GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דורון אביטל:
אני לא מצליח להבין למה הם מקבלים מענקי לידה
אליהו מרידור:
יש כאן נציגות של קב"סים בעיריית תל אביב?
שפי פז:
שנייה, שנייה
שפי פז:
 מסיל"ה אמורה לטפל בהם, הארגונים אמורים לטפל בהם, המשטרה מטפלת בהם
שפי פז:
 התחילו לזמן הורים לתחנה, אבל מדובר בקטינים
שפי פז:
 הם שמים עלינו פס אחד ארוך
אליהו מרידור:
פאוזה, פאוזה
אליהו מרידור:
 את נציגת עיריית תל אביב, מחלקת הרווחה?
גל פילק:
כן, אני מנהלת מסיל"ה
אליהו מרידור:
מסיל"ה זה חלק מאגף רווחה?
גל פילק:
כן
אליהו מרידור:
ותחתיכם שירות הקב"סים?
גל פילק:
לא
גל פילק:
 שירות הקב"סים לא תחתינו
גל פילק:
 תחתינו חוק הנוער
אליהו מרידור:
את מכירה את המציאות שגב' פז מדברת עליה?
גל פילק:
בהחלט, והיא לחלוטין על שולחננו
אליהו מרידור:
אותנטית?
אליהו מרידור:
 אני שואל אם הסקירה הזאת אותנטית? אם היא אקוויוולנטית למצב בשטח?
גל פילק:
אני חושבת שהיא מקצינה את המצב בשטח
גל פילק:
 אכן, יש בעיה בשטח, וצריך להגיד את זה
גל פילק:
 היא לחלוטין על שולחננו, ואנחנו עסוקים בזה ברמה העירונית בצורה מאוד מאוד רחבה
גל פילק:
 כמו שאמיר אמר, יש שיתוף פעולה רחב עם המשטרה, וגם חשיבה מתמדת מה ניתן לעשות בשעות אחר הצוהריים כדי לתת מענה אלטרנטיבי לילדים האלה
גל פילק:
 רוב הפעילות הזאת היא פעילות שנובעת משעמום ומחוסר מעש
גל פילק:
 גם על זה אנחנו נותנים את הדעת כל הזמן
אליהו מרידור:
נראה לי שיש לי פתרון מדהים עד המטוס
שפי פז:
הפתרון שלהם זה להשקיע בהם עוד ועוד ועוד
דורון אביטל:
- - -
אליהו מרידור:
אוקיי, אוקיי
אליהו מרידור:
 תאפשר לה, בבקשה, לסיים
אליהו מרידור:
 עוד מעט תהיה לך רשות דיבור
שפי פז:
אתמול דיברתי עם בחור שבמשך עשרים שנה עוסק בנוער בסיכון בדרום תל אביב
שפי פז:
 זה מה שהוא עושה בחיים
שפי פז:
 הוא בעצמו היה נער בסיכון
שפי פז:
 הוא אמר לי שאם הוא היה מקבל 10% מהתקציב שהם מקבלים, הוא היה מאושר
שפי פז:
 תבינו את זה
שפי פז:
 יש פה נציג עירייה ואני מקווה שהוא יספיק לדבר
שפי פז:
 חשוב שהוא יספיק לדבר
שפי פז:
 מושקעים בהם המון כספים – גני ילדים מסובסדים, אחר כך חינוך חינם, מועדוניות, העשרה אחר הצוהריים, מדריכי רחוב,  מתנ"סים והכול
שפי פז:
 זה לא יעזור
שפי פז:
 זה לא יפתור כלום
שפי פז:
 לא משנה כמה תשקיעו בהם, הבעיה לא תיפתר ויש רק פתרון אחד, וזה הביתה
ד"ר ברהנה הגוס:
אנחנו נציגי הקהילה, תינתן לנו רשות דיבור? נרשמנו לדבר
שפי פז:
איזו קהילה? על איזו קהילה אתה מדבר? מה זה קהילה?
גלעד קריב:
מה זה? יש איזשהם כללים של דיבור, או שיש אנשים פה בחדר שצריכים לפחד לפתוח את הפה, ואחרים לא?
