GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ששון גואטה:
לא, אבל באו חברות ביצוע, תקשיבו, אני יודע מה אני זה, אני גם חוקר, אני מעניין אותי, כי אני מכיר את המשבר, מה שהוא מדבר איתי, אני חי את זה, חצי נהריה עומדת, בנהריה אין בנייה, אנשים מחויבים, רוצים, לא יודע מאיפה, לקפוץ, אנשים קבורים
ששון גואטה:
 יש חברות ביצוע שהיה להם עובדים שעבדו אצלם בעבר, שאומרים, אנחנו יכולים להביא עובדים מקצועיים, עכשיו אני רוצה לשחרר את הפקק הזה, אני רוצה לשחרר את הפקק
משה נקש:
אז חבר הכנסת גואטה, יש היום מכסה פנויה, לתאגידים, אתם בוודאי שומעים ויודעים - - -
ששון גואטה:
אבל עד שהתאגידים יבואו ואיפה העובדים?
קריאה:
אבל גם לחברות הביצוע יש היום מכסה פנויה, המכסה היא 15 אלף, היום יש בישראל, בסביבות 7,500
סימון דוידסון:
וברגיל 25 אלף
מיכאל אורן:
אני אסביר, איך הגענו עד היום, ברשותכם, לעניין חברות ביצוע
מיכאל אורן:
 א', חברת ביצוע שהולכת, היא מביאה עובדים שלה מחו"ל ושמה אותם כאן, היא לא מביאה סתם עובדים, שהיא ממיינת, זאת אומרת, היא חברת ביצוע, היא לוקחת, היא מסיטה מפרויקט א' לפרויקט, זהו, אז זה אמירה הראשונה לעניין הזה
מיכאל אורן:
 עכשיו, פרויקט של בנייה, שנייה ברציונל, הוא פרויקט שהוא היום, אנחנו מה, 33 חודשים לבנות בניין?
ששון גואטה:
אבל יש פרויקטים שתקועים שיכולים לגמור, יזמים באמצע פרויקטים, לא, אני טועה במה שאני אומר?
ששון גואטה:
אני לא טועה
שי אתרוגי:
יש פרויקטים שעומדים, תזכרו, כוח העבודה בישראל, הפועלים, נשארנו עם 20 אחוז, מכוח העבודה, זה המספר, ענף הבנייה היום עובד עם 20 אחוז מהכוח
מיכאל אורן:
אני לא מבינה, למה לרצות לקצר את השהות שלהם כאן?
ששון גואטה:
לא רוצה לקצר, את לא הבנת אותי - - -
מיכאל אורן:
לא הבנתי
ששון גואטה:
יש לי פקק, הוא תקוע עכשיו עם 800 יחידות, ההוא בנהריה, יש לי פקק, אני רוצה להביא איקס עובדים עכשיו, לשחרר את הפקק, עד שהתאגידים יתארגנו ועד שזה
מיכאל אורן:
אבל חברות ביצוע מביאות עובדים שלהם, לטובת פרויקטים שלהם, לאן הם יעברו? אם הם עוברים מרצונם זה משהו אחר, אבל - - -
ששון גואטה:
לא, את לא מבינה
אליהו מרידור:
אני אקשר בינכם, אבל בואו לא נצלול לזה, לאט-לאט, אומר חבר הכנסת גואטה, מכיוון שיש צוואר בקבוק, אני מבקש לשחרר אותו, על ידי זה שמגייסים עובדים, שמראש אומרים להם, שהם מגיעים לשנה, בסדר? לתקופה קצובה, קצרה
אליהו מרידור:
     [התפרצות הדוברים]
קריאה:
מה יצא מזה?
קריאה:
כדי לא לפגוע בתאגידים - - -
קריאה:
מה אכפת לנו מהתאגידים?
קריאה:
שיבואו לחמש שנים, למה לשנה?
מיכאל אורן:
אינטרס של עובד להגיע לחמש שנים, כן
אליהו מרידור:
תקשיבו טוב, כל זמן שמדינת ישראל, לא תתפקח וסליחה על חוסר הצניעות, לא תתפקח ולא תענה לדרישתי, שהתאגיד, לא יהיה מעסיק, אלא יהיה מתווך בלבד, כל עוד שלא תבינו את זה ותמשיכו לשמש כלוביסטים שלהם, החיים של כולם יהיו חיי מרור, כי מספסרים את העובדים, כי הם מייבשים את השוק, כי הם פועלים ממניעים זרים ואני מבקש שכל אחד יבצע את עבודתו, התאגיד הוא לא באמת מעסיק, תאגיד אמור לשמש כמתווך, כשהוא יהיה מתווך, הוא יבוא על שכרו, בצורה הוגנת, לצד זאת, הגיע הזמן שנקבל החלטה, שאתם תקבלו החלטה, שניתן יהיה לגייס עובדים, שלא באמצעות מיונים, אלא באמצעות התחייבות והוכחת מקצועיות, על תעסוקה קודמת, כי אם עובד מגיע למיונים, באיזשהו אתר בהודו והוא יודע לבנות פיגורה, טפסנות של עמוד טיפוסי של 40 על 60, כי זה מה שלימדו אותו לפני כן, הוא יודע לעשות את זה, זה כמו שלעובד בסיעוד, לימדו אותו להגיד, אבא, אמא, מזל טוב, לילה טוב, אומרים הוא דובר עברית, זה מה שלימדו אותו פשוט, אבל בפועל הוא לא יודע לתת מענה לאתגרים באמת רציניים, אז לכאורה, הוא עבר את המיון, אבל הוא לא באמת, בעל מקצוע מיומן, לעומת זאת, אם יש עובד שעבד באמירויות, חמש שנים בבנייה, זאת הוכחת תעסוקה, הוכחת מצוינות, בוא ננסה לאפשר הבאה כזאת, זה בוודאי יקל את התהליך, זה יפתח את קצב ההבאה, זה יאפשר לכם, להוריד את ההתנגדות, שהתאחדות הקבלנים, תוכל לקבל מכסה לתאגידים שהיאה פתחה, כדי לתפעל אותם, באופן וולונטרי, לשאר בעלי המקצוע ונתחיל להניע את המשק
מיכאל אורן:
ההחלטה היא החלטה גורפת לכלל התאגידים הפועלים ובעצם, זה אומר, שאנחנו כמשרד, מקבלים את זה שכל תאגיד יכול, כל תאגיד באשר הוא, ללכת ולהקשר עם איזשהו גוף, להבין שיש עובדים מקצועיים, להביא את האסמכתאות, ההתאחדות צריכה לבדוק אותם ולראות ואני מבינה, תקני אותי נילי, אם אני טועה פה, לאור הסבב המיונים במסלול הפרטי, הדבר מעלה קשיים, נכון?
