GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בת חן רוטנברג:
 יכול להיות שזאת דווקא איזושהי הזדמנות לעודד את ההשקעות, אם זה יותר בכיוון של אוטומציה, העלאת הפריון
בת חן רוטנברג:
 הפריון הענפי במגזרים האלה מאוד נמוך ביחס למגזר העסקי
קריאה:
זה לא נותן פתרון למחר בבוקר
בת חן רוטנברג:
זה בראייה רחבה יותר, ראיית מקרו
בת חן רוטנברג:
 יכול להיות שכדאי לעבור בחקלאות לגידולים פחות עתירי כוח אדם, או לעבור להשקעות באוטומציה, משהו שיכול להעלות את הפריון הענפי של אותם ענפים
משה סנה:
אבל אלה תהליכים ארוכים, זה לא יפתור למחר בבוקר
בת חן רוטנברג:
נכון, זה תכנון לטווח ארוך
משה סנה:
של עשור
בת חן רוטנברג:
נכון
יצחק קורן:
מה הפער בין הנתונים שאצלך למה שהאוצר - - -?
בת חן רוטנברג:
יש פער, בעיקר סביב הסיפור של השכר הממוצע
בת חן רוטנברג:
 הפער הזה נובע מזה שאנחנו לוקחים את הנתונים של הלמ"ס – זה מבוסס על סמך דיווחי מעסיקים לביטוח הלאומי
בת חן רוטנברג:
 הם מסתכלים על כלל משרות השכיר, כלומר גם אם בא אליהם עובד ועבד יום אחד בשבוע, הם מסתכלים על הדיווח הכללי של סך השכר, כלומר: נקודת המבט היא של המעסיקים
בת חן רוטנברג:
 הוא מסתכל על סך השכר שהוא שילם עבור העובדים שלו ומחלקים את זה בסך העובדים
בת חן רוטנברג:
 השכר לא משקף שכר ממוצע חודשי לעובד, מכאן נובע הפער
יצחק קורן:
את יודעת להגיד, כמה עובדים פלסטינים יש כיום בתוך יהודה ושומרון, מעבר ל-8,000 האלה שפורסם שנכנסו?
בת חן רוטנברג:
בסך הכללי לא, אנחנו יודעים להגיד שיש בערך 120,000 עובדים זרים
בת חן רוטנברג:
 יש מכסות, יש מימוש של המכסות ויש בפועל
בת חן רוטנברג:
 המימוש של המכסות עומד על משהו כמו 80%; אנחנו יודעים שבפועל זה אפילו קצת יותר נמוך
משה סנה:
של העובדים הזרים?
יצחק קורן:
רק מהפלסטינים, לא מהעובדים הזרים
משה סנה:
כמה עובדים פלסטינים יש כיום בארץ?
בת חן רוטנברג:
אני לא יודעת, אין לי כרגע נתונים אחרי המלחמה
יצחק קורן:
מי יודע לענות? זה המתפ"ש, רק אם יש לך איזה מספר
ניר עזוז:
כ-8,000
יצחק קורן:
8,000 שנמצאים ביהודה ושומרון?
ניר עזוז:
לא, בישראל
ערן סיב:
עוד 8,000 ביהודה ושומרון; 10,000 בישראל עבודות ייחודיות - - -
יצחק קורן:
מספר מדויק, מה יש ביהודה ושומרון?
ערן סיב:
8,000 ביהודה ושומרון
קריאה:
וכמה בארץ?
ערן סיב:
10,000
קריאה:
זאת אומרת 18,000
ניר עזוז:
18,000 כרגע מועסקים
ערן סיב:
אבל ה-8,000 רק ביהודה ושומרון
ערן סיב:
 10,000 – במדינת ישראל בעבודות חיוניות, ו-8,000 נכנסים ליהודה ושומרון
ניר עזוז:
הנתון לא מדויק
ניר עזוז:
 ממה שאנחנו מכירים, כ-8,000 - - -
יצחק קורן:
מה המספרים אצלך?
ערן סיב:
כלומר, כבר נכנסים 18,000
יצחק קורן:
אבל ערן, תן לו רגע לדבר בבקשה
ניר עזוז:
נכנסים היום לישראל כ-8,000 פועלים, על פי המדרגה שאושרה בקבינט הביטחוני, ויש כ-5,000 פועלים שעובדים באזורי תעשייה בהתיישבות
יצחק קורן:
אוקי, תודה רבה
אסף גבע:
לקראת הישיבה שהיתה בקבינט הכלכלי-חברתי לפני כשבועיים עשינו אומדן למשמעות הכלכלית של היעדרות העובדים הפלסטינים
אסף גבע:
 המספרים הועברו לוועדה
אסף גבע:
 האומדן שלנו שהפגיעה בתוצר לחודש היא כשלושה מיליארד שקל בסך הכול, כשרוב הפגיעה היא בענף הבינוי
אסף גבע:
 האומדן הזה לוקח בחשבון כמה דברים, כולל הדברים שעלו פה כבר – צוואר בקבוק, גורמי ייצור משלימים, העובדה שבענף החקלאות יש חומרים מתכלים שהולכים לאיבוד בגלל שאי אפשר לקטוף את העצים
אסף גבע:
 לקחנו שם כמה דברים בחשבון אחרי שיח עם המשרדים
אסף גבע:
 כאמור, האומדן הוא כשלושה מיליארד, כשהרוב הוא בענף הבנייה
יצחק קורן:
אתה יודע להגיד באחוזים?
