף אותנו גם פה
ד"ר ברהנה הגוס:
 מדינת ישראל לא מעזה לעשות שום דבר, ובסופו של דבר מסכנים השוטרים, משפילים אותם
ד"ר ברהנה הגוס:
 מסכנים עובדי האוכלוסייה וההגירה, משפילים אותם
ד"ר ברהנה הגוס:
 הקהילה שלי סובלת
אליהו מרידור:
מה שאתה אומר חמור מאוד
אליהו מרידור:
 חמורה שבעתיים העובדה שיש לך ביטחון עצמי כל-כך גבוה לדבר בכנסת ישראל, בית הפרלמנט הישראלי, לבושתה של המדינה ועל האינטרסים הלאומיים שלה
אליהו מרידור:
 אבל זה רק יכול להבהיר את התסכול
אליהו מרידור:
      אשמח לדעת, בעקבות דרישתי והחלטת הממשלה לעניין העתקת המקום המרכזי לתחליפי סם, לאן העתקם אותם? משרד הבריאות, בבקשה
ניר שער:
שלום, אני מנהל תחום מסגרות לטיפול בהתמכרויות, משרד הבריאות
אליהו מרידור:
אני מדבר על 916
ניר שער:
על מרכזי מתדון?
אליהו מרידור:
 לא על השנים שעברו
אליהו מרידור:
 אני אסביר שוב
אליהו מרידור:
 במהלך הסיור שהוועדה בראשותי קיימה ביוני בדרום תל אביב, דרשה הוועדה באופן מיידי מציאת מקומות חלופיים ואפילו סיפקה כאלה, למרכזי חלוקת תחליפי סם
אליהו מרידור:
 בעקבות זאת, יצאה החלטת ממשלה, תזכיר ממשלה 916, מה-10 בספטמבר 2023, שנותנת עד 180 יום לביצוע ההחלטה הזאת
אליהו מרידור:
 נשמח לדעת לאן העתקתם אותם
ניר שער:
כרגע זה לא נעשה
אליהו מרידור:
לא נעשה?
ניר שער:
לא
ניר שער:
לצערי זה לא נעשה
אליהו מרידור:
מה זאת אומרת לצערך? לא הבנתי
ניר שער:
המרכז שלנו בתל אביב, שהיה ברחוב המסגר, רצינו להעביר אותו למקום אחר
אליהו מרידור:
 אני לא מדבר על רחוב המסגר
אליהו מרידור:
 עזוב, נו
אליהו מרידור:
 אתה יודע בדיוק על מה אני מדבר
אליהו מרידור:
 יש החלטת ממשלה, ואתה רוצה לומר לי שפקידי משרד הבריאות, על מנהליו, החליטו להמרות את פי החלטת הממשלה שהיא תולדה של דרישת הוועדה? זה מה שאתה אומר לי?
אליהו מרידור:
אז מה אתה אומר לי?
ניר שער:
אני אומר שזה התעכב, וזה יעבור למכרז מתדון שאמור לצאת השנה
אליהו מרידור:
לא, מה פתאום? קיבלתם 180 יום
אליהו מרידור:
 כל עוד שלא הסתייגתם באמצעות הנציגים שלכם בישיבת הממשלה, ויש החלטת ממשלה, היא חלוטה
אליהו מרידור:
 אני רוצה לדעת מה הסיבה לכך שבתוך המסגרת המאוד מאוד ארוכה של 180 ימים, לא העתקתם את המרכזים
ניר שער:
אני לא יכול לענות על השאלה הזאת
אליהו מרידור:
מי יכול?
