GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:
 אני גם חורג, אני גם הולך לחטוף ממזכיר הכנסת, גם יושב-הראש הכנסת מאוד כועס
אליהו מרידור:
 אני רוצה להגיע למשהו
אליהו מרידור:
 לא, רום, תקשיב
אליהו מרידור:
 אתה אומר בהינתן שאלה נתוני אמת
אליהו מרידור:
 אני אומר, איך נדע? בוא נלך לבדוק
רותי ברודו:
לא צריך לבדוק, אנחנו העדות
רותי ברודו:
 תקשיבו רגע, אנחנו העדות
יקיר ליסיצקי:
אני יושב ראש איגוד המסעדות בישראל, אני רוצה את רשימת השמות
יקיר ליסיצקי:
 תעביר לי את רשימת השמות של העסקים, נראה אותם
יקיר ליסיצקי:
 זה שקר
אליהו מרידור:
אני לא רוצה להתחיל להוציא אתכם מפה
אליהו מרידור:
 נו, באמת
אליהו מרידור:
 שואל אותך שאלה, אתה אומר בהינתן, לא נדע אם לא נבדוק
אליהו מרידור:
 מזמין אותך לבדיקה אני ואתה ביחד
אליהו מרידור:
 אני בא לקחת אותך מהבית, בוא נלך לבדוק את זה
אליהו מרידור:
 אם מה שאתה אומר נכון אין להם מקום כאן בשולחן הדיונים יותר
אליהו מרידור:
 אם מה שאתה אומר לא נכון, באותו רגע אתה פועל להקצות לכל הפחות את ה-2,000 חלף פלסטינאים
אליהו מרידור:
       הפרוטוקול נפסק כיוון שבשעה זו נפתחה מליאת הכנסת
אליהו מרידור:
בוקר טוב, אני מקדם בברכה את הגעת מכובדי, אדוני סגן השר, חבריי חברי הכנסת, מנכ"לים ושאר הנציגים שהטריחו את עצמם
אליהו מרידור:
 אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לעובדים זרים בנושא תמונת מצב ומדיניות העסקת עובדים פלסטינים בשטחי איו"ש ובישראל, בשגרה ובפרט בימים אלה, ימי המלחמה
אליהו מרידור:
 לצערי באיחור רב, מדינת ישראל צריכה להתחיל בדיון עקרוני, האם מדינת ישראל מסתייעת בידיים פלסטיניות או לא
אליהו מרידור:
 חשוב שניתן סקירה מעט יותר מורחבת, כידוע כל מדינה, ומדינת ישראל בתוכם, שואפת שהידיים העובדות יהיו ידיים מקומיות
אליהו מרידור:
 מדינה מערבית, ותודה לאל ישראל היא אחת מהן, הגיעה למצב רוויה כזה, שאנחנו עם אחוז אבטלה מאוד מאוד נמוך כמו כל מדינות המערב, אנחנו מסתייעים בידיים עובדות שאינם מקרב אזרחי המדינה
אליהו מרידור:
      עדיפות שנייה, וזוהי המדיניות לאורך השנים, מדינת ישראל בוחרת להסתייע בפלסטינים
אליהו מרידור:
 בשלב הבא עובדים מירדן ועל פי מפת האינטרסים עם שאר מדינות העולם, כשהעיקרון שמוביל אותנו בשנים האחרונות בוודאי לאורך פסיקת בג"ץ היא התקשרות עם מדינות באמצעות הסכמים בילטרליים
אליהו מרידור:
 ככה עובדת מפת הידיים העובדות במדינת ישראל
אליהו מרידור:
 מאז פרוץ המלחמה הוחלט על סגר באזור איו"ש, כמובן שמעזה – אין שום שאלה – זה בטל ומבוטל
אליהו מרידור:
 וגם כאן לא התקבלה החלטה שמדינת ישראל הכריזה שלא ייכנסו יותר מעזה, רק אנחנו יוצאים מתוך הנחה שאף אחד לא מצפה ולא מתכנן שיוחזרו בשלב כזה או אחר עובדים מעזה
אליהו מרידור:
      לעומת זאת, מאיו"ש, לא רק שאין החלטה שלא, אלא שבפועל נכנסים לכאן עובדים
אליהו מרידור:
 האבסורד הוא שרוב אלה שנכנסים, נכנסים לאזורי חיכוך גבוהים מאוד, לדוגמה, באזור הקו הירוק – אבסורד
אליהו מרידור:
 לדוגמה, בתי מלון ובתי חולים
אליהו מרידור:
 אנחנו צריכים להחליט, אם לא מכניסים אנחנו צריכים לקבוע מדיניות להיערך ליותר ידיים זרות מחו"ל, כי כל עוד שלא אומרים לא, יש פחות אינסנטיב למצוא דרכים יצירתיות ומוגברות יותר בלהבהיר למעסיקים שאין להם יותר למה לחכות
אליהו מרידור:
      אני מכיר ענפים שלמים של מעסיקים ושלא ששים לקלוט ידיים זרות, חרף העובדה שבאופן מאוד יצירתי וחרוץ, מדינת ישראל הצליחה להשלים מהלך שמאפשר הכנסת ידיים זרות במסלול הירוק
אליהו מרידור:
 אנחנו רואים שלא מכניסים, חלק גדול מהענפים מעדיף לא להכניס כי הוא בטוח שאוטוטו ייכנסו פלסטינים גם לענף שלו
משה סנה:
מה הפער בעלות של פלסטיני לבין עובד זר?