אסף גבע:
אני יכול להגיד את המספרים, זה בערך 2
אסף גבע:
5 מיליארד שקל בבינוי לחודש, ובערך 0
אסף גבע:
4 בתעשייה ובחקלאות
קריאה:
שלושה מיליארד
אסף גבע:
כן, בסך הכול לחודש
משה סנה:
עד שמשלימים את הפער באמצעות עובדים זרים מחוץ לארץ, זאת אומרת זה פער שאפשר להשלים אותו
אסף גבע:
אנחנו לא מתייחסים מאיפה העובדים מגיעים, אלא - -
משה סנה:
- - כל עוד אין עובדים
אסף גבע:
בדיוק
משה סנה:
זאת אומרת, זה הנזק שהממשלה גורמת כל עוד היא לא מחליטה
אסף גבע:
את זה אתה אמרת
משה סנה:
אני מדייק את מה שאתה אמרת
קריאה:
נו, זה ברור
ואליד אלהואשלה:
בוקר טוב לכולם
ואליד אלהואשלה:
 תקשיבו, אנחנו חיים במציאות לא פשוטה בתוך המדינה, ואנחנו שומעים מהקבלנים, שומעים מאנשים מה הצורך שלהם ומה המצוקה שהם נמצאים בתוכה
ואליד אלהואשלה:
 ענף הבינוי בקריסה, ויש גם ירידה בחקלאות, ולכן יש צורך להכניס עובדים
ואליד אלהואשלה:
      הממשלה גם אחראית על מה שקורה בגדה המערבית
ואליד אלהואשלה:
 כמו שהכניסו את ה-8,000 עובדים ויש גם עובדים בתוך המדינה, אני חושב שהגיע הזמן לבדוק, אולי לעשות מהלך – או פיילוט מסוים, ויש עמדה של המלל ויש עמדה של חלקים בממשלה – להכניס עובדים פלסטינים
ואליד אלהואשלה:
 צריך לחשב מסלול מחדש ולהכניס אותם
משה סנה:
מה עם ביטחון האזרחים? מה זה לחשב מסלול מחדש? נחשב מחדש את ה-7 באוקטובר? אני שואל ברצינות, זה עניין של ביטחון
משה סנה:
 זאת לא פוליטיקה, זה ביטחון אזרחי ישראל
ואליד אלהואשלה:
אתה הגעת לוועדה פה על מנת לדבר פוליטיקה
משה סנה:
לא, איזה פוליטיקה? אני הגעתי לוועדה לדאוג לילדים שלי, זו הסיבה היחידה
ואליד אלהואשלה:
בעיניי הממשלה אחראית גם לעובדים האלה
משה סנה:
לא, אנחנו אחראים לאזרחי מדינת ישראל, יש לנו אחריות ערכית ומוסרית לאזרחי מדינת ישראל, זאת האחריות שלנו
ואליד אלהואשלה:
חוץ מזה, יש לנו צורך, אתה רואה את כל האנשים פה
ואליד אלהואשלה:
 חוץ מזה, אנחנו לא מומחים לענייני ביטחון – יש מל"ל, יש ממשלה שצריכה להחליט
משה סנה:
שמענו את המל"ל מה הוא אמר עד ה-6 לאוקטובר: 15 שנים של שקט, ולא היה שקט
משה סנה:
 הגיע הזמן שנדאג לביטחון אזרחי ישראל
ואליד אלהואשלה:
אני יכול לשאול אותך שאלה? איך הכניסו 8,000 עובדים?
יצחק קורן:
זה בדיוק מה שאנחנו רוצים לדעת, זאת שאלה טובה
משה סנה:
לדעתי זה לא היה צריך לקרות
ואליד אלהואשלה:
זאת אומרת שאפשר להכניס עובדים
משה סנה:
לא, זה אומר שאי אפשר
ואליד אלהואשלה:
ויש עבודות גם בבניין, שאף אחד לא יכול לעשות מלבד העובדים הפלסטיניים
משה סנה:
כל עוד רוב אזרחי הרשות הפלסטינית תומכים באירוע, ברצח, בטבח האכזרי של ה-7 לאוקטובר, לא ניתן להכניס אויב לארץ הזאת
ואליד אלהואשלה:
אתה לא יכול להכליל, יש אנשים שרוצים לעבוד
משה סנה:
גם התושבים מעזה רצו לעבוד, אבל הם רצו לעשות עוד דברים
משה סנה:
 הם רצו לעבוד, ואלה אותם אנשים שעבדו אצלנו
יצחק קורן:
אני רוצה שנמשיך לשמוע את גורמי המקצוע
יצחק קורן:
 יש פה אנשים שהגיעו במיוחד לדבר
יצחק קורן:
 אני חושב שיותר חשוב שנשמע אותם, כדי שאנחנו נמשיך לכוון את הדיון הזה שיהיה יותר מקצועי
יצחק קורן:
 הוויכוח בינינו לא ייגמר, והדרישה שלנו מהממשלה היא מאוד ברורה
יצחק קורן:
      מאיר מחלוף מרשות החירום הלאומי, בבקשה תציג את הדברים
יצחק קורן:
 אני רוצה שתדייק אותנו, האם אתם יצרתם איזשהו מערך של תבחין, לפי מה כן אישרו את אותם 8,000? אני מבין שחברה קדישא כן היתה החרגה להכניס עובדים פלסטינים
יצחק קורן:
 יש איזושהי מסגרת שאתם עובדים בתוכה? בניתם איזושהי תבנית, מה כן, מה לא ואיך?
