GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:
 זאת אומרת שיש רצון אצל המעסיקים המלונאים לדכא קליטת עובדים, דווקא בזמן שהתעסוקה שם היא מאוד מאוד גבוהה והכסף הוא מובטח
אליהו מרידור:
 וזה לא בעונה הפוטנציאלית שיש אחוז תפוסה כל כך גבוה
אליהו מרידור:
 וזה מחייב אותי לבקש את התייחסות משרד התיירות
אליהו מרידור:
 נמצאת איתנו הגב' קרן גולדמן
קרן גולדמן:
אז קודם כול אני רוצה לחזור ולהגיד שגם עבורנו במשרד התיירות הפרויקט של הבאת עובדים ירדנים למלונאות הוא חיובי ומשגשג, ועד לפרוץ המלחמה באמת המלונאים רק בירכו על הדבר הזה
קרן גולדמן:
 וראיה לכך היא באמת העובדה שהגדלנו את המכסה והייתה דרישה
קרן גולדמן:
 ועד לפרוץ המלחמה המכסה הייתה מאוישת ב-2,500 עובדים ירדנים שנכנסו וביצעו את העבודה שלהם בצורה טובה ביותר
קרן גולדמן:
 באמת בתחילת המלחמה היה קושי בכניסה, בין אם זה משיקולים ביטחוניים
קרן גולדמן:
 והמנכ"ל שלנו באופן אישי עמד בקשר תדיר עם המל"ל כדי להבטיח את הכניסה של העובדים הירדנים וסוכם שייכנסו עד 1,100 עובדים
אליהו מרידור:
לא, גב' גולדמן, אני מתנצל, סליחה
אליהו מרידור:
 אני ממש רוצה להקשיב בקשב רב לסקירה שלך
אליהו מרידור:
 ברור לנו שאם היו עיכובים לקצב הכניסה בנקודת המעבר הם היו נקודתיים וחלפו באותה מהירות שבה הם הגיעו
אליהו מרידור:
 ברור לנו שאחוז הכניסה לענף המלונאות, ואגב, זה משליך בהכרח גם כן אולי על שאר הענפים התומכים את ענף המלונאות
אליהו מרידור:
 היא באחוז נמוך ומוגבל מצד המעסיקים ולא מצד מדינת ישראל או הממלכה ההאשמית
אליהו מרידור:
 וחשוב שנבהיר את זה, וזה אישיו
אליהו מרידור:
 בסדר? אז אני מבקש שגברתי תתייחס לסוגיה הזאת
אליהו מרידור:
 אני לא מתכוון להרפות מכך
קרן גולדמן:
אוקיי
קרן גולדמן:
 אז כמו שאמרתי, באמת כרגע יש פחות אנשים שעובדים
קרן גולדמן:
 גם שמעון אמר את זה בצורה די ברורה, שהעובדים נדרשים להיכנס
קרן גולדמן:
 הם יעשו את השיקולים שלהם בלהכניס עובדים כאלה ואחרים, זה באמת שיקולים שנובעים - - -
אליהו מרידור:
אין פה שיקולים, גב' גולדמן
אליהו מרידור:
 בואו, חשוב שנתמקד
אליהו מרידור:
 בזמן שהמון-המון מעסיקים משוועים לידיים עובדות ותוך כדי זה שיש עובדים שמשוועים להיכנס לעבוד, המעסיקים שעובדים בתפוקה מאוד מאוד גבוהה, משיקולים כלכליים צרים, שהם בניגוד לאינטרס של מדינת ישראל בכל האפיקים, לא מכניסים עובדים
אליהו מרידור:
 חשוב רגע שנבין את זה
אליהו מרידור:
      עכשיו, אני מבין מאיפה הבלבול
אליהו מרידור:
 ועו"ד משש, אני מבקש רגע לבאר את זה
אליהו מרידור:
 להבדיל מענף החקלאות, שעדיין לא הורגלו להיכנס ולכן צריך לאפיין אותם ולגייס אותם ולסכם עם המשרדים הרלוונטיים בממלכה, בענף המלונאות הם רגילים, הם קיימים, הם מעוניינים, הם מבקשים
אליהו מרידור:
 והאינטרס שלנו זה לקיים הסכמים ולשדר מסר מאחד אל מול הממלכה שיש לה השפעה לא מבוטלת על מערכת יחסי החוץ של מדינת ישראל עם העולם הערבי, בוודאי בעת הזאת
אליהו מרידור:
 תוך כדי זה אותם מעסיקים, שזה ענף המלונאות, מתוך ראייה צרה, שהיא בהכרח על חשבון המפונים שלנו, שמדינת ישראל משלמת בגינם
אליהו מרידור:
 תוך כדי זה מבקשת לא להכניס עובדים ולצמצם
אליהו מרידור:
 תבואו תגידו אנחנו היום לא רוצים
אליהו מרידור:
 אני מוריד לכם את המכסה, אני אתן אותה למי שזקוק לה וצריך אותה וישמח לקראתה
אליהו מרידור:
 וכשתיפתח עונת התיירות, אחרי שתעבור המלחמה בעזרת השם, ותבקשו הגדלת מכסה, אנחנו נצטרך לחשוב טוב טוב טוב לפני שנכיר לכם בצורך הזה
אליהו מרידור:
 זה המסר שאני מעביר לכם
אליהו מרידור:
 שאף אחד לא יתבלבל פה
אליהו מרידור:
      אני מבין את המצג שענף המלונאות מבקש לספר לכל המשק, שהוא נכנס תחת האלונקה והם צריכים פיצויים והגדלות ואני לא יודע מה
אליהו מרידור:
 משפחה ממוצעת של זוג עם שני ילדים קטנים, מדינת ישראל משלמת לכל מלון לא פחות מ-48,000 שקלים בחודש
אליהו מרידור:
 בחודש
אליהו מרידור:
 לא דיברתי על משפחה עם יותר ילדים, לא דיברתי אם הם גדולים יותר וצריכים עוד חדר
אליהו מרידור:
 ואז זה מאמיר למעלה מ-64,000 שקלים בחודש למשפחה
אליהו מרידור:
 אל תמכרו לנו סיפורים
אליהו מרידור:
 אני הסתובבתי בבתי מלון
אליהו מרידור:
 אני הגעתי כחבר כנסת, אני הגעתי כיושב-ראש ועדה כחבר כנסת, אני הגעתי כלקוח סמוי
אליהו מרידור:
 אני ביקרתי אתכם מסביב לשעון
אליהו מרידור:
 שאף אחד לא ימכור סיפורים
אליהו מרידור:
 עוד לא התחלתם לארח אותם, כבר סיפרתם לי איזה פיצויים אתם צריכים לשיקום בתי המלון
אליהו מרידור:
 קודם כל תתנו את המענה
אליהו מרידור:
 כשאתם לא נותנים מענה אתם עושים עוול למפונים, אתם עושים עוול ליחסי החוץ של מדינת ישראל ואתם משאירים אנשים שרגילים להיכנס ולעבוד מבלי יכולת להתפרנס
אליהו מרידור:
 ואתם משתקים את המשק
אליהו מרידור:
 ואני מבקש מראש מנהל עובדים זרים, למה שלא נבחן, בוודאי לעת הזאת, את הסבת העסקה של אותם עובדים שלא נכנסים מתוך בחירת המעסיקים, להסב אותם למעסיקים אחרים כדוגמת הבניין או התעשייה?
אלון שוסטר:
והחקלאות
אלון שוסטר:
 אני מבין שגם בחקלאות
אליהו מרידור:
 דנו בזה לפני שנכנסת
אליהו מרידור:
 אני אכניס אותך טיפה לאירוע
אליהו מרידור:
 יש הקצאה של 500 עובדים שטיפלנו כאן בוועדה, ביוזמה שלנו
אליהו מרידור:
 וסוכם לגביה, התהליך הוא תהליך מעט מורכב כי לא היה תקדים להעסקת חקלאים ירדנים
אליהו מרידור:
 נבנתה המערכת הקונסטרוקטיבית
אליהו מרידור:
 תוך כדי ההבניה שלה פרצה המלחמה וזה עיכב את פתיחת האפיק החדש
אליהו מרידור:
 אבל למלונאות ולאותם עובדים, דרך אותם משרדי קישור עם אותם מעסיקים
אליהו מרידור:
 אז הכול אמור להיות פתוח
אליהו מרידור:
 ומצג השווא שקיבלנו עד היום זה שנכנסים רק פחות מ-50% כי הם לא רוצים להיכנס או כי יש בעיה ביטחונית או תעבורתית, משהו במעברים
אליהו מרידור:
 ומסתבר שהמלונאים עצמם ביוזמה שלהם מבקשים לא למשוך עובדים
אלון שוסטר:
אבל זה קורה גם במרכז? לא רק באילת?
אליהו מרידור:
 אתה פחות רואה את זה במרכז, כי אין כניסה מרוכזת לארץ ויציאה ממנה כל יום
אליהו מרידור:
 אז אתה פחות רואה את זה, הם שקופים יותר
ששון גואטה:
אני חייב לספר לך שכשנכנסתי לדיון פגשתי פה חבר אילתי שיש לו חברת ניקיון
ששון גואטה:
 אמרתי לו מה אתה עושה פה? הוא אומר 'אחי, באתי לוועדה, אני בבעיה של כוח אדם
ששון גואטה:
 אין לי כוח אדם
ששון גואטה:
 באתי לבקש כוח אדם'
ששון גואטה:
 עכשיו אני רואה אותם פה, הנה הוא שם בחוץ
ששון גואטה:
 אני אומר לו מה אתה עושה? באת מאילת לפה? אתה יודע, אני מתארח עכשיו באילת, אני מפונה
ששון גואטה:
 הוא אמר לי 'אחי, אני קורס, אין לי עובדים'
אליהו מרידור:
וזה מוביל אותי לשאלה הבאה, חה"כ גואטה
אליהו מרידור:
 אתה גם חבר הוועדה, אבל אתה גם מפונה באופן כפוי מצפון הארץ
אליהו מרידור:
 אגב, אתמול ביקרתי באזור המועצה שלכם
אליהו מרידור:
 לא, לא, הייתי בעבדון
אליהו מרידור:
 אתייחס לזה כשיהיה זמן
אליהו מרידור:
 אבל הגעתי למעלה יוסף ועברתי באזור מטה אשר
אליהו מרידור:
 הלכתי לראות את מה שעלה בדיון שלשום
אליהו מרידור:
 ואני אשמח לקבל ממך איזה שהיא סקירה בכמה משפטים על החוויה שלך במעט הפעמים שאתה יורד לאילת לבקר את המשפחה: האם בהבנה שלכם חסרים עובדים בבית המלון שבו אתם מתארחים