ניר שער:
צריך להעביר את זה הלאה לבדיקה
ניר שער:
אני אעביר את זה הלאה לבדיקה
ניר שער:
למנכ"ל אצלנו, לבדיקה של שר הבריאות
אליהו מרידור:
החלטה פשוטה, לא משהו כזה רציני
ניר שער:
היא לא בוצעה
אליהו מרידור:
זאת לא בניית בית חולים
אליהו מרידור:
 זה להעתיק מרכז חלוקה
ניר שער:
זה מורכב מראשי ערים שמסרבים
אליהו מרידור:
 יש כמה חלופות מדהימות
אליהו מרידור:
 אפשר להעביר את המרכז, כמו שהמלצתי, לפאתי בית חולים
אליהו מרידור:
 זאת דוגמה אחת, ולא אמורה להיות התנגדות של רשות מקומית
אליהו מרידור:
 איפה נמצאים המרכזים שאני מדבר עליהם? באיזו עיר? אני מדבר על תל אביב
אליהו מרידור:
 תעביר אותם במסגרת השטחים המוניציפליים
ניר שער:
זה כבר קיים באיכילוב
ניר שער:
 יש כבר אחד באיכילוב
אליהו מרידור:
 אני מדבר על דרום תל אביב
אליהו מרידור:
 לדוגמה, המרכז שפגשתי בסיור שלי באזור התחנה הישנה
אליהו מרידור:
 מה הסיבה שאתם לא מעתיקים אותו בתוך השטח המוניציפלי של עיריית תל אביב? יש לי מכר שיש לו שני נכסים במרכז מסחרי ברודצקי, והוא מחפש למי להשכיר אותם
אליהו מרידור:
 גדולים, ממוזגים, עם דרכי גישה למוגבלי ניידות
אליהו מרידור:
 תעתיקו אותם לשם
ניר שער:
המרכז שהיה ברחוב המסגר נסגר, והעבירו אותו לרחוב בגין
ניר שער:
 היה ניסיון שלנו לדבר עם עיריית תל אביב שייתנו לנו חלופה אחרת
אליהו מרידור:
למה עיריית תל אביב? לא הבנתי
ניר שער:
אני אומר שוב שההחלטה לא בוצעה
ניר שער:
 מה הסיבה בדיוק, אני לא יודע
אליהו מרידור:
קח לך עשר דקות, ובדיון הבא תיכנס אליי עם תשובה בת-סמכות, מה הסיבה לכך שהחלטת הממשלה לא יושמה
אליהו מרידור:
 האם הממשלה עודכנה בעניין הפרת ההחלטה על אי-יישומה? ושאלה שלישית, מה בכוונתכם ותוך כמה זמן ליישם? לא לספר מה ניסיתם ולא הצלחתם
אליהו מרידור:
 ליישם את ההחלטה הזאת
אליהו מרידור:
      משפט סיכום, בבקשה
גלעד הלחמי:
שאלת על רצח ועל דברים כאלה – יש פה עניין שאנחנו צריכים להתמקד בו, שלמדינה יש זכות חוקית להשאיר במשמורת לאחר ריצוי העונש, עד שהוא יחליט לעזוב מרצון לבד
גלעד הלחמי:
 הבעיה היא ששופטים מסוימים, פעם אחרי פעם – הייתה דוגמה לאריתריאי שהטריד מינית ילדה
גלעד הלחמי:
 הוא נכנס לשנתיים לכלא, והשתחרר
גלעד הלחמי:
 המדינה אמרה שהוא מסוכן, אנחנו רוצים להשאיר אותו במשמורת, והשופט החליט שהוא לא מסוכן, ושחרר אותו
גלעד הלחמי:
 בא בפעם השלישית
גלעד הלחמי:
 יש המון דוגמאות כאלה
גלעד הלחמי:
 אני לא מכיר מישהו שנשאר במשמורת, עד שהוא עזב מרצון
אליהו מרידור:
אתה מספר לי כרגע על הריקבון התפיסתי במערכת בתי המשפט
אליהו מרידור:
 מה זה רלוונטי לכאן? מה הוא יכול לעשות עם זה?
גלעד הלחמי:
לא, הוא לא יכול לעשות כלום, אבל אני מניח שכבר התייאשנו מראש מבתי הדין למשמורת
גלעד הלחמי:
 אפשר להביא דוגמאות ולהגיד שיש זכות חוקית למדינה, אבל בגלל שופט ספציפי או שופטת כמו מיכל אגמון או כמו רג'א מרזוק בבתי הדין למשמורת, אנחנו לא מצליחים ליישם את החוק
גלעד הלחמי:
 החוק הוא בין-לאומי בנושא הזה
אליהו מרידור:
האם בעקבות החלטת שופט אתם מערערים בכאלה מקרים?