אליהו מרידור:
תכף אתייחס לזה, אחרי שאסיים את דברי הפתיחה שלי
אליהו מרידור:
 אבל אני אומר, שלכאורה ידיים זרות מעט יותר יקרות
אליהו מרידור:
 אבל למה רק לכאורה, כי כשמסתכלים על מכלול השיקולים בפריון העבודה, במניעת נזקים, ברצף עבודה ללא סגרים, ללא חגים, ללא ימים מקוצרים
משה סנה:
רמדאן
אליהו מרידור:
כן, חגים זה רמדאן, עיד אל-אדחא, עיד אל-פיטר
אליהו מרידור:
 כשאתה בוחן את כל זה במקצועיות אתה רואה שהפריון ועלות העסקה זולים יותר בידיים זרות
אליהו מרידור:
 לגישתי, מדינת ישראל עודדה חסימה של ידיים זרות לקבלנים קטנים, על ידי כך שהיא הטילה הגבלות וסרבלה את התהליך, כדי שיהיה דרך לתת מענה להעסקת ידיים פלסטיניות
אליהו מרידור:
 אני מאמין שהכול מכוון, זאת סיבה ותוצאה
אליהו מרידור:
      אם כן ייכנסו פלסטינים, למה לא להכניס אותם היום? שיגידו לי שבעוד חודשיים-שלושה פלסטינים יתחילו להיות חובבי ציון, נבין שיש סיבה למה מעכבים
אליהו מרידור:
 אבל אם ידוע שמוחמד הוא אותו מוחמד, ועבאד הוא אותו עבאד, והוא עובר את אותו תבחין ואת אותם סינונים של מערכות הביטחון ושל רשות האוכלוסין, למה לחכות את אותם חודשים? ואם לא אז למה לא להגיד את זה כבר היום? ואם כן, למה באופן סלקטיבי? אני אבקש את התייחסות המתפ"ש לנקודה הזאת
אליהו מרידור:
  כיום, תמונת המצב כפי שאני מכיר – ותכף נשמע מגורמי המקצוע – היא שנכנסים לישראל אלפי עובדים פלסטינים
אליהו מרידור:
 כל יום בתוך הקו הירוק
אליהו מרידור:
 במלונות, במוסדות סיעוד, בבתי חולים ויש עוד אלפים רבים מחוץ לקו הירוק כולל באזורי התעשייה ובאזורי המגורים
אליהו מרידור:
 נחשפתי לעוד נתון – חשוב שנשים אותו כאן על השולחן – שההיתרים בימים האלה הם בהיקפים גבוהים יותר מאשר בפועל של הנכנסים
אליהו מרידור:
 גם את הפער הזה אני אשמח שנלמד ביחד
אליהו מרידור:
 לפיכך, מכיוון שאין מדיניות קוהרנטית
אליהו מרידור:
 פיקוד מרכז אשר קובע עבור שטחי יהודה ושומרון מקבל החלטות בעצמו, הוא מנותק מהקבינט הביטחוני
אליהו מרידור:
       כיום מדינת ישראל עדיין תלויה בעובדים פלסטינים, וכל עוד היא לא מחליטה אחרת, היא לא נותנת פתרון אחר
אליהו מרידור:
 והיא עדיין תלויה בעובדים הפלסטינים בכל הענפים
אליהו מרידור:
 אין מחלוקת על כך שחסרונם של העובדים הפלסטינים משפיע על המשק כולו ועל ענף הבניין והחקלאות בפרט
אליהו מרידור:
 בוודאי בימים אלו שענף החקלאות העונתי הוא הפעיל ביותר, שזקוק ביותר ומורגל ביותר לידיים פלסטיניות
אליהו מרידור:
 סגן השר, התחלנו עכשיו ואנחנו כבר באיחור רב בפירות ההדר, של כל הפרדסנים
מטי צרפתי הרכבי:
אדוני, אולי תגיד מה הייתה מדיניות הממשלה לפני המלחמה? מהי עמדת הממשלה?
