GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:
      אז לפני שאני מדבר, עוד מילה אחת קטנה
אליהו מרידור:
 גב' נועה שוקרון מאגף התקציבים באוצר נמצאת בזום
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדעת למה לא כאן בדיון
אליהו מרידור:
 אני מבין שאת לא הנציגה היחידה, אבל היעדרותך מהדיון פיזית אינה מקובלת עליי, אלא אם כן תהיה לכך סיבה מוצדקת
אליהו מרידור:
 אני מסכים לא לקבל את זה כאן בפורום הרחב
אליהו מרידור:
 אבל אני אומר לכם מראש שזום זה לא פתרון שהוא ברירית מחדל ואני אמור לאשר אותו
אליהו מרידור:
 אם קיבלתם הזמנה, מי שמבקש להופיע בזום צריך לבקש את זה קודם וזה טעון את אישורי
אליהו מרידור:
 סמכו על שיקול הדעת שלי שאני לא אומר 'לא' באופן שרירותי
אליהו מרידור:
 אבל זה לא מקובל עליי
אליהו מרידור:
 הדיונים מאוד מאוד חשובים, הזום מקוטע
אליהו מרידור:
 אני רואה שאת אפילו תוך כדי נסיעה
אליהו מרידור:
 אני מבקש להימנע מזה לעתיד, לא רק כלפייך
אליהו מרידור:
      בכל אופן, צוהריים טובים לכולם
אליהו מרידור:
 אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לעובדים זרים בנושא בחינת האגרות העסקת עובדים זרים, בין היתר בעקבות המלחמה, אבל לא רק
אליהו מרידור:
 זה לא סוד שהוועדה שלי נהייתה לאחרונה יותר מעניינת
אליהו מרידור:
 יותר ויותר חברי כנסת מגיעים, לוקחים חלק פעיל בדיונים ובסיורים
אליהו מרידור:
 מקיימים איתי שיחות מחוץ לאולם הדיונים
אליהו מרידור:
 וועדות רבות מגוונות ונחשבות מאוד מגלות עניין בנושא השיח שבוועדה ומבקשות באופן נמרץ לקבל אישור ממזכיר הכנסת והנשיאות לקבל אישור לקיים דיונים אצלם בנושא השיח שאנחנו עמלים עליהם כמעט כשנה
אליהו מרידור:
 דיוני הוועדה הפכו להיות מאוד מאוד חשובים, אני מכבד את זה
אליהו מרידור:
 תחום העובדים הזרים הפך להיות תחום שתופס מקום מאוד מאוד משמעותי
אליהו מרידור:
 אני מאוד מקווה שגם כשהמלחמה תסתיים אותה נמרצות וגילוי עניין יימשך באותה מידה או לפחות דונה
אליהו מרידור:
      כולם הבינו בדיעבד את מה שאני זועק כבר כשנה, חבריי היקרים
אליהו מרידור:
 במדינת ישראל חסרות ידיים עובדות במקצועות הדרושים ידיים
אליהו מרידור:
 וכלל המשק תלוי במספר מדינות קטן וביניהן הרשות הפלסטינית
אליהו מרידור:
 לצערי הרב, צדקתי
אליהו מרידור:
 גרסתי מהרגע הראשון שכל ענף צריך לקבל גיוון ממגוון מדינות ומגזרים, כדי שלא נסתמך על פלח שוק אחד
אליהו מרידור:
      אז כיום אנחנו נדבר על האגרות בהעסקת עובדים זרים, בין היתר בעקבות המלחמה, לאור הצורך ההולך וגובר בעובדים זרים ולאור ההגדלה בפועל של כמות העובדים הזרים ובטווח הבינוני
אליהו מרידור:
 גם כן הרחוק, כי אנחנו מבינים שאנחנו לקראת אתגרים מאוד מאוד מורכבים, ואז הידיים העובדות, בוודאי בפלח השוק של העובדים הזרים, הולכת וגדלה
אליהו מרידור:
 אגף התקציבים, אשר מורכב ברובו, כידוע לכולנו, מליברלים שהם תומכים בכלכלת שוק חופשי, דווקא בנושא העובדים הזרים משום מה מתנהג כאחרון השמרנים
אליהו מרידור:
      עכשיו תגידו לי אתם, מי שכאן ומי שבזום
אליהו מרידור:
 אני לא כלכלן, למרות שאני תומך בגישה ליברלית, מאוזנת, של כלכלת שוק חופשי, עדיין היא תמיד שומרת ומוודאת שהחלש לא נרמס ומקבל את הגיבוי ואת התמיכה כנדרש
אליהו מרידור:
 אתם, אתם הליברלים, איך אתם מסבירים את זה שמצד אחד יש אגרות, זה מוריד את הביקוש לעובדים זרים
אליהו מרידור:
 אז בשביל מה צריך מכסות? ואם יש מכסות שקובעות בפועל את הביקוש לעובדים זרים, בשביל מה צריך אגרות? לא יכול להיות ששני המנופים האלה יופעלו, ואני ארחיב את השיח, ברשותכם, למי שמעט פחות מצוי בנושא
אליהו מרידור:
      הטלת אגרות שמדינה מטילה מגיעה ברציונל, באחת משתי סיבות: סיבה אחת יכולה להיות רצון להכניס כסף לקופה
אליהו מרידור:
 תבטאו את זה, תגדירו את זה, ניקח את זה בחשבון
אליהו מרידור:
 ו/או שיפוי בגין הוצאות לצורך הטיפול באותו שירות
אליהו מרידור:
 שיקול שני שאמור להיות הוא הפעלת מנוף לחץ כדי לתמרץ את המעסיקים הישראלים למצות את מלוא הפוטנציאל בידיים עובדות ישראליות
אליהו מרידור:
 זה או זה או זה, אין משהו אחר
אליהו מרידור:
 ואם אנחנו מבינים שמנוף אחד אמור לתת מענה, מה הסיבה שאנחנו מטילים ומכבידים במנוף שני? הרי זיהינו, לדוגמה בסיעוד ביתי, שאין ידיים עובדות
אליהו מרידור:
 ומשכך אין אפשרות אחרת לתת מענה לתחום אלא על ידי הבאת עובדים זרים
אליהו מרידור:
 לפיכך אין מכסות, בטח שלא כאלה חונקות
אליהו מרידור:
 ויש הגדרה על גידול באותה משוואה של 15% באותו מפתח קדמוני שהיה
אליהו מרידור:
 ובוודאי שאין אגרות
אליהו מרידור:
 מה הסיבה שאנחנו לא פוגשים את זה בשאר בענפים שלכולי עלמא ברור שאין ידיים ישראליות עובדות
אליהו מרידור:
 בטח שלא בהיקפים הנדרשים
אליהו מרידור:
      ואני אומר לכם, מכובדי, אם כולכם וכולנו הטרחנו את עצמנו עד לכאן רק בשביל לקבל מענה בנושא הזה, דיינו
אליהו מרידור:
 לפחות ננסה להבין למה אגרות, כמה אגרות ונשמע את ההצדקות מהענפים השונים לפטור או לפחות לקבל הקלה בהיקף וגובה האגרות
אליהו מרידור:
 בבקשה, כן
אליהו מרידור:
 אז לפני שאנחנו נאפשר למשרד שאמור לתת לנו את המענה לשיח, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור למר אורן לביא, מנכ"ל משרד החקלאות
אליהו מרידור:
 ומיד לאחר מכן לארז מלול
אליהו מרידור:
 אני מקווה שלאחר רשות הדיבור תמשיך לתת לנו מהידע בנושא
אורן לביא:
אוקיי, תודה יושב הראש
אורן לביא:
 תודה רבה על הדיון הזה, החשוב הזה, בעת הזו
אורן לביא:
 מבחינתי, עבורי כמנכ"ל משרד, זוהי רוח גבית מאוד חשובה שעוזרת לי מאוד
אורן לביא:
 עוזרת לי מאוד לראות איזה שהיא קרן אור במדינה המהממת שלנו, שלאורך קרוב לשנה שאני נמצא במשרד, כל הזמן נלחם בצונאמי, פשוט צונאמי של פקידות שרואה בחקלאות במדינת ישראל כמעט אויב המדינה
אליהו מרידור:
חלילה
אורן לביא:
כאילו שהחקלאים הם איזה נטע זר, לא חלק מהמדינה הזו
אורן לביא:
 כל הזמן שמים מולם חומות ומחסומים, איך אל תעשו חקלאות בישראל
אורן לביא:
 ותכף אני אחזור לשם
אורן לביא:
      אני רוצה להגיד לך תודה רבה על הפעילות שלך בשנה האחרונה
אורן לביא:
 אמנם לא יצא לנו לסייר יחד, אבל כל פעם שאני נפגש עם חקלאים אומרים לי שהיית, שביקרת, ששאלת, שביררת, שבדקת
אורן לביא:
 תמיד עבדנו במקביל, לא עבדנו ביחד, אני מודה
אורן לביא:
 לרבות בימים האלה
אורן לביא:
 ואני אומר יותר מזה, גם לא בזמן מלחמה, גם בזמן שגרה הוועדה הזאת באמת הלכה וכיתתה רגליים והגיעה לחקלאים ושאלה ובדקה
אורן לביא:
 ובאמת, עשיתם עבודת קודש בנושא הזה
אורן לביא:
      אני מזכיר לכם שאפילו בפירמידה של מאסלו, הצורך הראשון זה מזון
אורן לביא:
 בואו, לפני כל דבר שאנחנו עושים, זה קודם כל מזון
אורן לביא:
 ולא יתכן שמדינת ישראל הנאורה, הסטארט-אפית, עם כל הסיפורים וסיפורי הגבורה על המדינה שלנו, לא יכול להיות שאנחנו במו ידינו הורסים את החקלאות המקומית
אורן לביא:
 וממש עושים הכול כדי להיות תלויים במזון מיובא
אורן לביא:
 זה פשוט, זה פשוט הזוי
אורן לביא:
 אני מסתובב בעולם
אורן לביא:
 מדינות משוועות או לקרקע, או למים או לטכנולוגיה, או למו"פ, או לעובדים, או לזרעים, או לשתילים
אורן לביא:
 ואנחנו שיש לנו הכול, יש לנו קרקע, יש לנו מים, יש לנו זרעים, יש לנו מו"פ, אמנם כוח אדם אין לנו מספיק, אז אנחנו לוקחים קצת מכאן, קצת מכאן
אורן לביא:
 אנחנו במו ידינו אומרים 'לא, חקלאות? לא חייבים חקלאות בישראל
אורן לביא:
 אפשר לייבא, למה צריך? מה, עגבניות זה ביוקר'
אורן לביא:
 עכשיו תבינו, יש ענפים שעלולים להיגדע
אורן לביא:
 כלומר, תקומו בבוקר ותגלו שיותר לא מגדלים את זה בישראל
אורן לביא:
 עכשיו, כל אחד שאני אומר לו את זה אומר לי 'די, נו, בחייאת אורן, אתה קצת מגזים
אורן לביא:
 נו באמת, מה? לא יגדלו כאן שום?'