נילי ברוש:
כן
רוני פנחס:
אין מיונים
מיכאל אורן:
יש מיונים, בוודאי שיש
רוני פנחס:
ב-9 בחודש היה באוזבקיסטן וביטלו אותו
מיכאל אורן:
בסדר, המשטרה עצרה את הכול, מה אתה רוצה שאני אעשה עם זה?
רוני פנחס:
המשטרה עצרה, הגשם עצר
מיכאל אורן:
הגשם לא, משטרה זה משטרה
רוני פנחס:
לא משנה, נעצר, יש לך תשובה, מתי יהיה?
משה סנה:
אליהו, למה צריך את התאגידים האלה?
רוני פנחס:
מישהו פה בשולחן, יודע מתי יהיה?
אליהו מרידור:
מה? עובדים באוזבקיסטן? לא יהיה
רוני פנחס:
היה מבחנים, המשטרה עצרה אותם, מתי יהיה פעם הבאה?
אליהו מרידור:
רוני, הופעת אצלי כמה פעמים בעבר
רוני פנחס:
כל הזמן אני בא, הפעם זה הפעם האחרונה, כי בפעם הבאה, אני פושט רגע ולא יהיה לי כסף לבוא לפה
אליהו מרידור:
חס וחלילה, אתה קבלן בניין?
רוני פנחס:
אני קבלן בניין וקבלן פיגומים
אליהו מרידור:
יופי, אתה עכשיו מדבר על - - -
רוני פנחס:
על כולם, על כל המדינה אני מדבר, אני לא מדבר עליי, אני מדבר עם עליו, הוא לא צריך שהיא - -
אליהו מרידור:
אבל לא הבנתי, אבל אתה לא לוביסט שלו, אתה לא דובר שלו, רוני, תקשיב, תחלק את זה לכמה חלקים, אתה יכול לדבר על מה שנוגע לך, מה שנוגע לך, תחלק לשני חלקים, ענף הפיגומים, אתם צודקים לחלוטין, אני מחכה להתייחסותם, כדי שתקבלו הכרה ומכסה ותוכלו להעסיק עובדים זרים, זה עניין אחד, הם צריכים להתעורר על עצמם, אומר הנה את זה כאן, עוד פעם
אליהו מרידור:
 עניין שני - - -
מאיר שמש:
התאגידים?
אליהו מרידור:
לא, לא קשור לתאגידים, עכשיו אם אנחנו מדברים - - -
אליהו מרידור:
שנייה, אתה בעל חברת בניין?
מאיר שמש:
אני צריך לבכות?
אליהו מרידור:
אתה בעל חברת בניין?
מאיר שמש:
לא
אליהו מרידור:
לא, אתה לא קבלן
מאיר שמש:
 	אני לא קבלן, אבל אני מתפרנס מהקבלנים - - -
אליהו מרידור:
תקשיב, אני שואל אותך שאלה, , מיכה רוני מחזיק שני כובעים, הוא קבלן בניין, הוא גם קבלן פיגומים, אז הוא יכול לדבר על צורך במתן מענה לקבלני בניין, כי הוא קבלן, אתה לא קבלן בניין ואני מייצג פה את הדרישות שלהם, איכשהו באופן סביר, גם בלי שאתה עכשיו דובר שלהם, אז אל תעכב, לא, אין לנו עוד - - -
מאיר שמש:
במחילה, אם קבלני הבניין יפשטו את הרגל, אנחנו פושטים את הרגל יחד איתם
אליהו מרידור:
אבל מה רלוונטי?
מאיר שמש:
 	700 אלף שקל
ויויאן בן עמי:
אני רק רוצה לומר שברגע שעובד מגיע והוא לא מוכשר מספיק והוא זה שנשא בעלות כרטיס הטיסה וברור לו שכאן, אנחנו לא נעסיק אותו, אם הוא לא מיומן, פתרנו את הבעיה הזו
ויויאן בן עמי:
למה?
