GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי:
אני מציע פתרון, אני מציע דבר מאוד פשוט, חקלאי שמנצל את המכסה שלו, לתת לו מיד את התוספת של העובדים הזרים, מאוד פשוט, בוא נעודד גם את החקלאים, אם אני דוגמא חקלאי, יש לי תשעה וויזות, אני משתמש בתשע וחסר לי עובדים, תשלים לי את המכסה
אליהו מרידור:
אני מחזיק בגישה הזאת, אני איתך
אברהם מיכאלי:
אם צריך
אליהו מרידור:
כן, כמובן, זוהי עמדתי, אני אשמח לשמוע את עמדת גורמי המקצוע
סימון דוידסון:
אז אני מבין ממה שאמרת כעת, שהבעיה שלכם זה הפחד מאיזה עובדים יגיעו אליכם עכשיו מסרילנקה, אז תגידו את זה, למה אתם לא אומרים את זה? שאלתי את זה לפני חצי שעה, אתם התפלפלתם, תגידו, אנחנו צריכים חודש, לראות איך ה-300 ומשהו עובדים האלה עובדים, איך הם ואם הם טובים, אנחנו נביא עוד
קריאה:
נכון, גם ממדינות אחרות, חבר הכנסת דוידסון
סימון דוידסון:
אז תגידו את זה שיידעו את האמת, כי איך אתם נראים, אתם נראים עכשיו מהצד, אם אני בא מהצד, ככאלו שבכו, בכו, בכו, עכשיו נותנים לכם ואתם אומרים, לא, אני לא צריך, ככה זה נראה
אברהם מיכאלי:
אני מקבל, תקשיב, מה שאתה אומר, ישנם כאלה חקלאים, באמת שיש להם את הפחד לקחת אחרים, יש גם כאלה, אבל לא כולם כאלה, לכן אני בא ואומר דבר מאוד פשוט, חקלאי שלא מנצל את המכסה שלו במלואה, מיד תיתן לו את התוספת, אל תעכב אותו ואז אתה מעודד גם את זה וגם את זה
אליהו מרידור:
טוב, אוקי, אנחנו חזרנו לחקלאות, רק כי חברי היקר אלון ביקש רשות דיבור, אבל עדיין לא מיצינו את ענף הבנייה, אנחנו נחזור לחקלאות כמובן
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדעת בבקשה, משרד השיכון, האם נבחנת אצלכם, האפשרות למיין עובדים לפי ניסיון תעסוקתי וקורות חיים ולא בהכרח למיין אותם פיזית ולצד זה, אני מבקש לדעת, מה עמדת משרד המשפטים ולדעת האם מקובלת עליכם הגישה שהתאגידים שהם אלה שמעסיקים אותם, יצטרכו להסתמך אחד על השני, כי תאגיד שמביא, לא בהכרח הוא התאגיד שיעסיק אותו לאורך כל התקופה
מיכאל אורן:
אז אני אתחיל עם השאלה הראשונה, קודם כל, אנחנו כן בחנו את הנושא הזה של יכולת ההבאה שהיא, שוב, גידרנו את זה במדינות מסוימות, לא רשמנו רשימה, אלא אנחנו רוצים להגיד שיש שיקול דעת במדינות מסוימות, במקומות שבהם אנחנו רואים שלאור לוחות הזמנים בחירום, יהיה קשה לייצר בהם מיונים באמת ושהכוח עבודה המקומי האפשרי הוא מיומן מקצועית, ללכת למתווה כזה שמאפשר בעצם, הקלה על הנושא הזה של המיונים הפרונטליים ובחינה של מסמכים רלוונטיים, המלצות ממעסיק, קורות חיים וכדומה
מיכאל אורן:
הנושא הזה נידון, קיבל את אישור הרשות, קיבל את אישור משרד העבודה ובאמת היה לנו ביומיים האחרונים איזשהו שיח עם משרד המשפטים, אבל אני מבינה פה הוא נפתר, שאלו אותנו כמה שאלות, ענינו כמה תשובות ויש אישור והנה לינה פה מחזקת אותי מאחור ובקיצור אנחנו - - -
אליהו מרידור:
לינא זה דיון רביעי שלנו ביחד היום, לא? אולי בגלל זה את לא מושכת כבר את המיקרופון
לינא סאלם:
אין מספיק, אין מספיק
מיכאל אורן:
בכל אופן, אנחנו באמת, ניקח את זה בשני הידיים ונרוץ להגדרה של איזשהו נוהל מסודר
מיכאל אורן:
 אני כן רוצה להגיד וזה גם משהו שנאמר, להדגיש גם לידי משרד המשפטים, דרך המלך היא מיונים, אנחנו מאמינים בכלי הזה מאוד, ביכולת שלו להביא כוח עבודה
אליהו מרידור:
אפשר להתחיל כפיילוט
מיכאל אורן:
אפשר להתחיל כפיילוט, אנחנו כן לומדים גם ממה שקורה עכשיו, אני רגע אגיד, מהשלושה מיונים הגדולים האלה
מיכאל אורן:
 מה שאלדד הציע שזה יהיו מיונים, שחברות כוח האדם עושות מיונים בעצמם, זה אירוע שאני לא יודעת עדיין להגיד עליו, זאת אומרת צריך לחשוב עליו, אבל אני כן אגיד שאנחנו כן לוקחים בחשבון הרבה דברים שעלו פה בוועדות לאורך הדרך, כרגע רצים מהר מהר כדי להביא את העשרת אלפים האלה, אנחנו כן נשקול לחזק את המסלול הזה, אם אנחנו רואים בשעת החרום שאנחנו מצליחים במסלול הזה להביא ויפה ואנחנו כן נשקול עוד אפיקים, חד משמעית ולאפיקים שאושרו, אנחנו נרוץ
אליהו מרידור:
טוב, אז אם את כבר ברשות הדיבור, אני אנצל את זה לעוד שאלה שניים, בסדר?