אליהו מרידור:
זה בדיוק העניין, חברתי, וטוב שאת מציפה את זה
אליהו מרידור:
 אני נגעתי בזה בזעיר אנפין בסקירה שלי, ואני מבהיר כרגע
אליהו מרידור:
 על פי מדיניות ממשלות ישראל בעשורים האחרונים, יש אינטרס שידיים עובדות בישראל, שהן לא ישראליות, יהיו פלסטיניות
אליהו מרידור:
 לא רק שיש מדיניות יש גם אינטרס כזה שמתפתח עם השנים
אליהו מרידור:
 חד-משמעית, ההחלטה היא החלטה עם המון, המון, המון שיקולים פוליטיים, לא ביטחוניים
אליהו מרידור:
 מדינית בהקשרים גאו-פוליטיים, כן, כלכלית לא לנו
אליהו מרידור:
 חלק מאותם שיקולים לפתח את הכלכלה הפלסטינית נטועה בשיקולים מדיניים גאו-פוליטיים של יחסי חוץ וביטחון של מדינת ישראל
אליהו מרידור:
      למדינת ישראל חשוב, לפחות עד פרוץ המלחמה באופן ברור, שהכלכלה הפלסטינית תצליח להחזיק את עצמה
אליהו מרידור:
 כל עוד היא לא החליטה אחרת, באופן טבעי המעסיקים שמורגלים לעובדים פלסטינים חוששים להתחיל תהליך שהם פחות מורגלים אליו, של העסקת עובדים זרים שהם לא עובדים מהשטחים
אליהו מרידור:
 ולכן יש איזשהו גידול
אליהו מרידור:
 כשאומרים עובדים זרים לא מתכוונים לעובדים פלסטינים, למרות שהם זרים לנו, יש כמה מדרגים
אליהו מרידור:
 והדיון כאן נועד כדי לחדד את הסוגייה שאת מדברת עליה, לבחון האם יש שינוי במדיניות ישראל
אליהו מרידור:
 היא צריכה לקבוע את זה, היא צריכה לומר את זה לא בגרירת רגליים
אליהו מרידור:
 ואם אין, אז לומר מה המניע להכניס היום
אליהו מרידור:
 ואם לא היום, אז לומר אם יש כוונה בעתיד הקרוב
אליהו מרידור:
 ואם כן בעתיד הקרוב, אז למה לא היום? חייבת להתקבל החלטה בממשלה שהיא תוצאה של קביעת מדיניות, לא של פיקוד כזה או אחר
אליהו מרידור:
 המתפ"ש בעצמו לא יכול לקבל את ההחלטה וצריכים לקחת בחשבון את כלל גורמי המקצוע שהביעו את דעתם
אליהו מרידור:
      לצערי, הממשלה גוררת רגליים בנושא הזה, חרף העובדה שאני גאה בחלק מהקואליציה, אני מביע את מורת רוחי
אליהו מרידור:
 אין לנו את הפריבילגיה כנציגי ציבור לגרור רגליים באף נושא, בטח לא בסוגיה הזאת שמשלבת כלכלה, חוסן לאומי וביטחון עצמי – אין לנו את הפריבילגיה הזאת
אליהו מרידור:
 צריכים לומר באופן מפורש, שיש שינוי מדיניות
אליהו מרידור:
 תקבעו אותה, תספרו אותה לכולם, תעדכנו את המעסיקים ואת המתפ"ש ותעדכנו את רשות האוכלוסין שתדע להיערך בהתאם
אליהו מרידור:
 יש כוונה להכניס? תאמרו באיזה תנאים, באיזה שלב, באיזה תבחינים
אליהו מרידור:
     אני מעדכן אתכם כאן שנפגשתי בארבע עיניים עם ראש הממשלה, ואחד הנושאים המרכזיים שנסובו סביב הדיון היה העובדים הפלסטינים
אליהו מרידור:
 הוא ביקש ממני נייר עמדה שעדכנתי אותו והכנתי בנושא והוא קיבל אותו
אליהו מרידור:
 אני יודע שהוא לא דחה אותו, ועם זאת הוא לא שחקן יחיד
אליהו מרידור:
 ולמרות שראש הממשלה הוא בעל סמכויות נרחבות מאוד, בוודאי בקביעת מדיניות, הוא שחקן קבוצתי
אליהו מרידור:
 ויש עוד שותפים קואליציוניים לצד חוות הדעת המקצועיות
אליהו מרידור:
 ולצערי, הנושא עדיין לא מתקדם ואנחנו כאן כדי להציף את זה, ולבקר את עבודת הממשלה
אליהו מרידור:
 זוהי חובתנו, לא זכותנו – זוהי חובתנו
אליהו מרידור:
 ואני מתעלה כאן מעל כל שיקול פוליטי או מפלגתי
אליהו מרידור:
      לפני שנעבור להתייחסות לבקשה שלי בסקירה של כמה נכנסים ולאיזה ענפים, ולעניין מימוש האשרות שכן ניתנות היום ולא ממומשות
אליהו מרידור:
 והשאלה הזאת מופנית גם לרשות האוכלוסין וגם למתפ"ש
אליהו מרידור:
 לפני שאני מעביר אליכם, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לכבוד סגן שר החקלאות, הרב משה אבוטבול
משה אבוטבול:
בוקר טוב לכולם, תודה רבה לך, אלי היקר, על הזימון בנושא הזה כיושב-ראש הוועדה
משה אבוטבול:
 אני חושב שהייתה פה – כמו שקורא לזה דיגמונד פרויד – תורת הדחקה
משה אבוטבול:
 דחקו ודחקו את הנושא הזה, אבל בסופו של דבר - - -
סימון דוידסון:
זה כבר דיון שמיני, אדוני
סימון דוידסון:
 זה לא דיון ראשון
משה אבוטבול:
	כן, אבל זאת הדחקה, כי לא מקבלים החלטה משיקולים כאלה ואחרים
משה אבוטבול:
 ואני חושב שצריכה לבוא לכאן החלטה ברורה בנושא הזה
גלעד קריב:
לא לכאן, לממשלה
משה אבוטבול:
בלי ספק, חשוב מאוד שלא יהיה מצב של מחסור, ולו של פועל אחד בכל הענפים בהם נזקקים לעובדים זרים
משה אבוטבול:
 גם בענף הבנייה, גם בענף הסיעודי וכולי