גלעד קריב:
אתה לא מקבל את זה, רק בנינוחות
גלעד קריב:
 אנשים שנמצאים פה כדין
אליהו מרידור:
סליחה, סליחה, תעצרו את זה כאן, בבקשה
אליהו מרידור:
 יש הבדל עצום בין פולשים בלתי חוקיים - - -
דורון אביטל:
גנבי גבול
אליהו מרידור:
תעצור את זה, בבקשה, כאן
אליהו מרידור:
 יש הבדל עצום בין פולשים - - -
אליהו מרידור:
תעצרי את זה כאן
אליהו מרידור:
 אני לא אאפשר לכם לערבב ולבלבל
אליהו מרידור:
 יש הבדל עצום בין פולשים בלתי חוקיים, שאנחנו צריכים לעשות הכול, אבל הכול, כדי שלא תהיו פה עשר שניות
אליהו מרידור:
 לבין זה שאתם תחשדו בשאר כשרותם ויושרם, ותגדירו אותם כגנבים
אליהו מרידור:
 מי שגנב – בשביל זה יש משטרה
אליהו מרידור:
 הם לא גנבים
שפי פז:
גנבי גבול
אליהו מרידור:
הם לא גנבים
אליהו מרידור:
 תעצרי
אליהו מרידור:
 הם מסיגי גבול
אליהו מרידור:
 לא שופכים את התינוק עם המים
אליהו מרידור:
 תנהגו בכבוד, דרך ארץ ונועם
אליהו מרידור:
 יש גבול, ובלי הערות ביניים
שפי פז:
בסדר, תן לו לדבר
אליהו מרידור:
לפחות לנהל את הישיבה אני משתדל להסתפק בסיוע של חברי חבר הכנסת פוגל
אליהו מרידור:
 אני לא זקוק לאישור שלך
אליהו מרידור:
 בבקשה, נציג עיריית תל אביב
חיים אורון:
שלום לכולם, אני סגן ראש העיר, מחזיק תיק הביטחון העירוני
חיים אורון:
 קודם כול, אני רוצה לברך אתכם, את כל חברי הכנסת שיושבים פה, על הדאגה האמיתית שלכם
חיים אורון:
 אני רואה שאתם מגיעים, חושבים ומקיימים דיונים
חיים אורון:
 אני אומר את זה ברצינות
חיים אורון:
 זאת ועדה לביטחון לאומי, ומאוד חשוב שנבין שגם אנחנו, עיריית תל אביב-יפו, עם כל הכוח שלה וכל העוצמה שלה, בסוף זה נושא לאומי שחייבים לטפל בו בכלים לאומיים
חיים אורון:
 אנחנו נעשה את מה שמוטל עלינו ואת מה שאנחנו יכולים במסגרת זאת, אבל יש גופים שצריכים לתת מענה
חיים אורון:
      ברשותכם, אני אתייחס לדברים שאנחנו עושים ולדברים שבהם נצטרך את שיתוף הפעולה של שאר הגופים שיושבים פה
חיים אורון:
 נשמח מאוד לעזרתכם, שתקדמו ותתמכו כמו שאתם עושים לטובת העניין, כדי שבאמת נוכל להתמודד כמו שצריך עם התופעות שהועלו פה
חיים אורון:
      קודם כול, בוודאי כל תופעה עבריינית וכל פשיעה לא רצויה
חיים אורון:
 אנחנו נשתדל בכוחותינו, בסמכויות שלנו וביכולות שיש לנו לסייע כמה שיותר למשטרה
חיים אורון:
 כמו שאמיר ציין, אנחנו מפעילים את כל הגופים העירוניים, את הסיירת הירוקה, את אגף הפיקוח וכמובן את אגף סל"ע, שאנחנו הולכים ומגדילים אותו כל הזמן
אליהו מרידור:
כמה מצלמות פזורות באזור דרום תל אביב?
חיים אורון:
באזורים שאנחנו מדברים עליהם יש כ-1,000 מצלמות
אליהו מרידור:
עד כמה זה מסייע למשטרה ועד כמה זה מסונכרן עם המשטרה?
חיים אורון:
זה מסונכרן לגמרי עם המשטרה
אמיר דוד:
אם תרצה, אני אענה על זה, כי אני עוסק בזה רבות
אמיר דוד:
 יש שוטר שיושב בחפ"ק המחוזי, ואנחנו איתו בקשר ישיר
אמיר דוד:
 אנחנו מגדירים לו פוליגונים לצפייה, כדי שנוכל לצפות את האירוע טרם יצא משליטה, ונוכל גם לתת מענה מקצועי ויעיל
אליהו מרידור:
בפרעות ספטמבר המצלמות לא עבדו, או שהפוליגונים לא היו מכוונים?
אמיר דוד:
למי שמכיר, זה התחיל כאירוע לגיטימי לכאורה, שהיה מסודר, ובן רגע זה התפרץ
אמיר דוד:
 לא הגיעו אחדים, אלא שתי קבוצות
אליהו מרידור:
האם המצלמות עזרו לכם לאתר חשודים בפרעות?
אמיר דוד:
חד-משמעית כן
אליהו מרידור:
והגעתם אליהם?
שפי פז:
כמה כתבי אישום?
אליהו מרידור:
כמה כתבי אישום הוגשו בעקבות זה?