מיכאל אורן:
אין שום בעיה, אני רק אומרת, אני לא נמניתי מראש, אבל אני בארבע גם צריכה לצאת, אני מתנצלת
אליהו מרידור:
לא רק מי שביקש
מיכאל אורן:
ביקשתי, יש לי עדים ובכתובים, אבל יש פה צוות שנשאר
אליהו מרידור:
 בדיון האחרון שאירחתם אותי אצלכם, העלינו כמה סוגיות שעדיין נמצאות בהתהוות ובתוכן האפשרות שאנחנו, שהמדינה מכריזה על מיונים במדינה מסוימת, במועד מסוים ואז כלל התאגידים יוכלו להירשם ולהציע ולא בשיטה ההפוכה, כפי שעובד היום, א', לדעת מה קורה עם עבודת המטה בבחינת ההתכנות הזאת? ושאלה שנייה, לעניין הפחתת המגבלה של האלף נרשמים שדיברנו על זה חזור ואמור ושלשום קיימתי עוד שיחה עם המנכ"ל שלך בנושא הזה
מיכאל אורן:
אז אני אגיד שאני חושבת שהמתווה שאנחנו רצים עליו עכשיו והוא קיבל את ברכת הדרך של משרד המשפטים, דווקא יכול לתת מענה טוב, במקומות שבהם אנחנו לא נצליח להגיע לאלף, לתאגידים שיש להם מספר מסוים קטן, מצומצם של עובדים ממדינה מסוימת
מיכאל אורן:
 אני רק אסביר מה הרציונל באלף, לא ביקשנו שתאגיד יגיש אלף זה ברור - - -
אליהו מרידור:
אי אפשר, אין
מיכאל אורן:
לא, גם זאת לא הייתה הציפייה
אליהו מרידור:
כי גם טכנית זה לא יכול להתקיים
מיכאל אורן:
לא וזה גם לא הייתה הציפייה, הציפייה הייתה שתאגיד יגיד, אוקי, אני יודע להביא מפה, פה, פה, פה, יעביר שמות ואז כשמצטברת לנו מסה קריטית של שמות, זה לא זה, אנחנו רצים ועושים שמה מיונים, זאת הייתה מטרת הרעיון, אוקי? אנחנו מבינים שיש תאגידים שמבחינתם, יש פה אתגר, הם לא יגיעו לאלף עם שותפים נוספים ולכן במתווה הזה שאנחנו מדברים עליו, אנחנו כן חושבים שזה ייתן מענה בצורה הזאתי, זאת אומרת, זה לא צריך להוריד בהכרח את האלף, האלף והרעיון של המיונים הוא, אני צריכה להגיד זה אתגר במדינה שבה לא היה אתרים קיימים וצריך לשלוח שליחות שתיסע, אנחנו פה באיזשהו תהליך, עושים את זה מהר ככל הניתן, אבל זה עדיין משהו שחשוב לנו לשמר אותו, בטח כשאנחנו מצליחים לראות שיש מדינות שבהם יש ממש פוטנציאל גבוה וזה לא תאגיד אחד, או שניים ששולחים לנו רשימות, כי זה לא אפשרי, אלא הרבה תאגידים, ככול שמבינים שאנחנו מסמנים להם יד ואלדד התייחס לאוזבקיסטן, אוזבקיסטן ייסגר, זאת לא שאלה, מתי ואיזה יום מדויק, זה קשור עכשיו במשא ומתן על האתר, בסדר? אבל זה ייקרה
אליהו מרידור:
 אוקי, טוב
סימון דוידסון:
היא לא הסבירה אבל מה המתווה, חוץ מהאלף?
מיכאל אורן:
האופציה הייתה על בסיס עובדים שאנחנו יודעים שהוגדרו כמקצועיים, יש להם קורות חיים, יש להם אישור העסקה
סימון דוידסון:
המספר, אני מדבר על המספר
מיכאל אורן:
מבחינתי גם כאלה יכולים להיות, אם זה ממדינה טובה ויש את ההוכחה, זה יכול להיות גם 200-300 עובדים, לא חייבים להיות מיונים זו הכוונה במתווה הזה
סימון דוידסון:
אוקי
אליהו מרידור:
המתווה החלופי שנבחן הוא שלא יהיו מיונים בכלל
מיכאל אורן:
לא, שהמיונים לא יהיו פרונטליים
אליהו מרידור:
שלא יהיו פרונטליים שלא יצטרך לצאת צוות ולבחון אותם, אם לדוגמא עכשיו מגיע דניה סיבוס שבונה ברומניה ויש לו עובדים שעובדים אצלו שלוש שנים, אלה עובדים טובים, אני ניסיתי אותם, הם טובים לי, הם בן כה וכה מגיעים לעבוד אצלי, אני רוצה להביא אותם
מיכאל אורן:
אז לא צריך מיונים פרונטליים במצב הזה
אליהו מרידור:
בכזה מצב לא צריך
סימון דוידסון:
לא צריך וגם לא צריך אלף מאותה מדינה
אליהו מרידור:
נכון, בדיוק, בדיוק
סימון דוידסון:
וזה עבר טוב? זה דבר שהוא הולך לקרות?