מאיר מחלוף:
אני ראש תחום משרדי ממשלה ברח"ל
מאיר מחלוף:
 אנחנו פועלים בשיתוף פעולה עם המתפ"ש לפיקוד מרכז, וכל בקשה חריגה שמגיעה ממשרד ממשלתי שתומכת את המאמץ המלחמתי, אנחנו בוחנים אותה, מקבלים את השמות, מעבירים את השמות לבדיקה של גורמי ביטחון
מאיר מחלוף:
 במידה והפעולה המתבקשת תומכת המאמץ המלחמתי, כמו הדוגמה שנתת של חברת קדישא, שהיתה צורך שהתבקש מהמשרד - - -
יצחק קורן:
מי מקבל את ההחלטה? אצלכם?
מאיר מחלוף:
לא, אנחנו מקבלים דרישה מהמשרד הממשלתי, מתייעצים עם המשרד הממשלתי ומעבירים המלצה למתפ"ש, והם לאחר בדיקות ביטחוניות מקבלים את ההחלטה, האם יאושר או לא יאושר אותו עובד ספציפי
יצחק קורן:
מי זה המשרד שמגדיר? ממי אתם מקבלים את ההנחיה, שחברת קדישא כן והחקלאות – לא?
מאיר מחלוף:
כל משרד ממשלתי מגיש - -
יצחק קורן:
- - הוא מגיש לכם בקשה בנפרד
מאיר מחלוף:
הוא מגיש בקשה; אנחנו בוחנים את הבקשה, ובשיתוף איתו, הוא כותב לי המלצה, שהוא דורש להכניס את העובדים לטובת המשימה; אנחנו בוחנים אותה ומעבירים את ההמלצה שלנו, בשיתוף ההמלצה של המשרד הממשלתי, לגורם הביטחוני, שבוחן אותה מבחינה ביטחונית, ואם זה תומך את המאמץ המלחמתי, מאשרים ממש בבדיקה פרטנית אחד, אחד, מי העובד שנכנס
מאיר מחלוף:
 זו הדרך שבה אנחנו פועלים
יצחק קורן:
הבנתי, מי מהמל"ל נמצא פה? אני צריך שתדייק אותנו בעניין של ההחרגות שלכם
יצחק קורן:
 אם אתה יכול, אני רוצה שתדייק מה ההשלכות בתוך הרשות, אם מדינת ישראל ממשיכה לא להכניס יותר עובדים פלסטינים
ענבר אמיר:
אני מאגף לוט"ר במל"ל
ענבר אמיר:
 אנחנו הכנו עבודה יחד עם כלל הגורמים הביטחוניים והאזרחיים כדי להבין את המשמעויות של זה על המשק
ענבר אמיר:
 אני אגיד שתי כותרות לגבי המשמעות, ואחרי זה על מה שאנחנו הצענו
ענבר אמיר:
 מבחינת החקלאות, המשמעות היא משהו כמו 20% מסך כל העובדים הם פלסטינים, והקושי הוא בעבודות מקצועיות, זאת אומרת: זה בסדר גמור לקחת תנועות נוער וכל מיני מתנדבים שבאים לעשות קטיף תפוזים, אבל יש עבודות שהמתנדבים האלה לא יודעים לעשות ולא יידעו לעשות, כמו חיסוני עופות
יצחק קורן:
מתנדבים זה פתרון זמני
ענבר אמיר:
לא, אני לא מזלזל בזה, נהפוך הוא, אבל בסוף יש עבודות שאי אפשר לעשות אותן
ענבר אמיר:
 הן עבודות מקצועיות, שמתנדב שהגיע לא מסוגל לעשות אותן, כמו: גיזום, קטיף על כלים גבוהים, עבודות קשות, בננות, תותים, חיסוני עופות – את זה לא יודעים לעשות
ענבר אמיר:
      לגבי הנושא של בנייה, סדר גודל של 50% מהאתרים הם סגורים
ענבר אמיר:
 הענף עובד בתפוקה של בין 15% ל-20%, זאת המשמעות
ענבר אמיר:
      אין לי שום עניין לקדם את הפלסטינים או לא לקדם את הפלסטינים, זה בכלל לא ה-issue
יצחק קורן:
אני אשאל אותך שאלה אחרת, מדינת ישראל החליטה לא להכניס אותם, מה המשמעות? האם אתם ערוכים להבנה מה המשמעות הכלכלית שקורית כרגע?
