GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תומר ורשה:
 עכשיו, הערבויות האלה נמצאות על המכסה הכללית, בלי קשר לכמות שמביאים בפועל
תומר ורשה:
 ובנוסף, בעיה נוספת, אם יש ברחנים, ויש לכל תאגיד, הם ממשיכים לשלם את העלויות והם לא מצליחים להביא במקומם אחרים
תומר ורשה:
 וזה אומר שהמכסות שלהם קטנות יותר
תומר ורשה:
      דבר נוסף, כל העלויות הנוספות האלה שמייקרות את המחיר, אין התחשבות בתאגידים שגילו רקורד נקי
תומר ורשה:
 הרי אנחנו מחזיקים את הערבויות כדי שזה יהיה שוט על תאגיד אם פתאום הוא פוגע בזכויות עובדים
תומר ורשה:
 אבל יש היום כבר תקופה מאוד ארוכה של תאגידים עובדים, ויש תאגידים עם רקורד נקי לחלוטין, שאפשר היה להוריד להם עלויות ובדרך הזו גם להוריד באופן ישיר את העלויות של העובד
אליהו מרידור:
מי כמוך יודע שזו אחיזת עיניים
תומר ורשה:
רגע, דבר נוסף
אליהו מרידור:
מי כמוך יודע שהוזלה לתאגיד בהכרח לא מתורגמת למעסיק בקצה
תומר ורשה:
לא, לא, אני אסביר עכשיו את העניין הזה
תומר ורשה:
 מה שנקש אמר על התאגידים זה דבר מאוד נכון
תומר ורשה:
 ומה ששושנה אמרה, כנ"ל
תומר ורשה:
 הקבלנים הקטנים לא יכולים לעמוד בכל הדרישות שרשות האוכלוסין שמה על הבאה של עובדים זרים, כי צריך את ההלנה, צריך את ההעסקה
אליהו מרידור:
א', אתה בהכרח טועה
אליהו מרידור:
 אני לא יודע כמה שנים אתה מתעסק בתחום, כנראה שאני קצת יותר
תומר ורשה:
20
אליהו מרידור:
אז אני קצת יותר, עם כל הצניעות
אליהו מרידור:
 שנית, רוב הקבלנים שזקוקים לעובדים וקבלני שלד שאינם מגיעים לשלב טיח
אליהו מרידור:
 שלישית, אין ספק שאם קבלן שבונה צמודי קרקע מעסיק עובדים פלסטינאים, זה אך ורק בגלל מי שגוזר עליו את הכסף בדרך
אליהו מרידור:
 כי אם עובד שמגיע לצורך העניין ממולדובה עולה לו 6,000 שקלים בחודש ועוד 1,750 שקלים ועוד 700 שקלים אם נחלק 8,000 ל-12, מביא אותנו לסכום שהוא הרבה פחות גבוה מהעסקת עובד פלסטינאי
אליהו מרידור:
 זה נכון שהוא צריך לדאוג ללינה שלו, אבל הוא מקבל אותו שישה ימים בשבוע
אליהו מרידור:
 הוא מקבל אותו בשעות עבודה נטו נקיות, פרט להפסקה קבועה מראש
אליהו מרידור:
 הוא מקבל אותו בקצב עבודה מדויק וגבוה
אליהו מרידור:
 הוא מקבל אותו ללא שום אג'נדות אידיאולוגיות, שבהכרח מלוות בזריעת נזקים שלפעמים מגלים אותם רק אחרי שהוא מסיים למסור את העבודה
אליהו מרידור:
      אז בואו, אז נשים את הדברים על דיוקם
אליהו מרידור:
 קודם כל תקלו את התנאים
אליהו מרידור:
 קודם כל שיאפשרו אפשרות בחינה של המעסיק באופן ריאלי ואז אנחנו נדע אם באמת זה מתיישב מול הצרכים, הרצונות ויכולות העסקה שלו
אליהו מרידור:
 בסדר? אז בואו נתקדם
תומר ורשה:
אני רק אתן את הבעיה האחרונה שהיא מאוד מאוד חשובה, אדוני, זה עניין המיונים העצמאיים על ידי הקבלנים
אליהו מרידור:
 אז אני קודם כל כן הצעתי שהאיגודים - - -
תומר ורשה:
היום זה נעשה על ידי המדינה וזה קושי מאוד גדול של הקבלנים בשטח
אליהו מרידור:
 אני לא אמרתי שמה שהיה הוא טוב ומשולם
אליהו מרידור:
 אדרבא, צריך לתקן אותו
אליהו מרידור:
 אני כן אומר שיהיה תאגיד
אליהו מרידור:
 רק אם יש תאגיד שהוא מייצג את האינטרס שלך, כי מי שמעסיק אותו זה האיגוד שאתה חבר בו והוא וולונטרי, התפקיד שלו הוא לייעל את התהליך ולהוזיל אותו
אליהו מרידור:
 זה לא כמו המציאות שהיום אנחנו מכירים, שמדובר בקרטלים שהפכו להיות נשוא העניין ולא רק המתווכים
אליהו מרידור:
 בסדר? זו הנקודה
אליהו מרידור:
 אבל אנחנו עוד נעמיק בנקודה
אליהו מרידור:
 מי גברתי? קשורה לענף הבניין אני מניח
רוית גרוס:
לא, לא, לא
רוית גרוס:
 אני עו"ד רוית גרוס, אני מנכ"לית התאחדות המלאכה והתעשייה
רוית גרוס:
 אנחנו מייצגים תעשייה קטנה, זעירה
אליהו מרידור:
בסדר, זה לא עכשיו, שנייה
אליהו מרידור:
 את כל רגע הצבעת, חשבתי שזה בשיח הזה
רוית גרוס:
לא
אליהו מרידור:
טוב, אבל ביקשת יפה, אז בבקשה
רוית גרוס:
תודה רבה
סימון דוידסון:
מה זה זעירה? רתכים, דברים כאלה?
רוית גרוס:
זה בעצם כל התעשייה הישראלית, 89% מכלל התעשייה הישראלית היא תעשייה שמעסיקה עד 20 עובדים, היא תעשייה קטנה
רוית גרוס:
 רוב התעשייה הישראלית
רוית גרוס:
 עכשיו, אני חייבת להגיד שזה כבר דיון שני שאני כאן, וכמובן אני נמצאת גם בוועדות כספים וכלכלה
רוית גרוס:
 ואני פשוט המומה
רוית גרוס:
 כמו שחה"כ דוידסון אמר, אתם לא שומעים את השטח
רוית גרוס:
 אתם מדברים עם משרדי הממשלה וזה בסדר
רוית גרוס:
 אבל זה אתם יכולים לעשות בדיונים ביניכם
רוית גרוס:
 למה אתם צריכים להביא אותנו לכאן? תקשיבו, יש לי מפעלים קטנים שאין להם איך ללכת לסופר
רוית גרוס:
 יש לי בעל מפעל למתכת, הוא סמג"ד מילואים, הוא נמצא בעזה
רוית גרוס:
 הוא נכנס בכלל בקושי יש לו קשר עם המפעל
רוית גרוס:
 אין לו עובדים
רוית גרוס:
 העבודה שלו, השכר של המפעל שלו זה בהתאם לתפוקות עבודה
רוית גרוס:
 כרגע אין לו עובדים, אז אין תפוקה
רוית גרוס:
 הצ'קים שלו חוזרים
רוית גרוס:
 הוא מתקשר אליי לפני כניסה לעזה ואומר לי אני כבר לא יודע ממה לדאוג, מהכניסה לעזה או מזה שמנהלת הבנק שלי אומרת לי שהצ'ק שלי חזר
רוית גרוס:
 כי הצ'ק של השכירות של המפעל שלו חזר
אליהו מרידור:
באיזה תחום עבודה לדוגמה? תני לי דוגמה
רוית גרוס:
אלומיניום
רוית גרוס:
 הנה, מפעל אלומיניום, מפעל למתכת
רוית גרוס:
 אין לו, היו לו עובדים פלסטינאים, עכשיו אין לו
רוית גרוס:
 עכשיו, אני מבינה את העניין שאתם בוחנים
אליהו מרידור:
אז שנייה, אז תני לי
רוית גרוס:
 אבל חשוב לי להדגיש שנייה רגע את הסיטואציה
רוית גרוס:
 אנחנו כל הזמן בוחנים וזה בסדר
רוית גרוס:
 הנקודה היא שכבר עבר חודש מהסיפור הזה
רוית גרוס:
 לעסקים הקטנים שאני מייצגת אין את אורך הרוח
רוית גרוס:
 מנהלת חשבון הבנק שלהם, שלא נכנסות הכנסות, אבל יוצאות הוצאות כל הזמן, הוצאות שוטפות
רוית גרוס:
 אין לעסקים האלה כסף להביא מהבית כדי לשלם את הדברים האלה
רוית גרוס:
 העובדים, זה אומר שאין תפוקה
רוית גרוס:
 אין תפוקה, אין הכנסה
רוית גרוס:
 אין לו איך ללכת לסופר
אליהו מרידור:
 הבנתי את זה מהר, תתפלאי
רוית גרוס:
רגע, אבל אני רוצה להגיד כמה דברים
אליהו מרידור:
לא, אבל אני רוצה רגע לענות לך
אליהו מרידור:
 את דיברת על כמה נתונים
רוית גרוס:
יש לנו גם פתרונות לנושאים
אליהו מרידור:
 אז תכף נעבור לשלב הפתרונות, ברשותך
אליהו מרידור:
 ראשית כל, משום מה, בתום לב, הייתי בטוח שכל הנוכחים שמבקרים בוועדות, בטח מי שמרבה לבקר בוועדות, מבין שאנחנו לא הממשלה, אנחנו הכנסת
אליהו מרידור:
 תפקיד שלנו הוא לפקח אחר עבודת הממשלה
אליהו מרידור:
 לא להחליף אותה, לא להיכנס במקומה
אליהו מרידור:
 לפקח, להמליץ, לטייב ולכוון
אליהו מרידור:
 הדרך שלנו לפקח זה באמצעות הזמנת הגורמים הרלוונטיים
אליהו מרידור:
 שתיים, אני שומע את מה שאת אומרת
אליהו מרידור:
 ו-א', אני מתפלא מעט
אליהו מרידור:
 בואי תלמדי אותי באיזה נסיבות המעסיקים שדיברת עליהם העסיקו פלסטינאים, שכן לא הייתה להם מכסה? אז בואי נבדוק רגע אם זה היה חוקי או לא
רוית גרוס:
חוקי, בטח שיש להם מכסה
רוית גרוס:
 תעשייה? למה שאין להם מכסה? ברור שיש להם מכסה
משה נקש:
לתעשייה יש מכסה, כן
אליהו מרידור:
לתעשייה קלה? אז ככה, אוקיי
רוית גרוס:
ברור שתעשייה והיה להם עובדים
רוית גרוס:
 ואני שוב אומרת, אני זועקת את הזעקה, אדוני, לא בגלל הכנסת
אליהו מרידור:
אני לא ידעתי עד היום שלמפעל אלומיניום הייתה מכסה להעסקת עובדים זרים
רוית גרוס:
ברור שהייתה להם
אליהו מרידור:
לא הייתי חשוף לזה
רוית גרוס:
האלומיניום בסופו של יום מגיע לפרויקט של בנייה
רוית גרוס:
 והנגרות בסופו של יום מגיעה לפרויקטים של בנייה
רוית גרוס:
 התעשייה יש לה מכסות, היו לה מכסות וזה נעלם
אליהו מרידור:
זאת אומרת, את אומרת לי עכשיו שאם יש לבן דוד שלי נגרייה, הוא זכאי לבקש ולקבל עובד זר להעסקה? פלסטינאי? תראו, בואו נגדיר, כל מי שהיה זכאי לפלסטינאי לא היה שלול לקבל עובד זר
רוית גרוס:
אז פה אני רוצה לדייק
אליהו מרידור:
בסדר?
סימון דוידסון:
גם מוסכים למשל זכאים?
רוית גרוס:
כן
רוית גרוס:
 אני רוצה לדייק
רוית גרוס:
 אז אני רוצה לדייק בסיפור הזה
חזי אבירם שייב:
אני אתן דוגמה דווקא מהענף שלנו
אליהו מרידור:
תגדיר, ענף המוסכים
חזי אבירם שייב:
ענף הרכב
חזי אבירם שייב:
 שבחודשים האחרונים עבדנו שניכנס למכסה של העובדים הפלסטינאים ובאמת הכניסו אותנו על בסיס התעשייה
חזי אבירם שייב:
 אבל אנחנו חסומים לעובדים זרים
חזי אבירם שייב:
 וזו הסיבה שאנחנו פה
חזי אבירם שייב:
 גם אני חשבתי שזה ככה
רוית גרוס:
גם התעשייה חסומה, זו בדיוק הנקודה
חזי אבירם שייב:
אבל זה לא ככה
חזי אבירם שייב:
 יש אפשרות להביא עובדים זרים, אבל לא, סליחה, עובדים פלסטינאים, אבל לא זרים
רוית גרוס:
אני רוצה להגיד לאדוני, התעשייה חסומה לעובדים זרים
רוית גרוס:
 לא לפלסטינאים, לזרים
אליהו מרידור:
 אז זאת אומרת, שנייה, שנייה
אליהו מרידור:
 מר נקש, נאמר ויש לי בן דוד שיש לו נגרייה
אליהו מרידור:
 אין כזה, אבל סתם נאמר
אליהו מרידור:
 הוא יכול היה עד ה-7 באוקטובר לפחות לבקש להעסיק עובדים פלסטינאים אצלו בנגרייה במרכז הארץ? משרד העבודה?
