GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופר:
 במסגרת הסדנאות אנחנו נותנים להם את הפרקטיקה, מהגעה ליום עבודה, מתי מגיעים, מה היא משמעת, מה הן שעות עבודה, מה נדרש אצל המעסיק
עופר:
 אחרי שאנחנו יוצקים את התשתית ועושים את ההכנה אנחנו שולחים את דורשי העבודה
עופר:
      הנה דוגמה חיה של מנהל לשכה שהוא כפוף אליי, מנהל לשכת באר שבע שהפנה את דורשת העבודה ויש פה הצלחה
עופר:
 אני לא מצליח להבין למה חברות ההשמה נכנסות לעניין
עופר:
 לא שיש לי משהו נגדן
עופר:
 אנחנו נותנים שירות חינם, יש לי היום 2,000 דורשי עבודה שהם עובדי ייצור בלשכות שלי בדרום
עופר:
 2,000
עופר:
 כל מה שצריך לעשות זה דבר פשוט
עופר:
 ימי ראיונות בלשכות
עופר:
 השליחה של ההפניות של ללכת למעסיק ואין שם נציג של שירות התעסוקה זו הפגיעה הכי קשה שיש לנו
עופר:
     אנחנו רוצים שהמעסיק יגיע ללשכה או שנציג שלנו יעשה את הראיונות במפעל ואז אנחנו סוגרים את הסיפור של ללכת ולבוא וכל המשחקים הללו
עופר:
 יש לי 2,000 אנשים כאלה בלשכות כיום
עופר:
 מתוכם אני מניח שיש 700 אנשים מהמגזר הבדואי
עופר:
 אני יכול לתת מענה גם למפעל הזה, גם למפעל של עוף עוז בו נהיה בהמשך
עופר:
 כל מה שצריך לעשות אלו ימי ראיונות מרוכזים במפעל או בלשכת התעסוקה עם הנציגים שלנו
עופר:
     אם יש צורך לחזק את דורשי העבודה נהיה אחראים גם לחיזוק דורשי העבודה לפני שהם מגיעים למעסיק
עופר:
 זה כל הסיפור
ואליד אלהואשלה:
הכשרות אתה עושה גם?
עופר:
אני - - -
יוסי איזקסון:
שמי יוסי
יוסי איזקסון:
 אני גר בצפון
יוסי איזקסון:
 אני המנכ"ל של אריזות שדרות ולפני זה ניהלתי במשך 25 שנים את י
יוסי איזקסון:
מ
יוסי איזקסון:
א בקיבוץ עין המפרץ, אני מניח שהם ספקי הקרטונים שלכם
יוסי איזקסון:
 אם היו בעיות זה אני
יוסי איזקסון:
 זה קיים בכל המגזר
יוסי איזקסון:
 אנחנו מדברים פה על המגזר הבדואי אבל גם בצפון יש את אותה הבעיה
יוסי איזקסון:
 התחלתי לעבוד בתעשייה בשנת 1994
אליהו מרידור:
אתם המתחרים של קל-קל?
יוסי:
כן
יוסי:
 אנחנו לא מתחרים, אנחנו הכי טובים בשוק
אליהו מרידור:
זה בדיוק מה שהם אמרו לי אתמול
יוסי:
המספרים מעידים
יוסי:
 התחלתי לעבוד לפני 30 שנה בתעשייה הזו
יוסי:
 אני יכול לספר מה האבולוציה של כל מה שקרה
יוסי:
 מה שאתה אומר הוא חלק מהעניין
יוסי:
 מנהלת משאבי האנוש שלי הייתה פעמיים בראיונות בתוך הלשכה של רהט וחזרה עם 0 תוצאות
יוסי:
 אין פה נוסחת קסם ואני לא חושב שמישהו צריך להשיג נוסחת קסם
יוסי:
 צריך להסתכל בין השורות
יוסי:
     מה שראיתם פה זה לא מה שאמרת שכל אחד בוחר את התכנית שלו ורק בגלל זה הוא נשאר
יוסי:
 כשנותנים אופק לעובד היכולת שלך לשמר אותו היא הרבה יותר טובה
יוסי:
 על זה הם דיברו
מאיה כהן:
אני חושבת ששלב אחד לפני זה צריך לשאול האם אנחנו כמנהלים היינו מגייסים את שרה, בראיון הראשון שלנו עם שרה שלא ידעה להתבטא ככה בעברית ועם הסטיגמות שאנחנו באים איתן מילדות או ממקומות אחרים
מאיה כהן:
 צריך לשאול האם אנחנו היינו מגייסים את שרה
מאיה כהן:
 אתם ראיתם את שרה מתבטאת בעברית
מאיה כהן:
 לפני עשור העברית שלה הייתה פחות טובה
מאיה כהן:
 היא הייתה טובה יחסית אבל פחות
מאיה כהן:
 יותר מזה האם הייתם מצליחים לראות את שרה, שהיא צנועה פה, שרה נמצאת בכל עמדות העבודה הכי "גבריות" שיש
מאיה כהן:
     במברגות היא הייתה הכי טובה
מאיה כהן:
 היא שזו שהניעה את קו העבודה הידני, עבודת כפיים
מאיה כהן:
 כמו שאתם רואים אותה שברירית ועדינה לא היה גבר שיכול להתחרות בה
שרה אל קרנאווי:
אני לא עדינה
מאיה כהן:
מעבר לזה, היא דיברה על הנושא של אחראית
מאיה כהן:
 היא מובילה קו, במקרה הטוב קו אחד אבל לפעמים גם יותר ובגלל שיש לנו מלחמה והגברים נמצאים במילואים היא תפסה את הפיקוד ומובילה ארבעה קווים של גברים מתוך המגזרים שהיא צריכה לתקתק
מאיה כהן:
 תפוקה של קו ידני, ואתם תראו בעיניים אם נספיק
מאיה כהן:
 שרה
מאיה כהן:
      השאלה אם אנחנו ראינו לפני עשר שנים אותה בראיון כמי שמסוגלת להגיע לזה
מאיה כהן:
 שאין שום דבר שמונע ממנה לעשות עבודת כפיים
מאיה כהן:
 יש לנו כאן הרבה עבודת כפיים, אפילו מחרטות
מאיה כהן:
 השאלה אם אנחנו בראש, עם הסטיגמות שיש לנו, כאשר אנחנו מראיינים אדם אנחנו יכולים להביא שלשרה יש פוטנציאל כמו שיש לה
מאיה כהן:
 אין עובדת באתר עם נוכחות כמו של שרה
מאיה כהן:
 אנחנו צריכים לשכנע את שרה לצאת לחופש
אברהם ביטון:
את יודעת מה הסטנדינג שלנו? מימון זו קודם כל משפחה
אברהם ביטון:
 אני מבטיח לך שאם את מעמידה את העובדים שלנו את שומעת אפילו הרבה יותר מבחינת שייכות
אברהם ביטון:
 מבחינת נפח אין עובדים
אברהם ביטון:
 מה לא ברור? זה נחמד ויפה
אברהם ביטון:
 דרך אגב, סבא שלה היה האבא השני שלי, שייח' יוסף אל קרנאווי
אברהם ביטון:
 אני מכיר את המגזר הבדואי כבר 60 שנים ומכיר אותם מצוין
אברהם ביטון:
 יש לי עובדים בדואים גם 20 ו-30 שנים
אברהם ביטון:
 הם היו רווקים והיום יש להם נכדים
אברהם ביטון:
     אצלנו זו באמת משפחה
אברהם ביטון:
 אבל אני מסביר שאין נפח של עובדים
אברהם ביטון:
 אין
עופר:
מר מימון, כמה עובדים אתה צריך?
אברהם ביטון:
20 בערך
עופר:
באיזה תחומים?
אברהם ביטון:
ייצור, אחזקה
אברהם ביטון:
 למשל מנהל האחזקה שלי מרהט, עובד אצלי כבר 15 שנים
אברהם ביטון:
 הוא מתגורר ברהט
אברהם ביטון:
 אמיר אל קרנאווי
עופר:
בוא תגיד איזו בשורה אתה יודע להפיק לנו, אני רוצה להיות מעורב בתהליך ניסיון הקליטה הזה
אברהם ביטון:
של תבליני מימון?
עופר:
כן
אברהם ביטון:
אין בעיה
עופר:
בוא נקבע איזשהו מקצה שבו אתה תאפיין איזה סוג עובדים אתה צריך, מה התכונות שנדרשים מהם, ננסה רגע למיין
עופר:
 נקיים מפגש רעיונות מקדים עם עוד מישהו מצוות - - -
עופר:
 ננסה רגע לעשות צעד בהיבט קליטה והשמה ונבנה איזושהי תכנית
עופר:
 בוא נבנה איזשהו לוח תכנון של תמריץ לתקופה מסוימת ולראות אולי מבחינת שיוך, יותר גברים או יותר נשים
עופר:
 בוא נראה
אברהם ביטון:
הבעיה היא לא רק אני
אברהם ביטון:
 אני מייצג את התעשיינים
אברהם ביטון:
 אצלנו מבחינת שייכות, העובדים ומערכת היחסים זה עולם אחר לגמרי
אברהם ביטון:
 אני לא רואה את זה בהרבה מאוד מקומות
אברהם ביטון:
 לא אכנס לפרטים מה אנחנו עושים וכמה אנחנו משקיעים בעובדים
קריאה:
איפה אתם יושבים?
אברהם ביטון:
בעמק שרה, באר שבע
אברהם ביטון:
 זה לא רק אני
אברהם ביטון:
 אני מייצג תעשייה
אברהם ביטון:
 אני מסתובב בהרבה מאוד מפעלים והדבר הראשון זה כוח אדם
אברהם ביטון:
 יש בעיה של עובדי כפיים
אברהם ביטון:
 לקחת מקום של 1,000 או 2,000 אנשים שעובדים זה לא דומה
עופר:
מר מימון, אני מבקש לעשות איתך פיילוט
אברהם ביטון:
 אני כבר אומר לך שאני מזמן את מנהל לשכת באר שבע שהביא הצלחה חלקית ומגיע לפגישה אצלך כולל יועצים וכולל תכנית מסודרת כמו שביקשת
אברהם ביטון:
 הכל יהיה מסודר ואין שום בעיה
כפיר סויסה:
אברהם, אם זה לא יצליח אני אתן לך 20 עובדים עד אחרי פסח
אברהם ביטון:
אם הם יבואו אליי הם לא יחזרו אליך אני חותם לך
מאיה כהן:
נתקדם לפארח
פארח:
אני פארח, שמונה שנים בסודה סטרים
פארח:
 הסיפור שלי התחיל לפני תשע שנים
פארח:
 - - -
פארח:
 ביום הראשון שבאתי, וזו הפעם הראשונה שעבדתי, ראיתי גברים ונשים, הכל ביחד
פארח:
 שאלתי איך אני אתמודד, איך אעבוד ככה, איך אעבוד עם אנשים
פארח:
 אף פעם לא עבדתי עם יהודים - - -
פארח:
 בהתחלה היה לי קשה קצת - - -
פארח:
התחברתי לעובדים
פארח:
 התחלתי כעובדת יצור ועבדתי כעובדת יצור במשך שלוש שנים
פארח:
 אחרי שלוש שנים נפתח מפעל בכסייפה והייתי אחד האנשים שבאו אליהם ואמרו נפתח מקום בואי תנהלי אותו
פארח:
 שאלתי איך אנהל אותו, זה קשה לבד, איך אתחיל
פארח:
 אמרו לי תנסי
פארח:
 נפתח המקום וניהלתי אותו שלוש שנים
פארח:
 זה היה מדהים
פארח:
 המקום היה רק עם נשים
פארח:
     יש נשים שהעבודה הראשונה שלהם הייתה לעבוד במקום הזה
פארח:
 גם במעבר למרות שאני בפזורה וקשה שהבנות יעברו אבל אחרי שלוש שנים שהן עבדו בכסייפה הם ראו את השייכות של הבנות ואיך אנחנו עובדים
אליהו מרידור:
מה קורה היום עם המפעל בכסייפה?
