GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:
 היא אמרה שחוות דעתם נסמכת על הגישה המקצועית של גורמי המקצוע במשטרת ישראל, ולכן, לא עברתי אליו כדי לשמוע את אותו דבר שהיא כבר אמרה
לילית ניצן טייבר:
אני יכולה לומר שבפורום של דיונים מסווגים פורט יותר
יאיר מתוק:
אני הממונה על החקיקה הביטחונית במשרד לביטחון לאומי
יאיר מתוק:
 היינו בדיונים עם המל"ל ובדיונים נוספים כפי שציינה פה לילית
יאיר מתוק:
 בדיונים הצגנו את עמדת השר שמתבססת על עמדת מפכ"ל המשטרה
יאיר מתוק:
 העמדה מתנגדת להכנסת פועלים
אליהו מרידור:
יופי, עמדתכם ברורה לי
סימון דוידסון:
לא, אתה שוב אומר מהי עמדת השר
סימון דוידסון:
 אני רוצה לדעת מה העמדה המקצועית? יש מספיק אנשי מקצוע במשרד
יאיר מתוק:
עמדת השר מבוססת על עמדת המשטרה, שהיא בהיבט המבצעי, ביטחוני הסבירה בפורומים הרלוונטיים הלא גלויים למה אין להכניס בעת הזאת פועלים פלסטינים לתוך ישראל
יאיר מתוק:
 תודה
אליהו מרידור:
אוקיי, אני חוזר אליכם שנייה, אני מצטער שקטעתי אותך
אליהו מרידור:
 הואיל ועמדתכם משולבת על פי הגישה של השר ושל המפכ"ל , שהמפכ"ל הוא מקצועי ועמדתו נסמכת על עוד גורמי מקצוע בתוך הארגון שנקרא משטרת ישראל
אליהו מרידור:
 אני אשמח לדעת ולקבל שתי תשובות
אליהו מרידור:
 אלף, איך בכל זאת אתם מאפשרים כניסת 8,000 בתוך איו"ש וכמו מחוץ לגבולות הקו הירוק? ב', מהי ההיערכות המיוחדת שלכם לאור הכניסה בפועל
אליהו מרידור:
 אם אתם נגד כניסה
לילית ניצן טייבר:
לומר שאנחנו מאפשרים זה לא נכון, כי אנחנו התנגדנו
לילית ניצן טייבר:
 הייתה כניסה של כ-8,000 על בסיס מתווים שנקבעו, לא על ידינו ולא בהסכמת המשרד לביטחון לאומי, וזה הובהר חזור והבהר בדיונים שונים
לילית ניצן טייבר:
 אין לי מושג מה אופן ההכנסה ולעניין הזה הבהרנו שיש קושי אחר כך לפקח על הכניסה
גלעד קריב:
בסופו של דבר יש כאן כמעט 16,000 פועלים פלסטינים, שעובדים בסמוך או בתוך יישובים ישראליים יהודים, נכון?
אליהו מרידור:
נכון, כמעט
אליהו מרידור:
 11,328 בתוך הקו הירוק ועוד 4,981 בפועל כשהפוטנציאל הוא ל-7,000
גלעד קריב:
אבל יש גם ביהודה ושומרון לא בתוך קרני שומרון
אליהו מרידור:
אמרתי, 11,328 עובדים
גלעד קריב:
16,000
גלעד קריב:
 השר לביטחון לאומי לא חושב שהוא צריך להרעיש את הארץ מהסכנה הביטחונית? שירעיש
לילית ניצן טייבר:
אני חושבת שהוא הרעיש, ודיבר ואמר את עמדתו
לילית ניצן טייבר:
 רק להשלים את תשובתי, הייתה פנייה של השר לראש המל"ל במכתב גלוי ככל שידוע לי מה-20 בדצמבר
לילית ניצן טייבר:
 גם בנושא כניסת פועלים ליישובים באיו"ש והוא הביע את התנגדותו גם לכניסה שם
לילית ניצן טייבר:
 אני חושבת שאין מי שמפקפק בעמדה שלו שהיא מובאת בכל פורום
אליהו מרידור:
השבת לי באופן מפורט, תודה רבה
אליהו מרידור:
 חבר הכנסת רוטמן, בבקשה
שמחה רוטמן:
אני רוצה להודות לחבר הכנסת גלעד קריב, על ההצטרפות הדי מפתיעה שלו לדרישה להחלת הריבונות על יהודה ושמרון, ובעזרת השם, כאשר הריבונות תוחל על יהודה ושומרון לקבינט יהיה say בשאלה מי נכנס לאזורי תעשייה בשומרון ואז גם תהיה התוצאה
שמחה רוטמן:
 מה שקרה לצערי, הקבינט בישראל אמר, אני כתושב ביהודה ושומרון, אזרח סוג ב'
שמחה רוטמן:
 ואני שמח שגלעד הצטרף
אליהו מרידור:
שלוש פעמים היום, ייאמר לזכותו
גלעד קריב:
נכון, אתם פשוט נורא חלשים בממשלה
שמחה רוטמן:
אני שמח שגלעד הצטרף לדרישה להחיל את הריבונות
שמחה רוטמן:
 ואז לא יחליט את ההחלטה הבעייתית, בעיניי גם לא נכונה מבחינה ביטחונית, הקשה ובעיניי גם לא לגיטימית בהתחשב בעמדה שעומדת בישראל, שלא יחליט את זה אלוף הפיקוד יהודה פוקס, אלא שיחליט את זה הקבינט של ממשלת ישראל
גלעד קריב:
אני בעד, אני בעד
שמחה רוטמן:
אני תמיד שמח, ואתה יודע מה אולי אני אקיים יותר דיונים בוועדת החוקה פה בחדר, כנראה זה משהו בחדר שגלעד הופך להיות ימין קיצוני, אצלי בחדר הוא איש שמאל
שמחה רוטמן:
 אני לא יודע מה קורה פה
גלעד קריב:
זה תלוי ביושב-ראש
גלעד קריב:
 היושב-ראש של הוועדה הזאת הוא הרבה יותר סימפטי
גלעד קריב:
 תלמד ממנו דרך ארץ אולי אני אתקרב לעמדותיו
אליהו מרידור:
אתה מעניק לו יותר מדיי עם כל העמדה החדשה שלו הוא עדיין לא ימין, אולי מרכז
שמחה רוטמן:
אני רוצה לברך על כך ואני מברך גם את היושב-ראש שהשפיע מרוחות הטובה על גלעד, והפך אותו לתומך החלת הריבונות
גלעד קריב:
אני פשוט מאמין בממשלות שאומרות אמת לציבור הבוחרים שלהם, לא צועקות ימין מלא מלא, ובסוף לא עושות את המדיניות אבל ממשיכות להאשים את השמאל
שמחה רוטמן:
זמן הדיבור שלי מתארך בגלל גלעד, זה תמיד ככה
גלעד קריב:
 עוד שנייה הוא מוציא אותי
שמחה רוטמן:
פה אני לא מוציא, חס ושלום, אני נותן לרביבו לעשות את העבודה
שמחה רוטמן:
 אני שמח על הרוח הבלתי צפויה הזאת
שמחה רוטמן:
 יש כאן מספר שאנחנו צריכים להכיר, המספר הזה הוא 1,320, זאת החלטת ממשלה של קבינט הדיור בשנץ 2016, שמדברת על כך שצריך להצעיד את מדינת ישראל קדימה, אנחנו מעצמת הייטק בפריון העבודה בכל תחום אבן בתחום הבנייה הפריון שלנו נמוך
שמחה רוטמן:
 זה נובע בכך שאנחנו התרגלנו במשך שנים לעובדים ברמה הנמוכה מהרשות הפלסטינית
אליהו מרידור:
בזמינות נמוכה
גלעד קריב:
ובזמינות גבוהה של רמה נמוכה
ראול סרוגו:
זה לא נכון
שמחה רוטמן:
מה לא נכון?
ראול סרוגו:
אני נשיא התאחדות הקבלנים, זה לא נכון מה שאתה אומר
ראול סרוגו:
 מדינת ישראל היא בין המדינות המתקדמות ביותר מבחינה טכנולוגית בעולם
שמחה רוטמן:
נכון, לא בתחום הבנייה
שמחה רוטמן:
 איפה אנחנו בפריון הבנייה?
ראול סרוגו:
אתה רואה מה קורה בתל אביב
גלעד קריב:
אני מבקש, התאחדות הקבלנים, שלא תלמד את יושב-ראש ועדת חוקה לגבי פריון עבדוה בענף הבנייה
גלעד קריב:
 גם בזה הוא מבין הכי טוב
אליהו מרידור:
זה לא נכון, תקשיבו למה שהוא אמר
שמחה רוטמן:
אבל זה בלתי אפשרי
שמחה רוטמן:
 נתונים הללו מבוססים על מחקרים, אני לא גיליתי אותם ממוחי הקודח
שמחה רוטמן:
 אכן, עלינו מ-0
שמחה רוטמן:
72 ל-0
שמחה רוטמן:
80 או 0
שמחה רוטמן:
83 בשנים שחלפו משנת 2016 עד 2021
שמחה רוטמן:
 יכול להיות שהשתפרנו עוד קצת בתקופת הקורונה, אני לא יודע
שמחה רוטמן:
 אנחנו עדיין נמצאים בפריון העבודה בתחום הבנייה הרחק מתחת
שמחה רוטמן:
 הסיבה לכך היא שאנחנו התרגלנו, סליחה על הביטוי, אנחנו שקועים בעבודה זרה
שמחה רוטמן:
 אנחנו צריכים להפסיק להיות שקועים בעבודה זרה, אנחנו צריכים לקחת את הפועלים ואת העובדים אצלנו, להכשיר אותם
שמחה רוטמן:
      יש על כך תוכניות ואני מציע שתעשו דיון מעקב, כיצד מיושמת החלטת 1320
שמחה רוטמן:
 עשו הכשרות, נתנו מענקים, הפסיקו עם זה באיזשהו שלב
שמחה רוטמן:
 זה היה פרויקט וצריך לחדש ולקדם אותו, זה ייתן מענה לעשות בנייה יותר מתועשת
שמחה רוטמן:
 לעשות פה אנשים שמקבלים שכר, ושלעבוד בבנייה יהיה דבר לא שהיא לא עבודה שאנחנו מחשיבים אותה כיום כעבודה לא נחשבת
שמחה רוטמן:
 וגם בתחום החקלאות, שם הפריון גדול אבל גם שם הוא מבוסס הרבה מאוד על עבודה זרה
שמחה רוטמן:
 אנחנו גם מוכרים את הענפים עתירי העבודה
שמחה רוטמן:
      בסופו של דבר, המשק הישראלי צריך להתאים למשק של מדינת ישראל המודרנית
שמחה רוטמן:
 שאנחנו רואים קדימה בכל תחום, בתחומים שאנחנו הסתמכנו על העובדים מהרשות הפלסטינית, נשארנו ודשדשנו מאחור
שמחה רוטמן:
 צריך לתת את התמריצים הנכונים, זה יעלה לנו הרבה הרבה פחות, גם בדמים וגם בדמים
אליהו מרידור:
חבר הכנסת רוטמן, תודה רבה
אליהו מרידור:
 ראשית יתקיים דיון, בעזרת השם, לפי החלטת 1320 שיצטרף לדיון שהתחלתי לגעת בו כבר, בנושא חזרתם של המקצועות הטכנולוגים שפסו מן העולם לתוכנית הלימודים
סימון דוידסון:
תספר לחבר הכנסת כמה מוכנים לשלם לעובד ישראלי בתעשייה, והעובדים לא מגיעים – זה חלום
אליהו מרידור:
נכון, אני לא אספר לו, כי אז הוא לא יגיע לדיון שעוסק בכך
סימון דוידסון:
15,000 שקלים לעובד מתחיל בתעשייה, והעובדים לא מגיעים – לא מגיעים
אליהו מרידור:
זה נושא אחד
אליהו מרידור:
 ועדיין, חבר הכנסת רוטמן, אני אשמח לדעת מה לגישתך, אמורה להיות עמדת מדינת ישראל בעדכון המדיניות בכניסת עובדים פלסטינים לגבולות מדינת ישראל ולאיו"ש בימים אלה?