שפי פז:
זה היה לפני הקמת המפקדה, ואני לא יודע לענות על זה
חיים אורון:
אני אגיד לך, אדוני היושב-ראש
חיים אורון:
 אני מכיר את הנתונים
חיים אורון:
 יש 14 כתבי אישום שהוגשו
חיים אורון:
 ביקשת נתונים? הינה נתונים
חיים אורון:
 מאות אנשים נתפסו, מתוכם כולם כמעט שוחררו, ורק נגד 14 הצליחו להגיש כתבי אישום בסופו של דבר, וגם הם נשפטו לחודשים ספורים
חיים אורון:
 כלומר, תוך כמה חודשים עד שנה, כל מי שהיה שותף באותם אירועים, יהיה בחזרה אצלנו ברחובות
אליהו מרידור:
אני מבקש את התייחסות משטרת תל אביב לעניין
חיים אורון:
זאת לא משטרת תל אביב; זה בית המשפט
חיים אורון:
 ברשותכם, זה חלק מהדברים שאני רוצה להגיד, ברשותכם
אליהו מרידור:
מצלמות אמורות, בין היתר, לעזור בתיעוד, ולשמש כראיה
אליהו מרידור:
 1,000 מצלמות אמורות לספק כמה זוויות תיעוד, שניתן להסתייע בהן ולהגיש כתבי אישום
אליהו מרידור:
 אם כל ההוכחות וכל העבודה הנמרצת הצליחו להשלים פעולה של 14 – כאשר אבדנו, אבדנו
חיים אורון:
אנחנו בבעיה
חיים אורון:
 אני אגיד יותר מזה, כבודו
חיים אורון:
 לא סתם אמיר הזכיר שמפקד המחוז הביא את הפרקליטות לסיור בשטח, כי חלק מהבעיות שאנחנו מזהים – אני אומר את זה גם כנציג עירייה וגם כתושב דרום תל אביב, כמו החברים שיושבים פה – הן שהעונשים וההתייחסות של בתי המשפט מאוד מאוד מקלה, וזה מונח גם לפתחיכם
חיים אורון:
 עונשי מינימום, למשל במאבק בסחר בסמים, שמאוד נפוץ, והוא חלק מהסיפור של פשיעת מסתננים
חיים אורון:
 הן נוטלים חלק בסיפור הזה
חיים אורון:
 אין עונשי מינימום לזה, וגם כשהמשטרה עושה – חן יודע, עושים עבודה רבה, מפעילים שוטרים סמויים וכן הלאה – בסופו של דבר, הם משתחררים תוך מספר חודשים בודד בחזרה לרחוב
חיים אורון:
 זה דבר שחייבים להתמודד איתו
חיים אורון:
 אנחנו כעירייה לא יכולים לעשות הכול, ואנחנו נעשה מה שאנחנו יכולים
אליהו מרידור:
ברשותך, מר אדלשטיין, שוהה בעל מעמד, אריתריאי שביציע עבירה, מאיזו דרגת חומרה של עבירה מוקנית לכם הסמכות להרחיק אותו מהארץ, חרף העובדה שבית המשפט חמל עליו
שפי פז:
אין להם לאן להרחיק אותו
אליהו מרידור:
סליחה, את דוברת בשם כולם וזה בלתי מתקבל על הדעת
שפי פז:
אני יודעת הכול, מה לעשות?
יולי יואל אדלשטיין:
אין מדרגה כזאת
יולי יואל אדלשטיין:
 אנחנו לא מרחיקים אריתריאים מהארץ
יולי יואל אדלשטיין:
 מי שעבר עבירה פלילית, דינו ללכת בהליך הפלילי
אליהו מרידור:
זאת אומרת שאדם שנתפס גונב, מרביץ, רוצח או אונס, יישב בכלא, ונממן גם את השהות שלו בכלא
אליהו מרידור:
 הוא ייצא החוצה ויחזור לקהילה, לשיקום וכו'
יולי יואל אדלשטיין:
שונית היא היועצת המשפטית
שונית שחר:
כמו שציין יוסי, מדיניות אי-הרחקה לאריתריאה קיימת, ואין חריגים שמאפשרים לנו להרחיק קבוצה כזאת או אחרת או אדם ספציפי
שפי פז:
הגיע הזמן לשנות את זה
שונית שחר:
מה שכן, כשמדובר במבקשי מקלט, וגם מי ששוהה תחת עיקרון אי-ההרחקה שקיים באמנת הפליטים, בין היתר, מדבר על רף מאוד מאוד גבוה של עבירות
שונית שחר:
פשע נגד האנושות
אליהו מרידור:
כלומר, אונס ורצח לא מספיקים
אליהו מרידור:
 צריך גם ביתור גופה
שונית שחר:
זה כדי להחריג
שונית שחר:
 אני יכולה להגיד שלשר הפנים יש שיקול דעת האם לתת מעמד או לא
שונית שחר:
 אם לאותו אדם יש המלצה חיובית - - -
אליהו מרידור:
מה צריך לעשות כדי לשנות את המציאות העגומה הזאת?
גלעד קריב:
לשנות את הדין הבין-לאומי
שונית שחר:
מדינת ישראל חתומה על אמנת הפליטים, וההתחייבויות שלנו הן בהתאם לאמנה
שונית שחר:
 לכן, אנחנו מחויבים גם לכלל הזה
אליהו מרידור:
מה ההגדרה של פליט?
שפי פז:
להקים מחדש את מתקני השהייה
שונית שחר:
אדם שנרדף במדינתו, לאחר שהוכיח פחד מבוסס לרדיפה על בסיס - - -
אליהו מרידור:
האם תומך משטר מכהן חוסה תחת ההגדרה הזאת?
שונית שחר:
אלה טענות שיצטרכו להיבחן
אליהו מרידור:
אני שואל שאלה כהגדרה
שונית שחר:
אלה טענות שנבחנות במסגרת בחינה פרטנית של בקשה למקלט פרטני, לא במסגרת טענות כלליות להחרגה מאי-הרחקה או לא
שונית שחר:
 כרגע, כמו שאמרתי, יש מדיניות כללית ביחס לכל האריתריאים, ואין החלטה להחריג קבוצה זו או אחרת מאותה מדיניות
אליהו מרידור:
של מי ההחלטה? בסמכות של מי?
שונית שחר:
זאת החלטה שהתקבלה על ידי ממשלת ישראל עוד ב-2008
שפי פז:
צריך לבטל אותה
שונית שחר:
אני חושבת שצריך מאוד להיזהר בהקשר של תומכי משטר ומתנגדי משטר
שונית שחר:
 ראינו את זה בספטמבר, כשהיו מחאות מאוד גדולות והיה מאוד ברור מי לובש חולצה כחולה ומי לובש חולצה אדומה
שונית שחר:
 בסופו של דבר, כשאותו אדם בא בפני היחידה לטיפול במבקשי מקלט מדיני, היחידה צריכה לבדוק אם הוא באמת תומך משטר או לא תומך משטר
אליהו מרידור:
אם אדם מוכן להסתכן, להיפצע ואף למות בפרעות בגלל תפיסתו והזדהותו, זה לא מספיק?