שונית שחר:
	 המתווה להעברת מסתננים מהליך פלילי למינהלי מתחלק לשניים: יש חלק שמדבר על טרם הגשת כתב אישום, ואלה מקרים שמועברים אלינו מהמשטרה, לפני שהיא הגישה כתב אישום, בכוונה להגיש כתב אישום
שונית שחר:
 כמובן, צריך להוכיח שיש מסוכנות כדי שאנחנו נוכל להחזיק אותם במשמורת מינהלית מכוח מסוכנות
שונית שחר:
 החלק השני מדבר על מסתננים שסיימו לרצות את העונש הפלילי שלהם, והם מועברים אלינו משב"ס
שונית שחר:
 יש כל מיני סוגים של עבירות, ובהקשר של עברייני מין, יש פסיקה של בית המשפט העליון, וזה לא קשור לדיין זה או אחר, או לשופט מחוזי זה או אחר
שונית שחר:
 כמובן, אני גם לא אתייחס בשמות
גלעד הלחמי:
כן, אבל הם הסמכות, בתי הדין למשמורת
גלעד הלחמי:
 אלא אם כן הוא ערער לעליון
שונית שחר:
כרגע יש פסיקה של בית המשפט העליון, וזאת בעצם הלכה מחייבת גם את הערכאות שמתחת לבית המשפט העליון, שבהקשר של עברייני מין, יש הסדר ספציפי שמדבר על חוק הפיקוח
שונית שחר:
 יש יחידה מיוחדת או יחידת צור, שמוציאה צווי פיקוח נגד עברייני מין
שונית שחר:
 ברגע שיש הסדר ספציפי, הוא מאפשר למשטרה לפקח על האוכלוסייה הזאת
שונית שחר:
 ברגע שאותו אדם מפר את הסדר הפיקוח שלו, אפשר להעמיד אותו לדין על הפרת הסדר הפיקוח
שונית שחר:
 בית המשפט העליון קבע שברגע שיש הסדר ספציפי, החלופה הזאת עדיפה על פני ההסדר שקיים בחוק הכניסה לישראל, לעניין מסוכנות
שונית שחר:
 אני חייבת לציין שברגע שאנחנו מעבירים למשמורת, אנחנו צריכים לתקף את עניין המסוכנות
אליהו מרידור:
זאת אומרת, עוד איזשהו מנגנון, איזשהו כלי רבע קלאץ'
גלעד הלחמי:
לגבי מסיל"ה, ולגבי הכספים שדיברנו עליהם, יש פה הנחה שהילדים מסכנים או המבוגרים מסכנים ולא מרוויחים הרבה, ובגלל זה גם הפשיעה גבוהה
גלעד הלחמי:
 תנו לי לתקן אתכם, ילד אריתריאי או ילד סודני מקבל הרבה יותר מכל ילד ישראלי מבחינת עמותות שעוזרות לו אחרי שעות הלימודים, מבחינת מסיל"ה, ומבחינת העלויות
גלעד הלחמי:
 יש פה בעיה שלא מדברים עליה, כי אנחנו לא רואים את זה בקונגולזים, אנחנו לא רואים את זה בניגרים
קיברום טוולדה גברמאריאם:
זה לא נכון, זה לא מדויק
גלעד הלחמי:
אני לא הפרעתי לך
גלעד הלחמי:
 יש בעיה תרבותית
מונים אהרון:
זה לא נכון
גלעד הלחמי:
יש בעיה תרבותית בכל העולם
גלעד הלחמי:
 הנתינים מאריתריאה עושים מהומות בכל העולם, גם במקומות שנותנים להם פליטות
מונים אהרון:
הם למדו במערכת החינוך הישראלית
גלעד הלחמי:
אין בעיה במערכת החינוך הישראלית, יש בעיה בתרבות מסוימת
מונים אהרון:
הם נולדו בישראל, גדלו בישראל, חונכו בישראל
גלעד הלחמי:
בדיוק
גלעד הלחמי:
 הבעיה היא תרבותית, מושרשת מהבית
אליהו מרידור:
משפט סיכום
גלעד הלחמי:
מי שבא ממדינה ברברית, אלימה, בלי זכויות להט"ב ובלי זכויות נשים, רוב הסיכויים שבמדינה מערבית שהוא יגיע אליה הוא יפשע וינהג באותה דרך
אליהו מרידור:
אני לא מאפשר תגובה לאף אחד
גלעד הלחמי:
זה לא עניין של צבע
מונים אהרון:
אמירות מאוד מאוד גזעניות, אדוני
קיברום טוולדה גברמאריאם:
גם אם יש פערים של תרבות, המינימום של המינימום היה אחריות של המדינה
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 אם המדינה כבר הסכימה להכניס אותנו, קצת ללמד אותנו
אליהו מרידור:
לא, המדינה לא הסכימה להכניס אתכם
אליהו מרידור:
 אל תיתן לי לממש את ההחלטה שלי
אליהו מרידור:
 המדינה לא הסכימה
אליהו מרידור:
 אל תשכתבו את ההיסטוריה ואל תכפו עלינו
ד"ר ברהנה הגוס:
אדוני היושב-ראש, יש לי הערכה גדולה לחיילי צה"ל
ד"ר ברהנה הגוס:
 חיילי צה"ל קפצו מעל הגדר, הצילו אותנו, הכניסו אותנו לפה, והמדינה יודעת
ד"ר ברהנה הגוס:
 אולמרט בזמנו הגיע
ד"ר ברהנה הגוס:
 ציפור שנכנסת למדינת ישראל היא לא מסתננת
ד"ר ברהנה הגוס:
 בודקים אותה, מי זאת, איך
ד"ר ברהנה הגוס:
 אם אנחנו מסתננים באמת, ועושים פשע במדינת ישראל, ונכנסנו בגבול של מדינת ישראל, וואלה, זה חמור שאתם לא יודעים
ד"ר ברהנה הגוס:
 לא בדקתם
אליהו מרידור:
חמור, חמור
אליהו מרידור:
 אתה רוצה עוד דוגמה לחמור? לך ל-7 באוקטובר
אליהו מרידור:
      אני עובר לדברי סיכום
אליהו מרידור:
 הוועדות המשותפות מבקשות מרשות האוכלוסין וההגירה לסיים את עבודת מנגנון המספר המזהה האחיד ולדווח על כך לוועדה בעוד כחודש
אליהו מרידור:
 עד חודש
אליהו מרידור:
 עבר כבר הרבה זמן מאז שאני דרשתי את זה
אליהו מרידור:
 דרך אגב, מספר מזהה מחייב לכלל הרשויות והגורמים הרלוונטיים
אליהו מרידור:
      הוועדות מודאגות מהסקירה שהועברה בדיון על פשיעת ילדים והדור השני של המסתננים, ויקיימו על כך דיון המשך נפרד
אליהו מרידור:
 הוועדות יקיימו דיון בקרוב על חלק גדול מהנושאים שדנו בהם
אליהו מרידור:
      הוועדות רואות בחומרה את העובדה שמסתננים שפשעו והורשעו בפשעים חמורים כמו גניבה, פריצה, אונס, רצח, התעללות, לא משמשים סיבה מספיק טובה כדי שיורחקו, כך שהם חוזרים לרחובות בדרום תל אביב, לקהילה, ולא ניתן להרחיקם ולהחזירם לארצם או לכל הפחות, לארץ שממנה הם הגיעו כפי דרישת הדין הבין-לאומי
אליהו מרידור:
      וכן, לא ייתכן שאין אכיפה כלפי המסתננים הבלתי חוקיים שמסתובבים, ולא מובאים על ידי המשטרה לרשות האוכלוסין
אליהו מרידור:
 כשאני אומר מסתננים, אני מתכוון לשוהים בלתי חוקיים, שהם לא מסתננים
אליהו מרידור:
 אני מחלק את זה
אליהו מרידור:
 כל זאת, מבלי שהם מובאים לטיפול, אלא אם כן הם ביצעו עבירות מספיק רציניות
אליהו מרידור:
 אני מתכוון לדבר בנושא גם עם ניצב פרץ עמר, ולמצוא פתרונות בנושא
אליהו מרידור:
      המשטרה ורשות האוכלוסין חייבות  לשתף פעולה באכיפה, ולהרחיק את מי שאין לו אישור לשהייה בישראל, גם אם מוצאים אותו לא כתוצאה מעיכוב בעקבות ביצוע עבירה או עוון
אליהו מרידור:
      הוועדה יוצאת להפסקה ותחדש את דיוניה בדיון ההמשך הקבוע בעוד כעשר דקות
אליהו מרידור:
ללמוד מכם על תהליכי ההשמה והגיוס, מה אתם עושים שמאפשר לכם להצליח - - -
אליהו מרידור:
 איזושהי התייחסות
קריאה:
הבעיה שהמושג עובד כפיים נגמר- - -
אליהו מרידור:
נשמח להקשיב
מאיה כהן:
קודם כל זה כן ולא
מאיה כהן:
 אני מסכימה איתך והוא אמר משהו חכם וצריך להסתכל על זה קדימה
מאיה כהן:
 יש פה את הנושא של עובדי כפיים שאני מסכימה איתך שזה הולך ונעלם מהעולם אבל עדיין קיים
מאיה כהן:
 - - -
מאיה כהן:
 צריך לדעת לעשות לו התאמה
מאיה כהן:
 גם לעבודת כפיים אפשר לעשות התאמה
מאיה כהן:
 אפשר להפוך אותה לנוחה יותר
מאיה כהן:
 לא לאוטומטית אבל לנוחה יותר
מאיה כהן:
     לגבי הבדואים, נדבר ותכף פולינה תתעכב על הנושא
קריאה:
בגלל שאנחנו קצרים בזמן - - -
מאיה כהן:
אין בעיה, אני אבוא ואגיד לכם מה עשינו
מאיה כהן:
 קודם כל אמרתי לכם את הטעות
מאיה כהן:
 חשוב ללמוד ממנה
מאיה כהן:
 לא משנה עם איזה מעסיק אתם מדברים, הוא לא יכול לפתוח את הדלתות ולהגיד "יאללה"
מאיה כהן:
 זה לא עובד ככה
מאיה כהן:
 צריך ללמוד
מאיה כהן:
 כשאתה לומד אתה מבין מה האוכלוסייה שאתה מגייס
מאיה כהן:
 עם מה אתה רוצה להתמודד
מאיה כהן:
 לצורך העניין, אם החלטת וזה בסדר גמור ואנחנו עושים את זה היום, אם מחליטים לגייס בני 18 צריכים לדעת להתמודד עם זה אחרת
מאיה כהן:
     קל מאוד לגייס בני 18 בחברה הבדואית
מאיה כהן:
 בדרך כלל הם מסיימים לימודים, לרובם אין צבא וקל לגייס
מאיה כהן:
 אם אתה רוצה לגייס אתה צריך לעשות הכשרה אחרת לגמרי
מאיה כהן:
 הגיוס הוא קל אבל הקליטה היא מורכבת
מאיה כהן:
 צריך לעשות תכנית הכשרה, בית ספר בתוך המפעל כדי להכשיר אותם
מאיה כהן:
 הם לא היו בשום מסגרת לפני זה
מאיה כהן:
 גם ברמת כללים, כללי התנהגות מובנים מאליהם
מאיה כהן:
 מה שאנחנו נולדנו לתוכו
מאיה כהן:
 ללמד איך מתנהגים במקום עבודה, אם אתה לא מגיע כי אתה לא מרגיש טוב צריך להודיע
ואליד אלהואשלה:
כמה זמן לוקח להכשיר אותם? נניח אצלכם
מאיה כהן:
פה? סדר גודל של חודש
אברהם ביטון:
זה נותן תחושה שזה בקלות כאילו יש עובדים
אברהם ביטון:
 אין עובדים, מה לא ברור?
