GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אזולאי:
לדעת כמה עובדים יש בארץ
יעקב אשר:
יופי
יעקב אשר:
 אבל מעניין אותך שאני מנהל את הדיון? בקשה של דיבור
מיכאל אורן:
אם זה לא היה ברור, אנחנו צריכים את התאגידים חיים ומתפקדים והם משהו שהוא חשוב לנו, וכל פעולה שתסייע לכך תהיה חשובה
יעקב אשר:
ענבל, מה עמדתכם בעניין הזה?
ענבל משש:
אנחנו אמנם גובים את האגרות
ענבל משש:
 יש אגרות בהיתר, הן הולכות לקופת המדינה
ענבל משש:
     כפי שאמרתי בדיון הקודם, אנחנו רוצים לשמור את המודל הזה של התאגידים בצורה איתנה שיוכל להמשיך ולתפקד, אבל מדיניות פיסקלית זה האוצר ולא אנחנו
יעקב אשר:
אם את יכולה, אני מבקש לומר לנו את העלויות
יעקב אשר:
 כמה יוצאת עלות לעובד בהתייחסות לנושאים הללו?
ענבל משש:
יש אגרה שנתית, אגרת בקשה, דמי היתר
ענבל משש:
 הוא תיאר את המספרים
אלדד ניצן:
1,740 ₪ זה חודשי
יעקב אשר:
יש אגרה אחת חד פעמית בבקשה – 1,000 שקלים – ואחר כך 1,740 - - -
אלדד ניצן:
אגרת רישיון
אלדד ניצן:
 1,700 זה כל חודש בחודשו שהשנתי זו אגרה שנתית שמחולקת לחודשים 1,740 כפול 12
יעקב אשר:
וזה חוץ מהמגורים
אלדד ניצן:
חוץ מהמגורים, הפיקדונות, הפנסיות וכל הדברים האחרים - שהכל מושתת על הקבלן בסוף
יעקב אשר:
ענבל, בתור אחת שמכירה את השוק הזה יותר טוב מכל אחד אחר, האם את חושבת - שהכמות הגדולה שאנחנו רוצים שהם ייקחו על עצמם והם יצטרכו לשלם סכומים אדירים בהתחלה - זה עלול להוות בעיה כרגע? מה דעתכם בעניין הזה? לא בהיבט הפיסקלי ולא בהיבט הכספי
ענבל משש:
אנחנו שמענו את הטענות שלהם שהם לא עבדו באוקטובר כי האתרים היו סגורים
ענבל משש:
 עכשיו חזרו לפעילות וזה משמח מאוד
ענבל משש:
 לפי מה שהתאגידים מתארים ואומרים, נוצר פער על חודש אוקטובר
אלדד ניצן:
גם נובמבר
ענבל משש:
אבל אנחנו בתחילת חודש נובמבר
ענבל משש:
 זה משהו פה בדיסוננס
ענבל משש:
 כרגע עובדים
יעקב אשר:
אתה אוהב לקרוא לכל דבר בשמות
יעקב אשר:
 בסוף זה כסף
יעקב אשר:
 אני חושב שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו מקלים על הדבר הזה - אם זה בדחיה של אגרות מסוימות ולתת לזה איזשהו גרייס כזה או אחר, או אם אנחנו מדברים על כמויות גדולות, שאנחנו רוצים שיביאו בבת אחת - אז גם גרייס וגם יכולה להיות קביעה של אגרה מופחתת יותר בתקופה מסוימת
יעקב אשר:
 נועה שוקרון ממשרד האוצר?
נועה שוקרון:
רכזת תעסוקה באגף התקציבים, משרד האוצר
יעקב אשר:
מה עמדתך בעניין? דיברנו, אנחנו בקשר מול האוצר בעניין הזה
יעקב אשר:
 אני רק רוצה שתביעי את העמדה שלכם כרגע ונמשיך את זה
יעקב אשר:
 זה לא יגמר בישיבה הזאת
יעקב אשר:
 בבקשה, נועה
נועה שוקרון:
קיבלנו המון פניות - גם בענף הבניין וגם מענפים נוספים - לבחון ביטול של חלק מהאגרות או דחיה שלהן
נועה שוקרון:
 אנחנו עדיין נמצאים בתהליך של בחינה לגבי הסוגיה הזו
נועה שוקרון:
 ככלל אנחנו מנסים לעשות אבחנה מאוד ברורה בין מצב שגרה לבין מצב החירום, לבחון מה הן העלויות התוספתיות שמושתתות על המעסיקים כתוצאה מאותו מצב חירום בו אנחנו נמצאים
יעקב אשר:
שמעת את ההקדמה שלי, אני אומר את זה בהרבה דיונים
יעקב אשר:
 אני לא מחפש את הדבר הזה שהיום מישהו בא לסדר לעצמו בעיות שלא הצליח לסדר קודם על חשבון המלחמה
יעקב אשר:
 כל דבר תחום בזמן, בהגדרות שלו עם כל המנגנונים - מתאים לשעת חירום
יעקב אשר:
     תמשיכי
יעקב אשר:
 זה נאמר רק כדי להרגיע אותך בעניין הזה
נועה שוקרון:
אני חושבת שאנחנו, בעזרתו של יו"ר הוועדה, אנחנו עושים כרגע את הבחינה ואת המיפוי של העלויות התוספתיות
אלדד ניצן:
אבל חייבים לעצור - - -
יעקב אשר:
 אתה רוצה להאכיל אותי עם כפית? לא הבנת שאני מבין?