אליהו מרידור:
לא, אני אסביר למה, כי אז הוא יהיה ברחן, הוא ילך לעבוד באיזשהו מקום ואז זה פוגע בעיקרון מדיניות ההגירה, אבל יש מישהו ששלח אותו, יש מישהו שאמור להתפרנס מזה, אם אותו בעל חברת השמה, ידע שהוא שלח עובד שהוא לא מקצועי, כמו שהוא התחייב וזה לא משתקף בפועל, כמו שזה משתקף באותן תעודות שהוא הציג, אזי, הוא לא יקבל בגינו ובגין עשרה אחרים, את דמי התיווך, זה יכול לתפוס ואז הוא ישלח רק ממוינים, זה בדיוק העיקרון, אפשר לתת לזה מענה, אפשר לתת לזה מענה
סימון דוידסון:
אדוני היושב ראש, מה שאני עד רגע זה, אני רוצה להבין שני דברים, אחד, אני מבקש מהמנכ"ל של אשטרום, אתה התחלת משהו ולא סיימת, לגבי הנושא של תשתיות ויש לי עוד שאלה אליך, האם יש עוד חברות בנייה גדולות שיש להם תאגידים, אני יודע שיש
שי אתרוגי:
יש, יש
סימון דוידסון:
סיבוס למשל, נכון?
שי אתרוגי:
כן, יש
סימון דוידסון:
ואיך העולם שלהם, שונה משלך? ואנחנו לא מסיימים את הדיון עדיין, אבל אני לא טוב לי עם הדיון, אני באמת מרגיש שיש פה, שמדברים על תאגידים, תבינו, התאגידים יחליטו, אם יבואו, או לא יבואו וכמה ישלמו וזה משפיע על הילדים והנכדים שלנו, זה יוקר המחייה, זה ישפיע על האינפלציה של מדינת ישראל, זה ישפיע על הממשלה שלך, שאתה בקואליציה, אם לא נדע לפתור את הדבר הזה ואני מדבר בנוחות עכשיו, לא בעצבים, אני מרגיש שכאילו, יש פה איזה גוף, שכאילו שם את הרגל בדלת וזהו, הוא יחליט מתי לשחרר, ככה אני, אני טועה? משרד השיכון, אני טועה? זה המצב?
מיכאל אורן:
אני אגיד מהחוויה שלי רגע, כי אני לא יודעת להיכנס לכל זה, אנחנו מקבלים טלפונים מתאגידים, אחת לעשר שניות, מה קורה עם העובדים שמוינו ומתי הם עוברים את הזה, אני חווה אותם כמנסים להביא אותם, אני לא רוצה להיות דוברת שלהם, אבל - - -
אליהו מרידור:
הבנתי, בואי ספרי לנו, היית בהודו?
מיכאל אורן:
הייתי בסרילנקה, כן
אליהו מרידור:
לא, היית בצ'נאי, או שהיית ב-
מיכאל אורן:
עובד שלי היה, אני אבל מדווחת לגמרי, מה היה שם
אליהו מרידור:
מדווחת, האם הנתון כ-3,500 מוינו בהצלחה, בהודו, הוא נתון נכון?
מיכאל אורן:
יותר, יותר, רגע, אני אגיד את הנתונים, אין לי שום בעיה, אני אגיד גם, מה קרה
מיכאל אורן:
 היו תאגידים שהביאו רשימות מראש, ברשימות היו עובדים שלא התייצבו, תכלס, הגיעו בפועל 2,500 מאלה שנרשמו מראש, יחד עם זאת, התאגידים שם, הביאו עוד עובדים שאומרים להם, אני יודע לתת אותם ובמספר הזה, הגיעו 3,000, זאת אומרת שבפועל - - -
אליהו מרידור:
אני מבקש, בשביל שלא נתבלבל כולנו, לא תאגידים שם, חברות השמה שם, בסדר? לא נגיד מאכערים
מיכאל אורן:
לא, זה לא מאכערים, זה חברות
אליהו מרידור:
בטח, ברור, בדקתי, צודקת, בואי נמשיך - -
מיכאל אורן:
רגע, שנייה, אני עכשיו אגיד את הנקודה הזאת, בסדר? והיא חשובה לי, כל מדינה שאליה הגענו בסוף, יש לה את הרגולציה שלה, לגבי מי הגופים שמותר להם לעבוד, לא מותר להם לעבוד ואיפה דווקא בהודו- -
אליהו מרידור:
וככה אתם עובדים?
מיכאל אורן:
זה בי טו בי, אבל אני צריכה שהם - - -
אליהו מרידור:
אבל ככה זה באמת מתמיין ונבחר ומתופעל?
מיכאל אורן:
אני יודעת להגיד בסרילנקה, שהגיעו עובדים, שלא הגיעו מתאגיד מקובל על ידי הרשות השלטונית שם והם לא נכנסו להתמיין, זה אני יודעת להגיד
אליהו מרידור:
וזה גם מה שעשיתם באוזבקיסטן, או שאת רוצה לספר לי, קצת יותר על אוזבקיסטן?
מיכאל אורן:
לא, אוזבקיסטן, אני בעצמי בתחקיר אירוע, אני מודה
משה סנה:
מה היה?