שונית שחר:
זה בהחלט מספיק
שונית שחר:
 הבקשה שלו למקלט מדיני תידחה אם הוא תומך משטר
שונית שחר:
 בדרך כלל, ראינו שיש קשר בין השגרירות האריתריאית לאותם אנשים
אליהו מרידור:
נניח שאדם כלשהו הצליח להערים על המערכת, ומוגדר כמבקש מקלט זכאי
אליהו מרידור:
 כפליט
אליהו מרידור:
 בדיעבד מסתבר שהוא תומך שלטון
אליהו מרידור:
 האם יש מציאות כזאת?
שונית שחר:
בחינה של בקשה למקלט מדיני, גם אם אדם מוכר כפליט, היא בחינה שמתוקפת מדי שנה
אליהו מרידור:
 נציג המשטרה, כמה אריתריאים לקחו חלק כלשהו בפרעות ספטמבר?
רפ"ק חן סאו:
לגבי המוטיבציה של משטרת ישראל לחקור, להגיע לחקר האמת ולהעמיד לדין, אני רוצה להגיד שיש לי שוטר שלפני עשרה ימים הרכיבו לו חלק בגולגולת כתוצאה מאותן פרעות
רפ"ק חן סאו:
 ראיתי שצחקת, אבל זה לא כי אנחנו לא רוצים להעמיד אנשים לדין
רפ"ק חן סאו:
 עצרנו מאות אנשים
רפ"ק חן סאו:
 אני אישית נפצעתי באירוע הזה
אליהו מרידור:
ראשית, רפואה שלמה לך, לאותו שוטר ולכל המעורבים
אליהו מרידור:
 אני מבהיר שהצחוק היה תוצאה של תסכול, הדרך שלי לבטא את התסכול שלי
אליהו מרידור:
 עיקרו של התסכול לא מופנה כלפי משטרת ישראל
אליהו מרידור:
 הינה, אני מבהיר
אליהו מרידור:
 יש לי הסתייגויות וציפיות, אבל עיקרו של התסכול לא מופנה אליכם
אליהו מרידור:
 יש לי שאלה, ואני אשמח, בבקשה, לתשובות ברורות, חותכות וקצרות
אליהו מרידור:
 כמה אנשים היו מעורבים בפרעות תשפ"ג בספטמבר?
רפ"ק חן סאו:
ההערכה שלי היא בין כמה מאות לכמה אלפים
אליהו מרידור:
איך כמה מאות? איך כמה מאות? יודעים כמה אנשים יש בשטח
שפי פז:
אבל הם היו בתנועה
רפ"ק חן סאו:
כי זה היה בכל העיר
אליהו מרידור:
בין כמה מאות לכמה אלפים? אולי תגיד בין 1 ל-100,000?
רפ"ק חן סאו:
לא, אבל בין 800 ל-1,500 – אני לא יודע לאמוד את זה בדיוק
רפ"ק חן סאו:
 לא ספרתי כמה היו
רפ"ק חן סאו:
 האירוע היה בכל רחבי העיר
אליהו מרידור:
כמה תומכי משטר אריתריאים אתם מזהים?
רפ"ק חן סאו:
אין לי את הנתון הזה, אדוני
קיברום טוולדה גברמאריאם:
נציגי רשות האוכלוסין מוזמנים לאירועים ששגרירות אריתריאה מארגנת כמעט בכל שנה
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 למה להתעלם מהפתרון?
אליהו מרידור:
כמה מגיעים לאירועים כאלה?
קיברום טוולדה גברמאריאם:
בערך 2,000
שפי פז:
אלפים
שפי פז:
 אנחנו היינו שם באירועים
שפי פז:
 אלפים
קיברום טוולדה גברמאריאם:
אני לא סופר אותם אחד-אחד
גלעד הלחמי:
הוא צודק
גלעד הלחמי:
 בשנים האחרונות זה ירד ל-2,000
גלעד הלחמי:
 בהתחלה היו כ-6,000-5,000 בגני התערוכה
אליהו מרידור:
אני חוזר למר אדלשטיין
אליהו מרידור:
 כמה מהגרי עבודה אריתריאים שלקחו חלק בפרעות ספטמבר תשפ"ג - -
שפי פז:
ונובמבר
אליהו מרידור:
- - בפרעות ספטמבר תשפ"ג - -
שפי פז:
היו גם בנובמבר
אליהו מרידור:
- - ונובמבר, אשר מזוהים או במקור או בדיעבד כתומכי משטר, אתה הצלחת להרחיק מהמדינה?
יולי יואל אדלשטיין:
אדוני היושב-ראש, אני חוזר ומחדד את הסוגיה הזאת
יולי יואל אדלשטיין:
 זה לא משנה אם הוא תומך משטר או לא תומך משטר
יולי יואל אדלשטיין:
 ברגע שיש אי-הרחקה, זה לא רלוונטי
אליהו מרידור:
אי-הרחקה היא כלפי מי שמקבל מעמד
שפי פז:
לא, לא, לא
יולי יואל אדלשטיין:
אדוני, זה קבוצתי
גלעד קריב:
בשביל זה צריך לבדוק מעמד
שפי פז:
צריך לשנות את ההגדרה שלהם
שפי פז:
 כרגע יש להם הגנה קבוצתית, ולכן אי-אפשר להרחיק אותם
גלעד קריב:
ישראל לא רוצה לבדוק באופן פרטני ולהעניק מעמד פליט
גלעד קריב:
 מה, אנחנו עוצמים עיניים?