ארז מלול:
תן לה
ארז מלול:
 היא בראש טוב
ארז מלול:
 למה להרוס?
יעקב אשר:
כן, היית באמצע משפט
נועה שוקרון:
אני אבוא כל יום לוועדה
נועה שוקרון:
 להגיד ש"פקיד אוצר הוא בראש טוב" הוא לא דבר שקורה לי הרבה
יעקב אשר:
ארז יודע לפרגן
יעקב אשר:
 גם ליושב-הראש הוא מפרגן כל הזמן
נועה שוקרון:
אני מאמינה שבמהלך השבוע הבא נוכל להוציא איזושהי הודעה מקצועית ומסודרת שמבהירה מה העמדה - -
יעקב אשר:
אני רוצה לחלק את שיעורי הבית הללו לשניים
יעקב אשר:
 במהלך תחילת שבוע הבא - - אני לא יודע מתי התשלום הבא אמור לרדת
אלדד ניצן:
יום ראשון הם רוצים, הם עומדים אתנו כבר קרוב לשבועיים-שלושה עם פטיש – בצדק מבחינתם, כי הם הגובים – ואומרים לנו לשלם את הכסף על אוקטובר ונובמבר – שגם כבר הגיע
אלדד ניצן:
 אין לנו כסף לשלם
אלדד ניצן:
 אנחנו נקרוס
ענבל משש:
 הלכנו אתכם בכפפות של משי
ענבל משש:
 למה להגיד "פטיש"? דחינו לך פעם אחת - - -
אלדד ניצן:
אבל אמרנו לך שבצדק
אלדד ניצן:
 למה - - -
ענבל משש:
אתה צריך לשלם אגרות עד ה-5 בחודש
ענבל משש:
 דחינו לך עד ה-25 בחודש
ענבל משש:
 למה אתה אומר "פטיש"?
אלדד ניצן:
אבל לא באתי אליך בטענות
יעקב אשר:
ענבל, רגע
אלדד ניצן:
להיפך
אלדד ניצן:
 אני אומר שזה לא אשמתם
יעקב אשר:
אדוני יושב-הראש, אתה מפריע לעצמך
יעקב אשר:
 ענבל, נראה לי שמשרד האוצר ימליץ עלייך להדליק משואה
יעקב אשר:
 את נאבקת - - -
ענבל משש:
אני לא נאבקת
ענבל משש:
 אני רוצה לעזור כשאפשר
ענבל משש:
 זה לא אירוע שלנו, אבל אנחנו מנסים לעזור
יעקב אשר:
 אני מבקש את הבדיקה שלך, נועה, ביחד עם ענבל, כי בסוף היא – לצערה הרב – הגובה, אבל זה חלק העניין
ענבל משש:
דיברנו, גם אתמול בלילה עד השעות המאוחרות
יעקב אשר:
אני מבקש לנסות למצוא פתרון
יעקב אשר:
 אני לא רוצה לדון בזה עכשיו
יעקב אשר:
 אני מכבד את זה, אני יודע לנהל אתכם שיחות, גם מחוץ לוועדה
יעקב אשר:
 אני רק מבקש לחשוב על משהו שכרגע אפשרי
יעקב אשר:
 נגיד חודש אחד לא לוותר אלא לדחות את התשלום שלו לשבוע-שבועיים עד לגיבוש המדיניות ולצאת עם הנחיות ברורות
יעקב אשר:
     אני רוצה לשאול את היועץ המשפטי - אם אני מבין נכון - אם ירצו לשנות, לעשות גרייס, או הפחתה מסוימת לתקופה מסוימת, מה הדרך? זו חקיקה? או שלא צריך חקיקה, אני מקווה?
תומר רוזנר:
כמובן יש אפשרות בחקיקה
יעקב אשר:
לא, אני יודע שיש אפשרות בחקיקה
תומר רוזנר:
התקנות זה מקורות שונים
תומר רוזנר:
 בחלקן זה שר הפנים בהסכמת שר האוצר ובהתייעצות עם שר העבודה ובאישור הוועדה הזאת
תומר רוזנר:
 חלק מהתשלומים הם באישור ועדת העבודה והרווחה
יעקב אשר:
זאת אומרת לאחר שאנחנו נגבש עם האוצר איזשהו מתווה ונגיע להסכמות, אפשר לעשות את זה גם בלי חקיקה?
תומר רוזנר:
בלי חקיקה ראשית
ארז מלול:
גם בוועדת - - יש עוד הרבה תקנות
יעקב אשר:
נועה, אני יודע שאת עוסקת כרגע בדברים נוספים, ואני רוצה שגם תתחילי את שיעורי הבית בעניין שלנו
יעקב אשר:
 מה שאני מבקש - - -
תומר רוזנר:
אבל בזה צריך לערב גם את משרד הפנים וגם את משרד העבודה
יעקב אשר:
 משרד הפנים ומשרד העבודה צריכים להיות בעניין הזה
סימון דוידסון:
אדוני יושב-הראש, האם במצב של מצוקה של התאגידים בסופו של דבר הם מעלים את המחירים לקבלנים עצמם?