סימון דוידסון:
אלי, אתה יודע למה הגענו למצב הזה? אני פשוט בוועדת חינוך מתחיל לדון בזה
סימון דוידסון:
 אני אגיד לך למה הגענו לזה
סימון דוידסון:
 במדינת ישראל, בשנת 2023 לא לומדים לא מכונאות, לא נגרות, לא מכניקה, לא רתכות
סימון דוידסון:
 זה דבר שאנחנו בכנסת הזאת, ואני אומר לך, אני הולך לשבת על זה עם קיש שבוע הבא, צריכים לעשות תוכנית ולהחזיר, לא בכל המדינה, במקומות מסוימים להחזיר תלמידים ללמוד את המקצועות האלה
סימון דוידסון:
 ואז לא נצטרך נגרים, ולא מכניקה ולא מכונאות
אליהו מרידור:
למה לא בכל הארץ? למה לא? איפה היית מציע שילמדו?
סימון דוידסון:
פעם למדו באורט
אליהו מרידור:
לא, לא, באיזה אזורים במדינה היית ממליץ שילמדו? אמרת לא בכל המדינה
סימון דוידסון:
אתה יודע מה? בכל הארץ
אליהו מרידור:
 הבנת? יופי
סימון דוידסון:
כמעט נפלתי
סימון דוידסון:
 בכל הארץ
רוית גרוס:
הם לומדים כרגע בתוך המפעלים
אליהו מרידור:
אנחנו רוצים לחזק את החלשים
אליהו מרידור:
 ולא להחליש את החלשים
אליהו מרידור:
 לא, אי אפשר כל רגע להצביע, תצטרכו להירשם
אליהו מרידור:
 יש פה מנהלת ועדה
מיכל וקסמן חילי:
מיכל וקסמן חילי, ראש אגף עבודה בהתאחדות התעשיינים
מיכל וקסמן חילי:
 אוקיי, אז קודם כל נדבר על המחסור בתעשייה, אז המחסור כרגע בתעשייה נובע משלושה מקורות: אחד זה באמת העובדים הפלסטינאים
מיכל וקסמן חילי:
 אושרו ל-2,000, קצת יותר, עובדים פלסטינאים כן להיכנס לתחומי הקו הירוק
מיכל וקסמן חילי:
 זה רק באותם מפעלים שהם מפעלים חיוניים
אליהו מרידור:
חיוניים
אליהו מרידור:
 חבר'ה, זאת לא הייתה השאלה שלי
אליהו מרידור:
 אל תיקחו אותי למקומות אחרים
מיכל וקסמן חילי:
לא, לא, אני רוצה לעשות קשר
אליהו מרידור:
סליחה, סליחה, סליחה
אליהו מרידור:
 בואו נגדיר
אליהו מרידור:
 שנייה, ברשותך גברתי
מיכל וקסמן חילי:
אני רוצה לעשות סדר, כי כנראה שהיה פה בלבול בנתונים
אליהו מרידור:
 ראשית, הבהרתי, אולי בדיון הזה שכחתי להבהיר
אליהו מרידור:
 כל הנושאים שאנחנו דנים בהם הם אך ורק בנסיבות שהובילו בשל המלחמה
אליהו מרידור:
 בסדר? זה נכון שאנחנו ניתן ביטוי למי שקולו לא נשמע קודם ויש צורך, ונבטא את זה
אליהו מרידור:
 אבל לדבר על מה שהיה לפני המלחמה ולנסות לתקן את זה, זה קצת ייקח אותנו למקום אחר
אליהו מרידור:
 אני שאלתי שאלה, יש לי נגרייה בבת ים
אליהו מרידור:
 אני יכול לקבל, לבקש ולקבל אישור להעסקת פלסטינאי?