שפי פז:
הם לא פליטים
שפי פז:
 תשחרר
קיברום טוולדה גברמאריאם:
בשביל לא להכיר במישהו נרדף – למעשה זה אני - -
שפי פז:
לא, אנחנו הנרדפים
שפי פז:
 לא אתם
קיברום טוולדה גברמאריאם:
- - בשביל לא להכיר בנו רשמית - - -
אליהו מרידור:
כמה זמן אתה בארץ?
קיברום טוולדה גברמאריאם:
מספטמבר 2008
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 16 שנים
אליהו מרידור:
מתי יצאת מאריתריאה?
קיברום טוולדה גברמאריאם:
במאי 2008
אליהו מרידור:
איך הגעת לכאן?
קיברום טוולדה גברמאריאם:
זה סיפור ארוך
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 ברחתי לסודן, מסודן לסיני, מסיני לישראל
דורון אביטל:
הוא היה גם במצרים, דרך אגב
אליהו מרידור:
זאת אומרת, אין זיקה ישירה
יולי יואל אדלשטיין:
אני מבקש לחדד
יולי יואל אדלשטיין:
 מבקשי המקלט שהגישו בקשות מקלט והם נתיני אריתריאה, חלקם נבדקו ומצאנו שהם לא עונים לקריטריון
יולי יואל אדלשטיין:
 בקשתם נדחתה
יולי יואל אדלשטיין:
לא עשינו איתם כלום
יולי יואל אדלשטיין:
 הם שוהים פה בארץ ונמצאים פה, בגלל ההחלטה של הממשלה על אי-הרחקה
יולי יואל אדלשטיין:
 לכן, זה לא כל-כך משנה כרגע אם הוא תומך משטר או לא תומך משטר
יולי יואל אדלשטיין:
 כל עוד ההחלטה הזאת קיימת, אני בודק את הבקשות ואני יכול לדחות את הבקשה
גלעד קריב:
למה החליטה המדינה על מדיניות קבוצתית?
אליהו מרידור:
לא רלוונטי, לא רלוונטי
גלעד קריב:
בוודאי שרלוונטי
אליהו מרידור:
הוא גורם מקצוע, לא גורם פוליטי
אליהו מרידור:
 תעזוב
יולי יואל אדלשטיין:
אני גורם מקצועי, אני לא מחליט
יולי יואל אדלשטיין:
 יש ממשלה
אליהו מרידור:
אני לא מאפשר לך לענות
גלעד קריב:
אתה לא מאפשר לו לענות לשאלה של חבר כנסת?
אליהו מרידור:
 אתה יודע בדיוק מה שאלת, ואני אענה לך
גלעד קריב:
אני רוצה לשאול את האחראי מה פשר המדיניות של אי-הרחקה
אליהו מרידור:
הוא אחראי אכיפה
יולי יואל אדלשטיין:
אני גורם ביצועי, אני לא המחליט
אליהו מרידור:
אל תשאל אותו על פוליטיקה
גלעד קריב:
אני רוצה להבין מבחינה משפטית מה בין צו אי-הרחקה קבוצתי לבין בחינה פרטנית של בקשות מקלט?
אליהו מרידור:
רק אני מאשר מי שואל ומי עונה
שפי פז:
האמת שגם אני אשמח לדעת מי נתן את ההגנה הקבוצתית
אליהו מרידור:
יש לך זמן לבדוק
אליהו מרידור:
 אני שואל אותך שאלה, בפועל, מה ההבדל בין מי שהוכרה בקשת המקלט שלו לבין מי שלא הוכרה בקשת המקלט שלו, הואיל ושניהם לא יורחקו?
יולי יואל אדלשטיין:
מי שבקשת המקלט שלו הוכרה, והוא הוכר כפליט, מקבל פה מעמד של תושב ארעי, עם כל הזכויות הנלוות
יולי יואל אדלשטיין:
 מי שבקשתו נדחתה, שוהה פה מתוקף אי-הרחקה, והוא זכאי לרישיון שהייה עד שיימצא פתרון אחר
אליהו מרידור:
עד שיוחלט על פתרון אחר
אליהו מרידור:
 יש פתרונות, ועוד לא הוחלט לגביהם
אליהו מרידור:
 ועדיין אני שואל, מה יהיה הגבול של עבירה, פשע ששוהה בלתי חוקי עובר - -
שפי פז:
אין
אליהו מרידור:
- - ובעקבותיה הוא לא נשאר בארץ?
יולי יואל אדלשטיין:
אני לא מכיר אירוע כזה
שפי פז:
מסתובבים אצלנו אנסים, רוצחים ופדופילים
אליהו מרידור:
גברתי היועצת המשפטית – חבר'ה, תשמעו
גלעד קריב:
אתה לא נותן לי לשאול שאלה
אליהו מרידור:
אתה דיברת 40% מהזמן
גלעד קריב:
40%? זה בערך כמו הנתונים העובדתיים שמוצגים בוועדה שלך
אליהו מרידור:
גברתי היועצת המשפטית, בבקשה
שונית שחר:
כמו שהסברתי, לפי סעיף 33 לאמנת הפליטים – זה גם כלל במשפט הבין-לאומי באופן כללי – אדם צריך להיות מורשע בפשע חמור או בפשע נגד האנושות כדי שיהיה אפשר להרחיק אותו
אליהו מרידור:
מי קובע את הברומטר בסקאלה של חמור יותר או פחות?