אלדד ניצן:
 אין קשר, אדוני
אלדד ניצן:
 אין קשר להעלאת מחירים
יעקב אשר:
אני לא רוצה שיקרה דבר אחד
סימון דוידסון:
שזה לא ייפול על - - -
יעקב אשר:
לא
יעקב אשר:
 אני לא מרחם עליהם
יעקב אשר:
 אני לא זוכר את עצמי באמצע החיים רץ ובודק אם הם מפסידים כסף או מרוויחים כסף
יעקב אשר:
 אני לא רוצה שיתמוטטו חברות כאלה כשאנחנו צריכים להביא עובדים
סימון דוידסון:
זה חד משמעית
ארז מלול:
אבל למה לא? זה ודאי יבוא לציבור וייקר את מחירי הדיור וחבל
סימון דוידסון:
אבל ארז, שאלתי האם הקבלנים - - -
ארז מלול:
בוודאי שיגיע
ארז מלול:
 הרי הם מפסידים עכשיו בחודשים האלה
ארז מלול:
 מה הם, פראיירים? הם יטילו על הקבלנים, והקבלנים יעלו את המחיר
ארז מלול:
 זו נוסחה פשוטה
יעקב אשר:
חברים
ארז מלול:
ודאי שזה יבוא בסוף לציבור
יעקב אשר:
זה ברור
יעקב אשר:
 תקשיבו, אני מאריך בדיונים שאני יודע שאגמור אותם היום
יעקב אשר:
 אני אומר מראש ומעלה את הדבר הזה
יעקב אשר:
 אני יודע שגם יושב-ראש הוועדה של הזרים קבע דיון ליום שלישי הזה
יעקב אשר:
         אני מבקש שני דברים
יעקב אשר:
 דבר ראשון, לעשות את שיעורי הבית האלה לתחילת השבוע, שתהיה לנו כבר הצעה שלכם שמבוססת גם על הדברים האלה – כמובן בתיאום ענבל ומשרד העבודה
יעקב אשר:
     דבר שני, אני מבקש בהתייעצות שלכם – ענבל, מבחינתי תובילי את זה את, והאוצר נמצא כאן ובסוף יצטרך לאשר את זה – לבחון אולי כרגע אפשרות לדחייה של התשלום על אוקטובר – אם זה בסמכותכם – ולא ניכנס כרגע לנובמבר ונתווכח על אם זה 80% או 20%
יעקב אשר:
 אני רוצה שהם יהיו ראשם ורובם בלבדוק איך להביא לכאן עובדים, ולא איך לדבר למנהל הבנק שלהם
יעקב אשר:
 בסדר, נועה?
ארז מלול:
רגע, נועה
ארז מלול:
 יש לי משהו להגיד לך
יעקב אשר:
את שומעת אותנו?
נועה שוקרון:
אני שומעת היטב
נועה שוקרון:
 פשוט מקשיבה
יעקב אשר:
אז אני מבקש למצוא היום פתרון למה שאמור לרדת ביום ראשון
יעקב אשר:
 פתרון זמני
יעקב אשר:
 אני לא קובע מסמרות עד שלא נגמור את הכל
יעקב אשר:
 בסדר, גברתי?
נועה שוקרון:
אנחנו בהחלט ננסה למצוא פתרונות - -
ארז מלול:
נועה - - -
יעקב אשר:
מה התחלת להגיד?
נועה שוקרון:
אמרתי שננסה למצוא פתרונות לדברים שהם אכן עלויות תוספתיות ולא עלויות שגרה
יעקב אשר:
 עוד פעם, יש עלויות שגרה שבמקרה של אוקטובר אין ספק שזו שגרה משוגעת כי הם לא נמצאים שם
יעקב אשר:
 אם את אומרת לי "תקשיב, הם אמורים לקבל את זה במתווה פיצויים אחר" זה סיפור אחר
יעקב אשר:
 אבל זה לא כך
יעקב אשר:
 גם המתווה שעבר אתמול בוועדת כספים מטפל בנושאים אחרים, ולאו דווקא בזה
יעקב אשר:
     אני לא רוצה את התשובה הזאת, נועה
יעקב אשר:
 אני כן רוצה ומבקש, דורש - למצוא לפחות דרך לדחות את התשלום של אוקטובר בשבוע-שבועיים, או להחליט החלטה אחרת
נועה שוקרון:
אני לא יכולה להבטיח דברים שאני לא מוסמכת עליהם או לא יודעת להבטיח אותם
יעקב אשר:
אני לא ביקשתי שתבטיחי ולא ביקשתי שתחתמי ערבות
נועה שוקרון:
אני אומרת את מה שאני יודעת לעמוד בו
נועה שוקרון:
 אנחנו לא מכירים את הסוגיה של התשלום של יום ראשון
נועה שוקרון:
 נלמד אותה
נועה שוקרון:
 במה שנוכל לסייע, נעשה את זה
יעקב אשר:
זה הכל
יעקב אשר:
 תאמיני לי שאנחנו כנראה עוד נדבר היום
ארז מלול:
נועה - כדי לעזור לך - שר האוצר הקודם, ליברמן, ביטל את מס המעסיקים על עובדים זרים ולא קרה כלום
ארז מלול:
 גם פה אפשר להתחשב - - בלי תקופת חירום, בלי הוראת שעה
ארז מלול:
 גם פה אפשר להתחשב, אפשר לעזור
ארז מלול:
 דחיה, או השתתפות חלקית או איזושהי נוסחה
יעקב אשר:
ארז, אני רוצה פתרון על הדבר הזה היום
יעקב אשר:
 זה צריך להיות היום
יעקב אשר:
 לא יעזור כלום
יעקב אשר:
 זה לא פתרון שנוגד את ה - - לכן אני אומר שתדחו את זה
יעקב אשר:
 אני רוצה שנגיע בסוף להחלטה וכל הנושא הזה יהיה משולב בתוכו
יעקב אשר:
 אני חושב שכרגע לאור המצוקה שהם הציגו הייתי בודק אפשרויות – כמובן עם המשרדים הרלוונטיים שנמצאים כאן – לדחות את זה בכמה ימים, או להחליט לבטל את זה – מה שתרצו, הגבוה מבניהם
יעקב אשר:
 אני רוצה לדעת תשובה היום בעניין הזה, ונהיה בקשר
סימון דוידסון:
אני רוצה לשאול שאלה את ענבל וגם את התאגידים
סימון דוידסון:
 בסופו של דבר, יגיעו – בעזרת השם – X עובדים
סימון דוידסון:
 איך מחלקים אותם? איך יודעים אילו עובדים מגיעים לחברות הבניה הגדולות בלבד או שיגיעו גם לתשתיות, רתכים וכדומה? כי אנחנו רואים שגם הכבישים – כמו שציינת – הכל עומד, אין עובדים בכבישים בתשתיות עצמן
סימון דוידסון:
 איך החלוקה מתבצעת?