שמחה רוטמן:
אמרתי בצורה ברורה, אנחנו התנגדנו ומתנגדים, אנחנו חושבים שאסור בשום פנים ואופן
אליהו מרידור:
ולפיכך, והאם לגישתך לא אמורה להיקבע מדיניות מעודכנת?
שמחה רוטמן:
זה נקבע על ידי הקבינט
שמחה רוטמן:
שלא מכניסים
שמחה רוטמן:
אני מתכוון עובדים פלסטינים
שמחה רוטמן:
 אתה מתכוון לעובדים זרים? אני חושב שצריך להתגבר אותם
אליהו מרידור:
אני הבהיר את דבריי, חבר הכנסת רוטמן
אליהו מרידור:
 בתחילת הדיון נתתי סקירה על כל תולדות הידיים העובדות במדינת ישראל ובימים אלו
אליהו מרידור:
 נגעתי באספירציה של ממשלות ישראל בעשורים האחרונים, שכקביעת מדיניות עובדים פלסטינים נכנסים לעבוד בישראל – זאת קביעת מדיניות, זאת לא החלטה
שמחה רוטמן:
בקבינט בראשות שר האוצר בצלאל סמוטריץ', התקבלה החלטה שלא להכניס
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדייק אותך
עידן רול:
בקבינט הביטחוני החליטו לא להצביע
עידן רול:
ואני אחזק את היושב-ראש, לא מספיק להחליט שלא מכניסים יותר פועלים פלסטינים, צריך לקבל החלטה אקטיבית
אליהו מרידור:
לא, לא, לא יותר
אליהו מרידור:
 פה אתה סוטה, זאת בדיוק הנקודה שאני מבקש להתייחס אליה
עידן רול:
לא
עידן רול:
 קודם כול לא התקבלה החלטה, צריך לקבל החלטה
אליהו מרידור:
לא הייתה הצבעה בקבינט
שמחה רוטמן:
מי שמעלה דברים להצבעה בקבינט זה יושב-ראש המפלגה שלך, אבל בסדר
אליהו מרידור:
ברשותך, חבר הכנסת רוטמן, בקבינט הכלכלי – ועל זה, חבר הכנסת רול, אני מבקש שנתעכב כדי שלא נתבלבל – התקבלה החלטה שבעת הזאת לא נכנסים
אליהו מרידור:
 לא התקבלה החלטה כקביעת מדיניות, שיותר לא יכנסו עובדים פלסטינים
אליהו מרידור:
 ולפיכך, יש מתן מענה אחר
שמחה רוטמן:
נכון, כי זה של הקבינט
עידן רול:
המשק הישראלי נגמל מפועלים פלסטינים, תעשה אלף, בית, גימל ודלת
ראול סרוגו:
גם הקבינט הביטחוני לא התכנס בסוגייה הזאת
ראול סרוגו:
 גם הקבינט הביטחוני לא דן בעניין
אליהו מרידור:
 זאת גישה שלי, חבר הכנסת רוטמן
אליהו מרידור:
 אנחנו נמצאים כלוט בערפל
אליהו מרידור:
 דיון שבקצה שלו אין הצבעה של החלטה על עדכון מדיניות ממשלת ישראל, כאילו כלא היה, כאילו כלא היה
אליהו מרידור:
 וזאת הדרישה שלי, אדוני
עידן רול:
אגב, הכנסת יכולה לדון ולא חייבת להחליט
עידן רול:
 הקבינט תפקידו של הנהגה, לקבל החלטה מורכבת ככל שתהיה
ראול סרוגו:
יושב-ראש הוועדה, למה הקבינט לא מתכנס כדי לדון בסוגייה הזאת? למה הוא לא מתכנס לקבל החלטה?