שונית שחר:
אפשר להגיד שזה עוד לא קרה
שונית שחר:
 עוד לא הגיע אלינו - - -
אליהו מרידור:
עוד לא היה מספיק חמור בשביל להרחיק
שונית שחר:
היו מקרים של עבירות פליליות
אליהו מרידור:
אבל לא מספיק חמור
שונית שחר:
לא לצורך הרחקה
אליהו מרידור:
אנחנו אומרים שגניבה, פריצה, אונס, רצח – זה לא מספיק חמור בשביל להרחיק
אליהו מרידור:
 תודה, הבנו, נתייחס לזה
אליהו מרידור:
 תסיים את הסקירה שלך
חיים אורון:
אני אתמצת מאוד, ואתייחס לסוגיית הנוער שעלתה פה על ידי גל, ומאוד מטרידה גם אותנו כעיריית תל אביב
חיים אורון:
 גם פה, אנחנו חושבים שהמדינה צריכה להתגייס לטובת העניין
חיים אורון:
 העלינו בעבר רעיונות, ויכולים לחשוב על מוסדות רווחה שיקלטו כפנימיות נוער בסיכון וכדומה
חיים אורון:
 בסופו של דבר, צריך להרחיק גורמים עברייניים מהשכונות, כדי שהתושבים לא יסבלו כמו שהם ציינו
חיים אורון:
 לכן, צריך למצוא את כל הדרכים החוקיות, כמובן, כדי לעשות את זה
חיים אורון:
 זאת המחויבות שלנו כלפי התושבים שלנו – להרחיק גורמים עברייניים מהשכונות, וברור שיש מורכבות עם טיפול בנוער
אליהו מרידור:
איך אפשר להרחיק גורמים עברייניים מהשכונות, כשחלק גדול מהם מהשכונה עצמה? אתה יכול להחליט שאם הגיע מישהו מהפזורה לסחור בסמים, וגונבה לאוזניי שמועה שהמציאות הזאת לא דמיונית, אתה יכול להחליט שאתה מרחיק אותו
אליהו מרידור:
 איך אתה יכול להחליט שאתה מרחיק בן אדם שגר שתי קומות מעל מקום הפשע שלו?
חיים אורון:
אתה צריך להרחיק את מי שהוא גורם עברייני
אליהו מרידור:
לאן תרחיק אותו?
חיים אורון:
היו בעבר מתקני משמורת, היו בעבר פנימיות רווחה לנוער בסיכון
חיים אורון:
 היו פתרונות והם התמוססו עם השנים
חיים אורון:
 היום אנחנו מתמודדים עם התופעות
אליהו מרידור:
 יש גורם עברייני בן 28, ולא תפסו אותו כרגע מבצע פשע
אליהו מרידור:
 ידוע שהוא גורם עברייני
אליהו מרידור:
 מה אתה רוצה שיעשו איתו?
שפי פז:
בזמנו השתמשו בחולות
אליהו מרידור:
אין היום חולות
אליהו מרידור:
 נבכה על זה בכל רגע? אין חולות
אליהו מרידור:
 בג"ץ לא מאפשר לנו
שפי פז:
זה לא נכון
דורון אביטל:
אז שישימו אותם בבג"ץ
חיים אורון:
אדוני, אתה צודק
חיים אורון:
 אתה שואל על אנשים ששוהים פה שלא כחוק
חיים אורון:
 אני יכול לספר לך שמדי פעם אני יוצא לסיורים עם המשטרה והשיטור העירוני שלנו
חיים אורון:
 באחד הסיורים האחרונים שיצאתי הגענו בעקבות תלונה לשני אנשים שנראו חשודים, והם לבשו וסטים של קבלן ניקיון
חיים אורון:
 בדקנו את התעודות שלהם, והם אזרחים מצריים
חיים אורון:
 אזרחיים מצריים
חיים אורון:
 שאלתי את המשטרה מה עושים איתם, האם יש רשות אוכלוסין והגירה? האם יש פקחים? אמרו לי: לא, אין לנו למי לפנות, אין לנו מה לעשות איתם
חיים אורון:
 הם לא עברו עבירה שראינו בעיניים, ועזבו אותם ככה
חיים אורון:
 זאת המציאות
אליהו מרידור:
למה לא הבאת להם מטאטא, אם יש להם כבר וסט?