ענבל משש:
אולי אתם תתייחסו, כי זו הצעת מחליטים
מיכאל אורן:
כל קבלן רשום ואני מאמינה שיכול לפנות לתאגידים ולקבל
מיכאל אורן:
 מבחינתנו התשתיות בפנים
ענבל משש:
אבל לפי ארבעת המקצועות הרטובים, והרתכים לא כתובים
מיכאל אורן:
בסדר
מיכאל אורן:
 ברור
מיכאל אורן:
 אנחנו מדברים על עבודות רטובות כרגע
מיכאל אורן:
 אנחנו לא מדברים על רתכים
אלדד ניצן:
ההיתר במהותו ניתן לעובדים בעבודות הרטובות בלבד
מיכאל אורן:
יש מחסור במדינת ישראל - שהוא כבר ארוך טווח מאוד ולא נקודתי לעכשיו - שהוא העבודות הרטובות
יעקב אשר:
מאחר ואני כבר על הקצה של הישיבה ואני לא רוצה לפתוח עכשיו את כל המקצועות, ויש לנו עוד את עניין הפיגומים - -
ארז מלול:
סליחה, מה זה "עבודות רטובות"?
יעקב אשר:
- - והמעליות וכל הדברים הללו
יעקב אשר:
 אני לא הולך לפתוח את הדיון הזה עכשיו
יעקב אשר:
 הדיון עכשיו עסק - -
מיכאל אורן:
אני רק אגיד שיש הגדרה כזאת אצלנו באתר שאפשר לפתוח אותה – היא די רחבה – הגדרה למה הן עבודות רטובות
יעקב אשר:
אני רק מזכיר לכם מהדיון הקודם – ואני לא פותח על זה דיון עכשיו – את הנושא הזה של אותם מקצועות שנופלים בין הכיסאות
יעקב אשר:
 אתמול דיברתי עם אדם בכיר מאוד ממשרד הכלכלה הוא אפילו לא ידע כל כך - - הפיגומים ואיך זה נפל אצלו ואיך נפלו לו הפיגומים
יעקב אשר:
 אני ביקשתי מכם אתמול, ולדעתי אתם צריכים להוביל את זה בשיח הבין-משרדי שלכם
יעקב אשר:
 לא יכול להיות שבינוי - - -
מיכאל אורן:
אנחנו נדאג לדבר עם עבודה וכלכלה לעשות סדר בזה
יעקב אשר:
אני מבקש – יפה שעה אחת קודם – לעדכן אותי בעניין
יעקב אשר:
 חברים, אני לא פותח דיון עכשיו
מאיר שמש:
לא פותח דיון
מאיר שמש:
 רק רוצה להגיד שאתמול זה היה בכלכלה והיום זה עבר למשרד העבודה
יעקב אשר:
 אני ביקשתי שיטופל העניין הזה, והוא אכן יטופל
יעקב אשר:
     אני מודה לכולם
יעקב אשר:
 ענבל וכל נציגי הממשלה, תודה רבה
יעקב אשר:
 ביחד נעשה ונצליח, מה שנקרא
יעקב אשר:
 תודה רבה
אליהו מרידור:
 אני מקדם בברכה את הגעתו של חברי הנמרץ והטוב סימון דוידסון
אליהו מרידור:
 אין ספק שמאז שנחשפת לאתגרים והנושאים בהם אנחנו מטפלים, עוד קודם למלחמה, לקחת על עצמך להיות מעורב יותר, לשאול יותר, להיות נוכח יותר
אליהו מרידור:
 בתוך כל הטרפת שבה אנחנו נמצאים, שמוצאים את עצמנו משעות הבוקר המוקדמות מתרוצצים בין ועדות, בניסיון לתת מענה למגוון האתגרים העומדים לפתחנו
אליהו מרידור:
      אז שלום לכולם
אליהו מרידור:
 אני מתכבד לפתוח את דיון הוועדה לעובדים זרים בנושא מצב העובדים הזרים בסיעוד, בדגש על סיעוד ביתי, בעקבות המלחמה
אליהו מרידור:
 אני מבקש לשוב ולהזכיר, כידוע לכל הנוכחים הקבועים כאן, גם מבין, מקרב המגזר הנדרש, העמותות הפעילות והמשרדים הרלוונטיים, שמתחילת כינון הוועדה שמתי לנגד עיניי את המטופלים הסיעודיים בראש סדר העדיפויות, עם מלוא הקשב הניתן
אליהו מרידור:
      המלחמה הזאת, מכובדי, תפסה את כולנו וגם את חלק מרשויות המדינה לא מוכנים
אליהו מרידור:
 אין מילים שיוכלו לתאר את המצב של הסבים והסבתות שלנו, הסיעודיים, שחוטפים רקטות ללא הפסקה, מפונים מבתיהם, מתמודדים עם הפחדים ועזיבות של העובדים
אליהו מרידור:
 ולצאת כל זאת, עדיין אומרים ומבינים שאין מנוס מלהעסיק את אותם מטפלים שבחלק גדול מהמקרים הם צינור הנשימה, תרתי משמע, שלהם, המאריך את חייהם
אליהו מרידור:
 וכל זאת לפי הנהלים השונים ולשרוד בין ריצה למרחב המוגן לטיפול סיעודי
אליהו מרידור:
      אני מבקש לציין נקודה בסוגיה הזאת ולהמליץ לכל משפחות המטופלים הסיעודיים שבדרך כלל אינם לנים בחדר ממוגן ובחלק מהמקרים אפילו העובד בדרך כלל לן, כי זה ממ"ד שפחות נוח ופחות רחב, לשנות את הגישה הזאת
אליהו מרידור:
 מעט עבודה, פירוק מיטה, ניוד ציוד, להעביר שדיור הקבע בתוך הבית יהיה במרחב מוגן
אליהו מרידור:
 כך שלכל הפחות לא יצטרכו תוך כדי לחץ ושמיעת אזעקות ושיגור רקטות לנסות ולמצוא דרך לנייד אותם
אליהו מרידור:
 כי אז לא רק שלא מספיקים, בחלק מהמקרים הם אפילו נחבלים כתוצאה מהניסיון, שהרבה פעמים הוא לא מוצלח, להכניס אותם למרחב מוגן
אליהו מרידור:
      יחד עם נציגי המטופלים הסיעודיים שלחתי מכתב נוסף לשר העבודה בדרישה להקים גוף עבור המעסיקים הסיעודיים, עם תקציבים ותקנים נפרדים
אליהו מרידור:
 לצד העבודה החשובה של ממונה על זכויות עובדים זרים יש לתת מענה גם כן למעסיקים הסיעודיים, שהם אוכלוסייה חלשה לא פחות
אליהו מרידור:
 וביום אחד, לצד העובדה שהם הפכו להיות תלותיים ברוב המקרים הם הופכים להיות מעסיקים כשאין להם שום רקע וניסיון בנושא
אליהו מרידור:
      רבותיי, תפקיד ועדת הכנסת, כמו כל ועדות הכנסת, היא לפקח על הממשלה, בצניעות
אליהו מרידור:
 הוועדה הזאת, בכוחותיה הדלים, מצליחה לעיתים גם כן להניע מהלכים ולהעלות את הנושאים החשובים שבדרך כלל היו מושתקים לסדר היום הציבורי
אליהו מרידור:
 והוכחה לכך ניתן למצוא בכך שלא מעט ועדות מחוקקות וקבועות שיכלו להתערב ולהביע עניין ולגלות רצון ללמוד באמת את מצוקות האוכלוסיות הנדרשות לעובדים זרים לקיים דיונים קודם למלחמה
אליהו מרידור:
 אז זה לא היה נושא פופולרי, זה לא היה נושא שמייצר כותרות
אליהו מרידור:
 ולפיכך אף ועדה, אבל אף ועדה, לרבות אלה שאני חבר בהן, לא הקדישה לטובת העניין תשומת לב
אליהו מרידור:
 לצערי, וחלק גדול מהמקרים מתוך פופוליזם זול וראוותנות לעוד תקשורת, מאז פרוץ המלחמה, נושאים חשובים מאוד מאוד שהיו חלק מסדר היום של אותן ועדות נדחקו הצידה
אליהו מרידור:
 והנושא שהוועדה שלנו עוסקת בו ימים ולילות, הרבה קודם פרוץ המלחמה, הופכים להיות מנת חלקם
אליהו מרידור:
 לצערי, המציאות הזאת גורמת לטרטור אותם זכאים לעובדים זרים והפקידות שמוצאת את עצמה מטורטרת מחדר ועדה אחד לשני ונאלצת לראות את עצמה, אני נאלץ, במבוכה, לראות את אותה פקידות מסורה שמנסה להנגיש ולחשוף את הנתונים, השיקולים והאילוצים, לחברי ועדה ויושבי ראש ועדה שאינם מורגלים ואינם בקיאים
אליהו מרידור:
      דיונים שלמים נמרחים רק כדי לזקק את הצורך, שאיפות ואילוצים איתם נאלצים להתמודד
אליהו מרידור:
 אני ביטאתי זאת גם בפני חבריי, חברי ועדות שונות, יושבי ראש ועדות וגם בפני מזכיר הכנסת, ואני אומר את זה כאן
אליהו מרידור:
 עזבו אתכם פוליטיקה, עזבו אתכם כותרות
אליהו מרידור:
 יש אנשים שזה חייהם
אליהו מרידור:
 הרבה הרבה מהמקרים, בוודאי שמדובר על סיעוד ובדגש על סיעוד ביתי, מדובר בנושאים שהם מאריכים ומקצרי חיים
אליהו מרידור:
 והתמשכות של הדיונים על לא עוול בכפם מכבידה, מתישה ומענישה אותם חרף מה שהגורל גזר עליהם
אליהו מרידור:
 וכאן אני קורא לחבריי להתעשת, תחזרו לעסוק בנושאים החשובים שעניינו אתכם עוד קודם ותאפשרו לנו להמשיך בעבודתנו כרגיל
אליהו מרידור:
 אין צל של ספק שאם הנושאים המדוברים לא היו עולים לסדר היום הציבורי ולא היינו דנים בהם ימים ולילות מסביב לשעון היום מדינת ישראל הייתה פחות ערוכה לתת מענה, עם כל ההפתעות החדשות שפוקדות אותנו, לצערנו
אליהו מרידור:
      מגיעה בתוך זה מילה טובה למנהלים השונים שעובדים ימים ולילות ובאמת קשורים ומנסים לאפיין ולשלב מצד אחד אינטרס מדינה ומצד שני את צורכי הציבור ובכללם נראו פה כבדרך שבשגרה את משה נקש, שיאמר לזכותו, כמו נטלי גבאי מהמוסד לביטוח לאומי, שכשיש ביקורת אני לא חוסך את שבטח מהם
אליהו מרידור:
 אבל צריך לומר את האמת, גם היום בבוקר, כמו עוד הרבה פעמים, לפני דיון שהתחיל ב-8:30 בבוקר, שלקחנו בו חלק במשותף, תופס אותי משה ומבקש ממני שנדבר ונטפל ונקדם עוד נושא לפני שמגיע לדיון, כי אפשר לעזור בעוד משהו
אליהו מרידור:
 וכך גם נציגת משרד המשפטים ומשרד העבודה
אליהו מרידור:
 אני יודע שהרבה פעמים אתם נתקלים בביקורות על ציפיות, אך האשמה היא לא כלפיכם
אליהו מרידור:
 וכל התודות וההערכות שמורות לכם
אליהו מרידור:
 אם יש ביקורות הן כלפי השרים שממונים עליכם ו/או על בעלי תפקידים אחרים שמעדיפים או למצוא עיסוק כדי להשתתף בזום או לשלוח הודעה לקונית שנבצר מהם מלהגיע
אליהו מרידור:
      אז זהו שלב הסקירה
אליהו מרידור:
 אז אני מבקש שנתקדם
אליהו מרידור:
 מטרת הדיון היום היא להבין את מצבם של המטופלים הסיעודיים בעקבות המלחמה
אליהו מרידור:
 ללמוד איך אפשר לסייע להם ולהקל
אליהו מרידור:
 פשוט, לא מורכב
אליהו מרידור:
 אמרתי בעבר ואני אומר זאת שוב, מה שטוב למטופלים הסיעודיים אני בעדו
אליהו מרידור:
 לא צריך לנהל על זה בכלל שום שיח
אליהו מרידור:
 לצורך יעילות הדיון אני מבקש לא להעלות פערים אשר היו קיימים ערב מלחמה לא השתנו, דוגמת החוסר בעובדים מחליפים או הצורך בביטול האגרה למוסדות סיעוד וכהנה
אליהו מרידור:
 הוועדה עסקה בנושאים האלה ואין ספק שתמשיך לעסוק בהם בדבקות
אליהו מרידור:
 רק שבצוק העיתים, כשאנחנו עוברים בין ועדה לוועדה ובין דיון לדיון, כי היום יש לי עוד דיונים בנושאים אחרים בוועדה, אם אנחנו נחלק את הקשב ואת המאמצים שלנו לעסוק בנושאים שהם צודקים, אך כרגע לא רלוונטיים, נבזבז זמן יקר ולא נקדם וניתן מענה לנושאים שצפים לאור המציאות החדשה שנכפתה עלינו
אליהו מרידור:
      אנחנו נתחיל עם שאלה, ונכון שלפני שנתחיל אותה, עם חברינו היקר סימון ירצה לבטא דברי פתיחה
אליהו מרידור:
 בבקשה מוזמן
סימון דוידסון:
 אנחנו באירוע
סימון דוידסון:
 אירוע ענק
סימון דוידסון:
 לפני שאני אתחיל ואדבר על הנושא הכול כך חשוב הזה, ואני זוכר את היום שישבתי איתך במרפסת ואמרת לי אני רוצה את הוועדה של עובדים זרים
סימון דוידסון:
 הסתכלתי עליך, 'מה, מה הוא נלחם על זה?' לא הבנתי מה זה בכלל
סימון דוידסון:
 אמיתי
סימון דוידסון:
 אני לא חושב שהרבה אנשים במשכן הזה מבינים את המשמעות של עובדים זרים במדינת ישראל
סימון דוידסון:
 ובשולחן הזה יושבים אנשים שזה הכי כואב להם
סימון דוידסון:
 והגעתי לזה דרך אמא שלי, אתה יודע
סימון דוידסון:
 אישה מבוגרת, שלפעמים אנחנו מגיעים למצב שאנחנו, זה ההצלה שלנו
סימון דוידסון:
 והמדינה לדעתי בשנים, בהרבה מאוד שנים אחרונות, פשוט הגיעה למצב שהיא עובדת לא נכון
סימון דוידסון:
 אני תכף אגיד בשתי מילים למה אני חושב
סימון דוידסון:
 אני הסברתי לעדן מקודם
אליהו מרידור:
יותר מזה, אני מוכן להעיד שרק תוך כדי השיחה שלנו, שלאחריה היו עוד שיחות, אתה הבנת עם כמה גזירות גורל אתה נאלצת להתמודד ולקבל אותן כגזירות גורל, כשבפועל רק תהליכים לא נכונים כפו עליכם את המציאות
סימון דוידסון:
 קיבלתי היום בבוקר הודעה מידידה טובה מאוד שלי, היא אומרת לי 'סימון, הצילו
סימון דוידסון:
 סבתא שלי במצב סיעודי מאוד קשה ויש לנו מטפלת זרה
סימון דוידסון:
 ובעוד חודשיים היא מסיימת שמונה שנים והיא עוזבת'
סימון דוידסון:
 היא פשוט עוזבת
סימון דוידסון:
 וזה נושא שצריכים לשים אותו על השולחן ולהבין מה אנחנו עושים עם אותם מטפלים או מטפלות שאוטוטו שמונה השנים מסתיימות
סימון דוידסון:
 אני הבנתי שלא עושים אכיפה, אבל עדיין האנשים האלו מפחדים
סימון דוידסון:
 וצריכים לראות, משה, איך מטפלים בנושא הזה
סימון דוידסון:
      אני עשיתי שיחת זום אתמול, אדוני, עם בחור בארצות הברית, חברה ענקית, שחולשת על כל נושא עובדים זרים
סימון דוידסון:
 כמעט בכל קנדה, ארצות הברית ופולין
סימון דוידסון:
 וגיליתי דבר אחד: המדינה שיודעת הכי טוב בעולם להתעסק עם עובדים זרים זו פולין
סימון דוידסון:
 שיטה אחרת לגמרי
סימון דוידסון:
 כשאומרים לי שמפחדים שיגיעו לארץ אנשים שיעשו רע למדינת ישראל, אז אני חושב שארצות הברית יודעת להתנהל בנושא הזה לא פחות טוב מישראל
סימון דוידסון:
 אבל השיטה שלהם שונה לחלוטין
סימון דוידסון:
 החברה הזאת בעצם קוראים לה ג'ובליאו
סימון דוידסון:
 זו סתם דוגמה ואני אבקש שאתה תלמד מהנושא הזה דרכו
סימון דוידסון:
 והשיטה היא אחרת לגמרי
סימון דוידסון:
 כל הנושא של התיווך וכל הנושא של אנשים שנכנסים בתוך המערכת הזאת ו-10,000 או 20,000 דולר שמשלמים בחו"ל כדי להגיע לישראל והתאגידים וכל הדבר המורכב הזה לא קיים
סימון דוידסון:
 הכול הרבה יותר טכנולוגי, הכול מגיע משם
סימון דוידסון:
 אני אתן לך דוגמה: בן אדם שגר בקניה למשל, שרוצה להגיע, לעבוד במדינת ישראל, נכנס לתוכנה שהיא לא כזאת מורכבת ומסמן איזה סוג עבודה הוא רוצה לעבוד
סימון דוידסון:
 ואחרי אישור בארץ מגיע לשגרירות ישראל באותה מדינה ועובר תחקיר
סימון דוידסון:
 מביאים עובדים זרים ממדינות ידידותיות ולא מדינות שמסוכנות למדינת ישראל
סימון דוידסון:
 יש תהליכים שאפשר לעשות בצורה אחת
סימון דוידסון:
 יש הרבה מאוד מדינות, גם באפריקה וגם באירופה, שאנשים רוצים להגיע לישראל
סימון דוידסון:
 עשרות אלפי אנשים מחפשים עבודה ואנחנו צריכים לקלוט את האנשים האלה בסוף
סימון דוידסון:
 אבל המערכת מאוד מאוד מסורבלת וקשה מאוד להגיע לישראל
סימון דוידסון:
 ואנחנו נמצאים במצב הזה
סימון דוידסון:
 עשינו דיונים, ואתה הכרת את דוד אולייניק, אחד מהקבלנים הגדולים של התשתיות
סימון דוידסון:
 והסבירו לנו אנשים שפשוט לא יכולים להביא עובדים
סימון דוידסון:
 אין עובדים, לא קיימים
סימון דוידסון:
      ואני אסיים בדבר שאתם לא תאמינו
סימון דוידסון:
 אותם עובדים שאנחנו, שהביאו אותם מהרשות הפלסטינאית, כן, מעזה, אותו מקום שרצחו לנו ב7 באוקטובר כל כך הרבה אנשים, היו מגיעים למדינת ישראל והיו מוציאים להם תלוש
סימון דוידסון:
 ויש לי תלוש להראות לך
סימון דוידסון:
 ולא האמנתי, 17,000 שקלים תלוש משכורת לעובד מלגזה שעובד בתשתיות במדינת ישראל, שמגיע מהרשות הפלסטינאית, 17,000 שקלים
סימון דוידסון:
 לא הזיה? לא מטורף? תחשבו כמה ישראלים היו רוצים לעבוד בשביל 17,000 שקלים
סימון דוידסון:
 לצערי הם לא מגיעים לעבודות האלו
סימון דוידסון:
 אבל יש חשיבות כל כך גדולה
אליהו מרידור:
אני חושב שניתן למצוא אנשים במדינת ישראל שיסכימו בשמחה להגיע לעבודה הזאת בשביל 17,000 שקלים
סימון דוידסון:
אנחנו צריכים לשנות, לצאת מהמחשבה המרובעת שאנחנו עובדים כל השנים
סימון דוידסון:
 ואני יודע שאתה אמיץ לעשות את זה
סימון דוידסון:
 יש פה בסוף אנשים שאנחנו צריכים לדאוג להם
סימון דוידסון:
 ובעלי עסקים שצריך לדאוג להם
סימון דוידסון:
 הדיון עכשיו פה זה על סיעוד
סימון דוידסון:
 אבל תחשבו כמה עובדים זרים צריכים בתשתיות, בבנייה - - -
אליהו מרידור:
אז קודם כל, עכשיו כבר קבעת את עצמך - - - שעוסק בזה
סימון דוידסון:
עכשיו, הדבר האחרון שבכלל השתגעתי ממנו, זה שמדינת ישראל אישרה שבוע שעבר ל-8,000 עובדים מיהודה ושומרון להיכנס למדינת ישראל
סימון דוידסון:
 דיברתי עם ארגון המלונאות במדינת ישראל, ומה גיליתי? שחלק ניכר מאותם 8,000 לאן הם הולכים? לבתי מלונות שנמצאים המפונים
סימון דוידסון:
 עובד מהרשות הפלסטינאית נכנס למדינת ישראל והולך לעבוד במלון שנמצאים שם מפונים
סימון דוידסון:
 לא הזיה? צריכים לחשוב אחרת
סימון דוידסון:
 אולי בדרך ייפגעו כל מיני אנשים שמרוויחים הרבה מאוד כסף היום במדינת ישראל מהדבר הזה, אבל בסוף אנחנו כחברי כנסת צריכים רק לחשוב על הבן אדם בקצה
סימון דוידסון:
 עליך, עליך, עלייך, אתם צריכים לקבל את השירות מאתנו, חברי הכנסת
אליהו מרידור:
תודה רבה סימון היקר
אליהו מרידור:
 אני רק מבקש טיפה להדק כמה תתי נושאים
אליהו מרידור:
 הנושא שדיברת עליו הוא חשוב וחייב התייחסות, עוד נכון אבל לדיון הבא, ואתה מוזמן אליו
סימון דוידסון:
אני אישאר, אני אהיה פה כל הדיונים
אליהו מרידור:
ובכל זאת אני חייב להתייחס, למי שחשוף למכלול שיקולים רחב
אליהו מרידור:
 שמדינת ישראל, אנחנו חייבים לזכור, היא מדינת העם היהודי והיא לא מדינת מהגרים שאינם יהודים, להבדיל מאמריקה
אליהו מרידור:
 ולצד זאת אנחנו עובדים תחת זכוכית מגדלת ותבחינים לא מבוטלים של העסקת עובדים ונושא תנאיהם ודרך הגעתם חשובה מאוד
אליהו מרידור:
 ויש עוד שיקולים רבים, אנחנו נתייחס אליהם, בעזרת השם, בדיון הבא
אליהו מרידור:
      אני מבקש לפנות בבקשה לנציג רשות האוכלוסין, מנהל עובדים זרים, משה נקש
אליהו מרידור:
 אם תוכל בבקשה לעדכן את הוועדה כמה עובדים זרים בסיעוד מאז תחילת המלחמה עזבו את הארץ? כמה במקומם נכנסו לארץ? וכבר לשאלה הבאה, כמה מתוך אלה שעזבו זה בגין סיום העסקה וכמה של חוסר נוחות להישאר כאן בשל המצב?
משה נקש:
טוב
משה נקש:
 אני אתייחס, ברשותך, לשאלותיך
משה נקש:
 אז קודם כל, סך הכול עובדים ששייכים לענף הסיעוד שיצאו מישראל מתחילת המלחמה זה 2,410 עובדים
משה נקש:
 כאשר מתוכם 1,913 זה עובדים שהיה להם רישיון ויצאו
משה נקש:
 זאת אומרת שיש כ-500 עובדים שיצאו שהם היו לא חוקיים פה
אליהו מרידור:
באיזה נסיבות הם יצאו?
משה נקש:
אני מניח שכמו הנסיבות שאלה שחוקיים יצאו
משה נקש:
 חשש, לא יודע
משה נקש:
 זה ככל הנראה מה שגרם להם לעזוב
אליהו מרידור:
הנה נחמה - - -
משה נקש:
 אבל זה נתון שהוא חשוב
משה נקש:
 יצאו מפה 1,913 שהיה להם רישיון, שהיו חוקיים
משה נקש:
 ובתקופה המקבילה, באותה תקופה נכנסו 2,724 עובדים
משה נקש:
 אגב, חשוב גם לדעת שמתוך אלה שיצאו, 1,251 יצאו עם אינטר ויזה
משה נקש:
 זאת אומרת שבכוונתם לחזור
משה נקש:
 אנחנו טיפלנו, אישרנו להם לצאת באינטר ויזה
אליהו מרידור:
אני אתייחס לזה עוד מעט
משה נקש:
בסדר
משה נקש:
 אבל זה גם נתון
משה נקש:
 זאת אומרת לא נגרעו ולא אמורים לחזור על ה-2,400 האלה
משה נקש:
 חצי מהם מתוכננים לחזור
משה נקש:
 אז זה מבחינת הנתונים האלה
משה נקש:
 להגיד לך למה הם יצאו, מה הסיבות? אנחנו לא יודעים, מן הסתם
משה נקש:
 אבל אנחנו רק יכולים לשער שחלקם הבינו שהמצב - - -
אליהו מרידור:
אתה אמרת ש-2,724 עובדים חדשים נקלטו בסיעוד ביתי מתחילת המלחמה?
משה נקש:
לא, לא חדשים