ענבר אמיר:
במידה שהמדינה רוצה לסגור את זה באופן קטגורי, זה בסדר גמור
ענבר אמיר:
 יש פה את עינבל משש, היא תגיד לכם כמה עובדים מסוגלים להביא, באיזה פרקי זמן
ענבר אמיר:
 זה לא כל כך פשוט
משה סנה:
שר הכלכלה טוען, ועינבל תגיד לנו אם זה נכון, שאין בעיה ויש ביקוש להגיע לארץ
ענבר אמיר:
אני אומר עוד פעם, אנחנו שמנו על השולחן תכנית מרודדת, עם התניות, שמשיתות גם על המעסיק חובות, כמו לקחת מהמעבר את קבוצת העובדים ולהחזיר אותם למעבר
ענבר אמיר:
 אנחנו ביקשנו, למשל, לפחות במדרגה הראשונה לעבוד לא במרכזי הערים, זאת אומרת: או בחקלאות מחוץ לערים או בתשתיות מחוץ לערים, כדי שהעסק יתחיל לעבוד, כי כרגע הכול עומד
משה סנה:
אתה אומר: בוא נעשה את זה במדרון חלקלק, שנתרגל לאט לאט עד האירוע הבא
ענבר אמיר:
לא, אני אומר: נתחיל בזה, במקביל יביאו עובדים זרים, ואם בסוף אפשר לעשות את זה - - -
משה סנה:
אתה מייצג את המל"ל, מה העמדה שלכם בנוגע לביטחון? האם יש חשש לפיגועים מהאזרחים האלה? אני שואל אותך, מה ההתייחסות שלכם הביטחונית? אתה דיברת איתי מבחינת כלכלה, ואני שואל אותך על ביטחון
משה סנה:
 האירוע שקרה ב-7 באוקטובר הוא אירוע ביטחוני
יצחק קורן:
אתם אישרתם 80,000 לכל הענפים, ככה אני מבין
ענבר אמיר:
לא, אנחנו הצגנו מדרגות, כשהמדרגה הראשונה היא משהו כמו 13,000
יצחק קורן:
שהיא מצומצמת לגמרי כבר
ענבר אמיר:
נכון, מצומצמת
ענבר אמיר:
 אני לא מכחיש שיש איום, אני לא בורח מזה, זה לא שאני חושב שאין איום
משה סנה:
מה המחיר שאתה מוכן לשלם?
יצחק קורן:
מה דעת המל"ל? להכניס? לא להכניס? השיקול שלו ביטחון אזרחי מדינת ישראל או הקרסת הרשות?
ענבר אמיר:
אני לא מדבר עכשיו על הקרסת הרשות
ענבר אמיר:
 אני אומר שבסוף ההחלטה היא מדינית, צריכים להחליט
ענבר אמיר:
 לפה או לפה, צריך להחליט
משה סנה:
לא, מה ההמלצה? אתם גורם ממליץ
ענבר אמיר:
אנחנו חשבנו שאפשר לעשות לפחות את המדרגה הראשונה, בהתניות שנתנו
ענבר אמיר:
 אני לא רוצה להיכנס אליהן פה, אבל עשינו לא מעט התניות – מי נכנס, זה לא אוטומטי, זה לא מי שנכנס קודם נכנס גם היום, יש לא מעט התניות, ומרבית גופי הביטחון תמכו בזה
משה סנה:
הם גם תמכו בהכנסת 21,000 עובדים מעזה, והם שגו
משה סנה:
 מה הפקת הלקחים של אותם גופים? אי אפשר להתעלם ממה שהיה ולהמשיך את אותו הדבר, אי אפשר
יצחק קורן:
חבר הכנסת סעדה, אני רוצה רגע לעבור גם לאנשי מקצוע שהגיעו לפה וגם לחברים מכל מיני פורומים חשובים כאלה ואחרים
יצחק קורן:
 אילן זגדון מפורום המסעדות, בבקשה
אילן גילאון:
קודם כל תודה רבה לכולם
אילן גילאון:
 אני רוצה לדבר קצת על המסעדות, גם על המסעדות של חברים שלי וגם על המסעדות שלי
אילן גילאון:
 אני העסקתי פלסטינים אצלי במטבח
אילן גילאון:
 הם עסקו בשטיפת כלים, בניקיון
יצחק קורן:
אתה יכול לתת סקירה כללית מה קורה בכל הענף, ואז תצטמצם אליך?
אילן גילאון:
מה שקורה בענף כרגע דומה למה שקורה בבנייה
אילן גילאון:
 אצלנו הפלסטינים הם אנשים שהועסקו במטבחים בעיקר
אילן גילאון:
 המנהלים שלנו וחלק מהצוותים שלנו הם אנשים במילואים שלא נמצאים כרגע, ועבדו אצלנו עוד – בסקר שאני עשיתי – בסביבות 7,000 עובדים פלסטינים שלא היו מאושרים רק לענף המסעדות, ולא מגיעים כרגע למסעדות
אילן גילאון:
      הענף בקריסה
אילן גילאון:
 המשמעות היא שהענף בקריסה
אילן גילאון:
 הענף לא מצליח להשתקם
אילן גילאון:
 אני בדרך כלל לא לוקח כדוגמה את המסעדות שלי, אבל כרגע אני רוצה לקחת אותן – מתוך שלושה מקומות, שניים מהם סגורים, וזו הסיבה העיקרית, גם כי אין עובדי מטבח, וגם כי העובדים האחרים שאני מנסה לגייס, אומרים: לא, אנחנו לא מוכנים לעבוד במטבח, אם אנחנו צריכים לשטוף כלים ולנקות
אילן גילאון:
      אז מצד אחד אתם מדברים פה על הנושא של הפלסטינים, ואני מבין את החשש אחרי מה שקרה, אבל מצד שני לא נותנים פתרון
אילן גילאון:
 אנחנו כבר ארבעה חודשים אחרי האירוע, לא נכנסים עובדים זרים
אילן גילאון:
 אני לא ראיתי עובד זר, ואני עובד כבר כמה שנים על הפרויקט הזה
אילן גילאון:
 אף עובד זר לא נכנס כרגע למסעדות במדינת ישראל, וגם לא עובד פלסטיני, אז צריך לקחת החלטה
אילן גילאון:
 צריך לקחת פה וכאן החלטה ועכשיו
יצחק קורן:
הענף שלכם העסיק 7,000 פלסטינים מקצה לקצה?