אליהו מרידור:
 אני אבקש משום צנעת הפרט לא לחשוף באיזה בית מלון מדובר, כי אנחנו לא רוצים לעשות שיימינג
ששון גואטה:
לא, ברור שלא
ששון גואטה:
 אני אספר לך, תשמע, אני לא יודע מה קורה ברוב המלונות, כי לא יצא לי לבקר
ששון גואטה:
 אבל במלון שאני נמצא בו עכשיו אישית, זה באמת בסדר
ששון גואטה:
 יש שירות והכול טוב
ששון גואטה:
 ואתה יודע, אנחנו נמצאים גם בחורף ואין בריכות
ששון גואטה:
 אני גם מאמין שבאמת יש פחות כוח אדם
ששון גואטה:
 אין לי, אני, אין לי שום מילה, אני כאילו אסור לי להגיד את השם של המלון, אבל הייתי מפרגן
ששון גואטה:
 הם באמת טובים עם החבר'ה שלנו
קריאה:
אתה הגון
ששון גואטה:
לא, איפה שאני אישית נמצא
ששון גואטה:
 אני לא הייתי בעוד בתי מלון
ששון גואטה:
 הוא היה, אז הוא בטח יודע מה קורה בעוד מקומות
ששון גואטה:
 אני לא יצא לי
אליהו מרידור:
אני מיד, בוודאי ובוודאי נוגע בזה
אליהו מרידור:
 לא השאלה הבאה, זו שאחריה
קריאה:
- - - ישראלים מבתי מלון באילת, כן
אליהו מרידור:
אז תכף ניגע בזה גברתי
אליהו מרידור:
 בסדר? תכף אנחנו ניגע בזה
אמיר ענבר:
יושב-הראש, אני מהמל"ל, אני רוצה להגיד כמה מילים
אליהו מרידור:
מהמל"ל? ברוך הבא
אליהו מרידור:
 מה שמך ותפקיד?
אמיר ענבר:
אמיר ענבר, אני רח"ט לוט"ר במל"ל
אמיר ענבר:
 הסיפור של הירדנים הוא מורכב
אמיר ענבר:
 אנחנו מתחילת המלחמה ניהלנו משהו כמו ארבעה חמישה דיונים בנושא הזה
אמיר ענבר:
 היו לחצים מאוד גדולים לסיים את ההעסקה שלהם או לצמצם אותה, מצד גורמי הביטחון
אמיר ענבר:
 הסיפור הוא, יש פה איום, אין אפשר לברוח ממנו
אמיר ענבר:
 לא עזתים, לא פלסטינים, אבל בטח לא הודים או סרילנקים
אמיר ענבר:
 עכשיו, אנחנו ניהלנו עם זה לא מעט דיונים והעסק הזה עובד
אמיר ענבר:
 אתה רוצה לשאול אותי משהו?
אליהו מרידור:
לא, אני רוצה להקשיב לך עד הסוף כדי לוודא שאני מבין אותך נכון
אליהו מרידור:
 אני מודה שעדיין עוד לא
אמיר ענבר:
אני אומר, העסקה של ירדנים היא מורכבת
אמיר ענבר:
 מוטלות עליהם הנחיות ביטחון מחמירות
אמיר ענבר:
 לדוגמה המעסיק מחויב לקחת אותם מהמעבר, להביא אותם למלון
אמיר ענבר:
 קב"ט המלון אחראי שהם לא יוצאים מהמלון
אמיר ענבר:
 אנחנו לא רוצים שהם יסתובבו בעיר
אמיר ענבר:
 זה, דרך אגב, דרישות של ראש העיר
אמיר ענבר:
 הוא אומר התושבים שלי חוששים
אמיר ענבר:
 תנסו למנוע צמצום
אמיר ענבר:
 אפשר לדבר עם ראש העיר לשאול אותו
אליהו מרידור:
עוד מעט ראש העיר יצטרף אלינו
אמיר ענבר:
 נדמה לי שהוא גם השתתף איתנו בדיון
אליהו מרידור:
מר אמיר, סליחה
אליהו מרידור:
 אני שומע מדבריך הסבר שהוא קצת לא כל כך מתאר את המציאות שאני מכיר ואין לי אלא לכבד את מה שאתה מסביר, כי אתה הנציג הרשמי והבכיר של המל"ל כאן
אליהו מרידור:
 זה שעובדים לא מסתובבים בעיר, הם אף פעם לא הסתובבו בעיר
אליהו מרידור:
 עובדים שמגיעים מירדן תמיד מגיעים מהמעבר למקום העבודה
אליהו מרידור:
 אגב, בין 10 ל-14 דקות נסיעה
אליהו מרידור:
 אין להם פנאי להסתובב בעיר, הם לא גרים בעיר, אז משכך הם מגיעים מהמעבר לעבודה ומהעבודה למעבר
אליהו מרידור:
 זה לא משהו שהוא חריג עוד קודם למלחמה
אליהו מרידור:
      שנית, המעבר הוא מעבר רציף
אליהו מרידור:
 קיבלנו על כך גם התייחסות
אליהו מרידור:
      שלישית, מדובר כאן מצד המעסיקים שמבקשים לא למשוך עובדים
אליהו מרידור:
 לא מצד גורמי הביטחון או שיקולים למניעת טרור כאלה ואחרים או תלונות מצד העובדים שאומרים
אליהו מרידור:
 ואני עם זה התחלתי את הדיון אם שמעת, ששאלתי יכול להיות ששעות פעילות מצומצמות של המעבר גורמות לאינסנטיב שלילי ברצון העובדים להיכנס או בידוק קפדני או אני לא יודע מה
אליהו מרידור:
 אני אומר לך שבזמנים שונים, כשאני ביקשתי להיכנס לירדן היו פעמים שבהם המעברים היו מחמירים יותר וקפדניים יותר
אליהו מרידור:
 לפעמים קצת מתוך קנטרנות
אליהו מרידור:
 וכשרציתי לעבור בכל זאת עברתי
אליהו מרידור:
 אז לקח לי במקום 20 דקות 45 דקות
אליהו מרידור:
 אז לא קרה כלום
אליהו מרידור:
 אז מה, בגלל זה אני לא אסע? זאת לא השאלה
אליהו מרידור:
 השאלה היא האם יש פחות כניסת עובדים כי העובדים לא מעוניינים להיכנס או כי קשה להם להיכנס או כי המעסיקים מבקשים לא למשוך אותם? ומסתבר פה בהבהרה הכי ברורה, אין בזה שום סימני שאלה, שהמעסיקים מבקשים, המעסיקים הרלוונטיים שאני מדבר עליהם, לא למשוך אותם
אליהו מרידור:
 שום שיקול אחר לא רלוונטי כאן
אליהו מרידור:
 שום שיקול אחר
אליהו מרידור:
      ואני אומר לך שבאופן מאוד מאוד אחראי לפני כחודשיים, תוך כדי דיון מאוד רלוונטי, בפתיחת הדיון נקראתי לצד האולם, אם אני לא טועה היינו באולם ירושלים, נציגי המל"ל ומשרד החוץ ועוד גורמים ביטחוניים רלוונטיים קראו לי לצד, הנחו אותי מה אני יכול לסקור וממה עליי להתעלם
אליהו מרידור:
 מתוך אחריות גדולה ביצעתי את המוטל עליי ולא הבכתי אף אחד מהגורמים
אליהו מרידור:
 לא הישראלים ולא הירדנים
אליהו מרידור:
 אני מניח שמצופה מכל נציג רשמי בוודאי כשהוא מגיע מהמל"ל ככל ויש שיקולים כאלה ואחרים, בוודאי ובוודאי אם לא נדרשנו לשאלה הזאת, לבצע איזה שהיא טרנספורמציה בין כמות הידע העצום שהוא מחזיק לבין הנתונים שהוא מעביר לידיעת הציבור
אליהו מרידור:
 בוודאי ובוודאי כאשר זאת לא השאלה שכרגע נדונה
אליהו מרידור:
      אני אשמח לדעת, בהמשך לשאלת קו לעובד מה המעמד של אותם עובדים ירדנים שהיו רגילים להיכנס ולא נמשכים היום להיכנס לעבוד בישראל? האם הם בחל"ת, האם הם מפוטרים, האם הם בהשעיה? מה המעמד שלהם?
קריאה:
אין להם
אליהו מרידור:
 זו שאלה שמופנית גם למשרד העבודה וגם למשרד המשפטים
רן לביא:
שלום, בוקר טוב
רן לביא:
 עו"ד שירי לב רן, הממונה על זכויות עובדים זרים במשרד העבודה
רן לביא:
 מבחינה משפטית כאשר שני הצדדים להסכם העבודה, זאת אומרת העובד והמעסיק, מעוניינים להגיע להסכמה בדבר חל"ת אז אפשר לעשות את זה
רן לביא:
 אני שואלת האם במקרה כזה או אחר האם באמת נעשתה הסכמה כזאת?
אליהו מרידור:
זאת לא השאלה גברתי
אליהו מרידור:
 הנה, ההמשך שלך מסביר שזאת לא הסיטואציה
אליהו מרידור:
 בסדר? זה לא ברצון הצדדים, זה ברצון חד צדדי של מי מהצדדים
רן לביא:
ומשכך זה לא בדיוק חל"ת
רן לביא:
 זה מה שאני אומרת
רן לביא:
 חל"ת חייב להיעשות בהסכמה
אליהו מרידור:
פעם ראשונה שאני שומע את זה
רן לביא:
לא, זה המצב המשפטי
אליהו מרידור:
לא ידעתי
קריאה:
חשבתי שרק מי שמפונה זה חייב להיות בהסכמה
אליהו מרידור:
לא, לא, לאו דווקא מפונה
אליהו מרידור:
 אנחנו פוגשים את ההגדרה חל"ת בהמון המון נסיבות
אליהו מרידור:
 לדוגמה בקורונה, אז לא היה פינוי ועדיין היה חל"ת
אליהו מרידור:
 זה לא רלוונטי
רן לביא:
כאשר אחד מהצדדים לא מסכים לחל"ת, בין אם זה המעסיק ובין אם זה העובד, כל אחד, אז הצד שמעוניין ולא התקבלה הסכמה לבקשתו, יכול לנקוט בצעדים שנמצאים לרשותו
אליהו מרידור:
מה הסעד?
רן לביא:
אם זה מעסיק שרוצה להוציא את העובד לחל"ת והעובד לא מעוניין, אז המעסיק יכול לשקול את הפיטורים שלו
רן לביא:
 ולהיפך, עובד שמעוניין לצאת לחל"ת והמעסיק לא מעוניין, העובד יכול לשקול התפטרות
אליהו מרידור:
 ובדקתם מה עמדת המועסקים?