משה אבוטבול:
 ובעיקר בענף החקלאות שאותו אני מייצג יחד עם השר שלנו, השר אבי דיכטר והמנכ"ל שנמצא פה ואנשי המקצוע
משה אבוטבול:
      אבל דבר אחד צריך להיות ברור, אנחנו צריכים להסתכל היום על המפה פנימה ולראות מה קורה, אני לא רואה שיש התלהבות גם בקרב החקלאים לבקש מאותם עובדים פלסטינים, לבוא ולחזור אליהם לתוך השדות
משה אבוטבול:
 אני לא נכנס לכל מרקמי הבעיה שקיימים בנושא הזה
משה אבוטבול:
 יש את הפחד הטבעי כשאתה צופה במהדורות החדשות ואתה רואה את הדברים ומשייך אותם, זה גורם לבני אדם לפחדים טבעיים
משה אבוטבול:
 לעומת זאת צריכים לחשוב איך אנחנו מפצים על אותה מסה שהייתה במרשם האוכלוסין ובכל המקומות עבור אותם חקלאים, פשוט לעשות החלפה
משה אבוטבול:
      דיברנו על זה גם בפגישה שהייתה יחד עם השר, ועם שר הפנים, ועם עורכת הדין ענבל משש
משה אבוטבול:
 הייתה ישיבה אצל שר הפנים לפני מספר חודשים, לפני שפרצה המלחמה העזה שכולנו סובלים מאותותיה
משה אבוטבול:
 כבר אז דיברנו ואמרנו, ורצינו להעלות את המספר, כי אנחנו לא רואים מגמה אצל הישראלים שרוצים להשתמש באותו מאגר של ההיתרים של הפלסטינים
משה אבוטבול:
 כלומר זה לא רק בגלל המלחמה, המלחמה רק באה והעצימה את הצורך להיפרד, ולחשוב איך אנחנו מביאים במקום זה מסה אחרת ממקומות אחרים
משה אבוטבול:
 אנחנו לא עושים את זה, ולא נכנסנו לתוך עניינים של, חלילה, רעות לב או מה יהיה עם הפרנסה שלהם
משה אבוטבול:
 חייך קודמים, אומרים חז"ל
משה אבוטבול:
 קודם כול נשמור על החיים שלנו, על הבריאות שלנו, על השלום שלנו וכל אחד ידאג לשאר הדברים ולנישה שלו
משה אבוטבול:
      דבר אחד בטוח, כשאני רואה את אותם מגדלים עונתיים, שיושב-ראש הוועדה דיבר עליהם, והם באים אליי למשרד החקלאות ומבקשים עוד ועוד ידיים, והפירות שלהם נשארים על העצים
משה אבוטבול:
 כמה אתה יכול לבקש מהמתנדבים, כי אחרי הכול מתנדבים הם טובים, הפג תוקף שלהם הוא יומיים-שלושה, שבוע, אחרי זה גם הם צריכים לחזור ליום השגרה שלהם
משה אבוטבול:
 הם נותנים את כל כוחם ומה שהם יכולים
משה אבוטבול:
 מה גם שאתה צריך לבוא וללמד את המתנדבים ונוצר מצב שבמקום שהחקלאי יעסיק את המתנדבים, במירכאות כפולות, הם מעסיקים אותו
משה אבוטבול:
 הם תורמים לו המון ועוזרים לו הרבה, אבל זאת לא הדרך
משה אבוטבול:
 אנחנו צריכים לחשוב על כניסה למהלך רגיל ובריא, שזאת עבודה, עבודה, עבודה
משה אבוטבול:
 ההתנדבות הייתה טובה כדי לחזק את החקלאים, אבל בסופו של דבר הם צריכים את אותם עובדים זרים
משה סנה:
היה לכם חודשיים וחצי
משה סנה:
 חודשיים וחצי זה זמן של יצירה, מה יצרתם?
משה אבוטבול:
התשובה שלנו היא אותם הסכמים, שנעשו ויעשו, שהממשלה עושה ועובדים עליהם
משה אבוטבול:
 משרדי הממשלה, משרד הפנים, גם השר שלנו, שר החקלאות, ושר החוץ וכמובן אליהו, שנותן כתף בכל מקום
משה אבוטבול:
 צריך פשוט להגביר ולהגדיל את אותה כמות, אני מעדיף שיהיה עודף של עובדים זרים מאשר מחסור
משה אבוטבול:
 צריך גם לשים יד מאוד מאוד חזקה על כל אלה שמספסרים בהם
משה אבוטבול:
 הוא לא צריך עשרה עובדים זרים, ומספיקים לו רק ארבעה-חמישה אבל יש עוד כמה שהוא שומר בסטוק לחברים או לדברים אחרים
משה אבוטבול:
 ואני חושב שזה לא הוגן ושאנחנו צריכים לצמצם כאלה, כל אחד צריך לקבל כמידתו
משה אבוטבול:
 אנחנו צריכים לעשות את הדברים בשום שכל, אבל אנחנו חייבים לדעת, שלעת עתה, במצב ובקונסטלציה הנוכחית שנוצרה, להכניס למדינה פלסטינים באישור כזה או אחר, אני לא בטוח שיש לנו הכלה לנושא הזה
משה אבוטבול:
 הפחדים קיימים ואי-אפשר להתעלם מזה, אנחנו בני אדם
משה אבוטבול:
 החוויות שחווינו ושאנחנו חווים גם כיום לא נותנים לנו להיכנס לרגש של עבודה כלפיהם
משה אבוטבול:
      אני לא מדבר על הבעיות שקרו שם, על נושא של פשיעה חקלאית שנוצרה בעקבות אלה שמודיעים אחד לשני, יאללה תבואו יש כאן דולב מלא בפירות וכולי, אנחנו לא נכנס לזה
משה אבוטבול:
 או כל מיני דברים אחרים שקרו, בעיות חברתיות, בעיות שלא ראוי לפרט אותן כאן, אני לא רוצה לסטות מהנושא
משה אבוטבול:
 אלה הם דברינו וכמובן יש את אנשי המקצוע
אליהו מרידור:
אדוני סגן השר, לגישתך, מדינת ישראל צריכה להיערך ולשנות את המדיניות ולקבוע שפלסטינים לא נכנסים לישראל
אליהו מרידור:
 זה מה שאני מבין מדבריך
אליהו מרידור:
 אני לא חולק, אני מנסה להבין, האם זוהי גישתך?