מיכאל אורן:
זה בדיוק הבשורה של לינא פה, כן, אנחנו נעשה תיקון מסודר
סימון דוידסון:
מעולה, מעולה
אליהו מרידור:
יופי, אז תודה לאל שהוועדה הזאת מצליחה לעשות משהו
אליהו מרידור:
 מיד נעבור לאיציק גורביץ, אבל בינתיים יש לי כמה שאלות לכלל המשרדים ובתוכם גם לרשות האוכלוסין, כי תיכף כבר ענבל צריכה לצאת
אליהו מרידור:
 טוב, זו שאלה כוללת, לעניין כלל הרשויות, עד כמה הרשויות בטוחות, כי העובדים שהגיעו לכאן, בנוהל חירום לדוגמא ממלאווי, לא יישארו כאן לא חוקיים לאחר תקופת העסקתם? מי נותן לכך ערבות, אם כן מהי? ומהם התמריצים שלהם לצאת?
שפי פז:
אני יכולה שנייה להוסיף כמה מילים?
אליהו מרידור:
בטח, הגברת שפי פז
שפי פז:
אני שפי פז מדרום תל אביב, מתעסקת בנושא ההגירה הלא חוקית, הסתננות וכדומה
אליהו מרידור:
יום ולילה, מסביב לשעון
שפי פז:
דיברו פה על הודים וסירלנקים, אני בטוחה שאף אחד אין לו מושג איזו קהילה ענקית של הודים וסירלנקים יש בדרום תל אביב, מאיפה? זה עובדים שהגיעו ברישיון ונשארו, יש בעיה מאוד קשה עם הנושא
שפי פז:
 אנחנו בעיקרון בעד עובדים זרים ברישיון, אוקי? אני לא באתי פה להיות נגד, חלילה, אנחנו גם מאוד מאוד בעד ואני חושבת שזה גם האינטרס של המעסיקים שהם יישארו במקום העבודה שלהם ולא יינטשו, יתפסו כל מיני מכסות וויזות ויגיעו אלינו
שפי פז:
 יש לנו קהילה מאוד גדולה של הודים, סרלנקים, גם מולדבים, יש גם כאלה שגרים בשכונות ומוסעים יום-יום
שפי פז:
 השאלה שלי באמת, מכיוון שיש לנו ניסיון מאוד מאוד קשה, עם רשות האוכלוסין וההגירה ועם משטרת ההגירה שלא קיימת, מה בונה רשות האוכלוסין, לקראת הסיפור הזה, כלומר, האם יהיה מנגנון פיקוח רציני? האם יהיה מעקב אחרי האנשים שיעזבו כשנגמרת להם האשרה? האם הולכים לקחת מהם פיקדונות? האם יהיו בכלל סמכויות אכיפה לרשות ההגירה? והאם מי שייתפס מפר מה שיש, עשרות אלפי שיש כיום, שהפרו את התנאים, שלא יצאו, שברחו למעסיקים ואני יכולה להצביע לכם על הכתובות שלהם, אבל אין מי שיטפל בהם, האם יהיו הליכים ברורים, חד משמעיים ומהירים? כי אם לא, אם לא, מה שאנחנו עושים בסופו של דבר, זה להביא לפה עוד זרים לא חוקיים ואני חושבת ואני מצטערת, ענבל, אני באמת מצטערת להגיד את זה, אבל כיוון שאנחנו במאבק הזה כבר 15 שנה, רשות ההגירה, עד היום, לא הוכיחה את עצמה
אליהו מרידור:
טוב, לפני שעורכת הדין משש מתייחסת לזה, אני אומר לך שראשית כידוע, בתקופה הזאת, יש מדיניות של אי-אכיפה, שנית, כל נושא ההגירה לטפל בלא חוקיים, לא חונה אצל ענבל, זו רשות אחרת
שפי פז:
לא, זה רשות ההגירה
אליהו מרידור:
לא, זה מנהל אחר
ענבל משש:
היא יודעת, אצל יוסי, אבל לא נורא, אני אתייחס
שפי פז:
יוסי לא פה, אבל אני שואלת
אליהו מרידור:
אין בעיה, אבל היא לא הכתובת, אני רק אומר - - -
שפי פז:
איך אתם מונעים מראש את כל הסיפור הזה?