כפיר סויסה:
סגור
מאיה כהן:
קופל, הוא קופל לפה
מאיה כהן:
 זה היה התכנון המקורי
פארח:
הגברים בכסייפה לא אישרו שהנשים שלהן יעבדו פה
פארח:
 אחרי שראו איך אנחנו מתחברות לאנשים ומה עושים ואיך דואגים להן להסעות, לאוכל, רמדאן, אפילו לחתונות דואגים לנו
קריאה:
מה זאת אומרת?
פארח:
חופשות
פארח:
 כשמישהו מבקש חופשה לחתונה אז נותנים
פארח:
 אנחנו חמישה חודשים אחרי המעבר פה
פארח:
 אני עובדת בהרכבות
פארח:
 הבנות השתלבו מהר
פארח:
 יש שילוב בקווים
פארח:
 אין כסייפה או רהט, הכל יחד
עדן ביטקובר:
אתם מעורבים בתהליכי הגיוס? להביא עובדים חדשים למפעל?
רביע אבו גררה:
כן, יש חבר מביא חבר
רביע אבו גררה:
 בכל מקום אפשר לרשום את הפרטים של חבר שלך ומגייסים אותו
קריאה:
אתם מקבלים תגמול על זה?
רביע אבו גררה:
כן, בוודאי
מאיה כהן:
פארח מילאה כמעט את כל הקו מכסייפה
פארח:
כן, הבת שלי גם
יצחק אהרונוביץ':
- - -
יצחק אהרונוביץ':
 עד שאתה מגיב וקולט אנשים הם נפלטים ברמה המיידית
ואליד אלהואשלה:
אתה לא מסביר להם מההתחלה או שאתה לא עושה להם הכשרה נכונה
יצחק אהרונוביץ':
מה זה לא עושה להם הכשרה נכונה?
ואליד אלהואשלה:
איך אתה עושה להם הכשרה וביום הראשון הוא עוזב את העבודה? כולם ככה?
יצחק אהרונוביץ':
אני מסביר לך שהיו אצלי עובדים שלמדו לא אצלי אלא במכללה, הגיעו, העבודה הייתה להם קשה אז עזבו
ואליד אלהואשלה:
כמה עובדים? מספרים
יצחק אהרונוביץ':
מספרים? קבלני משנה, רובם מהמגזר, כולל בדואים וערבים ישראלים
יצחק אהרונוביץ':
 500 אנשים
קריאה:
- - - או תעשיה כבדה?
יצחק אהרונוביץ':
תעשיה כבדה
יצחק אהרונוביץ':
 קונסטרוקציות, לבנות תחנות כוח ומפעלים חדשים ולשדרג אותם
יצחק אהרונוביץ':
 אני מסביר עוד פעם - - -
הראל:
בתעשיית הכפיים פחות נדרשות מיומנויות שנרכשו במכללות
עופר:
גם הוא יכול לקבל מענה
עופר:
 יש לי מאות ואלפי רתכים בשירות התעסוקה, אתה צריך לקחת אותם ולעשות להם הסבה - - -
עופר:
 אם יש תקציב אפשר לפתור הכל
אליהו מרידור:
ראשית אני מאוד מודה לכם
אליהו מרידור:
 אתם מרשימים מאוד
אליהו מרידור:
 עוד לא נעבור לדברי סיכום, אני מקווה שניתן דברי סיכום ביניים
אליהו מרידור:
 אני מאוד מודה לכם
אליהו מרידור:
 אני מבקש להודות לכם על ההסכמה להשתתף בפאנל
אליהו מרידור:
 אני חושב שאתם עושים שירות מדהים למגזר הבדואי
אליהו מרידור:
 אני יכול להיות משוכנע שאם יאתרו את האיכותיים והרציניים שבאים באמת לעבוד ולא ליצור אינטריגות אחרות ולהעביר אותם תהליך הכשרה מתאים כל הפרויקט הזה יכול להצליח ואתה ודומיכם תוכלו לשמש דוגמה ומופת להשתלבות נכונה בתעסוקה ובחברה הישראלית
כפיר סויסה:
חברים, אנחנו הולכים לסיור
כפיר סויסה:
 אני נפרד מכם פה
כפיר סויסה:
 תודה רבה שהגעתם, תיהנו בסיור
כפיר סויסה:
        סיור במפעל עוף עוז בשגב שלום
אליהו מרידור:
הכנסת האורחים הידועה של בני המגזר הבדואי שידועים ברחב לב ובהכנסת אורחים חמה
אליהו מרידור:
 לדבריי מצטרפים גם שניים מחבריי שכיבדו אותנו בסיור הזה
אליהו מרידור:
 אושר שקלים חבר מפלגתי, וחברי הטוב שארגן את הסיור ומדבר בעד כל המגזר הבדואי ימים ולילות
אליהו מרידור:
 כל מה שמעניין אותו הוא לדעת איך יוצרים שוויון הזדמנויות כשהוא מוצא שני מפעלים שמשמשים דוגמה ומופת להשתלבות המגזר הבדואי
אליהו מרידור:
 מיד כשואליד דיבר על זה התפננו לטובת העניין ושמחנו להגיע