משה אבוטבול:
אנחנו בסך הכול רוצים, חלף אותם פלסטינים עובדים זרים
אליהו מרידור:
אין בעיה, אני מייד עובר לזה
אליהו מרידור:
 אבל כרגע הדיון עוסק בעיקרון מדיניות כניסת עובדים פלסטינים לשטחי מדינת ישראל, כן או לא?
משה אבוטבול:
במותאם להחלטות הקבינט, זוהי המדיניות שלנו
משה אבוטבול:
 אנחנו לא נחלוק על הקבינט
משה אבוטבול:
 אבל בסופו של דבר, אנחנו נמליץ – אני כן אמליץ
סימון דוידסון:
מהי האמירה של משרד החקלאות? מהי האמירה?
אליהו מרידור:
שנייה, שנייה, אני מייד אגיע לשם
אליהו מרידור:
 מכובדי זכה שהוא חבר ממשלה, אני עדיין לא
אליהו מרידור:
 ואני שואל אותך, אני לא נמצא בדיונים האלה, האם יש החלטה של שינוי גישה במדיניות?
משה אבוטבול:
האמירה שלנו, ואני אומר את זה בצורה הברורה ביותר
משה אבוטבול:
 כמו שאתה אמרת שיש לראש הממשלה, היקר שלנו, הרבה שחקנים והוא צריך להתייחס לכולם
משה אבוטבול:
 האמירה שלנו היא שאנחנו צריכים עובדים זרים – נקודה
משה אבוטבול:
 כאשר אתה מדבר איתנו על תיעדוף, התיעדוף שלנו באופן אישי הוא שזה יהיה באותם אלה שמגיעים מרחוק
אליהו מרידור:
יפה, יפה, הבנתי
אליהו מרידור:
 ועכשיו זה מחייב אותי לעבור לנקודה שבה כידוע יש מסלול ירוק, והיום הענף יכול להסתייע בקבלת עובדים באופן מיידי עם תבחינים מאוד מאוד מקלים, שלא באמצעות הסכמים בליטרליים ואתם עדיין לא מושכים
אליהו מרידור:
 אתה יכול, בבקשה, להסביר לי איך השאיפה של המשרד מתיישבת עם המציאות?
משה אבוטבול:
למעשה יש גם את החברות הפרטיות שעושות עבודה
משה אבוטבול:
 אומנם הן לא הביאו את מלוא הסחורה, נדמה לי שכיום נכנסו 2,000?
אורן לביא:
3,000
משה אבוטבול:
3,000, נתון מעודכן
סימון דוידסון:
3,000 עם 360 בקשות של החקלאים, תראה את ההפרש
סימון דוידסון:
 10% ממה שיש ביקשו החקלאים
סימון דוידסון:
 זה הנתונים שקיבלנו בדיון האחרון
משה אבוטבול:
חבר הכנסת דוידסון, אני רוצה לומר לך שמבחינתנו אנחנו  עושים את הכול
משה אבוטבול:
 כדאי שתקשיבי, מטי, זה חשוב גם לך
משה אבוטבול:
 אנחנו עושים מאמץ בכל פנייה שמגיעה אלינו
משה אבוטבול:
 בשבוע שעבר ישבתי עם המנכ"ל שלנו ועם יהודי מבריטניה שיכול לגייס ויש לו עובדים
משה אבוטבול:
 הוא יכול להביא אלינו עובדים מהודו ומכל מיני מקומות
משה אבוטבול:
 כל מי שאומר לנו כן, אנחנו מאמצים אותו ומשדכים אותו לאותן חברות
משה אבוטבול:
 אנחנו מנסים לגייס, זה לא יהיה פשוט, אבל דבר אחד בטוח שהחברות מפשטות את אותה ביורוקרטיה
משה אבוטבול:
 לדעתי חיסלנו בחלק את הביורוקרטיה
משה אבוטבול:
 להגיד לך שמחר אנחנו נמלא את כל המכסה? התשובה היא לא
משה אבוטבול:
 צריכים תמיד להוסיף ולהוסיף כדי להגיע למקסימום
אליהו מרידור:
 לפני שאני עובר לשאלה הבאה, למכובדי השר סגן ולמנכ"ל, אני מעדכן את מי שפחות מצוי בפרטים, שגם בענף החקלאות זה מתחלק לכמה סיווגים
אליהו מרידור:
 יש שנתי ויש עונתי
אליהו מרידור:
 העונתי מתחלק בין מי שמעבד את השדות באופן רציף, שזה על פי רוב ידיים של עובדים זרות ובשלב הקטיף שהוא מרכז כוח לפרק זמן קצוב, הרבה מאוד עובדים היו פלסטינים, ככה זה עבד
אליהו מרידור:
 פלסטינים היו מגיעים באמצעות הקצאה ישירה לאותו חקלאי ובאמצעות התקשרות של החקלאי עם קבלן עיבוד שטחים חקלאיים
אליהו מרידור:
 אני מרחיב מעט את היריעה למי שקצת פחות מצוי בפרטים
אליהו מרידור:
      ואני שואל כרגע, את שניכם, מכובדיי, מה המענה שאתם חושבים שצריך לתת לאותם פרדסנים? וכשאני אומר לתת, כולם יכולים לחשוב שצריך לתת עוד מעט, אבל הם היו צריכים לקבל את זה כבר לפני כמה שבועות, שכן הפירות עדיין על העצים
אליהו מרידור:
 וכידוע בפרדסים, פרי שלא נקטף הוא הנזק הישיר, הנזק העקיף לאורך שנים הוא שכל אותה נקודה שבה יצא גידול של פרי שלא נקטף, גם העץ ניזוק
אליהו מרידור:
 כלומר הנזק הוא מיידי וגם עתידי ליבול הבא
אליהו מרידור:
 אני שואל מה הפתרון שצריך לתת לאותם חקלאים, לגישתכם?