אליהו מרידור:
זאת השאלה, אבל כלפי כל מי שכבר נמצא, זו אותה רשות, אבל מנהל אחר וצריך לומר את האמת, המנהל הזה לא תוקצב מספיק, לא תוגבר מספיק, לא רוענן מספיק, מעט כוח האדם שקיים לו, מופנה לצורך משימות חשובות אחרות ולכן המציאות הזאת פוגשת אותנו ואנחנו נקדיש לטובת העניין דיון בקרוב, בעזרת השם כשהמצב יאפשר את זה ועכשיו עדיין, השאלה המרכזית, אני מחזיר את זה לגברת משש
ענבל משש:
טוב, אז אני אגיד כך, בוא ניתן קצת נתונים על עובדים זרים בכלל, אז יש לנו 135,396, 107,455 הם חוקיים והלא חוקיים זה 27,941, באחוזים זה - - -
אליהו מרידור:
ירדו מעט
שפי פז:
אני מדברת על החוקיים, הלא חוקיים
ענבל משש:
כן, על העובדים
ענבל משש:
 נושא השיח, את צודקת הוא לא אכיפה בכלל, לא תיירים וגם לא מסתננים, אנחנו מדברים על עובדים זרים, נכון, עובדים זרים שנכנסו לישראל באופן חוקי, באשרת עבודה, לעבוד בענפים השונים, חלקם כפי שאת רואה את הנתונים, אז רובם ככולם הם חוקיים ויש פה באמת מקצתם שגם בהם צריכים לטפל, הם לא חוקיים, המספר הזה של 28,000 מתוך 135,000 , צריך לטפל בו, אבל באחוזים הוא לא גבוה ונכון לכניסת עובדים זרים יש השלכות
אליהו מרידור:
האם גברתי מסכימה לבחון את האפשרות להלבין את אותם עובדים שהיו חוקיים והיום לא, כדי שיוחזרו למעסיקיהם ויחזרו להיות חוקיים, לפחות לפרק זמן של שנה? גם ניתן מענה לצורכי השוק, גם נחזיר אותם להיות חוקיים, ישלמו מיסים עליהם והם יהיו מבוטחים ויהיו במסגרת קבועה וגם יהיה לנו קצת יותר מעקב, אפילו הייתי הולך על איזשהו רעיון שאם אני רוצה לתת שנה, נגדיל לחצי שנה ומאותו רגע כל חודש וחודש לפני שאנחנו רוצים לסיים את ההתקשרות איתם, אנחנו מגיעים שהם עוד בעבודה ועוזרים לארוז את החפצים ותודה להתראות, נפגשים בשדה
שפי פז:
רעיון טוב לדעתי
ענבל משש:
אני אגיד כמה דברים, קודם כל, יש כל הזמן איזונים בין צרכים שונים, גם כדי לתת עובדים זרים למשק וגם מבחינת האיזונים, לשהייה בלתי חוקי, גם הנושא הזה של פיקדון למשל, הנושא הזה של קביעת משך הזמן שעובד זר צריך להיות פה במדינת ישראל, השאלה שאדוני שואל היא שאלה של מדיניות שצריך לבחון אותה כמובן, עם השר ועם המנכ"ל, מה התפיסה שלהם לגבי הנושא הזה
ענבל משש:
 אני יכולה להגיד, אם מסתכלים על הנתונים, אז יש פה מספרים, מתוך ה-28 אלף, מחציתם הם עובדים זרים בענף הסיעוד שהם לא חוקיים, חלקם נשארו פה תקופות ארוכות, שנים, שלא בהכרח אם תבוצע איזושהי פעולת התערבות, הם ילכו לעבוד בענף הסיעוד למשל, אז הדברים שצריך לבחון אותם קצת יותר לעומק, גם לא אמרנו שאנחנו אומרים כן, לא אמרנו שאנחנו אומרים לא, אמרתי שזו שאלה של מדיניות, שצריך כמובן להעלות אותה בפני המנכ"ל שלנו ושר הפנים ולקבל את ההתייחסות שלהם לנושא, תוך כמובן, הסתכלות רחבה, גם על מה אנחנו מרוויחים מזה וגם כמה שנים האנשים האלה עובדים פה, באיזה ענפים, צריך לבדוק אם יש פה קבוצה שהתבססה פה מעל עשר שנים ולא עובדת בענף, אז סביר להניח שהיא לא תחזור לעבוד בענף
אליהו מרידור:
	לא, ניקח לדוגמא בנאדם שעבד פה באופן חוקי, עד מלפני חמישה חודשים ועבד אצל מעסיק באופן רציף, הסתיימה השהות החוקית שלו פה והוא השתחל, הוא הפך להיות שקוף, אותו מעסיק עדיין יודע לאתר אותו ומעוניין בו והמועסק מסכים לעבוד אצלו, על ידי כך שאנחנו נחזיר אותו למסלול העבודה החוקי, אנחנו מרוויחים המון המון המון, בטח יותר ממה שאנחנו מפסידים מהתהליך הזה, השאלה אם גברתי מסכימה להעלות את זה לבחינה ממשית, ניתן מענה לצורכי השוק, נחזיר אותם לשוק העבודה, ישלמו עליהם מיסים, ביטוחים, יהיה לנו יותר מעקב לקראת היציאה המבוקרת שלהם, נשלוט בזה
ענבל משש:
	אז אני אומרת שצריך לנתח את הנתונים האלה, לראות משך כמה זמן העובדים האלה שוהים ובמי מדובר ובאמת, אם יש יכולת וגם, עוד פעם, צריך כל הזמן לשים לב, גם איזה מסרים מעבירים, בסופו של יום, לעובדים ואיך לא חלילה מתמרצים עובדים לשהות פה באופן לא חוקי ולעבוד באופן לא חוקי, בתקווה שביום מן הימים, הם יחזרו לעבוד בענפים בצורה חוקית, אז לכן, צריך לבדוק את הדברים האלו בצורה רצינית ואחראית ואחרי שננתח את הנתונים, נראה מה עמדתנו המקצועית וכמובן, נציג אותה הלאה ונוכל להתייחס קצת יותר בצורה מקצועית לבקשה
אליהו מרידור:
אוקי, תודה רבה
שפי פז:
לא ענית על השאלה הבסיסית, מה אתם עושים כדי שלא יהיו לך עוד שנתיים, עד 25 אלף כאלה ? מה אתם עושים? מה יש בחוזים האלה?