אליהו מרידור:
אני מבהיר, התקיימו דיונים בשני קבינטים שונים
אליהו מרידור:
 אחד, בכלכלי ששם הייתה הצבעה
אליהו מרידור:
 השני, ששם לא הייתה הצבעה
אליהו מרידור:
 בקבינט הכלכלי שהתקיימה הצבעה היא הייתה נקודתית, לגבי האם בעת הזאת ישובו פלסטינים לישראל
אליהו מרידור:
 שימו לב מה קרה, א', זה לא נקבע כחלק מקביעת מדיניות מעודכנת
אליהו מרידור:
 ב', חרף ההצבעה וההחלטה שלא ייכנסו, כן נכנסים
אליהו מרידור:
 אני מבקש ללמוד מה הפרמטרים? יכול להיות שהתאוריה של חבר הכנסת קריב, חלילה, נכונה
גלעד קריב:
לא חלילה, לא חלילה
גלעד קריב:
 התאוריות שלי נכונות
אליהו מרידור:
אל תגיד לי לא חלילה
אליהו מרידור:
 חלילה, שנתעורר למצב שבו אנחנו נדע שיש גוף פוליטי מסוים שמקדם בברכה כניסת פלסטינים כדי לעודד תעסוקה באזורים מסוימים, ותך כדי זה מנוון עסקים אחרים
גלעד קריב:
זה מה שקורה
אליהו מרידור:
זה מה שקורה מבחינת התוצאה
אליהו מרידור:
 אני רוצה לדעת האם זאת קביעת מדיניות? ואני לא מתכוון לשחרר את זה
אליהו מרידור:
 בסדר? אתה העלית פה משהו, אני מודה שלא חשבתי עליו קודם
גלעד קריב:
כי אני פשוט יודע שראשי הרשויות המקומיות ביהודה ושומרון שהם רוצים להפוך שולחן – במובן הטוב אני אומר – כי זה קשור לביטחון התושבים שלהם, הם יודעים לעשות את זה, בטח בממשלה נוכחית
גלעד קריב:
 לכן, אני לא יכול להבין את ראשי הרשויות ביהודה ושומרון, איך יש פועלים פלסטינים אצלם באזורי התעשייה מחוץ ליישוב
אלי אבידר:
אני אשמח להתייחס לסוגייה הזאת
גיא יפרח:
למה אתה מדבר בשמנו, אנחנו פה
גיא יפרח:
 אנחנו יכולים לדבר בעצמנו
אליהו מרידור:
בלתי מתקבל על הדעת שאני נאלץ להצדיק ולבחון אפשרות לחזק את החשדות שלך וגם אתה גונב עוד זמן
אליהו מרידור:
 אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לאלי שבירו, ראש עיריית אריאל
אליהו מרידור:
 אני מבקש שנהיה מצומצמים, כי אני נאלץ להתכנס לסיום הדיון
אלי אבידר:
אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני אשתדל לדבר בקצרה
אלי אבידר:
 לא סתם אמרתי שכשמדברים על החלטות שמתקבלות על תחום הקו הירוק, חייבים באותה נשימה לדבר על יהודה ושומרון
אלי אבידר:
 אני חושב שאסור להכניס פועלים פלסטינים לתוך היישובים – אסור להכניס פועלים פלסטינים לתוך היישובים
אלי אבידר:
 זה לא משנה עכשיו זה יכול להיות להבא, ולכן צריך להיערך לזה
אלי אבידר:
 עם זאת, אנחנו נמצאים ביהודה שומרון וברור לחלוטין שאם לא תהיה תעסוקה גם לאנשים ביהודה ושומרון, אנחנו נקבל את זה בדלת האחורית
אלי אבידר:
 ולכן, פתחנו פרקי תעשייה שהם מבודדים, שהם לא נמצאים בסמיכות ליישוב
אלי אבידר:
 פארק תעשיות אריאל מערב, נמצא במרחק של 6 ק"מ מהיישוב
אלי אבידר:
 אין שום בעיה שבכזה מקום עם אמצעי ביטחון כאלה ואחרים אפשר להעסיק גם את הפועלים הפלסטינים, כי ברגע שהם יישבו בבית ולא תהיה להם תעסוקה, אנחנו נמצא אותם אחר כך על הגדרות
סימון דוידסון:
גם החבר'ה מעזה עבדו ולא ישבו בבית וראינו מה קרה
אליהו מרידור:
חבר הכנסת דוידסון, זה הרבה יותר חמור מזה
אליהו מרידור:
 תקשיב, אתה אומר שלא ייכנסו בשום פנים ואופן
אלי אבידר:
לתוך היישובים
אליהו מרידור:
שנייה, ליצור מעגלי הגנה מחוץ ליישובים – כן, אבל בתוך היישובים – לא
אליהו מרידור:
 כי אם לא ייכנסו בכלל ייווצר כאוס בתוך אותם דברים וזה יגלוש לתוך שטחי ישראל ואיו"ש
אליהו מרידור:
 שמעתי את מה שאתה אומר, ואני מוחה נגד מה שאתה אומר
אלי אבידר:
אתה יכול שלא לקבל
אליהו מרידור:
אין בעיה, ולכן שמעתי את מה שאתה אומר
אליהו מרידור:
 רציתי לוודא שאני מבין היטב את מה שאתה אומר, ואני כאן שוב פעם מבקש לפקס את מעט הדוברים במעט הזמן שנותר לנו, להתייחס אך ורק לנושא שבו ממוקד הדיון – קביעת מדיניות עקרונית של מדינת ישראל, באמצעות ממשלת ישראל, באם ייכנסו לכאן עובדים מהשטחים, כן או לא
אליהו מרידור:
 קביעת מדיניות, אחר כך נשרשר באיזה תנאים, לאיזה אזורים, באיזה שעות ולאיזה ענפים
אליהו מרידור:
 הבנו? בסדר, תודה רבה
ששי שדה:
לשם כך הייתי רוצה שתשמע את הפן של האנשים בעניין הזה
אליהו מרידור:
 אני רוצה להקשיב לגברת עידית ליפובצקי, מנהלת מרכז גהות לשוויון חברתי, ההסתדרות הלאומית
עידית ליפובצקי:
תודה רבה, היושב-ראש
אליהו מרידור:
אם אפשר, בבקשה, רק בנושא שאנחנו מדברים ובאופן מתומצת, תודה
עידית ליפובצקי:
ברשותך, אני רוצה להוסיף קול נוסף, קול שלא נשמע פה, לזעוק את זעקת הנשים
אליהו מרידור:
אגב, קראתי את נייר העמדה שלך, מאוד מנומק, מאוד מקיף ומאוד מרגש
עידית ליפובצקי:
אני מודה לך על זה, כי הקול הזה לא נשמע פה
עידית ליפובצקי:
 אנחנו שומעים את הפחד, את החשש, אבל אנחנו לא שומעים את אותן נשים, אימהות, ילדים וילדות שהיו חשופים לטראומה מזעזעת ושטנית של מפלצות החמאס
עידית ליפובצקי:
 אנחנו קוראים לכם, המחוקקים, להתעשת ולהשמיע קול תקיף כנגד הרוע והטרור, אשר כיוון באכזריות בלתי נתפסת ובאלימות מינית שטנית כנגד אותן נשים, שהותקפו מינית
עידית ליפובצקי:
      הקריאה שלנו באה לומר שהכנסת פועלים פלסטינים לשטחי ישראל, כמוה כזילות בטראומה של נשות ישראל
עידית ליפובצקי:
 והיה וחלילה, יתאפשר לפלסטינים להיכנס לשטח ישראל, עלול להיות מסר בוטה של התעלמות מהטראומה המינית הן הישירה והם ההיקפית לנשות ישראל
עידית ליפובצקי:
 נשים נאנסו בשל היותן ישראליות ויהודיות, ובשל המאבק הפלסטיני
עידית ליפובצקי:
 הכנסת פועלים פלסטינים כמוה כהתעלמות מהכאב, מהטראומה והפחד המוחשי
עידית ליפובצקי:
 זאת המסוכנות וזה החשש שלנו שאותם פלסטינים יסתובבו בקרבנו
עידית ליפובצקי:
 וכולנו יודעים את הזוועות שנגרמו באותו יום, ועדיין כולנו, הרבה מנשות ישראל, סובלות ויסבלו מאותה טראומה מתמשכת
עידית ליפובצקי:
 זוהי הקריאה שלנו, חלילה, לא להכניס אותם לידינו או לצדנו, בטח ביהודה ושומרון
עידית ליפובצקי:
 תודה
אליהו מרידור:
אני  מודה לך, גברתי
אליהו מרידור:
 עמדתך נקלטה
אליהו מרידור:
 חשוב שהיא תילקח בחשבון כשמקבלים החלטה
אליהו מרידור:
 חשוב שנבין שכרגע בעת הזאת, בוודאי על פי ניירות העמדה המוצעות, בוודאי ובוודאי שלי, הוונה היא לכניסה מסוננת וגם בתנאים מגבילים כדי שלא יהיה חיכוך עם תושבי מדינת ישראל, נשים וגברים כאחד
אליהו מרידור:
 אגב, מצופה כמי שנחשף למראות ומקרים מורכבים מהסוג הזה מאז פרוץ המלחמה, שכשאתם נותנים את הקול החשוב הזה, תבטאו שהפשעים האלה בוצעו כלפי נשים וגברים כאחד, ולא רק כלפי נשים, כפי שאנחנו בדרך כלל נחשפים
אליהו מרידור:
 אני מעביר את רשות הדיבור למנכ"לית מועצת יש"ע, הגברת שירה ליבמן
אליהו מרידור:
 אגב, את קשורה לאליהו?