משה אבוטבול:
אנחנו מתואמים והמנכ"ל יענה, בבקשה
אורן לביא:
בוקר טוב לכולם, ראשית חבר הכנסת רביבו, אני מברך על הדיון ואני מברך גם באופן כללי על הוועדה הזאת ועל התהליכים שאתם עושים
אורן לביא:
 לפני שאני אפתח בדברים שלי, אני חושב שיש צורך רציני בוועדה הזאת, היות שבמשך שנים רבות יש בישראל עובדים זרים
אורן לביא:
 ולטעמי – לפחות בשנה שאני מנכ"ל – אני רואה את האתגרים שאני מתמודד איתם כמנכ"ל בנושא של עובדים זרים ואיך שהנושא הזה נבנה בתחום החקלאות
אורן לביא:
      מודל שיטת ההעסקה פגום מלכתחילה, העובדה שהיה פה הסכם בילטרלי אחד במדינת ישראל ולא שניים ולא שלושה, ועוד כאלה וכאלה דברים שצריך להתמודד איתם
שלום בן משה:
חקלאות
אורן לביא:
אני מדבר כרגע רק על חקלאות, כי אני מנכ"ל משרד החקלאות, אני יכול לדבר על האתגרים שאני מתמודד איתם
אליהו מרידור:
ברשותך, הואיל ויש פה שפע של דוברים ונוכחות מרשימה מאוד של חברי כנסת, ובעוד שעה ועשר דקות אני חייב לקחת חלק בדיון מאוד חשוב בוועדת הכספים, אני מבקש לענות רק על מה שאני שואל
אליהו מרידור:
 צאו מנקודת הנחה שהנוכחים חשופים לנושא השיח, הואיל ואנחנו כאמור מקיימים לא מעט דיונים בנושא הזה
אורן לביא:
אוקיי, תמקד אותי בשאלה ואני אענה
משה סנה:
אני שואל, כידוע ענף הפרדסנות שזאת תחילת העונה של העונתיים, משבע לידיים עובדות, כרגיל הוא מקבל פלסטינים, ומוכן לקבל מכל מדינה בכל זמן ללא שום תנאי
משה סנה:
 מה המדיניות שלכם? ומה הסעד שאתם מתכוונים לתת לאותו פלח שוק
אורן לביא:
עד היום – אני אגיד את זה בעדינות – כדררו אותנו מקבינט ביטחוני לקבינט כלכלי, מקבינט כלכלי לקבינט ביטחוני וכהנה, וכהנה
קריאה:
מי כדרר אותך?
גלעד קריב:
מזל שלא הקימו עוד קבינטים
אורן לביא:
החל משבוע שעבר הבנו – אני הבנתי – שעובדים פלסטינים כנראה לא ייכנסו לכאן
אליהו מרידור:
 ולפיכך, מה הפתרון שאתם רואים לנכון?
אורן לביא:
לפיכך, מששוחחנו בטלפון ביום חמישי בערב וסיכמנו על פיילוט
אליהו מרידור:
רביעי, לא?