מאיה כהן:
אני לא מסכימה איתך
מאיה כהן:
 קשה לגייס וכל חברה צריכה לעסוק במיתוג שלה
מאיה כהן:
 אני יכולה להגיד לך שכאשר אנחנו פותחים גיוס ואנחנו עכשיו עם גיוסים, בו גייסנו בשבוע שעבר 22 אנשים
מאיה כהן:
 קשה? כן
מאיה כהן:
 אבל ברגע שאתה בונה את התדמית שלך ואת המיתוג שלך, קשה הרבה יותר מהעבר אבל עדיין ניתן לגייס
עדן ביטקובר:
          השיח הזה הוא מטרת הסיור
עדן ביטקובר:
 אנחנו היינו בסיור קודם לפני כחודש גם במשחטה וגם במפעל - - -
עדן ביטקובר:
 התמודדנו עם זה שאין עובדים ישראלים שרוצים להגיע
עדן ביטקובר:
 דיבר איתנו חבר הכנסת - - -
עדן ביטקובר:
 הדיון הוא הוא בדיוק מטרת הסיור
אברהם ביטון:
לי יש מפעל בבאר שבע שמעסיק גם בני מיעוטים ואני מודיע לך שאין עובדים
עדן ביטקובר:
אבל אם היא גייסה בשבוע שעבר 22 עובדים ואתה לא זו בדיוק המטרה
עדן ביטקובר:
 ללמוד למה אתה לא מגייס והם כן מגייסים
יצחק אהרונוביץ':
אני יכול לענות לך במקומו? שמי איציק ואני מחברת איסכורית
יצחק אהרונוביץ':
 מפעלי מתכת - - -
יצחק אהרונוביץ':
 בין היתר בדואים עם בעיות כאלה או אחרות
יצחק אהרונוביץ':
 עשו אצלה קורס ובסיום הקורס הייתי אמור לדאוג לסוג של מענק ולהעסיק אותם אצלי לשלושה חודשים, אם הם מתאימים הם נשארים ואם לא הם נפלטים
יצחק אהרונוביץ':
 אחרי שלושה ימים שעבדו אצלי וקיבלו את כל הכבוד המגיע להם , אני ממש זקוק להם, כל אחד ברח לפינה שלו לקבל אבטלה כי הם סיימו הכשרה
יצחק אהרונוביץ':
     אני עושה גם ראיונות בלשכת התעסוקה
יצחק אהרונוביץ':
 מגיעים אליי אנשים ומבקשים ממני להגיד שהם לא מתאימים לי
יצחק אהרונוביץ':
 אם פה עכשיו הכל ורוד אני הולך לכיוון שלהם
אליהו מרידור:
מה זאת אומרת אין הזדמנות?
יצחק אהרונוביץ':
נניח שהכל ורוד וקלטת את האנשים האלה, איפה הבעיה? שאתה לא יכול להשתמש בהם
מאיה כהן:
למה?
יצחק אהרונוביץ':
אם יש לכם מפעל משלכם אתם קולטים אותו אליכם
יצחק אהרונוביץ':
 אני צריך אותם כ - - -
מאיה כהן:
כוח אדם
יצחק אהרונוביץ':
כוח אדם
מאיה כהן:
גם את זה יש בסודה סטרים
מאיה כהן:
אני צריך אותם ככוח אדם שייכנס איתי לאזורים בעיתיים
מאיה כהן:
 לחברת חשמל, לפעמים לכל כי"ל בארץ
מאיה כהן:
 הם אוטומטית נבלמים
מאיה כהן:
 אני כבר לא מדבר על הנושא של כל האינטריגות שקיימות ביניהם, בין אם זה בין שבטים וכדומה
מאיה כהן:
 חוויתי הכל
קריאה:
מה אתה רוצה להגיד בסיפור שלך?