אליהו מרידור:
יבוא הרגע שגם זה יפתח
אליהו מרידור:
 תחכה
רוני פנחס:
היה מבחנים וסגרו
אליהו מרידור:
אני רק שלושה חודשים, חבר הכנסת סעדה, אני רק שלושה חודשים, מתריע בכל פעמון אפשרי, אני מצלצל, תזהרו מאירוע אוזבקיסטן, בפוקס, הדרכונים רק צולמו לנציגים והוחזרו להם והם גורשו, בבושת פנים ונמנענו מתקרית דיפלומטית, בפוקס, בסדר? אז אני יודע, כשאומרים סרילנקה, סרילנקה, אין בעיה, סרילנקה, יש שם חברת השמה, ממש מדהימים, שלחו עובדים התמיינו, לא משנה, אם כי הוזמנו מראש, או כי הציעו אותם, הם עברו מיונים בהצלחה
אליהו מרידור:
בסדר? למה הם לא פה?
נילי ברוש:
היושב ראש, אני אשמח להתייחס
מיכאל אורן:
לא , אני רגע אגיד, כרגע עניין הזה של ההגעה שלהם ספציפית, התייחסנו בתחילת הדיון, אני מבינה, שוב, שצריך את עניין, בדיקות הרפואיות ותעודות היושר, לפתור, כדי שהם יגיעו
אליהו מרידור:
הבנתי 26 בדצמבר, זה חודש אחורה?
מיכאל אורן:
כן, המיונים נמשכים, כ- - -
אליהו מרידור:
לא, לא, לא שאלתי, אני רוצה לדבר על עובד כלשהו בהודו, עובד מספר שמונה, שהתמיין ב-26 בדצמבר ועבר את המיונים בהצלחה, אמור להיות פה בארץ?
מיכאל אורן:
לא עשו את זה טורי, לא עשו את זה לצערי, במקביל, זה הכוונה
אליהו מרידור:
לא, אני אומר, למרות טורי, למרות שלא נענו להפצרותיי ותחנוניי, אמור להיות כבר בארץ? 26 בדצמבר, אמור להיות בארץ?
מיכאל אורן:
כן, המיונים הסתיימו ב- - -
אליהו מרידור:
לא שאלתי מתי הם הסתיימו
מיכאל אורן:
בסדר, זה היה טורי
אליהו מרידור:
לא, לא, את לא מבינה למה אני מתכוון, זה שיצא מאנגר המיונים, ב-26 בדצמבר ואמרו לו, התקבלת - - -
מיכאל אורן:
לא אמרו לו את זה, לדעתי, ב-26, זה הנקודה
אליהו מרידור:
המעסיק שלו, בעל חברת ההשמה ידע שהוא עבר, הרי הוא ישב שם עם לפטופ, ידע שהוא עבר, הרי התאגידים התארחו אצלו בבית, הרי הם מכירים את תאריך הלידה של אשתו ושל הבת שלו, יודעים עליהם הכול, הוא יודע שעובדים שלו עברו מבחנים, הוא יקבל את העמלה שלו, רק שעובד יגיע לארץ, נכון?
משה סנה:
יש לו אינטרס
אליהו מרידור:
מן הסתם, הוא יודע שהעובד שלו עבר, או לא עבר את המיונים, כי בהתאם לאחוז ההצלחה, הוא גם דאג לגייס עוד שהם לא הוגשו כרשימה מקדמית, 26 בדצמבר, היו 500 שנגשו למבחנים, 370 ומשהו, עברו בהצלחה, בהודו, הם יכולים להיות בארץ?
משה נסים:
אני משה נחום, נשיא לשכת הקבלנים
משה נסים:
     יהודה בן ש
משה נסים:
 נציג תאגידי כוח אדם, שבמקרה גם עמיתים אצלנו בלשכה, מדווח לי, לאחר שאתה העלית את השאלה, שכל עובד ועובד, חייב בין היתר, להביא תעודת יושר מהמשטרה
אליהו מרידור:
אני לא מפסיק להגיד את זה שלושה חודשים, זה לא להאמין, אני כל הדיון מדבר על זה
משה נסים:
שנייה, אבל מסתבר, שכדי לקבל תעודת יושר, צריך שוטר שיגיע לכל עובד ועובד
משה נסים:
זה לוקח זמן
נילי ברוש:
כבוד היושב ראש, צריך לבטל את ההליך
אליהו מרידור:
צריך, אבל לא רציתם לספר ששם זה עובד, אני אשאל שאלה - - -
נילי ברוש:
זה לא נכון, כבוד היושב ראש, זה לא נכון, אנחנו אמרנו מספר פעמים שלא הגיוני לבקש תעודת לידה מקור, לי אין תעודת לידה מקור
אליהו מרידור:
בואי, גברתי, למזלי, אני ממוסמך בכתובים ובתיעודים נוספים, בסדר? אני יודע להגיד בדיוק, מי טען, עד איזה שלב טען, שהוצאת תעודת יושר היא תהליך שבמקרה הגרוע ביותר, לוקח 48 שעות וממתי הוא סיפר לראשונה, את העניין של השוטר וההתמשכות, אין צל של ספק, לכו לעלמא, לרבות משרד ההשמה ההודי, לרבות ההסבר שקיבלתי מהשגירות שלנו בהודו, לרבות הבדיקה שהקונסולית שלנו עשתה בהודו, לרבות נציגי משרד השיכון, כולם, כולם, כולם אומרים שהתהליך המורכב הזה, יכול להימשך, אפילו שבועיים ובמקרים מסוימים, ארבעה שבועות, אני אומר, אנחנו אחרי ארבעה שבועות? נאמר שהמקרה הקיצון, חל לגבי כולם, נאמר שהמקרה הקיצון, חל לגבי כולם, כולם ארבעה שבועות, כולם, עברנו? זאת אומרת שבאופן המינימלי ביותר, אותם 370 ומשהו של ה-26 בדצמבר, עבר לגביהם ארבעה שבועות? כולם קיצון, עבר? כן, או לא?