אורן לביא:
רביעי
אורן לביא:
 מי סופר? שיחה של שלוש שעות
אליהו מרידור:
זה לא היה בערב, זה היה בלילה מאוחר
אורן לביא:
שלוש שעות, שלוש שעות, הספקת לעשות הרבה בזמן הזה
אורן לביא:
 אנחנו נקצה אלף עובדים, כפי שאמרתי
קריאה:
זה לא מספיק, זה לא נותן תשובה
גלעד קריב:
יקטפו את התפוזים
אליהו מרידור:
שנייה, מתחילים בפרי אור, גלעד
אליהו מרידור:
 עכשיו האיחור של הפרי אור
אורן לביא:
אני רוצה לציין שאנחנו לא מדברים על עובדים, אנחנו מדברים על היתרים
משה אבוטבול:
1,000 היתרים
אורן לביא:
ואנחנו מקצים 1,000 היתרים לנושא הזה
אורן לביא:
 מחר יש ישיבה במשרד החקלאות עם רשות האוכלוסין, לגבי עובדים עונתיים
אליהו מרידור:
טוב, תודה רבה, אדוני המנכ"ל
אליהו מרידור:
 אני מודה לך על העדכון הזה
גלעד קריב:
אדוני היושב-ראש, אפשר להוסיף שאלה לשאלות ששאלת? אנחנו קראנו ש-8,000 עובדים פלסטינים, כן מקבלים התרי עבודה
אליהו מרידור:
קודם כול, דיברתי על זה לפני שהגעת, זה חלק מהשאלות שהצבתי, ותודה שאתה מציף את זה
אליהו מרידור:
 אני אעדכן אותך, כי קיצרתי את הסקירה של המנכ"ל
אליהו מרידור:
 אני מודה לך על התשובה ועל ההתקדמות
אליהו מרידור:
 אני מעדכן אתכם שעל פי בקשתי ועל פי נייר עמדה שהגשתי בשיתוף פעולה עם נציגות החקלאים, נמצא פה מר יענקל'ה מושקוביץ, תודה רבה על שיתוף הפעולה וההירתמות
אליהו מרידור:
      ביקשתי להסב חלק מ-5,000 שאמורים להגיע במסלול הירוק לחקלאים, לטובת עונתיים
אליהו מרידור:
 הצעתי שנתחיל בפריסה של 1,000 כדי לראות את ההירתמות ואת שיתוף הפעולה
אליהו מרידור:
 הצעתי שבשאר השנה המעסיק העונתי יהיה הראשי, אבל לא הבלעדי של אותו עובד
אליהו מרידור:
 הואיל ואותו עובד יכול לעבוד באופן רציף אצל עונתי, כשמונה חודשים עד שנה, ארבעת החודשים הנוספים יהיו כמתן מענה תגבור לחקלאים, לדוגמה בערבה שעובדים כל השנה
אורן לביא:
רק עוד שתי נקודות
אורן לביא:
 נקודה ראשונה, צריך לזכור שזה לא מתוך ה-5,000, כי ה-5,000 בהחלטת הממשלה לא יכולים להיות לפלסטינים
אורן לביא:
 זה מתוך הקצאה של עובדים זרים, מתוך החקלאות באופן כללי
אליהו מרידור:
זאת אומרת אתם לא מבקשים לשנות את החלטת הממשלה אתם רוצים עוד 1,000
אורן לביא:
אומרים לי כאן ש-1,000 זה לא מספיק, אין שום בעיה, אני יכול להוריד גם 4,000 אבל זה מתוך ההקצאה של החקלאים עצמם
אורן לביא:
 אם אנחנו נקצה אותם רק לעונתיים יבואו ויגידו למה אתם לא נותנים את זה לחקלאים הכללים?
אליהו מרידור:
 1,000 העובדים הם לעונתיים
אורן לביא:
כן, לעונתיים
אורן לביא:
 עכשיו, יש עוד דבר אחד
מטי צרפתי הרכבי:
הוא אומר שהם לא במכסות
אליהו מרידור:
קודם כול, יש לנו בשורה גדולה מאוד, זה מעט, זה מאוחר
אליהו מרידור:
 כתוב, "אין אדם ממלא ימיו וכל תאוותו"
אליהו מרידור:
 זה מעט מאוד, זה מאוחר מאוד, אבל אין לנו אלה לברך על כך
אליהו מרידור:
 ואני אומר לכם כאן, חבריי החקלאיים והפרדסנים בתוכם, הפרויקט הזה מצליח וקורם עור וגידים
אליהו מרידור:
 אני מתחייב בפניכם שאנחנו נרחיב את ההיקפים
אליהו מרידור:
 אני מודיע לכם שיש פה בשורה ענקית, אנחנו עובדים על זה ימים ולילות, כבר כמה שבועות ללא הפסקה
אליהו מרידור:
 לא היה פשוט לשנות את הגישה הזאת, לא היה פשוט להוביל את ההחלטה הזאת ואני מודה לכם
אליהו מרידור:
 תמסור, בבקשה, תודה לאדוני השר, כי דיברנו ממש עד שתי דקות לפני כניסת שבת
אורן לביא:
אני רוצה לומר עוד דבר אחד
אורן לביא:
 בנוסף לשיחה שלנו, אנחנו מקדמים גם הצעת מחליטים נוספת, של להגדיל ב-15,000 עובדים זרים, חלף הפלסטינים
אורן לביא:
 אני רוצה לומר לכולכם, השיחה התחילה פה בוועדה בגישה שכאילו משרד החקלאות לא רוצה להקצות עובדים זרים לחקלאות, לא, זה לא המצב
אליהו מרידור:
 לא היה כזה דבר, אף אחד לא אמר את זה, אף אחד לא אמר את זה
אורן לביא:
היעד שלי בסופו של דבר כמנכ"ל הוא להגיע ל-70,000 עובדים בישראל
אורן לביא:
 ושלא יהיה מודל הקצאה וכל אחד ייקח כמה שהוא רוצה
אורן לביא:
 אני לא רוצה בכלל להתערב בזה, שייקח כמה שהוא רוצה וכמה הוא צריך
אליהו מרידור:
זאת קביעת מדיניות שונה, ניהלנו על זה דיונים וננהל עוד בהמשך
אורן לביא:
זה היעד של השר, זה היעד של סגן השר, זה היעד שלי , זה היעד של המשרד
משה סנה:
אבל עברו חודשיים וחצי מה-7 באוקטובר, איך זה לא קורה?