אילן גילאון:
אפילו קצת יותר, 2,000 היו מאושרים על ידי רשות האוכלוסין, ועוד כ-7,000 שהועסקו בבניין ועבדו בענף המסעדות, כרגע לא מגיעים
אילן גילאון:
 אם אנחנו לוקחים את כל הארץ ורוצים - - -
קריאה:
לא לא לא, זה 2,000 עובדים פלסטינים
אילן גילאון:
כל אחד יגיד אחרי זה מה שיש לו להגיד
יצחק קורן:
תקבל זכות דיבור
אילן גילאון:
כרגע יש מחסור לא הגיוני בענף
אילן גילאון:
 הענף קורס, אין עובדים
אילן גילאון:
 יש כל מיני אזורים, אני מדבר על אזור הדרום, באזור שלנו למשל, הכניסה היתה דרך חברון, דאהרייה, זה היה קל, הם מגיעים
אילן גילאון:
 באזור תל אביב יש פחות פלסטינים שמועסקים, לפי מסעדנים שאני מדבר איתם
אילן גילאון:
 היום למשל בירושלים כן עובדים פלסטינים, הבנתי שהם כן מועסקים
משה סנה:
בירושלים?
אילן גילאון:
כן, אבל הבעיה פחות חמורה
אילן גילאון:
 באופן כללי – ואם שוב אני לוקח את העסקים שלי ואת העסקים של חברים שלי, שעכשיו מקשיבים למה שאני אומר – העסקים שלהם קורסים
אילן גילאון:
 לא רק שזה מקריס את הענף, זה עושה דבר חמור יותר – זה גם לא נותן לו להתפתח
אילן גילאון:
 נגיד עכשיו יש לי חבר שרוצה לפתוח, הוא עוצר את הפתיחה של שני סעיפים בבאר שבע, מסעדות מאוד גדולות, והוא לא פותח אותן, כי הוא אומר: איך אני יכול לפתוח? אף מסעדה לא יכולה לפתוח בלי טבחים או בלי שוטפי כלים, זה פשוט בלתי אפשרי
אילן גילאון:
 מסעדה לא יכולה להתקיים בלי טבחים, היא לא יכולה להתקיים
אילן גילאון:
      מה אנחנו רוצים? שהענף הזה יקרוס או שיתפתח? אנחנו רוצים שהענף הזה יתפתח, אנחנו רוצים שתיירים יבואו לישראל
אילן גילאון:
 אנחנו גם רוצים שתהיה אלטרנטיבה זולה לסופרים, שאנשים יוכלו לקנות אוכל בזול
אילן גילאון:
 היום אדם שמגיע לעבוד במסעדה, מגיע עם מכרז, יושב מולך ואומר לך מה השכר שהוא רוצה, באיזה ימים הוא יעבוד, באיזה שעות וכמה הוא יקבל לשעה, לשבוע וכמה ימי חופש הוא רוצה, ואתה פשוט חייב לשלם לו, אחרת אתה לא פותח את העסק
אילן גילאון:
      אני בשלב שאני מוכן לשלם כל סכום, ואני לא מצליח לגייס עובדים
אילן גילאון:
 אתמול מנהלת של מסעדה שלי, שעובדת כבר תקופה ארוכה, שהיתה סגורה מתחילת המלחמה, היינו צריכים לפתוח השבוע, הודיעה לי שהיא לא ממשיכה
אילן גילאון:
 היא אמרה לי: ל א, אם אין לי עובדי מטבח, אני לא מוכנה להיכנס לשטוף כלים; אני מנהלת מסעדה, אני לא שוטפת כלים, והיא התפטרה, היא נתנה לי מכתב פיטורים אתמול
אילן גילאון:
 זה אומר שהעסק הזה לא ייפתח, אחרי 11 שנה שהוא עובד
אילן גילאון:
 אני לא יודע איך אני אפתח
יצחק קורן:
אתה יכול להתחיל טיפה לכנוס את עצמך, כדי שנוכל לשמוע עוד?
אילן גילאון:
אני חושב שצריך לקחת פה החלטה: אם אתם רוצים להכניס פלסטינים – תכניסו פלסטינים לכל המקומות, אני לא חושב שכולם רוצחים, או שתתחילו לעבוד על נושא של עובדים זרים, שלדעתי זו האופציה הטובה ביותר
אילן גילאון:
 זה יפתח את הכלכלה, ייפתחו עוד הרבה מאוד מסעדות בישראל, והדבר הזה פשוט יציל אותנו
אילן גילאון:
 תודה רבה
אליהו רביבו, 09:
ברשותך היושב-ראש, אני רק רוצה לשאול שאלה את רח"ל, יש לכם תכנית מעבר לבקשות ספציפיות של שר מסוים במשרד? ניקח כדוגמה את ענף המסעדנות לפני שהוא קורס גם כן – תכנית כמה עובדים אפשר לאשר שם, במידה ואנחנו ממשיכים לא להחליט שום דבר?
מאיר מחלוף:
אין לנו תכנית כזאת
יצחק קורן:
רק אם יגיע שר הכלכלה ויפנה בקשה?
מאיר מחלוף:
יגיע השר, יגיד: אנחנו רוצים, נבחן את הבקשה
יצחק קורן:
למה אתם לא מקדמים היערכות לשאר הענפים במשק?