אליהו מרידור:
 עכשיו נעלה לסקירה מפי מנכ"ל המשחטה לסקירה וסיכום ואז נתייחס כל המסקנות שספגנו משני הסיורים שחווינו היום
נוואף אבו מעמר:
הגעתם היום למפעל עוף עוז
נוואף אבו מעמר:
 אנחנו המשחטה הכי גדולה במזרח התיכון
נוואף אבו מעמר:
 אנחנו שולטים בבין 20% ל25% מהשוק הארצי
נוואף אבו מעמר:
 השחיטה מתחילה בשעה 5 בבוקר
נוואף אבו מעמר:
 מי שמתחיל בשעה 5 בבוקר בשעה 13 כבר סיים, זה למעשה 80% מהמפעל
נוואף אבו מעמר:
 יש ליקוטים ומשלוחים בלילה
נוואף אבו מעמר:
 אנחנו מגיעים לכל נקודה, כל יום
נוואף אבו מעמר:
 מאילת בדרום עד קריית שמונה בצפון
נוואף אבו מעמר:
     הכל בבית
נוואף אבו מעמר:
 המשאיות שלנו, הכל שלנו
נוואף אבו מעמר:
 אין לנו קבלי משנה
נוואף אבו מעמר:
 לגבי העובדים, התחלנו עם קרוב ל-500 עובדים והיום יש לנו 1,300 עובדים
נוואף אבו מעמר:
 הקליטות הראשונות היו דרך שירות התעסוקה
אליהו מרידור:
אתה יכול לסווג מי האוכלוסייה? מאיזה אזורים? 1,300 עובדים, כמה מתוכם?
נוואף אבו מעמר:
מתוך 1,300 קרוב ל- 400 אנשי כשרות, משגיחים, רבנים, שוחטים
נוואף אבו מעמר:
 השאר מהמגזר
נוואף אבו מעמר:
למה מה? למה מהמגזר?
קריאה:
למה רק מהמגזר
נוואף אבו מעמר:
לא רק מהמגזר
נוואף אבו מעמר:
 ניסיתי להביא ממגבות ערד כשסגרו את המפעל
נוואף אבו מעמר:
 ניסיתי לקנות את כולם שיבואו לפה
נוואף אבו מעמר:
 ארגנתי להם הסעה וכל מה שצריך
נוואף אבו מעמר:
 יש אולי חמישה או שישה ששרדו ועד היום הם עובדים והשאר לא
נוואף אבו מעמר:
 אין לי - - -
ואליד אלהואשלה:
אתה פתוח לכולם
נוואף אבו מעמר:
פתוח לכולם
נוואף אבו מעמר:
 יש לי באחזקה קרוב ל-50 עובדים
נוואף אבו מעמר:
 יש לי מהנדסי קירור, מהנדסי מכונות
נוואף אבו מעמר:
 יש לי רוסים מאופקים, יש לי מבאר שבע, יש לי מהמגזר הבדואי גם מהנדסים ומכל האוכלוסייה
נוואף אבו מעמר:
 אין אצלנו אפליות
נוואף אבו מעמר:
 לגבי המגזר הבדואי, בהתחלה בחודשים הראשונים, בערך בין שלושת לארבעת החודשים הראשונים, הייתה לי תחלופה אדירה
נוואף אבו מעמר:
 לא  מתייצבים
נוואף אבו מעמר:
 התחלתי להבין את המצוקה שלהם והחלטתי לעשות הסעה שתבוא ותיקח את העובד מהבית עד המשחטה
נוואף אבו מעמר:
 כשבאתם ראיתם שליד המשחטה יש את האוטובוסים של ההסעות
נוואף אבו מעמר:
 זה על חשבון המעסיק
נוואף אבו מעמר:
 האוטובוס מביא אותם מהבית עד העבודה ומהעבודה הביתה
נוואף אבו מעמר:
 כל יום וכל בוקר
נוואף אבו מעמר:
      יש כאלה שהאוטובוסים ב4 וחצי אצלם, מביאים אותם עד המפעל
נוואף אבו מעמר:
 בגלל זה יש לנו הצלחה בגיוס
נוואף אבו מעמר:
 כמובן שנעזרתי גם בשירות התעסוקה שעזרו לי מאוד וגם במרכז ריאן
נוואף אבו מעמר:
 אני יודע שיש פה נציג ממרכז ריאן
קריאה:
מוסא
נוואף אבו מעמר:
עם מרכז ריאן הייתה לי הצלחה בתל שבע ובכסייפה
נוואף אבו מעמר:
 ההצלחות הכי גדולות, למה? כי האנשים שם שיתפו פעולה ורצו לעבוד
נוואף אבו מעמר:
 כמובן שיש חלק שלא רוצים לעבוד לא משנה מה, אבל אלה אחוזים בודדים
נוואף אבו מעמר:
 השאר באים באמת לעבוד
נוואף אבו מעמר:
 יש לנו עובדים שהתחילו ברצפת יצור למטה, עובד פשוט והיום הוא אחראי על כל האוטומציה בכל הקבוצה
נוואף אבו מעמר:
 יש לי משרדים בהרצליה, יש לנו מפעל באופקים, נאות חובב, יש לנו עופות בשדרות שסגור עכשיו