ענבל משש:
אז קודם כל, אנחנו פועלים בכמה מישורים וכמה צעדים שנעשים, אז קודם כל, הכניסה של העובדים, צריך להגיד שהיא באופן חוקי, באמצעות הסכמים, גם בין המדינות וזה נבדק ואנחנו מצפים מהם לתקופת שהייה מקסימלית על פי חוק ואנחנו פועלים כפי שאדוני יודע, כל מחזור שמסיים, להכניס עובדים, כדי שלא ייווצר מחסור בעובדים זרים, בסופו של יום, זה מסגרת של איזונים שנעשים בין כל מיני צרכים וכן, גם פעולות אכיפה שנעשות, יכול להיות בצורה לא מספקת, אבל נעשות גם פעולות אכיפה
אליהו מרידור:
 השאלה שנשאלה כמה פעמים זה לעניין, מתן בטוחה כלשהי לצמצום התופעה האפשרית של עובדים שמגיעים לדוגמא ממלאווי שיבקשו פה מקלט ויעברו להיות חלק מישראל? זאת השאלה
ענבל משש:
הרעיון הוא בכניסה של עובדים בצורה חוקית, בסדר?
אליהו מרידור:
הם מגיעים חוקית
ענבל משש:
מגיעים חוקית, הם עובדים בצורה חוקית
אליהו מרידור:
מה אנחנו עושים כמדינה בשביל לצמצם את האפשרות שהם יישארו פה אחרי זה - - -
שפי פז:
לא חוקי
אליהו מרידור:
לא, זה לא באופן לא חוקי, זה לא נכון, שהם לא יסבו את הנוכחות שלהם להיות מבקשי מקלט, איך אנחנו מצמצים את התופעה הזאת? היא קיימת, לשמחתנו לא באחוז גבוה, אבל היא קיימת
שפי פז:
שלא יישארו אחרי שנגמר
ענבל משש:
כמובן זה נושא שבאחריותנו ואת צודקת
שפי פז:
שלא יולידו ילדים שאחר כך הם יגידו הילדים נולדו פה, שכל הסיפור הגדול הזה לא ייווצר, כלומר מה מונע מהם להישאר אחרי שנגמרת תקופת האשרה? האם אתם לוקחים פיקדונות? האם אתם יש הסכם עם המדינות? האם יש הליכי גירוש ? אני שואלת ברצינות, כי זה קיים
ענבל משש:
את מכירה את התחום מצוין שפי, את המון המון שנים, אני יודעת, אני אומרת לכניסת עובדים זרים, יש השלכות על המשק ועל המרקם החברתי ועל הכלכלה וכן הלאה והלאה, אז ברור שככול שיכנסו יותר עובדים, יש חשש שתגבר תופעת השהייה הבלתי חוקית, זה וודאי וודאי זה חלק מהדברים, גם שנוגעים להשתקעות וגם לשהייה לא חוקית ואנחנו מכירים את זה, אז אנחנו אומרים יש לנו יחידת אכיפה, הם עושים את העבודה שלהם, יכול להיות שבצורה לא מספקת, יכול להיות שצריך יותר
ענבל משש:
 צריך לזכור גם שבשנים האחרונות, גם עסקו בתופעת ההסתננות וגם כמובן, הייתה הקורונה, אבל זה חלק מהפעולות שנעשות וצריך להגביר כמובן, את הקצב, בנושא השהייה הבלתי חוקית
שפי פז:
התשובה היא לא
ענבל משש:
מה התשובה היא לא?
שפי פז:
האם את עונה לי על אכיפה? האם יש בטוחות, ערבויות מלכתחילה?
אליהו מרידור:
מה שעורכת הדין משש אומרת לך, שכל הערבויות החוקיות - - -
ענבל משש:
יש גם פיקדון, לדוגמא בענף הבניין, בענף המלונאות, בענף התעשייה, יש פיקדון שבסוף התקופה העובד הזר צריך לצאת מישראל, הוא יכול למשוך את הפקדון בנתב"ג, זה חלק מהאמצעים שמפעילים כדי שעובדים בסוף לתמרץ אותם לצאת בזמן
ענבל משש:
 זה נכון, אני אגיד גם שגם למעסיקים יש אחריות, גם למעסיקים שבסוף, אותם עובדים, עובדים אצלם במשך שנים, יש להם אחריות לסיים את ההעסקה בזמן, כמו שצריך, לשלם את מה שצריך ובסופו של יום, לסייע לעובד לצאת ממדינת ישראל בזמן שנקבע לו
שפי פז:
יש לכם למשל מעקב, כמו שיש במדינות אחרות? מרשות ההגירה, בודקים את הבנאדם, עוקבים אחריו, מפקחים עד שהוא עוזב?