שירה ליבמן:
כן
אליהו מרידור:
אני מבקש לחזק אתכם, את אליהו היקר
אליהו מרידור:
 תתבשרו בבשורות טובות ומשמחות, משפחות החטופים בכלל
אליהו מרידור:
 אליהו הוא איש יקר וערכי, שוחחתי איתו מספר פעמים
אליהו מרידור:
 תעבירי לו מכאן את תפילותינו הכנות
שירה ליבמן:
אני אמסור לו, תודה
שירה ליבמן:
 אני מבקשת להודות על הדיון המשמעותי והחשוב הזה
שירה ליבמן:
 לא סתם הוא נמשך לכל כך הרבה זמן
שירה ליבמן:
 אני מקשיבה בקשב רב, הקול שלי קצת רועד ולא בגלל שאני מתרגשת מהמעמד, אלא כי אני חושבת שאנחנו צריכים להבין את גדול האחריות שיש לנו, סביב השולחן הזה
שירה ליבמן:
 גורמי המקצוע השונים שנמצאים כאן, גורמי הכנסת והממשלה
שירה ליבמן:
 ב-7 באוקטובר אמור לשנות לנו משהו מאוד משמעותי בתפיסת העולם שלנו
שירה ליבמן:
 בתפיסת העולם של כל גורמי המקצוע שנמצאים כאן, ואני אומרת את זה בחרדת קודש
שירה ליבמן:
 אנחנו צריכים להטיל ספק בכל מה שהיה ברור לנו עד ה-7 באוקטובר, וזה לא קורה כאן
שירה ליבמן:
 אני לא רואה את זה, אני לא שומעת את זה, אני לא מרגישה את זה
שירה ליבמן:
      לא יכול להיות שנשתמש באותן כלים ובאותם תבחינים כדי להחליט איזה פועלים ייכנסו איזה פועלים לא ייכנסו
שירה ליבמן:
 כשאנחנו צריכים להבין לאור מה שקרה לנו ב-7 באוקטובר, שלא יכול להיות שמה שהיה הוא שיהיה
שירה ליבמן:
 לא יכול להיות שדוחים סתם כדי לדחות, כמו שראש עיריית אריאל אומר, זה הרי ידפוק לנו בדלת וידפוק לנו בחלון
שירה ליבמן:
 וצריך לשים את כל הסלט ואת כל הג'חנון הזה על השולחן ולדון בו
שירה ליבמן:
 ולהבין מה המשמעויות שלו, ולא להתחבא
שירה ליבמן:
 כל אחד אומר, זה ביטחוני, זה מדיני, זה מדיניות של הקבינט המדיני-ביטחוני או מדיניות של הקבינט המלחמתי
שירה ליבמן:
 צריך להסיר את הכפפות האלו מהידיים שלנו, ופעם אחת להגיד אמת
אליהו מרידור:
גברתי המנכ"לית, האם למועצת ישע היום נכנסים עובדים פלסטינים?
שירה ליבמן:
אני אומרת את זה בכאב כל כך גדול
שירה ליבמן:
 צריך להפסיק, אני לא יודעת איך לקרוא לזה, אתה אמרת להסיר מסכות – מספיק עם זה כבר
שירה ליבמן:
 בואו נגיד את האמת לעצמנו פעם אחת, בלי להתבלבל בדרך
שירה ליבמן:
 ראינו למה זה גרם לנו
שירה ליבמן:
 יגאל, ראש המועצה שיצא מכאן אמר, זה לא יהיה 1,500 כמו בפעם שעברה, זה יהיה 3,500
שירה ליבמן:
 זה לא יהיה 3,500 זה יהיה הרבה יותר – למה לחכות שוב פעם שזה ידפוק לנו בפרצוף? אנחנו צריכים להיכנס לדיון הזה בחרדת קודש
אליהו מרידור:
גברתי, האם היום נכנסים פלסטינים למועצת יש"ע?
שירה ליבמן:
ליישובים במועצת יש"ע לא נכנסים עובדים פלסטינים
אליהו מרידור:
לאזורי התעשייה?
שירה ליבמן:
לאזורי התעשייה נכנסים, ואני חייבת להגיד כאן – למורת רוחם של רוב ראשי הרשויות, לזה נעשה ללא השיתוף שלהם
שירה ליבמן:
 זה חשוב לומר את זה, אנחנו דיברנו על זה וגם צעקנו על זה במקומות הנכונים
אלי אבידר:
זה לא נכון
שירה ליבמן:
אוקיי
שירה ליבמן:
 יכול להיות זאת העמדה שלך
אלי אבידר:
אם יש שיתוף
אלי אבידר:
 הצבא עבד איתנו בשיתוף פעולה על מנת למצוא את הדרך איך להכניס פועלים פלסטינים
אליהו מרידור:
אני שואל אותך שאלה, האם נציגי אלוף פיקוד מרכז תיאמו איתך?
שירה ליבמן:
אתה יודע כמוני שההחלטה הזאת היא החלטה שקיבלנו אותה כהחלטה מוגמרת
אלי אבידר:
נציגי פיקוד מרכז, כשהבקשה הייתה להכניס עובדים פלסטינים לתוך אזורי התעשייה באה מחלק מראשי הרשויות, אני אומר את זה בעדינות
שירה ליבמן:
הנהגת מועצת ישע התנגדה לזה
גלעד קריב:
על פי ההסכם הקואליציוני התחומים האזרחיים של המינהל האזרחי, לרבות תחום העבודה,  נמצאים תחת אחריותו של שר האוצר, השר הנוסף במשרד הביטחון, מר בצלאל סמוטריץ'
גלעד קריב:
 זה פשוט המשך הוצאת הדיבה של אלוף פיקוד המרכז עם השר הנוסף סמוטריץ, שהוא האחראי על התחומים האזרחיים
גלעד קריב:
 תבדקו מהסכם הקואליציוני, מי אחראי על נושאי היתרי העבודה
גלעד קריב:
 די, נו, באמת, הכול פה צביעות פוליטית, נוח שהפועלים הפלסטינים יהיו באזורי התעשייה ביהודה שומרון, כדי שהמפעלים לא יקרסו, אבל בתוך ישראל הריבונית – על זה מצפצפים
אליהו מרידור:
בסדר, הנושא הזה יתברר
אליהו מרידור:
 חבר הכנסת קריב, קולך נשמע היטב
גלעד קריב:
שמענו אתכם, תבדקו
גלעד קריב:
 שבו מחוץ למשרד של סמוטריץ', הוא השר במשרד הביטחון, מדברים על אלוף פקוד המרכז
גלעד קריב:
 צבועים, חצופים
אליהו מרידור:
חבר הכנסת קריב, ביטאת את עמדתך ומספיק, יש לנו עוד אנשים בדיון הזה
אליהו מרידור:
 חבר הכנסת קריב, תודה
שירה ליבמן:
אני רק רוצה לסיים בבקשה אחת
שירה ליבמן:
 אני מאוד מאוד מבקשת, לא סתם נמצאים כאן ראשי עיר,  בסוף האחריות על כניסת הפועלים הפלסטינים היא על ראשי הערים
שירה ליבמן:
 ואם יהיו אירועים היא באחריות ראשי הערים, לא יכול להיות שתתקבלנה החלטות כאלה ללא שיתוף והסכמה של ראשי הרשויות בערים
אליהו מרידור:
כמו שאת שמה לב, גברתי, הדעות פה חלוקות
ראול סרוגו:
זאת לא האחריות של ראשי הערים
ראול סרוגו:
 ממתי האחריות היא של ראשי הערים?