רן לביא:
לא, לצערי הרב אין לנו נגישות למועסקים
רן לביא:
יש לנו קושי
אליהו מרידור:
לא, לא, לא, אין קושי
אליהו מרידור:
אני רוצה לספר לך מה אני הייתי עושה אם הייתי עוזר שלך
אליהו מרידור:
 בסדר? הייתי מייעץ לך להוציא פנייה לכל מעסיק ומעסיק בבתי המלון, בין היתר באמצעות התאחדות בתי המלון
אליהו מרידור:
 שבה הם פונים ומכתבים אתכם לכל מועסק שלהם או ישיר או באמצעות אחד ממשרדי הגיוס
אליהו מרידור:
 ובהם הם מודיעים להם שזו ההחלטה שלהם כרגע לא למשוך והם מבקשים להוציא אותם לחל"ת או לסטטוס משפטי כזה או אחר
אליהו מרידור:
 ואם יש להם הסתייגות הם מוזמנים להגיב
אליהו מרידור:
 הנה דוגמה
אליהו מרידור:
 ומרגע שאת מכותבת את תעודכני גם בהתייחסות שלהם
אליהו מרידור:
 הנה קושי שדילגנו עליו
אליהו מרידור:
 מקובל עלייך?
אליהו מרידור:
אז תיקחי אותי כעוזר שלך
רן לביא:
התקבלת
אליהו מרידור:
 מה, זה לא כזה מסובך
אליהו מרידור:
 חבר'ה, אני רוצה לדעת איך אנחנו מתייחסים
אליהו מרידור:
 הרי מחר-מוחרתיים כשאנחנו נהיה ב-full time job עם מילוי החדרים בבתי המלון בתפוסה על ידי נופשים מתוך בחירה, ואותם מעסיקים ישוועו לידיים עובדות בחזרה מירדן צריך להבין שהולך להיכנס עובד שבמשך חודשים רבים דעתו לא נשמעה והאינטרס שלו לא נשמר
אליהו מרידור:
 ואנחנו מצפים שהוא יהיה שירותי ונעים וידבר טוב בעד עם ישראל
אליהו מרידור:
 לא יודע, כאילו, איך אנחנו באמת מגנים על זכויות הפרט? או לכל הפחות מציעים להם להסב
אליהו מרידור:
 שלום, אני המעסיק, אני היום פחות צריך אותך
אליהו מרידור:
 זו סוגיה בפני עצמה, כפי שאמרתי קודם
אליהו מרידור:
 אבל בינתיים אני רוצה להציע לך לעבוד במפעל זה וזה או בקבלן זה וזה או בידיים מעסיקות כאלה וכאלה, בהתאם להרשאה שמדינת ישראל מקצה
אליהו מרידור:
 זה לא מינימום נדרש מאתנו?
רן לביא:
קיבלתי אדוני ואנחנו נעשה את זה
אליהו מרידור:
 אז אני מבקש לעקוב אחרי זה
אליהו מרידור:
 בסדר? אבל אני מבקש שזה יבוצע לאלתר
אליהו מרידור:
 כן, עו"ד משש?
עינבל משש:
לא, אני רוצה רק כדי לאזן את התמונה ולתת את תמונת המצב הרחבה
עינבל משש:
 יש לומר שיש גם עובדים זרים מהפיליפינים שמועסקים במדינת ישראל
עינבל משש:
 מקצתם ממש יצאו בתחילת הלחימה
עינבל משש:
 אבל צריך רגע לזכור, בסוף פרצה מלחמה
עינבל משש:
 חלק מהמלונות נסגרו, בעיקר בצפון
עינבל משש:
 והיה צורך לנייד עובדים בין המלונות כדי שגם הפיליפינים שנמצאים פה לא ייוותרו ללא עבודה
עינבל משש:
 ולכן אפשרנו ניוד של עובדים פיליפינים גם לעיר אילת
עינבל משש:
 אז היה צורך באמת לתת מענה לעיר אילת ולמלונות בעיר אילת
אליהו מרידור:
להזכירך גברתי, אנחנו אמרנו שהעדיפות היא קודם כל לנייד למרכז הארץ, היכן שגם שם - - -
עינבל משש:
אנחנו לא הגבלנו ונתנו לרשתות
אליהו מרידור:
לא, אבל אמרנו, אמרנו שאנחנו מעדיפים
אליהו מרידור:
 כשדיברנו עם מנכ"לית התאחדות בתי המלון שבינתיים כבר לא ממשיכה בתפקידה, נאחל לה הצלחה בהמשך תפקידה
אליהו מרידור:
 אמרנו שאנחנו מצפים שכל הניודים מהצפון ומהגליל ירדו לאזור השרון והמרכז וירושלים
אליהו מרידור:
 כשגם לאזורים האלה יש צורך בעובדים, הואיל וגם לשם מגיעים מפונים
אליהו מרידור:
 ואילו לאילת אנחנו נמתין רגע, כי קודם כל אנחנו נרצה להכניס את הירדנים
אליהו מרידור:
 זאת הייתה הנחת העבודה
אליהו מרידור:
 ואז, בתחילת הדרך, הייתה גישה שאומרת שיש מניעה ביטחונית או מצד גילוי רצון הירדנים להיכנס
אליהו מרידור:
 ועכשיו אנחנו מבינים שאין מניעה ביטחונית ואין מניעה תעבורתית של המעברים
אליהו מרידור:
 וכן, במסגרת היחסים הבין לאומיים שמדינת ישראל מקיימת עם הממלכה יש הסכמה, גם אם היא לא עומדת על כל במה ומכריזה על זה, יש הסכמה ורצון ועידוד להכניס
אליהו מרידור:
 וכל הסיבה שהם לא נכנסים זה רק מתוך בחירה של המעסיקים
עינבל משש:
צריך לומר בכנות ובהגינות שגם לא מעט כתבות נעשו ולא מעט חשש של פגיעות בתחושת הביטחון של אנשים ששהו במלונות
עינבל משש:
 וגם זה עלה אדוני
עינבל משש:
 אז צריך לומר את זה גם בגלוי
אליהו מרידור:
אני לא הפסקתי לשאול את זה במספיק הזדמנויות
אליהו מרידור:
 וחרף כל זאת, יש פלסטינאים גברתי, שנכנסים לעבוד במלונאות
עינבל משש:
זה עלה כמה וכמה פעמים בעיר אילת
עינבל משש:
 החשש מוצדק, לא מוצדק, אני לא יודעת
עינבל משש:
 אני לא גורם ביטחוני
עינבל משש:
 נכון, כמו שאמר אמיר, עשינו מספר דיונים בנושא הזה כדי לאיין את החשש הזה ולקבוע כללים לכניסת הירדנים
עינבל משש:
 ממשיכים, לא ממשיכים, אז הייתה גם אי ודאות בעניין הזה
עינבל משש:
 צריך לומר את זה בכנות, כי זה המצב שנוצר
עינבל משש:
 אני חושבת שכן המלונות עשו עבודה טובה בנושא הזה של טיפול במפונים
עינבל משש:
 אנחנו כגורם שמתכלל את האירוע של העסקת עובדים זרים רצינו לתת להם את מגוון האפשרויות, בתמהיל הקיים, גם ירדנים וגם זרים וגם גמישות תפעולית לנייד את העובדים
עינבל משש:
 כי לא היינו רוצים, לדוגמה, מלון שנסגר בצפון ונסגרו מלונות בצפון כי לא היו שם מפונים
עינבל משש:
 אז לא רצינו שהפיליפינים גם יישארו ללא עבודה
עינבל משש:
 אז המורכבות של העניין היא הייתה קצת משמעותית יותר אני חושבת
עינבל משש:
 גם תחושת הביטחון וגם האירוע הזה של הניוד של העובדים
עינבל משש:
לומר קצת בכנות, באמת, המלונות בהחלט נשכבו מתחת לאלונקה ועשו עבודה טובה
אליהו מרידור:
אני לא יכול להתעלם מהסקירה של גברתי
אליהו מרידור:
 ולכן מתעכב עוד טיפה בנקודה הזאת
אליהו מרידור:
 אני חוזר למר שמעון לוי
אליהו מרידור:
 שלום אדוני, אני מבקש להיעזר בכובע המרכזי שלך כסמנכ"ל כוח אדם ברשת פתאל
אליהו מרידור:
 אם אפשר בבקשה לדעת כמה בתי מלון מחזיקה רשת פתאל באילת
אליהו מרידור:
 מה אחוז התפוסה בבתי המלון
אליהו מרידור:
 מתוכם, מה אחוז שהוא מפונים
אליהו מרידור:
 אני יכול להניח שאנחנו מבינים
אליהו מרידור:
 מה כמות העובדים שעובדים היום באותם בתי מלון
אליהו מרידור:
 והשאלה האחרונה, מה כמות העובדים שבית המלון העסיק בחודש, בשנה הקודמת
אליהו מרידור:
 בחודש המקביל בשנה הקודמת
אליהו מרידור:
 בבקשה גב' משש
שמעון לוי:
לנו יש שמונה בתי מלון בעיר אילת
שמעון לוי:
 התפוסה הממוצעת, אני מדבר כרגע על תפוסה ממוצעת ברשת מלונות פתאל ולא בכל העיר אילת
שמעון לוי:
 כי יש מפונים שהתחילו לעזוב את בתי המלון לפני מספר ימים
אליהו מרידור:
תן לי סקירה עד לפני שלושה שבועות, עד לפני חודש
שמעון לוי:
אצלנו התפוסה כ-70%
שמעון לוי:
 100% מתוך האורחים הם מפונים
שמעון לוי:
 אין לנו בתי מלון שלא מארחים מפונים
שמעון לוי:
 כמות העובדים שמועסקים היום מול תפוסה רגילה היא בערך 75% מהכמות הרגילה של העובדים
אליהו מרידור:
תודה רבה אדוני
אליהו מרידור:
 קיבלת תשובה, גב' משש
שמעון לוי:
רק להשלים משהו
אליהו מרידור:
כן, בבקשה אדוני
אליהו מרידור:
 לי אבל ענית
שמעון לוי:
אנחנו לא ביקשנו להוסיף עובדים זרים
שמעון לוי:
 אנחנו ביקשנו ליצור איזון בסוג העובדים
שמעון לוי:
 כדי לא לשים את כל הביצים בסל אחד שנקרא ירדנים
שמעון לוי:
 אנחנו רוצים ליצור איזון שביום משבר, והיינו ממש על הסף של סגירת הגבול, שנוכל להיעזר בעובדים זרים אחרים שהם לא ירדנים
שמעון לוי:
 אנחנו לא רוצים להגדיל את המכסות, לא רוצים כלום
שמעון לוי:
 אנחנו רק רוצים לשנות את התמהיל
שמעון לוי:
 תודה
אליהו מרידור:
 אני מודה ולא אבוש, את הנתונים שמסרת ידעתי
אליהו מרידור:
 העדפתי שהנוכחים ישמעו אותם מפיך
אליהו מרידור:
 ולצד זאת, אני מניח שאתה יודע שזוהי משנתי המרכזית, שכל ענף יזכה לקבל עובדים מכמה מקורות במקביל, בגלל שיקולים כאלה ואחרים, שבתוכם גם המציאות שאותה חווים בימים אלו
אליהו מרידור:
 אני מבקש להעביר את רשות הדיבור והתייחסות לגב' פנינה בר, שהיא סמנכ"לית גני בר
פנינה בר:
זה הבן שלי דור, שהוא דור ההמשך שלנו