חיים אורון:
היה להם מטאטא
חיים אורון:
 היה להם גם מגב
אליהו מרידור:
טוב, אני אתייחס לזה לקראת סיום
גל פילק:
אני מנהלת מסיל"ה בעיריית תל אביב
גל פילק:
 התחלתי קודם ואמרתי שהסוגיה הזאת יושבת על שולחננו
גל פילק:
 אני רוצה לתת הקשר רחב לדברים
גל פילק:
 קודם כול, אני אפתח ואגיד שיש השקעה רבה בדרום העיר באופן רחב בכל ההיבטים
גל פילק:
 ספציפית, השקעה בקהילת מבקשי המקלט נובעת מתוך הבנה שזאת השקעה שמיטיבה עם כל תושבי דרום העיר וכל מי שחי שם, בין אם זה ברווחה, בין אם זה בבריאות ובין אם זה בכל היבט אחר, למשל חינוך ופעילות בשעות אחר הצוהריים
גל פילק:
 המצב של קהילת מבקשי המקלט בעיר באופן כללי בישראל לא משתפר עם השנים
גל פילק:
 הילדים שנולדו מתבגרים, יש הזדקנות של האוכלוסייה, יש הרבה חולי, ומול זה יש מצוקה מאוד מאוד גדולה שצריך לתת עליה את הדעת
גל פילק:
      העירייה פועלת שם באופן מאוד מאוד רחב, בשיתוף כל הגורמים, כולל המשטרה
גל פילק:
 אנחנו עסוקים בזה בצורה רחבה
גל פילק:
 התייחסו פה לסוגיית הנוער, וזאת סוגיה שמאוד מעסיקה אותנו
גל פילק:
 צריך לזכור שמדובר בילדים ובנערים ללא עתיד וללא אופק
אליהו מרידור:
יש להם עתיד, למה לא? מה זה אין להם עתיד? חלילה
דורון אביטל:
שילכו להקים מדינה
גל פילק:
כרגע מדובר בילדים ללא עתיד וללא אופק, ללא מעמד אזרחי
גל פילק:
 במובן הזה, נתיב ההידרדרות הרבה יותר מהיר, וזה משהו שצריך לשים על השולחן כשדנים בסוגיה
גל פילק:
 במקביל, צריך לפעול בצורה מאוד משמעותית ונרחבת למניעה של פעילות עבריינית
גל פילק:
 שוב, אנחנו מדברים על קומץ של נערים
שפי פז:
זה מאות, מאות
אליהו מרידור:
את יודעת מה מתסכל אותי? שבגישה הטיפולית שלכם, גברתי, אתם בוחנים איך לעודד את הגעת המסתננים
אליהו מרידור:
 אני לא שומע ממך מילה איך צריך להרחיב משאבים כדי לגרום לאותם מסתננים ושוהים בלתי חוקיים להבין שלא משתלם להגיע לישראל, כי אנחנו לא רוצים אותם כאן
גל פילק:
אדוני, אנחנו לא הבאנו אף אחד
גל פילק:
 הם נמצאים בשכונה
אליהו מרידור:
יופי, אבל בטיפול כל-כך הוליסטי עם משאבים ותשומות כל-כך גבוהות, יש עידוד דה-פקטו להבאת עוד ועוד
אליהו מרידור:
 מה שהתחיל עם כמה מאות, היום אנחנו עם למעלה מ-100,000
גל פילק:
פה אני חולקת עליך
גל פילק:
 אני חושבת שהמצב ללא המענה - - -
שפי פז:
למה אתם לא מחלקים להם אמצעי מניעה?
גל פילק:
לתפיסתי, ככל שהמצב יחמיר ויהיו פחות מענים, גם המצב של כל תושבי דרום העיר יחמיר
גל פילק:
 זאת התפיסה שלי, והמענה הטיפולי ניתן, בין היתר, כדי להיטיב עם החיים של תושבי דרום תל אביב
ד"ר ברהנה הגוס:
אני יושב-ראש עמותת תקווה חדשה
אליהו מרידור:
אתם ארגון יציג?
ד"ר ברהנה הגוס:
כן
ד"ר ברהנה הגוס:
 זאת עמותה שהתגייסה מה-7 באוקטובר
אליהו מרידור:
אתם חברים בהסתדרות הלאומית
שפי פז:
בוא, בוא - - - על ההמצאות האלה
ד"ר ברהנה הגוס:
שפי, לא הפרעתי לשום דבר, לא דיברתי, בבקשה
שפי פז:
לא מעניין אותי
אליהו מרידור:
אותי זה מעניין
ד"ר ברהנה הגוס:
זכותך
גלעד הלחמי:
אני רק אגיד שכבר עלו על השקר שלהם, שהם הצטלמו באיזשהו קיבוץ בשרון ואמרו שהם הלכו להתנדב בעוטף
גלעד הלחמי:
 זה גם פורסם
אליהו מרידור:
אני לא זקוק לכל התוספות האלה
אליהו מרידור:
 תאמין לי שאני מכיר קצת יותר ממה שאני מראה כאן
ד"ר ברהנה הגוס:
אני אחד האנשים שהקים חמ"ל ב-8 באוקטובר בכיכר רבין
ד"ר ברהנה הגוס:
 אחרי זה עברנו לתל גיבורים 5, ואחרי זה לצפון תל אביב
שפי פז:
כן, הם הצטלמו - - -
אליהו מרידור:
שפי, אני יכול להתחייב בפנייך דבר אחד
שפי פז:
אני יוצאת
שפי פז:
 ניתן לו לדבר, לשקר
אליהו מרידור:
 התפקיד שלי לשמוע הכול
ד"ר ברהנה הגוס:
אני נציג של אנשים שהם לא פושעים
ד"ר ברהנה הגוס:
 אני נציג של אנשים שתרמו ותורמים, וחיים בשקט במדינת ישראל
אליהו מרידור:
אני מכיר את זה לחלוטין
אליהו מרידור:
 אם להודות על האמת, אני לא קונה את כל זה
אליהו מרידור:
 כל התרומה והמעורבות החברתית היא כדי להיטמע יותר בארץ
אליהו מרידור:
 זה לא עושה עליי רושם
אליהו מרידור:
 אני אומר לך ביושר ובצניעות, שאני מוכן לעשות הכול כדי לוותר על התרומה שלכם ועל השהות שלכם כאן
אליהו מרידור:
 אני לא רוצה אתכם כאן
אליהו מרידור:
 אני לא מתכוון שתפרשו אותי לא נכון
אליהו מרידור:
 כל זמן שאתם כאן, צריך להתייחס אליכם בצורה מכובדת, נעימה, בטוחה ולאפשר לכם להתקיים פה באופן מכובד
אליהו מרידור:
 אסור לערבב בין הדברים
ד"ר ברהנה הגוס:
זכותו של כל אדם לחשוב מה שהוא יכול לחשוב
ד"ר ברהנה הגוס:
 לא באתי למכור אף אחד
ד"ר ברהנה הגוס:
 תחנת שרת ותחנת המסגר לא נזכרות הרבה
ד"ר ברהנה הגוס:
 אמיר, לא הכרתי אותך
ד"ר ברהנה הגוס:
 הקמנו עם משה אביאל – המפקד של המסגר – ביחד עם הקהילה כדי לעצור את האלימות
ד"ר ברהנה הגוס:
 לא הזכרת אותו
ד"ר ברהנה הגוס:
 אנחנו עושים סיורים ועושים הכול נגד הפשיעה
ד"ר ברהנה הגוס:
 גם אם אמיר או 80 אנשים יגיעו, זה לא יעצור את הפשיעה
ד"ר ברהנה הגוס:
 אני לא חושב
ד"ר ברהנה הגוס:
 בבית הספר של מבקשי המקלט יש מבקשי מקלט בנפרד, והם לא מכירים שום ישראלי אחר
ד"ר ברהנה הגוס:
 מזה נובע שכל הצעירים שהולכים להיות פושעים
ד"ר ברהנה הגוס:
 בדרום תל אביב יש חמישה בתי ספר שבהם לומדים רק מבקשי מקלט ומהגרי עבודה
גלעד הלחמי:
כי לא נשארו ישראלים בשכונה
אליהו מרידור:
מה התלונה לגבי הנתון הזה?