יצחק אהרונוביץ':
אם אני אקח 50 עובדים יישארו אצלי במקרה הטוב חמישה עובדים
יצחק אהרונוביץ':
 זה אפילו לא מגרד את הקשקש בשביל לתת מענה לפרויקטים שעומדים בפתח
מאיה כהן:
תראו, אני אומרת כזה דבר
מאיה כהן:
 אתם באתם ללמוד
מאיה כהן:
 אני אומרת את זה ככה
אברהם ביטון:
מה זה ללמוד? הם האנשים שמשפיעים והם צריכים לתת פתרונות
מאיה כהן:
אין בעיה, אני איתך
אברהם ביטון:
שנים אנחנו מדברים
אברהם ביטון:
 אנחנו משקיעים במשאבי אנוש ורווחה סכומים אדירים
אברהם ביטון:
 אצלנו אין שכר מינימום
אברהם ביטון:
 אין דבר כזה
אברהם ביטון:
 אנשים מרווחים הרבה מאוד כסף
אברהם ביטון:
 חבר'ה, אין עובדים
אברהם ביטון:
 מה לא ברור? אתם לא מבינים שהתעשייה נמחקת במדינת ישראל
מאיה כהן:
אבל עומדת פה מולך - - -
אברהם ביטון:
אז את השגת 22 עובדים
מאיה כהן:
לא, לא השגתי 22
מאיה כהן:
 רגע, שנייה אחת
מאיה כהן:
 אני באה ואומרת שכל מה שאתם אומרים הוא נכון
מאיה כהן:
 אפשר לבוא ולהגיד שאין עובדים ואי אפשר להעסיק בדואים כי חברת חשמל או כי"ל או מי שלא
מאיה כהן:
 זה לא יעבוד
מאיה כהן:
 אם מישהו חושב שבעוד עשר שנים אנחנו יכולים להסתמך רק על המגזר היהודי או הצברי, הוא חי בסרט
מאיה כהן:
 צריך ללמוד ואני אומרת את זה ותכף תשמעו פה את הפאנל
מאיה כהן:
      צריך ללמוד מה כן, צריך ללמוד איך להכניס אותם
מאיה כהן:
 אמרתי לפני והשתמשתי לפחות שלוש פעמים במילה ללמוד
מאיה כהן:
 אם אני אפתח את השערים שלי ואגייס כל משפחה מהמגזר הבדואי מבלי ללמוד אותה לפני זה, עם מי היא מסתדרת ועם מי לא ומי ראש החמולה שלה, מי איש הקשר
קריאה:
כי את צריכה מעט עובדים, אבל מי שצריך 30 או 40 עובדים
מאיה כהן:
אותו הדבר
מאיה כהן:
 אני אדבר עם האב, אדבר עם האח, אדבר עם השייח'
מאיה כהן:
 אדבר עם מי שצריך כדי ללמוד
כפיר סויסה:
כמו שאמרתי יש לנו לו"ז צפוף
חאבס אלטעונה:
רק שנייה
כפיר סויסה:
בבקשה
חאבס אלטעונה:
אם יש לכם מודל מוצלח שנראה, כמה עובדים מהחברה הבדואית קלטתם לסודה סטרים?
מאיה כהן:
אני יכולה להגיד ששליש
חאבס אלטעונה:
מספר
כפיר סויסה:
יש לנו כמה מאות עובדים
כפיר סויסה:
 בקורונה היה לנו הרבה יותר כוח אדם
כפיר סויסה:
 כמו כל התעשייה של מוצרים לבית אחרי הקורונה חטפנו את האפקט ההפוך
כפיר סויסה:
 אם היינו נפגשים לפני שנתיים היינו רואים כמויות יותר גדולות
כפיר סויסה:
 עדיין, אני חושב שלאורך כל השנים, בטח מ-2015, כל מי שרצה לעבוד כאן מהפזורה ונמצא מתאים עבד פה
כפיר סויסה:
 אני אומר את זה באחריות
כפיר סויסה:
 אברהם, לעניין התסכול שלך, אי אפשר להתווכח עם מה שאתה חווה
כפיר סויסה:
 בסוף אתה זה - - -
אברהם ביטון:
יש לי גם עובדים בדואים
אברהם ביטון:
 יש לי אדם מחורה שעובד אצלי 30 שנים
כפיר סויסה:
אתה זה שבסוף מציע משכורות גבוהות יותר ומציע מעטפת רחבה יותר ועדיין לא מצליח לגייס
כפיר סויסה:
 אני לא חושב שזו השוואה של תפוחים מול תפוחים, מבחינה גיאוגרפית אנחנו נמצאים בתוך רהט ויש לנו רשת קשרים של משפחות, חמולות ועובדים לאורך עשור
כפיר סויסה:
 לכן, היכולת שלנו להגיע לאנשים דרך חבר מביא חבר או משפחה מביאה משפחה הוא הרבה יותר גדול ממי עובדים בהיקפים יותר קטנים