מיכאל אורן:
לא עבר
אליהו מרידור:
לא עבר?
משה נסים:
מחר
אליהו מרידור:
הבנתי, מחר זה עובר? אז מחר הם פה?
משה נסים:
מחר הם יקבלו תעודת יושר
אליהו מרידור:
אז מחר הם פה, קיבלו, יום אחרי, יומיים אחרי?
משה נסים:
כנראה עוד כמה ימים
אליהו מרידור:
למה? וזה שימו לב, איך לקחתם אותי, שימו לב, כולם מקרה קיצון, כולם ארבעה שבועות, כולם
מאיר שמש:
מישהו צריך להרוויח כסף, מה זה בשביל מה?
אליהו מרידור:
תשמע, לא נעים לי, סליחה-
מאיר שמש:
הוא שאל, עניתי
אליהו מרידור:
אתה לא עונה, מה שאתה לא יודע ולא התבקשת לענות, אל תענה
אליהו מרידור:
 חבר'ה, בואו, אני אומר במקרה קיצון, כולם ארבעה שבועות המתנה, מחר-מוחרתיים, הם אמורים להיות פה, נכון? ומה הסיבה שכבר בחודש אוקטובר, לא אמרתי לי שאלה הדרישות? ובנובמבר? וכשהגעתם כבר לשם בפועל? וכשביקשתי את השמות של מי שכן כבר קיבל, מה כוללת הרשימה, של כמה אלפי עובדים, לפי דעתך, חבר הכנסת סעדה? כמה אלפי עובדים קיבלתי בדוח אקסל, על אלה שכבר עברו וסיימו את הכול, שסיימו רק אישור משטרה, כמה?
משה סנה:
כלום
אליהו מרידור:
אפס
משה סנה:
אפס?
אליהו מרידור:
אפס וכולם מתפרנסים, מאותו אקט שהוא מגיע, כולם, כולם, זה מדהים, כולם, אפס, אני אומר, חבר'ה, תביאו לי, אני רוצה, אני אלך לריב בשבילכם, תביאו רק את השמות, רק תביאו את השמות, אני אריב בשבילכם, תביאו ואני עכשיו פונה למר נקש, האם הדרישה לאותה הנפקת תעודת יושר - - -
נילי ברוש:
תעודת לידה מקור
אליהו מרידור:
אז קודם כל, אני דווחתי אחרת, לעניין תעודת הלידה, בסדר? דווחתי אחרת
נילי ברוש:
אין צורך בזה? דווחת שלא, שאין - - -
אליהו מרידור:
שאין צורך, שאין צורך
אליהו מרידור:
 האם הדרישה להנפקת תעודת יושר, בגרסה המחמירה ביותר, נסמכת על חוות דעת של שירותי ביטחון, של ייעוץ משפטי וכדומה? והאם זה מה שאתם מתכוונים, או שבפועל אתם מחילים על עובדים שמגיעים בג'י טו ג'י, או בבי טו בי, שלא בענף הבניין?
משה נקש:
אנחנו דורשים מכל עובד זר, אגב, בכל הענפים, לא רק בענף הבניין, שמגיעים לישראל, בדיקות רפואיות ותעודות יושר
אליהו מרידור:
כאמור, מר נקש, ידוע שהנפקת תעודת יושר, יכולה לכלול, מדרג דרישות משתנה, אפשר לדרוש תעודת יושר שלוקח זמן להפיק אותה, 12 דקות, באינטרנט, מחמירה-יום, מחמירה מאוד-48 שעות וכזאת שצריכה לבדוק, לעשות לו, לא יודע מה, בנשמה, שבתוכה יש גם שוטר עד הבית, שבועיים, או אפילו ארבעה שבועות, אני שואל, האם הדרישה הזאת, של אותה דרישה מחמירה ביותר, מתקיימת, גם בהבאת עובדים, מסגרת ג'י טו ג'י, או בי טו בי, שהוא לא בבניין, כלומר בסיעוד, הרי מה זה משנה, אם הגיע עובד לסיעוד והוא לא מסונן מספיק, או שעובד לבניין, זה אותו דבר
קריאה:
אדרבא
משה נקש:
עוד פעם, כמו שאמרתי, בכל הענפים, גם בסיעוד, גם בבניין, גם בחקלאות, אנחנו דורשים מהעובדים, תעודת יושר ואישור רפואי, אנחנו לא רוצים שיגיעו לפה עובדים שיש להם עבר פלילי - - -
אליהו מרידור:
אני שוב פעם שואל אותך מר נקש, את אותה שאלה, בדרך כלל, אני עוד לא מתחיל לשאול, אתה כבר יודע לענות לי
אליהו מרידור:
 יש, לצורך העניין, שתי דרגות של הוצאת תעודת יושר - - -
משה נקש:
אני לא מכיר שיש הבדל בדרישות של תעודות יושר בבניין, לעומת ענפים אחרים, אבל אני אבדוק את זה
אליהו מרידור:
אני יודע בכמה טסטים שערכתי, לדוגמא, בסיעוד, מהרגע שאופיין עובד בהודו, הנה, אני מדבר על הודו, עד הרגע שהוא היה פה בארץ, לקח שבוע וחצי-שבועיים, זה כולל הכול, זה כולל הכול, הכול, הכול, פה, רק אישור אחד לוקח, עד ארבעה שבועות ועדיין אומרים שזה לא מספיק, האם זה אותה דרישה, האם זה אותו תבחין נדרש?