ד"ר ברהנה הגוס:
זאת לא תלונה
ד"ר ברהנה הגוס:
 אני אומר שיש פשע חמור בדרום תל אביב, וגם אנחנו סובלים מהפשע הזה
ד"ר ברהנה הגוס:
 שלושה אנשים נרצחו לנו, אנשים טובים, בפשע של אחד לשני
ד"ר ברהנה הגוס:
 אנחנו סובלים
אליהו מרידור:
אני יכול לשאול אותך שאלה, אדוני? רק אני ואתה מדברים
אליהו מרידור:
 אני לא יודע אם בחנת את זה פעם, אבל חלק לא מבוטל מאזרחי מדינת ישראל, אם לא הייתה להם זיקה לאומית, שורשית, אמונית לישראל, היה להם הרבה יותר כייף לחיות בהמון מדינות בעולם
אליהו מרידור:
 המון
אליהו מרידור:
 באירופה, בארצות הברית, בקנדה, בגרמניה
אליהו מרידור:
 זול, גדול, מפותח, טכנולוגי
אליהו מרידור:
 העולם הגדול
אליהו מרידור:
 הם לא עושים את זה בגלל שיש להם פה הרבה שורשים, כי כל המשפחה שלהם נמצאת כאן, כי יש להם אמונה שורשית דתית למקום
אליהו מרידור:
 לכם אין את כל זה, למה אתם נדבקים לפה? מקום מסוכן, לא נעים, צפוף, יקר
אליהו מרידור:
 למה אתם לא מגיעים כמו מלכים למקום כמו קנדה? תרגישו אמריקאים, קנדים
קיברום טוולדה גברמאריאם:
למה אדוני לא מתייחס לזה, שאנחנו כאן בגלל שהגענו ממקום שהוא יותר מסוכן מישראל? אנחנו נמלטנו
קיברום טוולדה גברמאריאם:
 אדוני מבין שאנחנו נמלטנו ממקום מסוכן? אנחנו לא מחפשים איכות חיים
אליהו מרידור:
 קודם כול, אתם כן מחפשים איכות חיים
אליהו מרידור:
 אולי אני קצת מטעה אתכם, אבל עליי אי-אפשר לעבוד
קיברום טוולדה גברמאריאם:
כבוד היושב-ראש, אני לא ראיתי את אימא שלי 25 שנה
אליהו מרידור:
תעצור רגע, סליחה
אליהו מרידור:
 הערה אחרונה ואתה בחוץ
אליהו מרידור:
 אל תבדוק אותי
אליהו מרידור:
 האנשים שאמונים על שלומי וביטחוני המליצו / אסרו עליי להגיע לאזורים מסוימים בעיקר בדרום תל אביב, ללא ליווי משטרתי ראוי
אליהו מרידור:
 אני בעטתי בהחלטה הזאת
אליהו מרידור:
 אני לא מקבל את זה, ולכן אני מגיע אפילו לבד, בלי הצוות שלי
אליהו מרידור:
 ככה יצא שבאופן עקבי, אחת לכמה שבועות עד חודש, אני מגיע גם בשעות לא שגרתיות לדרום תל אביב
אליהו מרידור:
 אני מסתובב באזור התחנה הישנה, החדשה, בשכונות
אליהו מרידור:
 אני רואה שבאמת לא כייף לגור שם
אליהו מרידור:
 לא כייף לכם
אליהו מרידור:
 הגעתם ממקום שמסוכן להיות בו
אליהו מרידור:
 לא הגעתם כי אתם מבקשים להיטיב עם עצמכם
אליהו מרידור:
 בוא נאמר, עזוב את הנקודה הזאת
אליהו מרידור:
 אבל אתם מגיעים למקום שהוא מסוכן, צפוף ויקר לחיות בו
אליהו מרידור:
 אנחנו אומרים לכם: קחו כסף, טיסה בחינם, תטוסו למדינה שכייף להיות בה
אליהו מרידור:
 חלום של הרבה ישראלים להיות שם
אליהו מרידור:
 למה אתם לא רוצים? מה הסיבה?