שירה ליבמן:
בסוף שיש אירוע פונים לראש העיר
ראול סרוגו:
זאת לא אחריות של ראש עיר
ראול סרוגו:
 יש משטרה, ויש צבא ואת כולם והאחריות הביטחונית היא לא של ראש העיר
שירה ליבמן:
נכון, נכון
שירה ליבמן:
 אבל בסוף ראש העיר צריך לתת תשובות לתושבים
שירה ליבמן:
 ואנחנו אחראים על הביטחון של התושבים
ראול סרוגו:
זה כמו שראשי העיר סגרו אתרי בנייה, כי לא רצו לתת לערבים ישראלים לעבוד
ראול סרוגו:
 זה מאותה סיבה, אין להם סמכות כזאת
אליהו מרידור:
ראול, ראול, סליחה
אליהו מרידור:
 סיימת?
שירה ליבמן:
תודה רבה
אליהו מרידור:
 אני מעדכן אותך, כמו שאתה מבין מתחילת הדיון יש איזשהו ברדק, כי המתפ"ש שמנטרים את כניסת העובדים, אפשר לומר שאין להם say בימים האלה, לפחות מפרוץ המלחמה לפחות בעניין כניסת עובדים פלסטינים לתוך גבולות מדינת ישראל
אליהו מרידור:
 ובאותה נשימה, מאותו צה"ל, פיקוד מרכז בראשות האלוף כן יכול להחליט שהוא מכניס
אליהו מרידור:
 כניסה לאזורים מסוימים חייבת להיות בשיתוף פעולה עם ראשי הרשויות הרלוונטיים, כי הם צריכים להתמודד עם כל ההשלכות, שהן רחבות יותר משאלת הביטחון, כן או לא
אליהו מרידור:
 אי-אפשר להתעלם מעמדתם ומגישתם, ואנחנו שומעים שהדעות כאן חלוקות
אליהו מרידור:
      אין ראייה אחת גם בתוך אותם אזורים שמעבר לקו הירוק
אליהו מרידור:
 אני שמח ששמענו את שתי הגישות בתוך האזורים האלה, כשבתוכן יש את העמדה של השלטון המקומי
אליהו מרידור:
 אני מבקש להעביר את רשות הדיבור למר אסף גבע, מנהל תחום בכיר במחלקת הכלכלנית הראשית
אסף גבע:
כן, תודה
אליהו מרידור:
שלום, אני מבקש לדעת מהי עמדתכם, והאם ביצעתם תסקיר לעניין ההשלכה על היציבות הכלכלית, או הפגיעה ביכולת ההישרדות הכלכלית של הרשות הפלסטינית? ועד כמה זה נלקח בחשבון במכלול השיקולים בקיום הדיונים, באם ייכנסו, כמה, לאן ובאיזה קצב?
אסף גבע:
לא בדיוק
אסף גבע:
 אין לנו עמדה לגבי הנושא הזה
אסף גבע:
 התבקשנו על ידי שר האוצר לחשב מהי הפגיעה הכלכלית בהיעדר פועלים פלסטינים לתחומים הספציפיים
אליהו מרידור:
יופי, עכשיו אתה עונה על השאלה הבאה שלי
אליהו מרידור:
 כן נקטתם עמדה
אליהו מרידור:
 אתם יודעים לאמוד מהו הסכום המצרפי מה-7 באוקטובר, כתוצאה מאי-כניסת עובדים פלסטינים לכלל הענפים, מחולק לכל ענף וענף, נכון?
אסף גבע:
כן
אסף גבע:
 האומדן שלנו הוא כ-3 מיליארד שקלים
אליהו מרידור:
האם האומדן שלכם, בואו נדבר רגע על החקלאות, לוקח בחשבון אינטרפרטציות עתידיות לנזקים כלכליים?
אסף גבע:
לא
אסף גבע:
 הוא לא לוקח בחשבון
אליהו מרידור:
למה? איך זה משקף את המציאות לשר ולקבינט?
אסף גבע:
אלה דברים שקשה לנו לקחת בחשבון במודל כלכלי
אליהו מרידור:
בואו ניקח לדוגמה את ענף הפיתוח והתשתיות, שרובו נסמך על הרשויות המקומיות
אליהו מרידור:
 הם ספקים של המדינה בחלק גדול
אליהו מרידור:
 בחודש אוקטובר ונובמבר הם עדיין פדו כספים על עבודות שביצעו שלושה חודשים קודם
אליהו מרידור:
 כלומר, התזרים שלהם לא נפגע בחודש אוקטובר-נובמבר, את הפגיעה אנחנו נראה במרץ
אליהו מרידור:
 ובמרץ ייתכן שכבר לא נהיה בסטטוס הזה
אליהו מרידור:
 השאלה היא, האם לקחת את זה בחשבון? האם לקחת בחשבון בענף החקלאות, בתחום העונתי פרדסנים? אומרים שיש פה נזק ישיר של מיליארד שקלים לתפוזים, אבל האם לקחתם בחשבון שמאותו עץ שממנו לא נקטף התפוז, הנזק לעץ יהיה בעוד שנתיים-שלוש קדימה, ולא רק לאותו פרי שהלך לאיבוד, שבגינו אתה מעוניין לשפות ולתכלל?