דור בר:
שלום
דור בר:
 קודם כל תודה רבה לכולכם, חה"כ רביבו
דור בר:
 אנחנו יש נוכחות מכובדת של קבלנים מאילת
דור בר:
 יש לנו מצוקה אמיתית
דור בר:
 זה לא מהיום, זה מלפני הקורונה, זה התגבר בקורונה ועכשיו זה ממש משבר בשבילנו
דור בר:
 אנחנו חברה משפחתית
דור בר:
 בכלל באילת ענף הבנייה הוא מושתת על חברות משפחתיות
דור בר:
 ויש לנו בערך 150, על פי נתונים שעו"ד עינבל אומרת, ש-150 עובדים שמגיעים אלינו לבנייה
דור בר:
 100% מהם נכנסים כל יום וצריך עוד ידיים עובדות
דור בר:
 למעשה מה שקורה שאנחנו נחשבים עם התעשיות האחרות, ואז יש מצב שיש עסקים שמקבלים הקצאה והם לא משתמשים בה
דור בר:
 ואנחנו, שאנחנו משוועים לעובדים - - -
אליהו מרידור:
מי חוץ מהמלונות?
דור בר:
יש מכבסות, חופים, מסעדות, יש תעשיות, מכולות
דור בר:
 עובדים זרים כמו פלסטינאים, אז ככה מתייחסים לירדנים גם
דור בר:
 והתעשיות התומכות של המלונות, שאני חושב שצריך לאחד אותם עם ההקצאה של המלונות, במיוחד עם המצב הזה היום
דור בר:
 אנחנו זקוקים להגדלה קבועה במכסה ולאיחוד המכסה לעובדי הבניין
דור בר:
 אנחנו נדע לנצל את זה
דור בר:
 אנחנו גם נהיה מוכנים להתייחס למכסות, כדי שתרגישו שזה נכון ותדעו לעשות גם את המהלכים ברמה מול ירדן לצורך העניין
דור בר:
      יש לנו עובדים ירדנים שעבדו איתנו עשרות שנים
דור בר:
 אנחנו מדברים על הסדר שהוא קיים כבר 17 שנים
דור בר:
 יש לנו עובדים ירדנים שפשוט התייאשו ועברו לעבוד בדובאי ובמדינות ערביות אחרות, כי המצב הזה הוא בלתי אפשרי
דור בר:
 אנחנו בונים 200 יחידות דיור באילת בכל רגע נתון
דור בר:
 פרויקט נפתח, נסגר
דור בר:
 יש לנו ירדני אחד
דור בר:
 אנחנו בקורונה, ענבל מכירה אותנו, עשינו ממש מאבק
דור בר:
 ובסוף אנחנו מתמרנים עובדים
דור בר:
 אבא שלי בן 73 מלמד עובדים לקשור ברזל בידיים בחניון
דור בר:
 מתקופת הקורונה וגם היום אנחנו מתמרנים עם כל מה שבא ליד
דור בר:
      זהו
דור בר:
 בגדול, אנחנו נותנים מענה לעניין הביטחוני
דור בר:
 אחי חמוש, שני האחים שלי חמושים, שניהם מנהלי עבודה באתרים
דור בר:
 אנחנו דואגים לשים מאבטח חמוש, עלתה דרישה מצד העירייה
דור בר:
 למען האמת, אני יכול להבין את החששות
דור בר:
 ברוך השם, לא היו מקרים, שב"כ, המל"ל, כל החבר'ה שעוסקים בהיבט הביטחוני באמת עושים את העבודה שלהם נאמנה ורואים את זה גם
דור בר:
 היה אם אני לא טועה מקרה אחד בכל השנים האלה, מדברים על איזה 17-18 שנים שההסדר הזה קיים
קריאה:
פלילי, לא ביטחוני
קריאה:
 פלילי
דור בר:
טוב לדעת
דור בר:
 אני עד היום חושב שזה ביטחוני
דור בר:
 וזהו, בגדול אם אפשר לתת לחברים גם לדבר
דור בר:
 ואני באמת רוצה להגיד לכם תודה
פנינה בר:
צר לי שאנחנו שומעים פה שהמלונות מוותרים על כוח אדם
אליהו מרידור:
הבן שלך ביטא היטב
פנינה בר:
אנחנו מחודש שביעי מחכים לתוספת של ה-150 עובדים
פנינה בר:
 כשכל הזמן אנחנו בקשר עם ענבל, שבאמת ירדה, הייתה קשובה אלינו, עשתה סיבוב אתנו באתרים
פנינה בר:
 אני יודעת שהיא עשתה כל מאמץ לסייע לנו
פנינה בר:
 אני לא יודעת, אנחנו גם לא יודעים איפה זה נתקע
אפרת לב ארי:
הכפלנו לכם את המכסה
קריאה:
אבל היא לא מגיעה
קריאה:
 היא לא מגיעה, אפרת
פנינה בר:
אבל איפה היא? חמישה חודשים שאנחנו עם עובד אחד
אליהו מרידור:
 ככה, כדי שלא נחזור על מילים פעם אחר פעם, אם יש עוד נציג מענף הבניין מאילת שיש לו לומר משהו מעבר למה שאמר הדובר האחרון, מוזמן
אליהו מרידור:
 אם לא, אנחנו נעבור לתת ענף בניין שזה ענף התשתיות, שאנחנו עוסקים בו לאחרונה יותר ויותר ולא מתכוונים להרפות
אליהו מרידור:
 אז לפני שנעבור לענף התשתיות אני מבקש לדעת אם יש עוד נציג מענף הבניין שיש לו לומר משהו שלא נאמר, שלא יוצג כאן באמצעות הדוברים האחרונים
אליהו מרידור:
 כן, אתה? בבקשה
תאמר נופי:
תאמר נופי, מאילת, חברת תאמר נופי
אליהו מרידור:
הכרנו, נכון?