אורן לביא:
 אז אני אומר לכם לא, במדינת ישראל לא מגדלים שום היום
אורן לביא:
 אין שום
אורן לביא:
 ולמה אין שום? כי המגדלים לא רוצים לגדל? לא
אורן לביא:
 אין שום כי האוצר החליט שלא צריך לגדל שום במדינת ישראל
אורן לביא:
 האוצר במדינת ישראל החליט, לא האוצר, אנשים מסוימים באוצר החליטו שלא צריך לגדל שום בישראל
אורן לביא:
 אז פשוט ענף שהיה ב-50% ייבוא, 50% ייצור מקומי, החליטו להוריד את המכסים לגמרי ושיהיה 100% ייבוא
אורן לביא:
 והיום לא מגדלים שום בישראל
אורן לביא:
 אז החליטו שיתמכו בו, יתנו לו תמיכה, יעזרו לו
אורן לביא:
 קיבל תמיכה אפס
אורן לביא:
 אז היום אין שום בישראל
אורן לביא:
      עכשיו, מה מעניין אתכם שום בעצם? לא מעניין אתכם שום, אנחנו כאן עכשיו בכלל בעובדים זרים
אורן לביא:
 אני רוצה לומר לכם שהדבר הבא שלא יהיה פה זה עגבניות ואחריו מלפפונים ואחריו פלפלים ואחריו קישואים
אורן לביא:
 בסדר הזה, חבר'ה
אורן לביא:
 במדינת ישראל, בקצב הזה, שאנחנו הולכים אחרי פקידות עם תפיסת עולם שמנותקת לחלוטין ממה שקורה בחקלאות
אורן לביא:
 אתם תקומו בוקר אחד ותגלו שאין כאן עגבניות, מלפפונים, פלפלים, קישואים
אורן לביא:
 תזכרו את הדיון הזה, תזכרו את מה שאני אומר לכם
אורן לביא:
 זה לא קלישאה, אל תרימו גבה, אל תגידו לנו זה לא יכול לקרות
אורן לביא:
 דברים גרועים מזה קרו לנו
אורן לביא:
      אתה אומר, אמרת קודם אדוני יושב הראש, אמרת 'לצערי צדקתי'
אורן לביא:
 או-או
אליהו מרידור:
בדברים כאלה אני אוהב לטעות אדוני המנכ"ל
אורן לביא:
אתה אפילו לא מבין כמה צדקת
אורן לביא:
 אתה פשוט לא מבין
אורן לביא:
 בפועל זה נראה שאתה, כמחוקק, ואתם כמחוקקים, לא מחליטים שום דבר
אורן לביא:
 יש מעליכם פקידות שמחליטה מה יהיה ואיך יהיה
אורן לביא:
 ורק כאשר אנחנו ממוקדים בנושא מסוים, מגיעים חברי כנסת, מגיעים משרדי ממשלה ומתחילים לסגור, אז פתאום באים ומוכנים להתפשר איתנו על איזה משהו קטן
אורן לביא:
 על איזה 650 שקלים התפשרו איתי
אורן לביא:
 ואני אומר לך, אני לא אתפשר על זה
אורן לביא:
 אני לא אתפשר על זה
אורן לביא:
 פשרות הביאו אותנו לאסונות
אורן לביא:
      ואני כמנכ"ל אומר לך אני חסר אונים מול הצורך להוביל את הייצור של התוצרת החקלאית בישראל, אני חסר אונים
אורן לביא:
 ובדיוק כמו שהיינו חסרי אונים על השום, אנחנו נהיה חסרי אונים כולנו על תוצרת חקלאית נוספת בישראל
אורן לביא:
 תודה רבה
אליהו מרידור:
תודה רבה לך אדוני המנכ"ל
אליהו מרידור:
 אני יכול להתחייב בפניך שבמשמרת שלי המחוקק, לפחות במה שחונה אצלי, יהיה מחוקק ולא עושה דברו של פקיד כזה או אחר
אליהו מרידור:
 מוכשר ובכיר ככל שלא יהיה
אליהו מרידור:
 זוהי גישתי
אליהו מרידור:
 בבקשה חה"כ ארז מלול
ארז מלול:
אדוני יושב הראש, חברי, חה"כ קרויזר
ארז מלול:
 אני רוצה להתכנס, דיברת, המנכ"ל, על דברים יותר מידי גדולים, ענקיים
ארז מלול:
 אבל בוא נתכנס לדיון שלשמו התכנסנו
ארז מלול:
 לנושא האגרות של התאגידים
ארז מלול:
 שמעו, כל הענפים בארץ, כמעט כולם, נפגעו
ארז מלול:
 ויושב הראש היה שותף לכל הענפים בדיונים לא פה, בחדר של ועדת הכספים
ארז מלול:
 והכניסו גם את נושא תיירות וכל מיני נושאים שבקורונה אפילו לא נכנסנו
ארז מלול:
 אבל פה, באמת, ישר כוח לכם, משום מה שכחו את נושא התאגידים, האגרות של התאגידים של העובדים זרים
ארז מלול:
      עכשיו, אני לא מדבר, יושב הראש הזכיר באופן ככה רוחבי, בלי קשר למלחמה, למה צריך את האגרות
ארז מלול:
 אני רוצה להתמקד בתקופה הזאת, הוראת שעה
ארז מלול:
 כל החוקים שאני שותף להם עכשיו זה הוראת שעה, אז בוא נלך על הוראת שעה
ארז מלול:
 יש פה תאגידים שפשוט לא שילמו כסף
ארז מלול:
 שילמו, אבל לא קיבלו כסף
ארז מלול:
 יש עובדים שהיו פה, יש פה מגורים, יש פה הוצאות, ביטוחים
ארז מלול:
 והמדינה צריכה גם לתת על זה את הדעת
ארז מלול:
 אנחנו לא רוצים שהחברות האלה יקרסו או יפשטו את הרגל
ארז מלול:
 עכשיו, אני לא בא לדאוג לחברות, אני דואג לציבור
ארז מלול:
 הרי במידה והאוצר לא יאשר איזה פטור או הנחה או ביטול, לא יודע, איזה הסדר כלשהו, על מי זה יתגלגל? על הציבור
ארז מלול:
 מחירי הדיור יעלו
ארז מלול:
 הרי הם לא, אף אחד לא יתרומם מכיסו
ארז מלול:
 הם לא יפלו בשביל אחרים
ארז מלול:
 הקבלנים יעלו את המחיר
ארז מלול:
 ומי? הציבור
ארז מלול:
      אז אני לא מבין, מצד אחד אתם שמיחם 17 מיליארד שקלים במתווה לחודשיים, שזה טוב, לכל הענפים
ארז מלול:
 לחל"תים, לכל העובדים, עסקים בינוניים, קטנים, דרום, צפון
ארז מלול:
 מצד שני, אתם בתאגידים אתם גורמים למחירי הדיור שיעלו
ארז מלול:
 אז מה, מה האיזון פה? מה ההיגיון פה? גם בזה צריך לתת את הדעת
ארז מלול:
 עכשיו, זו החלטה פשוטה
ארז מלול:
 להזכירכם, כשהשר ליברמן, כשהיה שר האוצר, ביטל בהינף יד את מס המעסיקים מעובדים זרים
ארז מלול:
 את היטל מעסיקים מעובדים זרים
ארז מלול:
 אז פה כולם מדברים על אוקטובר, נובמבר, חודשים קשים
ארז מלול:
 ואחרי חודשיים תבחנו להמשך לגבי מה באמת, לעשות חשיבה חדשה
ארז מלול:
 יושב הראש יזמין דיון ובאמת נדון בזה
ארז מלול:
 אבל עכשיו צריך את העזרה הראשונה
ארז מלול:
 את העזרה המיידית לפטור מאגרה הזה
ארז מלול:
      ואני לא מבין, בשבוע שעבר, ועדת הפנים, יעקב אשר ביקש מגב' איך קוראים לה מהאוצר? היא גם הייתה בזום
ארז מלול:
 נועה שוקרון
ארז מלול:
 והיא אמרה עד יום ראשון אנחנו בעזרת השם נגבש החלטה
ארז מלול:
 והבנו ככה שהכיוון הוא חיובי
ארז מלול:
 ואנחנו עכשיו ביום שלישי ולא הייתה שום החלטה או שהייתה החלטה שלילית, לא יודע
ארז מלול:
 אבל איך שאני מבין, גם יעקב אשר, שעדיין לא הייתה
ארז מלול:
 אתמול הייתה שיחה בלילה ולא הייתה שום החלטה
ארז מלול:
 למה? מה כל כך קשה לדון? אני יודע שאתם עושים עבודת קודש ועובדים 24/7, באמת, למען עם ישראל
ארז מלול:
 אבל פה משום מה יש לכם איזה בעיה, לא יודע, איזה מניעה
ארז מלול:
 אני לא מבין למה
ארז מלול:
 אין שום סיבה שהתאגידים יפסידו מיליוני שקלים מדובר
ארז מלול:
 תעשי חשבון, 1,700 שקלים כפול, הרי עשינו את החשבון בדיון בוועדת הפנים ביחד עם אלי רביבו
ארז מלול:
 ומדובר פה בהרבה כסף שהציבור בסוף ישלם על זה
ארז מלול:
 אני באמת מבקש תתכנסו, תגיעו לאיזה מתווה שיעזור בחודשים אוקטובר, נובמבר ואחרי זה נדון הלאה
ארז מלול:
 תודה רבה אדוני יושב הראש
אליהו מרידור:
תודה רבה לך, אני מודה לך
נועה שוקרון:
יו"ר הוועדה, אתה תרצה שאני אתייחס גם לשאלותיך הכלליות וגם לשאלות של חה"כ מלול?
אליהו מרידור:
 יותר מזה, אני אשמח להקשיב לעוד דובר אחד בעוד ענף
אליהו מרידור:
 כשאת עונה, תעני על כלל השאלות שעולות
אליהו מרידור:
 אנחנו נחלק את זה לגישתכם בעת חירום ולצורך במאקרו לתקופה של נעבור את המלחמה בעזרת השם
אליהו מרידור:
 עומר כרמי?