רום בר-אב:
אני אשמח לענות
רום בר-אב:
 אני מאגף התקציבים במשרד האוצר
רום בר-אב:
 המודל שאסף מדבר עליו הוא מודל שעוסק בהשלכות הישירות של אי-כניסתם של העובדים הפלסטינים
רום בר-אב:
 כלומר, במשרד האוצר עוסקים במדיניות מאקרו ובוחנים את הדברים באמצעות נתוני מאקרו, נתוני שכר וכולי
רום בר-אב:
 יושב-ראש הוועדה שואל על השלכות עקיפות – כמו שאנחנו קרואים להם – כלומר השלכות מסדר משני
רום בר-אב:
 כלומר, לא אי-הכניסה של העובד כיום גורמת לנזק אבל היא תייצר נזקים מסוגים שונים בעתיד
רום בר-אב:
     הערכות שונות לנזקים כאלה בוצעו והוצגו על ידי משרד החקלאות בפורומים שונים, אני מניח שהם יוכלו להרחיב על הדבר הזה בצורה יותר טובה
ראול סרוגו:
המספרים הרבה יותר גבוהים
אלון שוסטר:
ברשותכם, אני רוצה להתערב
אלון שוסטר:
 אני לא מצליח להבין את הנונשלנטיות של התגובה שלכם
אלון שוסטר:
 אתם מהווים אבן ראשה בארגון שנקרא מדינת ישראל
אלון שוסטר:
 לו מדינת ישראל הייתה חברה פרטית, לו היא הייתה הקיבוץ שלי, לו הייתה המשפחה שלי, החברים שיוצאים יחד לטיול, היה עולה על הדעת שרכיב, חלק, גרגר מתוך הקבוצה היה נמצא בריסוק ומנהיגות הקבוצה לא הייתה לוקחת אחריות?      אתה יודע, לא מעניין אותי אם זה מיליארד או 3 מיליארד
אלון שוסטר:
 מה-50 מיליון הראשונים, הייתי שואל את עצמי מאין יבוא עזרי
אלון שוסטר:
 אין פלסטינים ואני לא רוצה להיגרר לשאלת הפלסטינים – לא רוצה להיגרר לשם
אלון שוסטר:
 זה מרוץ עכברים שמקומו לא כאן בכלל
אלון שוסטר:
 החליט מי שהחליט שאין פלסטינים, תביאו, אתם שמונעים יחד עם משרד הפנים ומשרד החקלאות, את האלטרנטיבה לבניין ולחקלאות
אלון שוסטר:
 כל כך פשוט, מה זה משנה כמה מיליארדים? אתם מועלים בתפקידכם, תתחילו לעשות את מה שצריך
אלון שוסטר:
 אתם פוגעים בכלכלה ובמשק הישראלי בזמן המלחמה – תתביישו
אליהו מרידור:
תודה רבה, חבר הכנסת אלון שוסטר
אליהו מרידור:
 אני מבקש למקד, הדיון עוסק בשאלת המהות האם מדינת ישראל באמצעות ממשלת ישראל החליטה כקביעת מדיניות שלא ייכנסו לכאן יותר פלסטינים? ולא קיבלתי מענה לכך, זה אומר שלא נקבעה החלטה
אלון שוסטר:
החליטו שבינתיים לא נכנסים
אלון שוסטר:
 ואני אתן לכם רמז, לכולכם – ייכנסו פלסטינים בעתיד
אלון שוסטר:
 ייכנסו בתנאים כאלה ואחרים פלסטינים
אלון שוסטר:
 מה זה קשור לחודשים הקרובים?
אליהו מרידור:
לא הייתה החלטה כזאת
סימון דוידסון:
לא, לא, לא
סימון דוידסון:
 לא החליטו את זה
סימון דוידסון:
 שוסטר, זה כל הדיון, אין החלטה כזאת
אליהו מרידור:
בדיוק, צודק חבר הכנסת דוידסון
סימון דוידסון:
זאת הבעיה, זה כל האירוע פה
סימון דוידסון:
 תחליטו כן או לא
גלעד קריב:
חבר הכנסת רביבו, אתה הובלת את מתווה הפיצויים בוועדת הכספים
גלעד קריב:
 מה שחבר הכנסת שוסטר אומר הוא דבר מאוד פשוט, דה-פקטו היום לא נכנסים? תכניסו את זה למתווה הפיצוי
סימון דוידסון:
לא החליטו אבל
גלעד קריב:
לא יכול להיות שלחקלאי – עזוב 40-0 – בעמק חפר אין ידיים עובדות, כי אין פועלים פלסטינים ואין עובדים זרים ולא תכניסו את זה למתווה הפיצויים
גלעד קריב:
 ממשלת ישראל, אתם לא רוצים לפתור את בעיית הידיים העובדות בחקלאות למשל, קחו את זה בחשבון במתווה הפיצויים לחקלאים בכל הארץ
גלעד קריב:
 ואת זה הם לא עושים