תאמר נופי:
הכרנו
תאמר נופי:
 את אחי הכרת או את אבא שלי, לא אותי
אליהו מרידור:
מרוואן?
תאמר נופי:
דוד שלי
תאמר נופי:
 אני רוצה רק להוסיף מה שלא נאמר, אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר, כי דור ביטא את זה היטב
תאמר נופי:
 הביקוש הוא עצום מצידם
תאמר נופי:
 הם כל כך רוצים לעבוד
תאמר נופי:
 יש לי, אני מקבל עשרות פניות של עובדים ירדנים
תאמר נופי:
 אני פשוט בקשר עם העובדים הירדנים ועם חברות כוח האדם
תאמר נופי:
 אתה יודע, באים אלינו עובדים 'אח שלי ודוד שלי ובן דוד שלי'
תאמר נופי:
 הם רוצים לעבוד, הם מתים לעבוד
תאמר נופי:
 יש לנו על המדף 30-40 עובדים שרק אם היה לנו מכסה היינו מכניסים
תאמר נופי:
 לא יכולים להכניס
תאמר נופי:
 לא יכולים להכניס כי אין מספיק
תאמר נופי:
      אז באמת יש ביקוש עצום של עובדים
תאמר נופי:
 ולא 18 שנים, 25 שנים כבר מהסכם השלום משנת 2000 נכנסים לנו עובדים ירדנים
תאמר נופי:
 ופעם אחת באמת לא היה שום אירוע
תאמר נופי:
 אני לא איש ביטחון, אבל שום דבר
תאמר נופי:
 הם באים לעבוד, חוזרים הביתה
תאמר נופי:
 רוצים להתפרנס
תאמר נופי:
 ובאמת צריכים אותם
תאמר נופי:
 צריכים אותם ממש ואנחנו נשמח לקבל פה הגדלת מכסה והוספה לענף
תאמר נופי:
 הענף זקוק לזה בצורה מטורפת
תאמר נופי:
 העיר צריכה את זה לפיתוח שלה
תאמר נופי:
 העיר, אם לא יהיה, העיר לא יכולה להתקדם, לא יכולה להתפתח
תאמר נופי:
 זה פוגע בהתפתחות של העיר לדעתי
דור בר:
אם אני יכול להוסיף? אני לא מכיר עיר בישראל שיש לה הגבלה של עובדים שנכנסים כמו שלנו זה קיים
אליהו מרידור:
אני גם לא מכיר עוד עיר בישראל שיכולה לקבל ירדנים חוץ מאילת
אליהו מרידור:
 אז למטבע יש שני צדדים
אליהו מרידור:
בסדר? תודה
דור בר:
יש עובדים זרים אחרים באילת
דור בר:
 הם לא עובדים פשוטים, הם מקצועיים יותר
דור בר:
 לצורך העניין סינים או מולדבים שעכשיו מגיעים יותר
דור בר:
 העובדים הירדנים יכולים לעשות עבודות פשוטות
דור בר:
 משפחת נופי מתמחה בתשתיות ומי שעובד בתשתיות זה ירדנים, לצורך העניין, ולא סינים
דור בר:
 לא תראו סינים בתשתיות
דור בר:
 ולכן הם גם מאוד חשובים, כי הם נותנים מענה לעבודות שאין אותן
דור בר:
 הלוואי וישראלים היו מוכנים לעבוד
דור בר:
 אנחנו נשמח לקלוט ולהכשיר וגם לשלם יותר על כוח אדם איכותי יותר
דור בר:
 כי הם לא ה-וואו שב-וואו
דור בר:
 ועדיין, אין את זה, אין את החלופה הזאת
דור בר:
 אז חשוב לדעת
אליהו מרידור:
טוב, אז לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לשני חברים שלי, יש נקודה שמן ההגינות שאני אבטא אותה
אליהו מרידור:
 עם פרוץ המלחמה חלק מהעיסוק שלי עסק בנושא כאוב שבתוכו קיימנו צורך, הרי ניהלתי איזה שהוא פרויקט של העתקת מכשיר C
אליהו מרידור:
T
אליהו מרידור:
 מאוד מאוד מורכב לבסיס זיהוי החללים בשורה
אליהו מרידור:
 המכשיר היה בבית חולים יוספטל
אליהו מרידור:
 אני חייב להודות על האמת