עומר כרמי:
שלום כבוד יושב הראש
עומר כרמי:
 עומר כרמי, אני נציג ההתאחדות לכוח אדם זר לענף הבניין
עומר כרמי:
 אני גם שדלן
עומר כרמי:
 היום אני מופיע במקום אלדד, שלא מרגיש טוב
עומר כרמי:
 אדוני, כמו שאמר חה"כ מלול, יש היום 49 תאגידים שמשלמים אגרות, 17,000 עובדים בענף הבנייה
עומר כרמי:
 אנחנו מדברים לא על בודדים, אנחנו מדברים על עשרות מיליונים בחודש אגרות
עומר כרמי:
 כשמדובר על אוקטובר, נובמבר, בניגוד לשגרה ולשאר הזמן שבו צריך באמת להתייחס בצורה מכובדת יותר ונכונה יותר לנושא מכסות האגרות
עומר כרמי:
      כאן מדובר על כסף שיוצא לחינם, כיוון שבחודש אוקטובר התאגידים לא עבדו, נקודה
עומר כרמי:
 ובחודש נובמבר הם עובדים בצורה חלקית מאוד
עומר כרמי:
 בואו נזכיר שהדרום עדיין סגור וכן הלאה
עומר כרמי:
 ובערך 40% מהענף לא עובד
עומר כרמי:
 שהרשויות סגרו אתרים, גם במקומות שהם לא בדרום
עומר כרמי:
 הכול ידוע לוועדה וכולנו היינו בדיונים בשבועיים שלושה אחרונים, שמדברים על אותו נושא
עומר כרמי:
 כל הנושאים מועלים ויש להם פתרונות
עומר כרמי:
 נושא פטור האגרות לתאגידי כוח אדם זר נדחק הצידה ולכן אני קודם כל שמח על הדיון הזה אדוני
עומר כרמי:
 אבל אני גם, הענף הזה משווע לתשובות
עומר כרמי:
 יש כרגע חברות בענף הזה שהולכות לפשיטת רגל
עומר כרמי:
 יש כאלה חברות בענף הזה, שזה סך הכול 49, אין תחרות כל כך גדולה
עומר כרמי:
 הם מחזיקים את כל הענף
עומר כרמי:
 אדוני, אני רוצה להגיד, ענף התאגידים של כוח אדם הזר הם הידיים העבודות של ענף הבנייה
עומר כרמי:
 ענף הבנייה הוא הקטר של המשק הישראלי
עומר כרמי:
 הוא מחזיק 30% מהמשק הישראלי
עומר כרמי:
 אם הם ייפגעו, ענף הבנייה ייפגע
עומר כרמי:
 אם ענף הבנייה ייפגע, כלכלת ישראל תיפגע אנושות
עומר כרמי:
      וזו עובדה שבאוצר מתעלמים ממנה
עומר כרמי:
 התשובות שאנחנו שמענו מהשיחות האחרונות הן תשובות קשות מאוד
עומר כרמי:
 תשובות מנותקות
עומר כרמי:
 אנחנו לא שומעים פתרון ואפילו לא קצה של פתרון, לפטור מאגרות בהוראת שעה או לא משנה איך, לחודשים אוקטובר, נובמבר, שהם חודשים קריטיים עבור כל התאגידים כאן אדוני
אליהו מרידור:
 אני אחלק את זה כמה נקודות ייחוס
עומר כרמי:
סליחה
עומר כרמי:
 ונכון לגבי ההמשך באמת נצטרך לשבת מחדש ולבנות איזה שהוא מתווה לגבי אגרות
עומר כרמי:
 אבל קודם כל התרופה הזאת של אוקטובר נובמבר היא תרופה קריטית לחיות הענף
עומר כרמי:
 אנשים יפשטו רגל, חברות כאלה יקרסו
עומר כרמי:
 לא יהיה מי שיקלוט עוד עובדים
עומר כרמי:
 על מי בונים תוכניות של 50,000 עובדים?
אליהו מרידור:
49 חברות, תאגידים לכוח אדם בענף הבניין?
עומר כרמי:
זה מה שיש
אליהו מרידור:
כמה מהם אתה מייצג?
עומר כרמי:
אני מייצג את ההתאחדות, שמייצג את כולם
אליהו מרידור:
 כמה מהם נמצאים בזיקה כזו או אחרת ליזמים? ליזמים כלשהם?
עומר כרמי:
כולם
אליהו מרידור:
כולם בזיקה?
אליהו מרידור:
ואת כולם אני אסגור
אליהו מרידור:
 שמעת?
עומר כרמי:
איך אדוני?