נוואף אבו מעמר:
 הוא אחראי על כל האוטומציה
נוואף אבו מעמר:
     יש מי שהתחילו כעובדים פשוטים באחזקה ותוך שנתיים, שלוש שלחו אותו ללימודים והיום הוא מהנדס חשמל ואלקטרוניקה
נוואף אבו מעמר:
 הוא תופס עמדה בכירה, לא רק במפעל הזה
נוואף אבו מעמר:
 ברוך ה' התרחבנו
נוואף אבו מעמר:
 פתחנו עוד מפעל שני של בד"ץ
נוואף אבו מעמר:
 יש לנו בד"ץ קהילות וגם בד"ץ של בית יוסף
נוואף אבו מעמר:
 אנחנו במפעל הזה רק בד"ץ
נוואף אבו מעמר:
      אנחנו מגיעים ללקוחות שלנו כל יום, מאילת עד קריית שמונה
נוואף אבו מעמר:
 ב-6 בבוקר אנחנו ביעד, לא משנה איפה בארץ
נוואף אבו מעמר:
 אם זה באילת אז ב-2 וחצי או 3 לפנות בוקר המשאית יוצאת
נוואף אבו מעמר:
 כמובן שגם לקריית שמונה
נוואף אבו מעמר:
 לגבי המגזר הבדואי
נוואף אבו מעמר:
 אם נותנים להם את ההזדמנות וההכשרות ומכשירים אותם נכון ומתחשבים בהם
נוואף אבו מעמר:
 צריך להבין אותם
נוואף אבו מעמר:
 למשל, יש לי בית תפילה למטה
נוואף אבו מעמר:
 יש לי נשים לחוד וגברים לחוד, יש לי בית כנסת, יש לי מקווה למטה
נוואף אבו מעמר:
 יש לי ספרייה תורנית, יש לי בית כנסת עם שני ספרי תורה כדי שהיהודים לא יריבו
נוואף אבו מעמר:
      אני לא חושב שיש מישהו שלא רוצה לעבוד, אם נותנים לו
נוואף אבו מעמר:
 הזדמנויות תמיד יש אבל צריכים שיהיו שמחים
נוואף אבו מעמר:
 אם נותנים לעובד הזדמנות, תנאים ושכר בהתאם - - -
שקלים:
איך השכר באמת?
נוואף אבו מעמר:
אצלי אף אחד לא מקבל פחות מהמינימום
נוואף אבו מעמר:
 מינימום וצפונה
נוואף אבו מעמר:
 מתחילים במינימום, יש כאלה שמגיעה ל-40 או 45 שקל בשעה, יש מי שעובדים גלובלי ומגיעים גם ל-20,000 או 25,000 שקלים ברוטו
אליהו מרידור:
מה הוא צריך כדי לקבל שכר כזה?
נוואף אבו מעמר:
להיות טוב בעבודה שלו
אליהו מרידור:
כן, אבל באיזה תפקיד?
נוואף אבו מעמר:
יש לי מנהל אחזקה שמרוויח סכומים כאלה
אליהו מרידור:
תפקיד ניהולי
נוואף אבו מעמר:
תפקיד ניהולי
נוואף אבו מעמר:
 יש לי עובדים בהכשרה שמגיעים ל-8000, 9000 שקלים
נוואף אבו מעמר:
 יש לי נהגים שמגיעים ל-11,000, 12,000 שקלים
נוואף אבו מעמר:
 כל נהג שיוצא בשעה 12, 13
אליהו מרידור:
עבור משרה מלאה?
נוואף אבו מעמר:
כן
נוואף אבו מעמר:
 הנהגים שלנו נמצאים פה כבר בשעה 12, 13 חזרה
נוואף אבו מעמר:
 הם מגיעים ל-11,000, 12,000 שקלים
אליהו מרידור:
איך אתה קולט נהגים?
נוואף אבו מעמר:
בדרך כלל לפי חבר מביא חבר
נוואף אבו מעמר:
 הם רואים את התנאים
נוואף אבו מעמר:
 יש לי רשימה של ממתינים של לפחות 40, 50
נוואף אבו מעמר:
הציוד כאן ציוד חדש, מקבלים את כל התנאים, ברוך ה' בכל 09 לחודש מקבלים משכורת, אם זה יוצא בשישי אז מקבלים יום לפני
נוואף אבו מעמר:
 אם יש חגים אנחנו מקדימים משכורות
נוואף אבו מעמר:
 יש לי מסגרת של הלוואות לעובדים, אני נותן הלוואות בלי ריבית, בלי הצמדה, של 5 מיליון שקלים
נוואף אבו מעמר:
 אני נותן לעובדים וזה יורד להם מהשכר
עדן ביטקובר:
אתה יכול לספר על לנו תהליכי הגיוס? איך אתה מגייס?
נוואף אבו מעמר:
היום זה חבר מביא חבר ובאים
אביבית אסרף:
ואיך התחלת? כשהיית צריך בהתחלה
נוואף אבו מעמר:
כשהתחלתי נעזרתי בלשכת התעסוקה ובריאן
אביבית אסרף:
לי יותר חשוב ריאן
אביבית אסרף:
 שילוב
אביבית אסרף:
 על הפעולות שהוא עשה כדי להצליח
קריאה:
אתה צריך עוד עובדים?