משה אבוטבול:
אתה מכיר מדינות שממהרות לשלוח לנו לכאן עובדים זרים? אתה יודע שהם ברחו, סידרו להם כניסה
אליהו מרידור:
 אדוני סגן השר, אני מוחה, אני מוחה
סימון דוידסון:
זה לא נכון
סימון דוידסון:
 יש הרבה מאוד מדינות ויש לנו נתונים
אליהו מרידור:
בדיוק, כן רוצים להגיע לפה
משה סנה:
אני חושב שחיכו לדעת מה קורה עם הפלסטינים
משה סנה:
 כולם חיכו לדעת מה קורה עם הפלסטינים
משה אבוטבול:
צריך שיהיה סדר
סימון דוידסון:
כשענבל תדבר תשמע כמה עובדים רוצים להגיע לפה
אורן לביא:
לדעתי כולכם צודקים, גם חיכו לפלסטינים וגם קשה להביא, הכול נכון
אליהו מרידור:
אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת יצחק קרויזר
יצחק קורן:
תודה רבה, אדוני היושב-ראש
יצחק קורן:
 אני אדבר בקצרה כדי שכולם יספיקו לדבר
יצחק קורן:
 קודם כול בשמי ובשם כולנו תנחומים למשפחת מייזלס ותמיר, שאיבדו את בניהם היקרים בקרבות הגבורה ברצועת עזה
יצחק קורן:
 ובמעבר שהוא לא כל כך חד, כי אם אנחנו נבדוק כמה חקלאים במדינת ישראל נמצאים כרגע בשירות מילואים, ביחידות הקרביות ביותר, אני חושב שנמצא אחוז גבוה מאוד
יצחק קורן:
 ולכן, על כך מגיע שהם ישמעו את זה מכאן מהכנסת, מהוועדה החשובה הזאת וממשרד החקלאות, ושאלה יהיו הקולות שיוצאים
יצחק קורן:
      החקלאים הם מילואימניקים, הם שומרים על ביטחון התזונתי של אזרחי מדינת ישראל, החקלאות שומרת על גבולותיה של מדינת ישראל
יצחק קורן:
 ולכן, החובה שלנו כאן היא לייצר כל הזמן את התנאים הטובים ביותר בשבילם ולהמשיך את הגאווה הישראלית, את החקלאות ואת הציונות הישראלית של זמננו
יצחק קורן:
      צריך להגיד תודה למדינת ישראל, שלצערנו, אחרי ה-7 באוקטובר ולא לפני נפל לה האסימון להפסיק להעסיק ידיים רוצחות ולחפש ידיים עובדות
אליהו מרידור:
עוד לא נפל לה האסימון
עידן רול:
אף אחד לא אמר שזה מה שיעשו
עידן רול:
 לא נפל פה שום אסימון, אין פה שינוי מדיניות ממשלה
אליהו מרידור:
בדיוק, בדיוק
אליהו מרידור:
 ואני מבקש מכולכם ומכל הדוברים, להתמקד אך ורק בנושא הדיון
אליהו מרידור:
 הדיון היום הוא קצר ועמוס
אליהו מרידור:
 אני מבקש מכולכם להתמקד רק בנקודה הזאת, ואני מתקן אותך חברי הטוב, זה בדיוק נושא השיח בדיון
אליהו מרידור:
 ממשלת ישראל לא קבעה עדיין את שינוי מדיניות בהכנסת עובדים פלסטינים לישראל
אליהו מרידור:
 אני מבקש ודורש את התייחסותה, כדי שנדע להיערך בהתאם
יצחק קורן:
אנחנו לא חלוקים במה שאנחנו אומרים, תפיסת העולם להפסיק - - -
אלי אבידר:
שאתה אומר ישראל, תכניס גם את יהודה ושומרון
יצחק קורן:
בוודאי, ישראל כוללת את יהודה ושומרון
יצחק קורן:
 כרגע ערוצי החדשות מבהירים שגם רצועת עזה
אליהו מרידור:
אני מבהיר, אני מבהיר
אליהו מרידור:
 יהודה ושומרון היא חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל
גלעד קריב:
זה מחזיר אותך לשיעורי אזרחות
אליהו מרידור:
אני מוחה על כך שיש בידול, ותכף אנחנו ניגע בזה, ואתה תראה שלאזורים מסוימים במדינת ישראל יש כניסה ולאזורים אחרים אין
גלעד קריב:
תספחו
יצחק קורן:
גם פתח תקווה
גלעד קריב:
היושב-ראש, שיש סוף כל סוף ממשלת ימין על מלא מלא – תספחו
גלעד קריב:
 סוף כל סוף 64 על מלא, מלא – תספחו
יצחק קורן:
גם את רצועת עזה
יצחק קורן:
 גם לשם נחזור ונגדל גידולים חקלאיים
יצחק קורן:
 היו גידולים חקלאיים ברצועת עזה שהיו טובים עבור אזרחי מדינת ישראל אולי כדאי לחזור
אליהו מרידור:
חברים, אצלי הדיונים הם מקצועיים ולא פוליטיים, בבקשה
גלעד קריב:
הם עובדים על המצביעים שלהם
יצחק קורן:
אני מחדד, היה פה שר החוץ, והיה שר החקלאות שאמרו שהכיוון הוא להפסיק להעסיק את אותם ידיים רוצחות ולהביא עובדים זרים