מאיר מחלוף:
אנחנו גוף מטה, שעובד בתוך משרד הביטחון, אנחנו לא קובעי מדיניות
יצחק קורן:
לא, אבל להכין, אתם ממליצים, להגיד לו: אנחנו רואים שבמסעדנות קורסים, בחקלאות קורסים, אלה התכניות, במידה ומאשרים, כדי שהדברים ירוצו
מאיר מחלוף:
זה לא המקום שלנו
אליהו מרידור:
הבנתי, תודה רבה
אליהו מרידור:
 ברשותכם, לפני שאני אתייחס למה שאמר מר זגדון, חשוב רגע שנחלק את עיקרון הדיון לענפים שכן זכו עד היום לקבל מכסות של עובדים זרים, לבין ענפים שדורשים היום לקבל הכרה לצורך זכאות למכסות לעובדים זרים
אליהו מרידור:
 ענף המסעדנות, שאני מקדם את הצורך בהכרה בעובדים זרים לניקיון ולשטיפת כלים – ואני זאת במרץ, ואני לא מתכוון להרפות – הוא ענף שעדיין לא זכה עד היום לקבל
אליהו מרידור:
 אל מול זה, אנחנו רואים לדוגמה את ענף החקלאות ואת ענף הבניין, שכן נהנים, אך המדינה עדיין לא השלימה את תהליך חלף הפלסטינים
אליהו מרידור:
 משרד האוצר – אני כאן פונה אליך, בסקירה שלך אתה אמרת שרוב הנזק הוא בענף הבניין
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדעת, אם ביצעתם חילוק בין נזק מתמשך שלא יהיה ניתן לכסות אותו ולצמצם אותו, אלא הוא יושת באופן ישיר כנזק כלכלי, אל מול נזק שיהיה ניתן לצמצם אותו, כי כשיגיעו עובדים, אפשר יהיה להגביר את קצב העבודה
ערן סיב:
כבוד היושב-ראש, גם ענף השיפוצים נפגע, לא רק ענף הבניין
ערן סיב:
 זה לא בדיוק אותו דבר
ערן סיב:
 דרך אגב, גם כשמגייסים עובדים, מגייסים אותם לעבודות רטובות – לתפסנות ולברזלנות
אליהו מרידור:
לא לא לא, תקשיב, אצלי מדברים רק כשאני נותן אישור
ערן סיב:
אבל הייתי כאן פעמיים בשתי ועדות, לא נתתי לי אישור לדבר בכלל
ערן סיב:
 אני בא מתל אביב, אני בא, שומע כאן אנשים מדברים חמש דקות ויוצאים החוצה
ערן סיב:
 אתם צריכים לשמוע אותנו, ואני לא צריך לשמוע אותך
ערן סיב:
 אתם צריכים לשמוע אותנו, שמעת מה אני אומר? אתם צריכים לשמוע אותנו
ערן סיב:
 פעם אחת ולתמיד, תשמעו אותנו, אתכם שמענו מספיק
אליהו מרידור:
תעצור, פעם ראשונה
אליהו מרידור:
 פעם שנייה – אני עומד להוציא אותך מהאולם
ערן סיב:
שמענו אתכם, כן
ערן סיב:
 כל הזמן אנחנו שומעים אתכם, ואין פתרונות
אליהו מרידור:
תוציאו אותו בבקשה מהאולם
אליהו מרידור:
 תוציאו אותו בבקשה מהאולם
ערן סיב:
אין פתרונות
דוד מור:
למה להוציא אותו? הוא מייצג - - -
ערן סיב:
אין פתרונות, כל הזמן מדברים, מדברים, מדברים – ופתרון אחד לא קיבלנו, אחד לא קיבלנו
ערן סיב:
 איפה הפתרונות?
אליהו מרידור:
הפסדת את רשות הדיבור שלך, חבל
ערן סיב:
שלושה חודשים ובלי פתרון, איזה פתרון נתתם?
אליהו מרידור:
הפסדת את רשות הדיבור שלך
אליהו מרידור:
 אני פונה בבקשה לסדרנים, בבקשה – סדרנים, סדר באולם בבקשה
ערן סיב:
תודה רבה
ערן סיב:
אתה צריך לשרת את מדינת ישראל, את האנשים שעובדים עם הידיים
אליהו מרידור:
החוצה, החוצה – החוצה, הפסדת את רשות הדיבור שלך עכשיו
ערן סיב:
תראה, הידיים עם סיליקון
ערן סיב:
 אנחנו עובדי כפיים – בושה, בושה וחרפה
ערן סיב:
      (ערן סיב יוצא מהאולם
ערן סיב:
)
דוד מור:
הוא מייצג אלפי קבלני שיפוצים
אליהו מרידור:
עוד מישהו רוצה להפסיד את רשות הדיבור שלו?
דוד מור:
תנו לנו גם זכות דיבור בבקשה
אליהו מרידור:
רק בזמן שאני נותן
דוד מור:
אני אמתין
אליהו מרידור:
 אתה מטעם ענף השיפוצים?