נוואף אבו מעמר:
נכון לרגע זה לא
נוואף אבו מעמר:
 יש כל מיני מחלקות שאני הולך לפתוח
דיקלה טקו:
מגייסים ישירות או דרך חברת כוח אדם?
נוואף אבו מעמר:
ישירות
נוואף אבו מעמר:
 חוץ מתפקידים מסוימים של הסבה של חודשיים ותפקידים בכירים
דיקלה טקו:
חבר מביא חבר
נוואף אבו מעמר:
לרוב חבר מביא חבר, זו שיטת הגיוס הכי טובה
אליהו מרידור:
מה היית אומר למעסיקים בדרום שלא מצליחים לגייס עובדים?
נוואף אבו מעמר:
מעסיק שלא מוצא עובדים תשלח אליי - - -
אליהו מרידור:
אני אשלח באמת
נוואף אבו מעמר:
באמת, תישלח
נוואף אבו מעמר:
 הייתי אצל חבר שלי באשקלון והוא אמר לי שאין לו עובד אחזקה, היה לו עובד פלסטיני
נוואף אבו מעמר:
 התלונן שאין לו ואין לו
נוואף אבו מעמר:
 אמרתי לו מה הבעיה? רהט מפה היא בדיוק רבע שעה
נוואף אבו מעמר:
 אתה חושב שברהט אין אף אחד? תוך שנייה הגיע אליו מישהו, והוא מודה לי כל יום ואומר לי שמדובר בבחור טוב - - -
אליהו מרידור:
עד 6 באוקטובר העסקת פלסטינאים?
נוואף אבו מעמר:
לא
נוואף אבו מעמר:
 זו הבעיה של הרבה מפעלים שהעסיקו עובדים פלסטינאים, גם הרבה משחטות
נוואף אבו מעמר:
 אני לא נפגעתי, חוץ מהמפעל בשדרות שסגרו בגלל המלחמה
נוואף אבו מעמר:
 אני מכיר משחטות אחרות שלקח להן חודשים עד שהן חזרו לייצור
נוואף אבו מעמר:
 כל העובדים מהדרום
נוואף אבו מעמר:
 יש לי 12 משגב שלום, יש לי 25 מהפזורה, 40 מכסייפה
אליהו מרידור:
מביר הדאג' אתה מעסיק?
נוואף אבו מעמר:
כן, יש לי עובדים מביר הדאג'
נוואף אבו מעמר:
 יש לי ממשפחת זאלו, יש לי - - -
עדן ביטקובר:
מה אחוז העובדים שמגיעים לזמן קצר ועוזבים?
נוואף אבו מעמר:
באחוזים? אחרי 13 שנים, מההתחלה אני יודע אם הוא ישרוד או לא ישרוד
קריאה:
אתה מזהה
נוואף אבו מעמר:
אני מזהה אותם
עדן ביטקובר:
שמענו הרבה מאוד מעסיקים יהודים שלא מצליחים להחזיק את העובדים הבדואים יותר מיומיים או שלושה, הם באים ועוזבים
עדן ביטקובר:
 איך לדעתך אפשר - - -?
נוואף אבו מעמר:
צריך לברר איך הוא הגיע אליו
נוואף אבו מעמר:
 אם לשכות התעסוקה שלחו אותו לשם בגלל שהוא לא עובד לא יוצא מזה הרבה
עדן ביטקובר:
אז איך כן?
אליהו מרידור:
איתור
נוואף אבו מעמר:
צריך לעשות יריד תעסוקה, אפילו של האנשים בלשכות התעסוקה עצמם, מי שחותמים אבטלה ומקבלים קצבה
נוואף אבו מעמר:
 יש לי עובדים שוויתרו על הבטחת הכנסה כי רצו לקחת את הכסף בזיעה ובכבוד
נוואף אבו מעמר:
 לא לקבל סתם כל חודש קצבה
נוואף אבו מעמר:
 הבדואים ביישנים
נוואף אבו מעמר:
 זה משהו שהוא באופי שלהם
נוואף אבו מעמר:
 יכול להיות שהוא הגיע למקום מסוים, רוצה לעבוד ולא מצא מישהו שיתחבר אליו אז הוא מחזיק יום או יומיים ובורח
מוסא נריין:
תרבות ארגונית חשובה מאוד
נוואף אבו מעמר:
המון, יש לי עבודה מועדפת - - -
אליהו מרידור:
בעצם העובדה שאתה כמעסיק מהמגזר משפיעה על הצלחת הקליטה
אליהו מרידור:
 עד כמה לפי דעתך זה משפיע?
נוואף אבו מעמר:
מה? על מה משפיע?
אליהו מרידור:
עצם העובדה שאתה כמעסיק בן המגזר
אליהו מרידור:
 עד כמה לדעתך זה תורם ומשפיע על אחוז הצלחת קליטת העובדים מהמגזר?