ענבל משש:
כן, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המעסיקים, בסוף עובד זר, לא מגיע בלי שיש מעסיק שצריך אותו לענף מסודר ואמרתי, הוא יכול לעבור בין מעסיקים, הוא לא יכול לעבור בין ענפים, אבל הוא עובר בין מעסיקים, המעסיקים יודעים מה תוקף הרישיון שלהם וגם למעסיקים יש אחריות, גם לנו כמובן, כמדינה קודם כל, גם בכל מיני אמצעים כפי שאמרתי, גם הנושא של הפיקדון שמבחינתנו, גם בנושא של מגבלת הזמן
ענבל משש:
 וגם אני מסכימה איתך שצריך להגביר את האכיפה, אני מסכימה איתך לגמרי
אברהם מיכאלי:
מילה אפשר?
אברהם מיכאלי:
בחקלאות לדוגמא, אם המעסיק מקבל את העובדים, על פי הצורך האמיתי שהוא צריך למשק, העניין שלא חוקי יעלם, לפחות בעניין החקלאות ולמה? כי העובד הזר שהופך להיות לא חוקי, ברגע שהוא מסיים את העבודה אצל אברהם דניאל, הוא צריך לחזור לארץ המוצא שלו - - -
אליהו מרידור:
לא יהיה לו איפה להיקלט, אתה צודק, אני מכיר את הסוגייה, נתתי עליה את דעתי
אליהו מרידור:
 טוב, לפני שאני חוזר לעוד שאלה לעורכת הדין משש, אני פונה ליועץ שר הפנים, שחר שמכבד אותנו בנוכחותו, אני אשמח בבקשה לדעת, אחרי שאנחנו מבינים שלצד כל מה שניתן לעשות כדי לצמצם את התופעה, עדיין תחת הבנות בינלאומיות, לא ניתן להסתמך על תצהירים והתחייבויות קודמות של מועסק שהוא באמת, יסיים את תקופת שהותו בארץ וייצא ולפיכך, כל מה שנותר לנו, זה לתגבר את נושא האכיפה, אני אשמח לדעת, אם בגישה המשרדית שלכם, כבוד השר יתייחס לצורך בתגבור תקציב מנהל האכיפה?
שחר טל:
אני מבין שנעשה שמה עכשיו איזשהו חילופי גברא, שהולכים למנות ראש מנהל חדש והולכים מה שנקרא, לתת על זה עבודה - - -
אליהו מרידור:
אני חושב שיש משהו קצת לא הוגן
שחר טל:
למה?
אליהו מרידור:
כי כשאני שואל על עניין מתן מענה ותקצוב והתגובה שאני מקבל היא שהולכים לטפל בזה, כי יש חילופי גברא, משמע שמי שהיה ראש המנהל הוא הסיבה שבגללה המצב הוא כפי שהיום, צריך להגיד את האמת, לצד העובדה שנכון שיש תחלופת דורות וצריך לרענן ונגעתי בזה קצת בדברי הקודמים, האמת של האמת זה שהמנהל הזה סובל מחוסר התייחסות תקציבית, מכוח אדם חסר, מחוסר פוקוס, תמיד כשיש פרויקט חדש וחשוב ודחוף, תולשים את העובדים, קודם כל של המנהל הזה, לטובת אותו פרויקט והצלחתו, האם יש שינוי גישה במשרד, שבין היתר, בא ליידי ביטוי, בתוספת תקציבית נרחבת
שחר טל:
אז כבוד היושב ראש, אתה יודע שאני השתתפתי בכמה סיורים שאתה יצאת בדרום תל אביב, המדיניות של השר היא באמת, לדחוף את הנושא הזה של אכיפה כנגד שוהים בלתי חוקיים במדינה
אליהו מרידור:
בין הייתר על ידי תוספת תקציבים ותקנים
שחר טל:
אני חושב שכן, ברגע שיכנס ראש מנהל חדש, הנושא הזה יקבל משמעות יתרה
אליהו מרידור:
אוקי, אז יש לכם אורך רוח, אני מחכה שייקלט
שחר טל:
לא, אין לנו
אליהו מרידור:
אני נותן לכם, אני נותן, ראש מנהל אכיפה ברשות האוכלוסין, מר יוסי אדלשטיין פורש
ענבל משש:
כן, אני עבדתי שנים במנהל אכיפה וזרים, לפני שעברתי למנהל עובדים זרים
אליהו מרידור:
את חוזרת לשם, עוד לא גילינו לך
ענבל משש:
לא, יש שם עובדים מדהימים, מסורים, מקצועיים שעושים עבודה באמת, סביב השעון, כדי לקדם את הנושא הזה של האכיפה, לאורך השנים, באמת היה צורך - - -
אליהו מרידור:
כן, אבל בלי תקציבים ובלי כוח אדם, את צריכה להחליט גברתי, או שאת באה לשם לעשות איזשהו זה, או שתשאילי לנו לשם את משה נקש