דוד מור:
נכון
אליהו מרידור:
כנס בבקשה לשולחן
אליהו מרידור:
      אני פונה אליך שוב פעם, אם יש עיכוב בענף הבניין, אין ספק שאלה נזקים אדירים, אם יש עיכוב, יהיה ניתן לבנות בשלב מואץ יותר בעוד שבועיים, בעוד חודש
אליהו מרידור:
 לעומת זאת, בענף החקלאות, כשלא קוטפים פרי  מהעץ, לא יהיה ניתן להחזיר אותו כשהוא כבר נשר ונרקב
אליהו מרידור:
 הסברתי בסקירות הקודמות שלי, שלדוגמה בענף הפרדסנות, כשלא קוטפים בזמן, הנזק הוא לא רק לפרי וליבול של אותה שנה, אלא שנתיים ושלוש קדימה
אליהו מרידור:
 הואיל ואותה עין שממנה יוצא הפרי, לא תניב יותר פרי
אליהו מרידור:
 יהיה צריך לעשות הרכבה, יהיה צריך לעשות טיפול ממושך שייקח שנתיים ושלוש, כדי שאותה עין שממנה יניבו פירות, באמת ניתן יהיה להניב ממנה עוד פעם
אליהו מרידור:
 זה נזק שהוא פר אקסלנס בלתי ניתן לתיקון ולצמצום, אם אנחנו נביא עכשיו כמות גדולה של עובדים
אליהו מרידור:
 אני שואל האם ביצעתם חילוק כזה
אסף גבע:
באופן חלקי
אסף גבע:
 בענף החקלאות לצורך העניין לקחנו בחשבון שיש תשומות מתכלות, שעכשיו הולכות לאיבוד, בגלל שאין עובדים שיכולים להשלים אותן, אבל אני אגיד שגם בבינוי אין השלמה של אחד לאחד, זאת אומרת: לצורך העניין, גם אם נביא מחר שני פועלים במקום העובד שאין עכשיו, עדיין יכול להיות שיש טרקטור אחד
אסף גבע:
 ההון לא מכפיל את עצמו, כשהעובדים מכפילים את עצמם
אליהו מרידור:
נכון, אבל הוא יכול לצמצם באחוז ניכר
אורי אור:
לא בחקלאות
אליהו מרידור:
באחוז ניכר, בחקלאות לעומת זאת לא
אליהו מרידור:
 עוד ענף בחקלאות לדוגמה זה העופות – עוף שלא קיבל אנטיביוטיקה, גמור
אליהו מרידור:
 הוא לא רק גמור, כשיש וירוס מסוים והאחוז שלו הולך וגדל, זה מכניס קטגורית את הענף למצב פסילה
אליהו מרידור:
 את זה כבר לא ניתן לתקן, זאת אומרת שאם יש 30,000 עופות שצריכים לקבל זריקה ולא יקבלו, ומחר במקום 20 אנשים לתת זריקות, תביא 2,000, אין מה לעשות איתם
אליהו מרידור:
 אין מה לעשות איתם
אליהו מרידור:
 זה דבר שלא ניתן להשיב, לא משנה כמה עובדים תביא
אליהו מרידור:
      אני שואל:
אליהו מרידור:
האם השר שלך מודע להשלכה?
אסף גבע:
אני אתייחס, ביחס לשאלה הראשונה אמרתי באופן חלקי, והכוונה היא שלא התייחסנו לטווח הארוך
אסף גבע:
 ככל שיש פגיעה כזאת, הפגיעה היא פגיעה ישירה בטווח הקצר, אבל שם זה כן נלקח בחשבון, ובאמת הונח שהפגיעה הזאת יותר חזקה בחקלאות, ובבינוי יש יותר את הנושא של צוואר בקבוק, עובדים שתלויים בהם, ולכן שאר העובדים לא יכולים לעבוד בתפוקה מלאה
אסף גבע:
      שר האוצר מכיר את זה
אסף גבע:
      לגבי המסלול האדום, אני מודה שאת זה אני פחות מכיר
אסף גבע:
 אני עובד באגף הכלכלן הראשי, אולי צריך מישהו מאגף תקציבים שיותר מכיר
אליהו מרידור:
אז תרשום לך בבקשה, שאני מצפה להתייחסות המשרד שלכם
אליהו מרידור:
 אני לא מתכוון לחכות עד לדיון הבא או זה שנוגע בסוגיה שכרגע אנחנו דנים בה
אליהו מרידור:
 הוועדה מבקשת את התייחסות המשרד לכלל השאלות שכרגע הצבתי בפניכם, כי מתקבל הרושם שבמשרד האוצר יודעים פעם אחת להגיע עם שוט ולהגביל מכסות, ולהסביר למה צריך גם מכסות וגם אגרות, ומצד שני השר שלך, שר האוצר שהוא סוג של ראש ממשלה אזרחי-כלכלי, משיקולים כאלה ואחרים, לא נותן מענה
אליהו מרידור:
 מבחינתי, כשצריך ידיים עובדות, אלה ידיים עובדות
אליהו מרידור:
      אם מדינת ישראל מבקשת לקבוע – וכאן אני מתחבר למה שאמרו נציגי המל"ל ורח"ל – שפלסטינים לא נכנסים, או שאחוז מסוים לא נכנס, או לתקופה מסוימת, קבועה, לא ייכנסו, לפיכך מדינת ישראל נדרשת ונותנת מענה באופן מלא: או שתשלם 400% מתקציב כזה או אחר לעובדים ישראלים או באופן זמין וזול יותר עובדים זרים, אבל מענה צריך להינתן
אליהו מרידור:
 לבוא ולדון פה, כשבסוף אנחנו רואים רק את הצרות הולכות וגואות והנזקים הולכים ומצטברים, ואתם לא משפים בגינם, זה דבר שגובל בחוסר הגינות מצד אחד, ומצד שני פוגעת גם במצב הרוח הלאומי ובחוסן הלאומי שלנו, שאנחנו כל כך משתדלים שיהיה גבוה
אליהו מרידור:
      נציג השיפוצניקים שגה, לא משנה כמה זה כואב לו בבטן
אליהו מרידור:
 לא משנה כמה זה כואב לו בבטן, שגה שגיאה חמורה הנציג שייצג אתכם – א
אליהו מרידור:
 הוא התפרץ באמצע הדיון, גם כשביקשתי ממנו להמתין; ב
אליהו מרידור:
 אתם כנראה פספסתם, יש ענפים שלראשונה עולים על שולחן הדיונים בשיח הציבור לצורך הכרה בעובדים זרים, וזה נולד ומקודם רק כאן אצלי בוועדה – זה בענף המסעדנות, זה בענף הניקיון, זה בענף של השיפוצניקים ובעוד כמה ענפים
אליהו מרידור:
 רק שמה לעשות, הוועדה הזאת היא לא ראש הממשלה, ולא ראש הממשלה עומד בראשה, והיא לא קוסמת
אליהו מרידור:
 כדי שתת הענף שלכם – כשאני אומר ענף הבניין, שיפוץ זה חלק מענף הבניין, אז זה תהליך רחב ועמוק, שהוא פנים משרדי ובין משרדי, והוא מפוקח על ידי הוועדה, אבל הוועדה לא מקצה את העובדים לתת הענף
אליהו מרידור:
 אם אתה מבקש רגע להתייחס למצוקה שלכם, אני אשמח שתשמיע אותה
דוד מור:
אני מהתאחדות קבלני השיפוצים בארץ
דוד מור:
 אמרת ממש לפני רגע דבר מאוד נכון, שענף השיפוצים הוא חלק בלתי נפרד מענף הבנייה, אבל מה שקורה בפועל זה שזרקו אותנו לגמרי, לא מתייחסים אלינו
דוד מור:
 אנחנו אלפי קבלנים, למעל 5,000 קבלני שיפוצים אלפי עובדים חסרים – מעל 10,000, 11,000 עובדים חסרים לנו בענף
דוד מור:
 כשמדברים על הבינוי, מדברים על הבנייה, לדוגמה הדבר האחרון שהיה זה מתווה תמריצים
דוד מור:
 אנחנו  מדברים על עובדים זרים, מדברים על פלסטינים, אבל יש גם כוח יוצא מן הכלל, חיילים משוחררים וכל מיני אזרחים מהמדינה, שיכולים גם לתת מענה ולעזור לנו בתחום הזה, אם תתנו לנו תמריצים מתאימים
דוד מור:
 יש עכשיו מתווה תמריצים, שחבר הכנסת ארז מלול מקדם, אבל מה שקרה בפועל – ברגע שדיברו על ענף הבנייה והשיפוצים, זה הגיע לביטוח לאומי, וביטוח לאומי עשה חריגה, שזה לא כולל עבודות טיח, כל העבודות הרטובות, לא כולל עבודות איטום, לא ריצוף, ואז מה שקרה זה שרק ענף הבנייה זוכה לקבל את המתווה הזה, ואנחנו ענף השיפוצים לא נמצא בכלל
דוד מור:
      ערן סיב ישב פה וזועק את זעקתנו, אלפי קבלנים
דוד מור:
 אנחנו מגיעים מרחוק, אוקי זכות דיבור, אני מבקש להכניס אותנו חד משמעית כחלק בלתי נפרד
דוד מור:
 אנחנו ענף הבנייה והשיפוצים, אנחנו לא רואים את זה בתקשורת ובעיתונות
דוד מור:
 בחלק כן רואים, אבל בפועל כשזה מגיע לזמן אמת, לשעת מעשה, אנחנו לא נמצאים בפנים
דוד מור:
 אנחנו מרגישים שקופים
דוד מור:
 אני בא בזעקה גדולה שתכניסו אותנו, אנחנו ענף הבנייה והשיפוצים, חלק בלתי נפרד ממנו, ולכן זכאי לכל ההטבות ולכל המתווה שקיים
דוד מור:
 כל העזרה שנותנים לענף הזה, אנחנו נהיה בו חלק בלתי נפרד – זאת הדרישה שלנו, זאת כבר לא בקשה, כי לא מתייחסים אלינו
דוד מור:
 זה כואב מאוד, כי הענף הזה נמצא על סף קריסה
דוד מור:
 כבר חלק מהעסקים בכלל לא עובדים
דוד מור:
 דיברו פה על 70% מהאתרים, שהם לא פעילים
דוד מור:
 יש כבר גם – זאת לא סכנה של תביעות, לפני חודש התחילו לצאת מכתבי תביעה מלקוחות
דוד מור:
 לא רוצים לראות פלסטינים – אוקי, לחלק מהקבלנים פה זה היה ראש שקט, היינו עובדים, שמים אותם בשטח, וכן הם היו עושים את העבודה
דוד מור:
 אבל היום אנחנו מבינים שלא רוצים לראות אותם, אבל תנו לנו מענה ראוי, קודם כל עדיפות לעובדים ישראלים שלנו, שנהיה כלולים במתווה הזה כמו שאמרתי, ואם זה עובדים זרים, שנוכל לקלוט בלי שום גוף מתווך, כי מה שיקרה פה בפועל זה יתפוצץ לנו בפנים
דוד מור:
      אני איש בניין 30 שנה