נוואף אבו מעמר:
מאוד
אליהו מרידור:
כי אתה מבין - - -
נוואף אבו מעמר:
אני מבין את השפה, מבין את הכל
אליהו מרידור:
מכבדים אותך, יודעים מה המורשת שלך, יודעים מה ההקשרים המשפחתיים שלך
נוואף אבו מעמר:
כשבא אליי עובד - - -
נוואף אבו מעמר:
 אני אתן לך דוגמה, כשבא אליי מישהו שאני יודע שלא בא לעבוד ויש לו כל מיני - - -
נוואף אבו מעמר:
 הסתכלתי עליו ככה ואמרתי לו תגיד לי אתה בא לעבוד? לא חסר לך כסף ואתה ככה וככה ונתתי לו את כל הרקע שלו
נוואף אבו מעמר:
 הוא נשאר עם פה פתוח - - -
דיקלה טקו:
אז למה הוא בא מלכתחילה? - - -
עדן ביטקובר:
יש פער גדול בתהליך הגיוס של המגזר הבדואי, או בגלל פערי שפה או בגלל פערי תרבות או דברים אחרים
עדן ביטקובר:
 יש פער ויכול להיות שזה אפילו בתוך שירות התעסוקה
עדן ביטקובר:
 יושבים פה גם נציגי תעשיינים וגם משרד הכלכלה ומשרד העבודה
עדן ביטקובר:
 איך לדעתך נציגי המגזר הבכירים, אתה המנכ"ל וליד שהוא חבר כנסת, יכולים לגשר על הפער הזה? אולי עמותה לתעסוקת בדואים
נוואף אבו מעמר:
יש, יש לך את ריאן שהיא עמותה לא?
מוסא נריין:
כן
עדן ביטקובר:
למה עדיין - - -?
נוואף אבו מעמר:
יש הרבה
עדן ביטקובר:
כנראה הם עושים דברים מאוד יפים ועדיין יש פער מאוד גדול של עובדים
עדן ביטקובר:
 בוא נדבר רק על אזור הדרום
נוואף אבו מעמר:
כי יש הרבה מעסיקים שמעדיפים לעבוד עם קבלני משנה
נוואף אבו מעמר:
 אותו קבלן משנה לוקח את העובד ובמקום להוציא לו תלוש על שכר מינימום ומעלה וכל התנאים והפרשות, לא עושה לו כלום ולא נותן לו כלום
נוואף אבו מעמר:
 אז אותו קבלן לוקח את העובדים וזו הבעיה
נוואף אבו מעמר:
     יש בעיה גם עם מעסיקים שלא רוצים לקלוט עובדים באופן ישיר
נוואף אבו מעמר:
 הם מעדיפים קבלני משנה ואז - - -
נועה:
ואתה לא מרגיש שייך למקום
נוואף אבו מעמר:
בדיוק, אתה לא מרגיש שייכות למקום
נוואף אבו מעמר:
 הקטע של השייכות הוא לא מכיר - - -
נוואף אבו מעמר:
 הנושא הגדול הוא הסברה
נוואף אבו מעמר:
 אני  - - -
נוואף אבו מעמר:
 כשעובד חדש מגיע לפה - - -
עדן ביטקובר:
אתה עושה לו איזה מן הכשרה? חניכה? מצמיד אותו לעובד ותיק?
נוואף אבו מעמר:
הוא עובר את כל ההכשרה
נוואף אבו מעמר:
 הוא עובר בטיחות, אבטחת איכות, וגם מנהל מחלקה  עובד שלו מלווה אותו
אליהו מרידור:
יש לנו פה נציגים מהתעשיינים?
דנה אופיר:
לא
דנה אופיר:
 אני פה מהתאחדות התעשיינים
דנה אופיר:
 התעשיינים עצמם לא כאן
אליהו מרידור:
זה מסביר הרבה אבל יש שאלות שאת רוצה לשאול?
דנה אופיר:
ביקרתי ושמעתי, הייתי כאן
דנה אופיר:
 מאוד מעריכה את העבודה שהם עושים פה אבל זה לא - - -
אליהו מרידור:
מה עם יודעים ומבינים ששאר התעשיינים לא מבינים?
דנה אופיר:
קודם כל אני חושבת שזה קשור גם למקום הפיזי שהם נמצאים בו, כי אותו הדבר קורה גם בסודה סטרים
דנה אופיר:
 הם בעצם "בשכונה" עדיין
עדן ביטקובר:
אבל הוא עושה הסעות, הוא אמר שהוא עושה הסעות מהבית
דנה אופיר:
הוא עושה הסעות מהבית?
עדן ביטקובר:
אם הוא היה נמצא באשדוד הוא עדיין היה נוסע כל יום
דנה אופיר:
מאיפה אתה מסיע מהבית?
קריאה:
מכסייפה
קריאה:
 כסיייפה מאוד רחוקה
נוואף אבו מעמר:
כל המגזר הבדואי מביר הדאג', כסייפה, חורה, רהט
דנה אופיר:
בעצם מכל המגזר
נוואף אבו מעמר:
גם מהמגזר היהודי
נוואף אבו מעמר:
 יש לי הסעה מערד, חסידות גור, נתיבות, באר שבע, אלעד, בני ברק, נתניה
דנה אופיר:
הם מגיעים לכאן?