אברהם ביטון:
במסגרת התפקיד שלי אני נחשף להרבה מאוד תעשיינים
אברהם ביטון:
 הדבר הראשון שאומרים לך שאתה נפגש איתם הוא שאין להם כוח אדם
אברהם ביטון:
 הבעיה במדינת ישראל היא שעד שלומדים להבין את הבעיה נגמרת המדינה
אברהם ביטון:
 לא תישאר תעשייה במדינת ישראל אם לא ימצאו לזה פתרון
אברהם ביטון:
 אני לא יודע אם זה אכפת למישהו אבל אני אומר לך את זה באחריות
כפיר סויסה:
אני מסכים
כפיר סויסה:
 אתם תראו בעיניים שלכם עשרות מיליוני דולרים של אוטומציה על מנת להחליף עובדים בדיוק מהמקום הזה
כפיר סויסה:
 בואו נתקדם
כפיר סויסה:
 התמונה הזו מספרת סיפור מאוד יפה על שילוב נשים בדואיות פה
קריאה:
-  - -
מאיה כהן:
היא שאלה על אחוזי התחלופה של העובדים
מאיה כהן:
 האתר הזה קיים עשור
מאיה כהן:
 ממוצע הותק שלנו עומד על כחמש שנים
מאיה כהן:
 אם אני אתמקד במגזר הבדואי, אם מגייסים נכון וזה חשוב, אני לא סתם שמה את הזרקור שלי על הגיוס
מאיה כהן:
 אתה לא יודע לגייס נכון בדואים וגם אתה לא וגם אני לא
מאיה כהן:
 אנחנו צריכים לשאול את אותו ראש מועצה
מאיה כהן:
 אם אני רוצה לדעת על רהט אני נפגשת יחד עם כפיר עם ראש מועצת רהט
מאיה כהן:
 אנחנו מבינים ממנו, לומדים את הדקויות ממנו ואז מגייסים
מאיה כהן:
 אותו הדבר לגבי אם רציתי לגייס מחורה או כסייפה, אני קודם כל לומדת מהם
מאיה כהן:
 ברור שגם לנו יש ידע
מאיה כהן:
      לשאלתך על אחוז התחלופה במגזר הבדואי
מאיה כהן:
 תכף תשמעי מהעובדים עצמם שזה הרבה יותר רלוונטי, אבל אם גייסת נכון וקלטת נכון והוא מרגיש שזה כמו הבית שלו הוא ימשיך
מאיה כהן:
 הוא מחויב לך, למנהל שלו ולמקום
מאיה כהן:
 זה יבוא לידי ביטוי גם בהתנהגות
כפיר סויסה:
מאיה, בואי נדבר על כסייפה כי יש לנו אותה אג'נדה
פולינה רשף:
שמי פולינה, נעים מאוד
פולינה רשף:
 אני מנהלת משאבי אנוש בתפעול
פולינה רשף:
 אני שומעת את הקולות ואם יהיו לכם שאלות אחר כך אשמח לענות עליהן
פולינה רשף:
 יש כאן המון עבודה של התאמה
פולינה רשף:
 הייתה התאמה כאשר עברנו ממישור אדומים לכאן וגם היום תוך כדי, כל הזמן ובכל תכנית עבודה אנחנו מסתכלים על התאמות
פולינה רשף:
 התאמות לכל אוכלוסייה ובוודאי לאוכלוסייה הבדואית
פולינה רשף:
 יש כאן כמה דוגמאות למספר פרויקטים, למשל פרויקט בכסייפה
פולינה רשף:
 הבנו שלא מקובל שנשות כסייפה יצאו מחוץ לכסייפה ויעבדו בחוץ
פולינה רשף:
 הפתרון שלנו היה לשפץ מבנה שופרסל ישן והסבנו אותו למפעל קטן
פולינה רשף:
 קווי ההרכבות שלנו היו במפעל קטן בכסייפה
פולינה רשף:
 אחרי שהמשפחות, הבעלים, בני הדודים, הדודים, הסבים וכל האנשים הרלוונטיים למדו איך החברה עובדת, לאחר שנתיים נשות כסייפה התחילו להגיע לכאן והשתלבו בלהבים
פולינה רשף:
 יש לנו קו הסעות שמגיע ולוקח אותן והן עובדות במפעל כאן, במפעל ההרכבות בלהבים
פולינה רשף:
 אני יכולה להגיד לכם שמה שמאיה תיארה - - -
חאבס אלטעונה:
כמה במספר?
פולינה רשף:
כמה כרגע יש לנו?
מאיה כהן:
מה, כמה הגיעו מכסייפה לפה?
חאבס אלטעונה:
כן
מאיה כהן:
33 עובדות
מאיה כהן:
 אגיד עוד משהו על הנשים הבדואיות