אליהו מרידור:
 אנחנו רוצים לצאת מפה עם עוד בשורות
אליהו מרידור:
 טוב, אוקי, אני חוזר אלייך גברתי, בדיון הקודם, ביקשתי, הוועדה דרשה מרשות האוכלוסין וממשרד החקלאות, להעביר את התייחסותכם, ביחד ובנפרד, לוועדה, לדרכים לסיוע לחקלאים שלפני המלחמה, הסתייעו בהעסקת עובדים פלסטינאים ובדגש על עונתי ומבקשים להעסיק במקומם עובדים זרים, א', אני אשמח לדעת, מה קורה עם זה ולדעת מה לגישתכם, החקלאים אמורים לעשות בחוסר הזה, שאין להם שום מענה, זה לא כמו מקרה אחר שיש להם מכסה והם בוחרים לא לממש אותה, אין להם מענה אחר, אשמח לדעת מה התייחסות שני המשרדים ואיך אנחנו יוצאים פה עם בשורה בעניין הזה
ענבל משש:
אז אני אגיד שכפי שאדוני יודע, מכסה נקבעת בהחלטת ממשלה, אנחנו מקצים על פי המלצת משרד החקלאות, מכיוון ש- - -
אליהו מרידור:
לכן העברתי את זה לשניכם ביחד
ענבל משש:
בסדר, אין בעיה, אני אגיד שהייתה לנו כבר פגישה אחת עם אורי ויענקלה ואילנה שיושבת פה והצוות, בנושא של האתגרים שיש עכשיו, לרבות בנושא העונתי, צריך להתקיים דיון נוסף, יחד עם משרד החקלאות, באותה העת, הם לא יכלו להצטרף לדיון, אבל צריך להתקיים דיון נוסף, לדעתי בשבוע הבא ואנחנו בוחנים יחד את הנושא, אני יודעת להקצות מה שמשרד החקלאות נותן לי, לרבות ה-9,000 שהוא עוד לא נתן לי, ככול שייתן לי, נקצה אותם לחקלאות
אליהו מרידור:
משרד החקלאות, תשובה
יהודית כרמי:
שלום, יהודית כרמי, אחראית על ההמלצה של ההקצאות עובדים זרים ולגבי הפלסטינאיים, אנחנו עדיין בוחנים, גם צריך להבין שבשונה מהקצאות הרגילות שאנחנו יודעים להקצות לחקלאי עצמו הפעיל, בפלסטינאים יש הרבה קבלני עיבוד - - -
יהודית כרמי:
 ואנחנו עוד לא יודעים להקצות, אף פעם לא הקצנו בעצם עובדים זרים לקבלני עיבוד
אליהו מרידור:
למה? מה ההבדל?
יהודית כרמי:
כי הבדיקות שלנו נעשים על פי החקלאי שהוא מוכר את התוצרת החקלאית, שהוא משכן אותם במשקו, יש לזה עוד כל מיני דברים
אליהו מרידור:
בפרק הזמן שעבר גברתי, יכולתם לבנות פורמט תבחין שאומר לאותו קבלן עיבוד, בוא תאמר לי, עם מי יש לך התקשרות, מה המלאי הפוטנציאלי שלו, בהתאם לזה, מה הצפי וכנגזרת מזה, נקצה עובדים, מה זאת אומרת?
יהודית כרמי:
אז כמו שאמרתי - -
אליהו מרידור:
דוגמא, גברתי בוודאי יודעת שאנחנו בפתח עניין של ימים שכל ההדרים שעדיין הצליחו לשרוד, הולכים לפח, הולכים לפח, אין מה לעשות איתם, אם אתם היום, היום, מה זה היום? היום זה מאוחר, אתמול לא פותחים הסבה של הקצאות של פלסטינאים לעובדים זרים, מאות מאות אלפי דונמים והשקעה רבה, הולכת לפח, פשוט, זאת אומרת, אם תביאי בעוד חודש, אין מה לעשות איתם לגבי הרבה ענפים, אולי הם יהיו מוכנים לקראת הנשירים, אולי לקראת התותים, אולי לקראת המשמש, פרי ההדר אין מה לעשות אתו, חשוב רגע שנבין
אליהו מרידור:
 עכשיו, תראו, יש לנו נכונות כמדינה, לאפיין ולאתר את המדינות שמסכימות לשלוח עובדים, יש עובדים שמסכימים להגיע אס
אליהו מרידור:
או
אליהו מרידור:
אס, הם מוכנים, הם מגיעים מאזורים חקלאיים, יש צורך של מי שיקבל אותם, להבדיל מאותם חקלאים שלא רוצים בעת הזאת ומסכימים להסתפק בלי, תראי יש הכול, חוץ מהחלטה בסיסית שלכם, להסב את אותן מכסות, גם המעבדים וגם החקלאים עצמם, ל-מפלסטינאים לעובדים זרים, תסבירו לי מה האבסורד הזה?