משה נקש:
אז אמרתי, למיטב ידיעתי והיכרותי, הדרישה היא רוחבית לכל הענפים, אבל אני מוכן לבדוק, אם יש משהו חריג, או שונה, בענף הבניין
נילי ברוש:
כבוד היושב ראש, אני אשמח להתייחס, לעניין התשתיות, בבקשה, אני יכולה להתייחס בבקשה, כהתאחדות הקבלנים, לעניין התשתיות? צודק מנכ"ל אשטרום, 130 אלף עובדים חסרים, בניכוי הפלסטינים, אנחנו נשארים עם מספרים מאוד מאוד גבוהים, צריך ליזום, החלטת ממשלה ייעודית, לעובדים לתשתיות לביצוע, שהדבר הזה מתקיים, בין מספרי - - -
סימון דוידסון:
זאת אומרת, רוצים להפריד את העולמות
נילי ברוש:
זה מופרד, אנחנו אפיינו, בתשתיות, לא צריך רצפים וטייחים, זה מקצועות אחרים, אפיינו אותם, אנחנו מדברים עם משרד השיכון, מדברים עם משרד התחבורה ואני מאוד מקווה שזה יבשיל בקרוב
נילי ברוש:
 חשוב לי להגיד, שאין צורך בחברות זרות נוספות, יש כאן את אשטרום, יש כאן את הגברת הזאת, יש עוד 5,500 חברות ישראליות כחול-לבן, שיודעות לבצע פרויקטים מורכבים ופרויקטים פשוטים, יש חברות גדולות, קטנות ובינוניות ואין שום סיבה להביא לכאן חברות זרות לביצוע, חדשות לישראל, שום סיבה
סימון דוידסון:
אני רוצה לשמוע ממשרד התחבורה, אני לא יעזוב את הנושא של תשתיות, מה הולך לקרות בשבועיים הקרובים, בנושא של הבאת עובדים זרים לעולם התשתיות?
אורי סבג:
אוקי, אז כמו שכבר הוסבר, ההחלטות הקיימות, לקח לנו זמן, גם להבין את זה, לא נותנות מענה, כמו שאמרו פה לעולם התשתיות, יש רק את ארבעת המקצועות בעבודות הרטובות, שנותנות מענה מאוד חלקי ולכן, כמו שגם התאחדות הקבלנים הציגו, אנחנו גם פנינו לחברות תשתית, הבנו שיש רשימה של מקצועות, אני לא אקריא אותה עכשיו, שצריך לעדכן בה את החלטות הממשלה, 3156 כמדומני ואנחנו צריכים לעבוד על זה, יחד, או בנפרד, עם משרד השיכון, משרד העבודה, האוצר, אנחנו צריכים לבחון את זה, כי יש לזה השלכות, זה לא רק ההחלטה, זה איך מיישמים אותה אחר כך ואנחנו על זה, זה ברמה הקרובה, גם שתתקבל החלטה, לצערי, עד כמה שהבנתי, זה לא אומר שיומיים אחרי, או חודשיים אחרי, כבר יכולים להגיע עובדים, זה תהליך
אורי סבג:
 לגבי מה שהעלו פה על חברות הביצוע, זה מה שאנחנו גם צריכים לבחון את ההשלכות שלו, טווח קצר, טווח ארוך ואנחנו נוציא מסמך מסודר לוועדה, מצד המשרד
סימון דוידסון:
זה לא מספק אותי, אני אגיד לך למה, אתה בנאדם מאוד נחמד ונשמע גם מקצועי, אני נמצא בוועדה הזאת, אני הופך עולמות כדי להגיע לפה, כי הבנתי לפני שלושה חודשים, שאנחנו הולכים לאירוע דרמטי כלכלית במדינת ישראל ואמרתי, אני אהיה יד ימינו של אלי רביבו ואני אלך אתו כל הדרך, אבל אני אגיד לך, מה ההרגשה שלי, אני בא מעולמות הספורט, הייתי יושב ראש איגוד השחייה, וועד אולימפי, יושב ראש וועדת הספורט, בסוף, אני בנאדם של תוצאות, לא מעניין אותי פילוסופיה, אני לא אוהב פילוסופיה, תן לי תאריכים, מה ייקרה בעוד שבוע, מה ייקרה בעוד שבועיים, האם בעוד חודש הדבר הזה יסתיים, לא יסתיים? צריך להבין דבר אחד, מה שאמרה הגברת מהתאחדות הקבלנים, זה שיש פה מאות חברות, היא אמרה את זה בעדינות - - -
נילי ברוש:
5,000 חברות ביצוע
סימון דוידסון:
זה אפילו אלפי חברות שלא עובדות היום ואם אנחנו, לא נדע להגיד להם, מה הצפי ומתי זה הולך לקרות, הולכת להיות פה, פשיטת רגל מטורפת של הרבה מאוד חברות וכשאני מדבר איתכם על עולמות התשתיות, מדובר על כלים מאוד מאוד יקרים, שהם קונים אותם, לא במזומן, זה בליסינג, או בהרבה מאוד תשלומים בהלוואות, העובדים שלהם, לוקחים אותם יחד עם הכלים, היום גם ללחימה של הרבה מאוד מקומות והם משועבדים בבנקים, במאות מיליונים
סימון דוידסון:
 עכשיו, אם לא יהיה להם צפי והם זוכים במכרזים, בתקומה ויש הרבה מאוד עבודות היום בתשתיות, הם לא יכולים לעבוד, אם הם לא ידעו שבעוד, תאריך כזה וכזה, זה הולך להיפתר, הם אומרים שהם על זה, אבל אנחנו חייבים תאריכים, חייבים, אי אפשר לצאת מזה, אז בוא, תגיד לנו
אורי סבג:
אז קודם כל, אני חושב, הגיעו פה גם נציגים מחברות התשתית, נתי, אני חושב שגם, אולי להם יש מה להגיד, אני כרגע, יודע שיש עבודה, גם בתוך המשרד ואנחנו צריכים לעבוד, גם עם משרדים אחרים, אני לא רוצה לנקוב בתאריכים, סתם, שאין לי כרגע את כל הגיבוי של ההנהלה לזה, אבל אם אתם תחליטו ל- אני יודע שבשבוע הקרוב, יש כמה פגישות בנושא וצריך גם אחר כך לבחון את הפגישות עם משרדים אחרים ואנחנו נשמח - -
סימון דוידסון:
אני אגיד לך מה אני חושב?