אליהו מרידור:
אני אסביר לך
אליהו מרידור:
 אני לא אעודד קרטל
אליהו מרידור:
 לא רק שאני לא אעודד קרטל, אני אסביר
אליהו מרידור:
 תאגיד במהות שלו אמור להיות מתווך, לא מעסיק
עומר כרמי:
הוא לא מעסיק
אליהו מרידור:
תאגיד אמור להיות מתווך, לא מעסיק
אליהו מרידור:
 כשעובד זר עוזב את ביתו ומשפחתו, לצורך העניין במולדובה, ומקריב הקרבה לא נורמלית כדי להתפרנס, זכאי לקבל שכר הגון ומכובד, כפי שהחוק הישראלי אם הוא מגיע לישראל, דורש ושומר באדיקות ובקנאות
אליהו מרידור:
 הוא אמור לקבל את שכרו
אליהו מרידור:
 והמעסיק האמיתי, שהוא הצרכן, שהוא הקבלן, אמור לשלם את שכרו, כפי שנקבע, וכפי שבאמת העובד מביא הביתה
אליהו מרידור:
 על זה צריך להוסיף אגרה כזו או אחרת, נדון עליה
אליהו מרידור:
 ביטוח ולינה, הוצאות לינה וכן הלאה
אליהו מרידור:
 בסדר? כל ההוצאות הסוציאליות הנדרשות שהעובד נהנה מהן, שמגיעות, שהן מוצאות בזיקה ישירה לעובד
אליהו מרידור:
 זאת אומרת שאם ביטחו עובד מבחינתי זו זיקה ישירה לעובד, גם אם הוא לא הביא את זה בסוף חודש הביתה
אליהו מרידור:
      מה שקורה בפועל זה שתאגידים מספסרים את העובדים
אליהו מרידור:
 ואם עובד מקבל 6,000 שקלים בחודש ועל זה צריך להוסיף את אותן הוצאות שלצורך עיגול המספר הן 2,000 שקלים בחודש, המעסיק, שהוא הקבלן, שהוא זה שמתמחר באמת לדייר שמשלם לו, וזה מה שמניע את המשק למעלה או למטה – אמור לשלם 8,000 שקלים בגין העובד
אליהו מרידור:
 כשבפועל המחירים הם אסטרונומים
אליהו מרידור:
 למה? לא כי העובד מרוויח יותר
אליהו מרידור:
 כי יש מי שמספסר אותו
אליהו מרידור:
 מי שמתווך אותו הופך להיות המעסיק שלו
אליהו מרידור:
 המציאות הזאת תיגמר, אני מתחייב בפניך
אליהו מרידור:
 בכל כוחי, אני אפעיל את כל הכוח שיכול להיות שלי
אליהו מרידור:
 וכשאני מתמקד בנושא אני לא עוזב אותו
עומר כרמי:
אתה מרשה לי לענות, אדוני?
אליהו מרידור:
לא עכשיו
אליהו מרידור:
 לא עכשיו
עומר כרמי:
היום רק הם יכולים - - -
אליהו מרידור:
 לא התכוונתי לדבר על זה כרגע, אבל כשיש נושא שבוער בי - - -
עומר כרמי:
אבל דיברת
אליהו מרידור:
כשיש נושא שבוער בי ונפתח פתח לנושא אני אבטא את זה בכל זווית אפשרית
אליהו מרידור:
 אם אתה לא היית עכשיו בכובע השדלן, כמעט מברר בבכי אותנטי, על רוע מצבם של התאגידים, שהם עומדים לקרוס – לא הייתי נדרש לנושא והייתי מדלג
אליהו מרידור:
 כשנדרשת לזה שאבת אותי לנושא
אליהו מרידור:
 אני לא אפתח על זה עכשיו דיון, אני לא ארחיב
אליהו מרידור:
 אני רק אומר לך שהגב' נועה שוקרון אמורה כבר לתת לנו התייחסות, על פי דרישתי מהדיון הקודם, לעניין עצם קיום האגרות בחודש אוקטובר ובימי המלחמה
אליהו מרידור:
 אמורה לתת התייחסות לרציונל כפי שאני דרשתי לחלק אדוני בסיבה שעטיה המדינה החליטה לגבות אגרות
אליהו מרידור:
 זה לא משנה ממי, היא גובה אגרות
אליהו מרידור:
 צריכה להגדיר האם האגרה היא שאיפה של העשרת הקופה
אליהו מרידור:
 ואם כן, בואו ניצור איזה שהוא תחשיב, נראה שזה בהלימה
אליהו מרידור:
 אולי הם גובים מעט מידי? אולי הוצאת הטיפול היא גבוהה? אני לא יודע
אליהו מרידור:
 ואם לא, עברנו לחלופה השנייה שהיא תמרוץ מעסיק ישראלי להעסיק ידיים עובדות
אליהו מרידור:
 וזה אומר שלא יכול להיות שנקיים גם את עיקרון המכסות וגם את עניין האגרות
אליהו מרידור:
 ועל זה הם נדרשים, אתה צודק באלף אחוז, באלף אחוז
אליהו מרידור:
 ואם היית מדבר רק על זה, הייתי מדבר רק על זה
אליהו מרידור:
 בבקשה, גב' שוקרון
נועה שוקרון:
צוהריים טובים
נועה שוקרון:
 הסיבה שאני ברכב כרגע זה כי אני בדרך לעשות מילואים, גם הודענו על זה לוועדה כבר אתמול
נועה שוקרון:
 והרפרנט השני שלי שעוסק בתחום גם נמצא במילואים, אז גם אנחנו כרגע בכוח אדם חסר ואנחנו בהחלט מצטערים שלא נוכח פיזית
נועה שוקרון:
      עוד דבר שצר לי עליו זה האופן שבו בחר משרד החקלאות - - - פקידים
אליהו מרידור:
לפני שאת צוללת, כי לא שומעים את זה כל כך טוב, אז אני מבקש להתייחס
אליהו מרידור:
 סיבת ההיעדרות שלך מהגעה פיזית מקובלת והתקבלה
אליהו מרידור:
 ואני רק אומר שכנראה המפקדים שלך בצה"ל לא מבינים את המשקל שלך בעבודה האזרחית, כך שהם לא יודעים לתעדף
אליהו מרידור:
 כי הנוכחות שלך מאוד מאוד חשובה
אליהו מרידור:
 וגם להיות פה זה סוג של צו 8
נועה שוקרון:
אנחנו בהחלט מה שאנחנו משתדלים ומה שאנחנו יכולים
נועה שוקרון:
 בכל פנים, לענייננו, אני כן אציין שבעקבות גם ההערות של חה"כ מלול, אנחנו בהחלט ישבנו אחרי הדיון הקודם
נועה שוקרון:
 וכשאני אומרת שאנחנו נעשה ניתוח מקצועי אז אני עושה ניתוח מקצועי
נועה שוקרון:
 ובניתוח המקצועי עלו דברים מאוד דומים למה שיו"ר הוועדה, חה"כ רביבו, ציין
נועה שוקרון:
 בסופו של דבר אנחנו נמצאים כרגע בתחום בענף הבניין שבמסגרתו התאגידים הם המעסיקים
נועה שוקרון:
 אנחנו נמצאים באיזה שהיא נקודת קיצון שבמסגרתה יש מחסור בעובדים
נועה שוקרון:
 ולמרות כל הכלים הרבים שנתנו ונמשיך לתת להגדלת ההיצע של העובדים, בטווח הזמן הקצר יש מחסור בעובדים
נועה שוקרון:
 וככל שזה המצב, אין בעצם שום אינטרס או יכולת במבנה הכלכלי הנוכחי שהורדת אגרות תתגלגל לקבלן
נועה שוקרון:
 אלא היא תישאר כרנטה של התאגיד, שישמור את זה אצלו וגם יעלה מחירים
נועה שוקרון:
 וזה תופעות שאנחנו כבר רואים בימים אלה, שהתאגידים מעלים מחירים בשכר שעתי של עובדים לקבלנים
נועה שוקרון:
      וככל שזה הניתוח וזה המסקנות של הניתוח המקצועי אנחנו לא רואים סיבה לתת הנחה באגרות כדי שהם יישארו כרנטה אצל גופים עסקיים
נועה שוקרון:
 הגופים העסקיים האלה, אותם תאגידי בניין, הם עסקים שככל שהם יפגעו הם יכולים לגשת למענק ההמשכיות העסקית הכללי של המשק, הוא פתוח בפניהם כפי שהוא פתוח לכלל המגזר העסקי
נועה שוקרון:
 וככל שקיימת אכן ירידה במחזור, כפי שהם טוענים, הם גם יפוצו על כך
נועה שוקרון:
 אבל באופן רגיל וככלל העסקים במדינת ישראל ולא באיזה שהיא דרך עקיפה של הורדת אגרות כזו או אחרת
נועה שוקרון:
 אז זו העמדה המקצועית שלנו לגבי ענף הבניין
נועה שוקרון:
      לגבי ענף החקלאות שאותו מנכ"ל משרד החקלאות ציין, עשינו גם כן ניתוח מקצועי, יחד עם משרד ראש הממשלה, יחד עם רשות האוכלוסין, יחד עם משרד העבודה
נועה שוקרון:
 ניסינו לבדוק, כפי שציין יו"ר הוועדה, מה החלוקה בין עלות שהיא עודפת לעלות שהיא שנתית רגילה
נועה שוקרון:
 מכיוון שגם אנחנו כרגע חושבים שיש מקום לתת מענה למצב החירום, בנושאים שהם בשגרה אז כמובן שנכון תמיד לעבוד עליהם ולהתייחס אליהם, אבל רמת הדחיפות היא אחרת
נועה שוקרון:
 ולכן, כשאנחנו בחנו את העלויות התוספתיות כתוצאה מהמלחמה אנחנו הבנו שהעלויות התוספתיות הן במקרים של אגרות בקשה שבעצם מושלמות גם על עובדים שברחו מהארץ
נועה שוקרון:
 והמתווה שאנחנו הצענו נותן מענה למצב הזה ואף מעבר
נועה שוקרון:
 כלומר, הצענו לוותר על אגרת הבקשה לשנת 2024 עבור כלל 30,000 ההיתרים
נועה שוקרון:
 בין אם זה עובד קיים ועובד ובין אם זה עובד שברח
נועה שוקרון:
 ושעל העובדים החדשים, ככל שהם יגיעו, ומדובר באמת בתוספת אמיתית של כוח עבודה, תשולם אגרת הבקשה כרגיל
אליהו מרידור:
ברשותך, אני רק אבטא את זה מעט, למי שלא היה בכל הדיונים
אליהו מרידור:
 אני רק אנגיש מעט את הנושא כרגע שאת מדברת עליו בסיכום, לטובת מי שלא היה בכל הדיונים וקצת פחות בקיא
אליהו מרידור:
 בסדר?      במדינת ישראל יש כ-30,000 עובדים זרים רשומים בענף החקלאות
אליהו מרידור:
 וההחלטה היא שהפטור מאגרה ל-2024 שעומדת על כ-650 שקלים, לפי מיטב זיכרוני, תהיה בפטור
אליהו מרידור:
 הפטור הזה כולל את ה-20,000 שנשארו בארץ וכולל את המכסה של ה-10,000 שעזבו