יהודית כרמי:
אני רגע רוצה להסביר, זה לא רק העניין של קבלני העיבוד
אליהו מרידור:
זה גם
יהודית כרמי:
זה משהו שאנחנו נצליח לפתור, העניין הוא שצריך על זה תוספת נפרדת, שזה מכסה שבכלל לא באה בחשבון, אנחנו לא - - -
אליהו מרידור:
לא, גברתי, זו מכסה קיימת שעד היום - - -
יהודית כרמי:
מכסה של עובדים פלסטינאים
אליהו מרידור:
כן, כן, כן, המכסה של העובדים הפלסטינאים, מתחלקת לשלוש קטיגוריות, יש את הפלסטינאים הקבועים שעובדים אצל מעסיק קבוע, יש את העונתי אצל החקלאי ויש את הקבוע/עונתי אצל המעבד, נחלק את זה לשלושה חלקים, ברגע שידוע שזה הזמן שצריך אותם יותר מתמיד, בהיקף אדיר, ברגע שידוע שאין להם תחליף כרגע ואנחנו יודעים שהמדינה בצד השני שלה, באמצעות כלל המשרדים הרלוונטיים והוועדה הזאת, עם כל הצניעות, דאגה לאפשר מלאי של אותם עובדים לחקלאות, שזמינים להגיע היום והכול קיים, חוץ מזה שאתם צריכים פשוט לשנות דיסקט ובמקום להגיד לעובד מוחמד, יקראו לו ג'ין, זה ההבדל, במקום מאיו"ש, מהודו, זה ההבדל, למה? על מה ההתעקשות הזאת? על מה? אני באמת מבקש לדעת על מה ההתעקשות הזאת, אין לנו מספיק נזקים? מה אנחנו צריכים לראות עוד נזקים? לראות פירות על הרצפה? שואל אותכם, שאלתי אותכם כבר בדיון הקודם והעברתי את זה עוד יותר קודם ודיברתי על זה עם עוד גורמים אצלכם והצפתי את זה, מה עוד צריך לקרות? אגב, אתם אמורים להבין את זה, כי אתם מקבלים באופן פרטני דרישות מכל פרדסן, לצורך העניין, לקראת עונת הקטיף שלו, מה הפוטנציאל, מה הצורך, בהתאם לזה, אתם מקצים לו, אתם יודעים שזה אמור להגיע, זה לא לשלוח טרנזיט למחסום רנטיס ולהביא, סליחה, זה פשוט לדאוג להתקשר עם חברה מקומית, רוצים שזה יהיה בדין שלא יהיה סחר בבני אדם, שהתהליך יהיה מבוקר, לקנות כרטיסים, להביא אותם לפה, להרגיל אותם פה לאקלים ועובדים מחכים להגיע, מחכים, למה?
יהודית כרמי:
אני אעביר את זה הלאה
אליהו מרידור:
זה נשמע כאילו זה פעם ראשונה שאני מדבר על זה, אבסורד
יהודית כרמי:
לא, אני יכולה רגע, אני יכולה לענות כאן לדברים שמקום הועלו?
אליהו מרידור:
בוודאי, לא, אבל שנייה, לפני להעביר הלאה ולפני לענות למה שדיברו קודם, אני מבקש שנגדור את זה במס"ד הזמנים הלא נורמאלי שאנחנו נמצאים בו, עד מחר בסוף היום, אני מבקש את גישתכם הכתובה, לסוגייה שהעליתי כרגע ועד מחר בצוהריים זה אומר ששרפתי עוד יממה לחינם, לא אני, כל הענף, כל המדינה שרפה עוד יממה לחינם, זה מקומם אותי
ליאת שטיינברג:
אדוני אפשר להתייחס?
ליאת שטיינברג:
שלום, שמי עורכת דין ליאת שטיינברג, אני מהמגזר הפרטי, אני מייצגת גם בתחום הבנייה, גם בתחום החקלאות וגם בכלל בכל התחום של העובדים הזרים שעד השביעי לאוקטובר, כלל בין הייתר, הוצאת היתרים פלסטינאים ואני מתרגשת לשמוע את הגישה של אדוני, כי היא כל כך נכונה, אני מדברת מהשטח, לא רק מהצד של החקלאים שיש כאן נציגות מכובדת ונכונה ומהקבלנים שגם כן, ברור הצורך שלהם, אבל אני רוצה להשמיע גם כן את הקול של כל אותם מעסיקים שהם בתחום התעשייה, בתחום המסחר, שהיה להם היתרים להעסקת עובדים פלסטינאים והיום יש מפעלים שהם לא יכולים להביא עובדים זרים, כי אין להם היתר להעסקת עובד זר ומצד שני, אין פלסטינאים ואנחנו נמצאים באותה נקודה שאדוני כאן, כשדיברת כאן, זה פשוט ממש העביר בי צמרמורת, כי אני רואה את המצוקה, איך מפעלים ממש נסגרים
ליאת שטיינברג:
 מדבר איתי בעל מפעל ואומר לי, יש לי קונטיינרים שבדרך, יש לי סחורה שהגיע, אין לי מי שיעשה, אני כל חודש מפסיד מיליונים על מיליונים ואני לא יודע איך לשרוד, אז המצוקה שאדוני כאן תיאר היא נכונה, היא מדויקת ולעניות דעתי, צריך להתייחס להסבה של ההיתרים של הפלסטינאים, כמו שאדוני אמר, במקום מוחמד שיהיה ג'ין, לא רק לחקלאים, אלא גם לענפים האחרים
אליהו מרידור:
תודה, אני מודה לך על דבריך, הטענה שלך והדרישה שלך צודקת, ידועה, ביטאתי אותה כבר בדיון קודם, רק ימחלו לי כל שאר המעסיקים האחרים, כרגע מה שמעניין אותי, כרגע, מידי, זה לתת מענה לאותם חקלאים שבנויים באופן עונתי וכשאני אקבל לזה מענה, יהיה לי קל יותר, לקבל מענה לדרישה הנוספת שלך
דניאל יצחק לוי:
דניאל קלוסקי, מזכיר ארגון מגדלי ההדרים, פרדסן