אורי סבג:
רגע, רק להשלים את המשפט, עמדתי, אם המשרד ילך איתה, אני אשמח, להשתלב להצעת מחליטים הקיימת, אבל אני לא יודע מספיק, אם אנחנו לא רוצים להזיק, אם יש החלטה שאולי נעכב אותה, אז יש פה כמה - - -
נילי ברוש:
שתי החלטות, לא קשורות אחת לשנייה, כבודו, אני מתנצלת, אנחנו צריכים 60 אלף עובדים פלוס, פלוס, פלוס
סימון דוידסון:
אני אגיד לך, מה אני מבקש מהיושב ראש, אני תיכף אעבור לשם ואחזור לפה, אני מבקש דיון, על הנושא של התשתיות, תוך שבועיים, אבל תוך שבועיים, אנחנו יודעים הכול, שאתם מוכנים החלטת מחליטים, יודעים מספרים, הקבלנים יודעים והחבר'ה של התשתיות, יודעים לאן זה הולך וגמור את האירוע הזה, כי אם, לא נקבע לכם זמן, תאריך מסוים, אתם מאוד נחמדים, אבל אני מכיר את משרדי הממשלה, זה ייקח עוד שבוע ועוד שבוע ועוד שבוע ועוד חברה תתמוטט ועוד חברה תתמוטט ועוד חברה תתמוטט, בסוף, לא יהיה מי שיבנה ויביאו את החברות הזרות, זה מה שייקרה
נילי ברוש:
כן, בדיוק, אדוני הבין
סימון דוידסון:
אתה מסכים איתי?
משה נסים:
משה נחום, נשיא לשכת הקבלנים בישראל
משה נסים:
 האמת היא שבאתי לזעוק את זעקת הקבלנים ולתדהמתי הרבה, אני מוצא את הקבלנים ננזפים, לפחות, על ידי חברת הכנסת כאן, שבין היתר, אם אני מצטט מדויק, אמרו שכנראה הקבלנים, מעדיפים להמתין לפלסטינאים, עוד נאמר פה, שהקבלנים יענשו בהבאת חברות זרות, על הראש שלהם, אם לא יתחילו לעבוד, לבנות, לייצר וכך הלאה, אני מקווה שאני מדייק, אבל אני בטח לא מפספס הרבה
משה נסים:
 אז תראו, אין יותר אינטרסנטים מהקבלנים בישראל, להביא אתמול, כמה שיותר עובדים לעבוד ולא בגלל שאנחנו רואים ראיה מרחבית וציבורית כמוכם, אלא מתוך האינטרסים האישיים העסקיים שלנו, נתחיל בזה, כפי שאדוני, בוודאי יודע היטב וכפי שנאמר פה, אנחנו משלמים פי שניים ופי שלוש, שכר לעובדים, יש לנו הוצאות תקורה קבועות שהן אינן משתנות - - -
אליהו מרידור:
אם תוכל, רק בסוף דברייך, לסייע לי ולהבין, מה גרם לך להבין שפנו אליכם ככתובת?