אליהו מרידור:
 כלומר, כל מי שיגיע בתוך ה-10,000 במקום אלה שעזבו בשל המלחמה יכללו באותו פטור
אליהו מרידור:
 בהנחה שתהיה הצדקה, לגישת האוצר, להרחבה מעבר ל-30,000 בפועל
אליהו מרידור:
 זאת אומרת שנביא 10,000 חדשים במקום אלה שעזבו ונביא עוד 3,000 נוספים
אליהו מרידור:
 בגין ה-3,000 כן תיגבה אגרה בנפרד, כי היא מייצגת איזה שהוא צורך אחר שונה מאותה הבאה מחדש
אליהו מרידור:
 בסדר? אז למי שקצת פחות מצוי בנושא
ארז מלול:
רק להעיר הערה
ארז מלול:
 לא הבנתי, אם את אומרת שהם לא נפגעו, אז באיזה מתווה הם כן יכולים? אז הם לא יכולים לקבל בכלל פיצוי גם במתווה השני של עסקים
נועה שוקרון:
לא, הם יכולים
נועה שוקרון:
 אני אחדד את דבריי
נועה שוקרון:
 אני לא אומרת שהם נפגעו או לא נפגעו
ארז מלול:
רגע, אני אסיים
ארז מלול:
 עכשיו, החודשים האלה, יש ענפים אחרים שכן פטרנו או דחינו מאגרה
ארז מלול:
 עזבי את התאגידים
ארז מלול:
 יש עוד ענפים שכן הורדנו או דחינו תשלומים או כל מיני דברים
ארז מלול:
 אני לא מבין, אם הם הפסידו בגלל הכסף ואגרה, מוותרת להם על החודש, אז במתווה השני הם לא, מה ההבדל? פה זה יותר קל פשוט
ארז מלול:
 במקום להגיש בקשות והכול, חודשיים האלה, ואז זה יהיה להם רווח
ארז מלול:
 ואז הם לא יכולים להביא מאזן כדי לקבל פיצויים על הפסדים בחברה
ארז מלול:
 מהמתווה השני
ארז מלול:
 למה, מה נוח? לפטור מאגרה זה הרבה יותר קל, פחות בירוקרטיה, פחות חסמים
ארז מלול:
 ויהיה להם אוויר
ארז מלול:
 או שלחילופין תדחו להם את התשלומים בינתיים
ארז מלול:
 הם היו צריכים לשלם, הבנתי, ביום ראשון
ארז מלול:
 תדחו להם את התשלומים
ארז מלול:
 עד שהם יגישו את הבקשה להפסדים ואז הם ישלמו, לא לוותר
ארז מלול:
 את יודעת מה? אני זורם איתך, לא לוותר
ארז מלול:
 מי שביקש בקשה להפסד, אז ישלם את האגרה
ארז מלול:
 זה יתקזז עם האגרה
ארז מלול:
 מגיע מהמדינה כסף נגיד 100,000, האגרה היית צריך לשלם 20,000 – יגיע לך רק 80,000
ארז מלול:
 למה לתת להם עכשיו, עכשיו זה עוד בשבילם
ארז מלול:
 זה כאילו, אני מרגיש פה איזה סוג, עוד פעם, בלי טענות
ארז מלול:
 ואני גם מאחל לך בהצלחה במילואים, ואיך אומרים? שמרי עלינו טוב ותחזרי לוועדות ככה במהירות
ארז מלול:
 אבל אני מרגיש שזה סוג של אטימות, איזה צרות עדיין כאילו התאגידים, זה לא התאגידים, אני מדבר על כל הקבלנים, הציבור
ארז מלול:
 אפשר לפתור את זה בקלות
אליהו מרידור:
חה"כ מלול, רק מה שאומרת גב' שוקרון, היא אומרת במילים אחרות, ותקני אותי אם אני טועה, שהיד הייתה יותר רחבה וכיס יותר עמוק מצדכם כלפי הבקשה של חה"כ מלול שמבטאת את הגישה של כולנו, אם הייתם משוכנעים שההוזלה שלכם מקבלת ביטוי ישיר ומלא אצל המעסיק עצמו ולא נתקלת ככסף, רווח עודף, מה שמוגדר אצלכם, בצדק, כרנטה, אצל אותו תאגיד
נועה שוקרון:
בהחלט
נועה שוקרון:
 ואני אגיד שוב, זה לא חשש, זה ברור לנו שבהינתן המצב הקיים של מחסור בעובדים, כל הרווח שנוצר כתוצאה מהפחתת האגרות יישאר בתאגיד
ארז מלול:
בואי נתפוס את חודש אוקטובר, הם לא עבדו
ארז מלול:
 הם לא קיבלו עליהם כסף
נועה שוקרון:
אם אפשר רק לסיים את דבריי
ארז מלול:
לא, לא, אבל תתייחסי על אוקטובר שהם לא עובדים
ארז מלול:
 הם מרוויחים החברות?
נועה שוקרון:
לגבי אוקטובר, כמו כל עסק במדינת ישראל, בסוף תאגידי הבניין הם תאגיד - - -
אליהו מרידור:
שנכלל במתווה הפיצויים
נועה שוקרון:
הוא לא ענף הבניין פר סה
נועה שוקרון:
 ולכן ההמשכיות העסקית שלו היא חשובה, כמו ההמשכיות העסקית של כל עסק במדינת ישראל
נועה שוקרון:
 ואם המחזור שלו ירד במהלך חודש אוקטובר המדינה תפצה אותו
נועה שוקרון:
 אבל זה כתלות באם המחזור שלו ירד
נועה שוקרון:
 ולכן מהפחתת אגרות אוטומטית, גם לתאגידים שלהם - - -
ארז מלול:
תקפיאו, אל תבטלו את התשלום