נוואף אבו מעמר:
כן, כל יום בבוקר
נוואף אבו מעמר:
 כמו שעון שוויצרי
נוואף אבו מעמר:
 מגיעים בשעה 4:30
דנה אופיר:
אני חושבת שזה קשור גם לגודל והעוצמה של החברה
דנה אופיר:
 חבר הכנסת
דנה אופיר:
 זה מאוד קשור לגודל והעוצמה של אותו מעסיק
אליהו מרידור:
חבר'ה מגיעים לכאן מלוד
אליהו מרידור:
 עובדים מהמגזר, הם לא פרופסורים
אליהו מרידור:
 הם עובדי כפיים בעיקר
אליהו מרידור:
 סיפור של שעה וחצי או שעה ועשרים
אליהו מרידור:
 תסבירו לי איך לאותם עובדים לא נותנים לעבוד באוסם שנמצאת קרוב לבית, בשוהם, והם הסכימו לבוא לעבוד כאן לעבודה בתנאים מורכבים
שירן מוסקוביץ':
אני אשמח להגיד מילה על נושא המעסיקים
שירן מוסקוביץ':
 אני שירן, מתכנית ריאן, אני מנהלת תחום קשרי מעסיקים והכשרות בתוכנית
שירן מוסקוביץ':
 יש לי ניסיון רב עם מעסיקים
שירן מוסקוביץ':
 אנחנו פרוסים מאזור ואדי ערה עד הנגב
שירן מוסקוביץ':
 צריך להבין שזה גם עניין כלכלי אבל גם עניין של רצון והבנה שצריך להשקיע בזה
שירן מוסקוביץ':
 שני המעסיקים פה דיברו על בניית תשתית שלקחה להם זמן וגבתה מהם מחיר כלכלי אבל ברגע שהתשתית נבנתה זה התחיל לרוץ
שירן מוסקוביץ':
     המעסיקים הקטנים בעיקר לא נמצאים שם
שירן מוסקוביץ':
 הם לא נמצאים שם כי החסם הראשוני הוא הנושא הכלכלי
שירן מוסקוביץ':
 במקרה הייתי בפגישה ביום חמישי עם אוסם על תעסוקת חברה ערבית, החסם העיקרי שם היה שאין הסעות מחורה
שירן מוסקוביץ':
 ישב שם מוניר, בדיוק סיפרתי - - -
אליהו מרידור:
למה צריך מחורה?
שירן מוסקוביץ':
אני תכף אסביר
שירן מוסקוביץ':
 מרהט לכולם יש
אליהו מרידור:
אני בן העיר לוד
אליהו מרידור:
 יושב פה מעסיק, לא מציג מצג שווא אלא מספר את האמת
אליהו מרידור:
 העבודה לכל מי שמגיע לא מקצועי מתחילה ברצפת הייצור
אליהו מרידור:
 מגיע עובד מלוד לכאן, לא יותר פשוט להגיע מלוד לשוהם? למה הוא מסכים לבוא לפה ולא לבוא לשוהם?
שירן מוסקוביץ':
השאלה עוד הפעם - - -
שירן מוסקוביץ':
 הוא בא ולוקח אותו מהבית
אליהו מרידור:
תסבירי לי מה התשובה על זה
שירן מוסקוביץ':
אסביר
שירן מוסקוביץ':
 זה בדיוק מה שאני עושה, מנסה לעשות את החיבור הזה
אליהו מרידור:
יש הסעה, הם נותנים הסעה
שירן מוסקוביץ':
אם הם נותנים הסעה בדרך כלל זה יעבוד
אליהו מרידור:
אז הנה, לא עובד
אליהו מרידור:
 נפגשתי עם תעשיינים
שירן מוסקוביץ':
שנותנים הסעה מהבית?
אליהו מרידור:
 לא עובד
אליהו מרידור:
 אני לא יודע מה נופל בדרך
דנה אופיר:
השאלה אם המעסיק לא לוקח את אותו עובד או שהעובד לא רוצה לעבוד באותו מקום עבודה
אליהו מרידור:
העובד לא רוצה
עדן ביטקובר:
זו ההכשרה, ההטמעה, השפה
שירן מוסקוביץ':
אז זה התנאים? בסוף זה נופל על זה
דנה אופיר:
אז זה התנאים? אם העובד לא רוצה לעבוד - - -
אליהו מרידור:
אולי צריך לוודא שיהיה מנהל עבודה מהמגזר בכזה מפעל
שירן מוסקוביץ':
זו אותה בניית תשתית, הרצון להשקיע
עדן ביטקובר:
ברגע שיש שלושה, הרבה יותר קל לקלוט את הרביעי כי הם מכירים
עדן ביטקובר:
 אם אני צריך עכשיו לפתוח מפעל פה, מאיפה אתחיל לגייס מכסייפה? מאיפה אני מכיר שם? איך אני עושה את זה? אבל ברגע שיש לך כבר עובד או שניים יותר הגיוני שהשלישי יבוא כי הם מכירים
ואליד אלהואשלה:
אלי שים לב שאנחנו מדברים על שני מפעלים, עוף עוז וסודה סטרים שנמצאים בנגב
ואליד אלהואשלה:
 המיקום מאוד חשוב ומרכזי בגיוס עובדים
אליהו מרידור:
הנה אבל היה פה אברהם מימון, הוא מהנגב
אליהו מרידור:
 מעסיק אנשים מהפזורה במשך עשרות שנים
אליהו מרידור:
 הוא מעסיק רק מי שהוא הצליח לגייס פעם, עכשיו הוא אומר שהוא לא מצליח לגייס
ואליד אלהואשלה:
אני רוצה שנשמע את שירות התעסוקה
עופר:
באיזה היבט אתה רוצה לשמוע?
ואליד אלהואשלה:
בהיבט של מימון
ואליד אלהואשלה:
 יש כאלה מעסיקים שלא מצליחים לגייס או שיש שם סוגיה ספציפית שקשורה למימון?
עופר:
אסביר לך
עופר:
 מעסיקים זה עניין גיאוגרפי
עופר:
 שאלת על שוהם
עופר:
 רוב האנשים שם בשביל לשלם ארנונה צריכים לקנות בית בבאר שבע
עופר:
 זה אומר שהשכר שמציעים במקומות עבודה כמו אוסם בשוהם הוא לא שכר רלוונטי לאנשים שמפנים לשם
עופר:
כי אלו בדרך כלל אוכלוסיות חזקות, אוכלוסיות שמחפשות דרך אחרת
אליהו מרידור:
 הייתי בסיור באוסם
אליהו מרידור:
 העבודה היא עבודת כפיים, עבודה מאומצת
אליהו מרידור:
 חלק גדול ממנה בחדרי קירור