משה נסים:
אני שמעתי כאן ובין היתר, גם הבנתי שהדיון היום, הוא הגדלת מספר חברות הביצוע הזרות, שהוא ענישה, לא נורמלית בשבילנו, זאת אומרת, אני רואה בזה, גזרת גורל, זה פשוט גזרה נוראה, אבל אם תרשה לי, רק לסיים, אני רוצה להמשיך ולהגיד, יש לנו את הוצאות התקורה שלנו, כפי שאמרתי, יש לנו עלויות מימון אדירות, שלא לדבר על הריבית, שעוד פעם, אני לא רוצה להרחיב את הדברים, זה ידוע לכל היושבים כאן, יש לנו את עלויות ערביות חוק המכר, מדובר בעליות חודשיות אדירות ונאמר פה ואני מחזק את הדברים, היקפי פשיטות הרגל, תהיינה עצומות, כבר היום, חלק גדול מאד מהחברים מפרפר
משה נסים:
 אני רוצה להגיד עוד משהו, הקבלנים בישראל, חלק לא קטן מהם, תתפלאו, נמצאים כרגע, בלחימה בעזה ואני מכיר, לפחות כמה טובים, שנמצאים ונלחמים בעור שיניהם, נדהמים ופנו אליי וביקשו ממני, לא לפספס את הדיון היום, שהם כן הם רואים את עצמם מחרפים את נפשם, על הגנה על המדינה, כשהכנסת עסוקה, בלמצוא להם מחליפים ולחסל את הפרנסה שלהם, רבותי, אין בעיה של קבלנים במדינת ישראל, אמרה פה כרגע, נציגת התאחדות הקבלנים, 5,000 קבלני ביצוע, איזה מקום יש להביא קבלני ביצוע נוספים? הקבלנים, אם יסירו את החסמים בפניהם ואני לא אפרט אותם כאן, אם תרצו, אני כן אפרט, אם תסירו את החסמים בפניהם, אנחנו נייצר פי שניים ופי שלוש, מאשר אנחנו מייצרים בשנה רגילה, בלי המלחמה, יש לנו יכולות מוכחות לעניין הזה ואני אזכיר את תקופת שרון, מי שזוכר, איך מהר מאוד, הענף ידע להתאים את עצמו ולייצר פי שתיים ופי שלוש
סימון דוידסון:
למה אנחנו לא חוזרים לזה?
משה נסים:
מכיוון שיש חסמים אינסופיים ואם תרצה, אני אפרט אותם, אני לא בטוח שכאן המקום
סימון דוידסון:
אם בשנות התשעים יכלו לעשות את זה, בהחלטה אמיצה - -
משה נסים:
סליחה, אני אגיד לך, באותם ימים, אני הבאתי באופן אישי, עובדים לישראל, בלי שום תאגידי כוח אדם, הבאתי 15, 20, 30, כמה שהייתי צריך, אבל מישהו חשב, בבית הזה, לא אתם כמובן, אבל בבית הזה חשבו, שהקבלנים, כנראה, לא ישרים, לא מספיק טובים, לא יודעים לקרוא את הרגולציה והחליטו להקים תאגידי כוח אדם, מי שקבע זה הבית הזה, לא אנחנו
משה נסים:
 היום אנחנו תלויים בחסדי חברות כוח האדם, אנחנו מתחננים לחברות כוח אדם, מתקשרים מידי יום ביומו, התערפים הם מטורפים, כפי שנאמר פה וזה נכון, מגיעים גם לדרישות של 2,000 שקל ליום לעובד ולנו יש התחייבויות קודמות, אתם יודעים את זה, הרי אנחנו לא בונים מהיום למחר
אליהו מרידור:
תודה רבה, מר נחום, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור, לנציגת התאחדות הקבלנים
נילי ברוש:
כבוד היושב ראש, אני דיברתי מקודם, על הצורך בהחלטת ממשלה ייעודית לעובדי תשתיות, לעובדים לחברות ביצוע ועשיתי חיבור ישיר, לעובדה שבהצעת המחליטים, או בכוונת הממשלה, לאפשר הבאת חברות זרות, לאיזשהו צורך שאין צורך, יש בישראל 5,500 חברות ביצוע מוכשרות, טובות, כחול-לבן, אנחנו רק צריכים עובדים, רק עובדים ומשרדי הממשלה שאנחנו מדברים איתם, עם שיכון, תחבורה, צריך לכתוב את הצעת המחליטים הזאת, לאפיין, אנחנו כבר אפיינו את המקצועות הנדרשים, לתשתיות שזה עבודות שהן שונות מביצוע של בנייה למגורים
סימון דוידסון:
אפיינתם עם משרד התחבורה?
נילי ברוש:
כן, כן, כבר יש דיבור רציף, אבל צריך להאיץ אותו, להאיץ אותו, לשים אותו על טורבו
אליהו מרידור:
אני מודה לך, אני אתייחס לסיכום דבריי, גם לנושאים האלה
אליהו מרידור:
 גברת ארן, דיברה על הצפי של הגעת עובדים שהתמיינו במחזור שהסתיים ב-8 בינואר, מכמה תאגידים?
מיכאל אורן:
האמת שאין לי את המספר הזה מולי, אני יכולה לחזור לוועדה, בצורה מסודרת ולכתוב, אבל זה לא - - -
אליהו מרידור:
מי דיווח לך על הגעתם?
מיכאל אורן:
רגע, לנו יש אקסל מסודר, אם זאת השאלה, שבתוך האקסל, אנחנו, אני רגע מדברת על ה-2,500, יש לנו את ההקצאה - - -
אליהו מרידור:
מה זה 2,500?
מיכאל אורן:
אלה שכבר אושר ברשות האוכלוסין, בצורה מסודרת, עוד טרם המיונים, זה 2,500 עובדים כאלה, שאושרו ועברו את המיונים בהצלחה ובתוך האקסל הזה, אנחנו רצים, אותם אנחנו רוצים, מן הסתם, ראשונים נכנסים, כי לא צריך לאשר אותם בדיעבד וכדומה
מיכאל אורן:
 מתי אמורים? לכן אמרתי בתחילת הדברים, אני לא רוצה להיות דוברת של התאגידים
אליהו מרידור:
	8 בינואר
מיכאל אורן:
8 בפברואר, נאמר לנו