רוית גרוס:
ברור, ברור, כן
רוית גרוס:
 אדוני, ברור
מיכל וקסמן חילי:
אם יש מכסה, כן
חזי אבירם שייב:
לפני המלחמה הייתה מכסה של תעשייה ושירותים של פלסטינאים
אליהו מרידור:
לא חיוניים
רוית גרוס:
לא חיוניים
אליהו מרידור:
היא מסבירה כרגע חיוניים, חבר'ה
אליהו מרידור:
 חבר'ה, היא מסבירה על חיוניים
מיכל וקסמן חילי:
אנחנו בדיוק אומרים את מה שצריך
אליהו מרידור:
אני מבקש לדעת
אליהו מרידור:
 לא חיוניים
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, נגרייה במרכז הארץ רוצה להעסיק פלסטינאי, יעסיק פלסטינאי
חזי אבירם שייב:
אבל יש עלייה וקוץ בה
חזי אבירם שייב:
 המכסות היו מלאות
חזי אבירם שייב:
 אז בפרקטיקה לא יכולת להביא
אליהו מרידור:
זה לא מעניין
מיכל וקסמן חילי:
אבל אולי כדאי לשמוע את נציג התעשייה
מיכל וקסמן חילי:
כך: אז באמת המכסה לתעשייה ושירותים הייתה בסביבות 12,500
מיכל וקסמן חילי:
 זה היה לפני המלחמה
מיכל וקסמן חילי:
 12,500
מיכל וקסמן חילי:
 כרגע, בעקבות הסגר על יהודה ושומרון, 10,000 עובדים מתוכם לא יכולים להגיע ארצה
מיכל וקסמן חילי:
 זה המצב
מיכל וקסמן חילי:
 2,500 מה שהזכרתי, שהם כן יתנו לחלק מהדרישות, ואפילו לא נתנו מענה למחצית מהדרישות של אותם מפעלים חיוניים ומפעלים למתן שירותים - - -
אליהו מרידור:
אין ספק שתחתם באופן מיידי חייבים להכניס את ה-10,000
אליהו מרידור:
 זה אין ספק
אליהו מרידור:
 אני לא בא עכשיו, מי שהיה ואין עכשיו, בגלל המלחמה, צריך לקבל מענה
אליהו מרידור:
 אין על זה דיון
מיכל וקסמן חילי:
עכשיו, בתעשייה, זה מה שצריך להבין, בתעשייה היום, בהבדל מענפים אחרים, אין היום שום פלטפורמה ושום מענה להעסקה של עובדים זרים
מיכל וקסמן חילי:
 בהבדל מהענפים האחרים שדיברנו
מיכל וקסמן חילי:
 עכשיו, בתעשייה יכול היה להיות
מיכל וקסמן חילי:
 יש החלטת ממשלה מה-30 ביולי שמאפשרת להעסיק 3,000 עובדים זרים בתעשייה
אליהו מרידור:
תכף אנחנו נוגעים בזה
מיכל וקסמן חילי:
אבל היא לא מיושמת
אליהו מרידור:
לא, לא, היא מיושמת
מיכל וקסמן חילי:
יש ארבעה דברים שלא קורים, כולל ההסכמים הבילטרליים
אליהו מרידור:
אז אני רוצה רגע לעדכן אותך
אליהו מרידור:
 בוצעה עבודה בין משרדית בתוך משרד העבודה
מיכל וקסמן חילי:
אנחנו חלק
אליהו מרידור:
ואני מבקש מכאן להודות להם על סיום עבודתם
אליהו מרידור:
 בדיון הקודם עמדנו על עניין השלמת פערים בנושא שכר
אליהו מרידור:
 זה הסתיים
אליהו מרידור:
 אני תכף אשמח לקבל סקירה, כפי שהתחייבתם שהפעם תתנו
אליהו מרידור:
 מה אנחנו עושים כדי שבפועל הם יגיעו
אליהו מרידור:
 אבל כן נעשית עבודה ובוצעה ויש התקדמות גם
מיכל וקסמן חילי:
אנחנו חלק מזה
מיכל וקסמן חילי:
 אני יודעת לומר שזה כרגע לא שם
מיכל וקסמן חילי:
 זאת אומרת, אני אתן כמובן לנציגי הממשלה לדבר, ואני אוכל לדבר מה שאנחנו רואים בשטח
מיכל וקסמן חילי:
 אני מבינה שנעשים מאמצים
אליהו מרידור:
מה זאת אומרת אנחנו לא שם?
מיכל וקסמן חילי:
זאת אומרת שאין עדיין נוהל
אביבית אסרף:
כרגע אין
מיכל וקסמן חילי:
רגע
מיכל וקסמן חילי:
 אין נוהל, אין תקנות פיקדון, תקנות עובדים זרים
מיכל וקסמן חילי:
 זה בסך הכול משפט שהיה צריך לתקן את תקנות פיקדון עובדים זרים
מיכל וקסמן חילי:
 שהיה צריך לצאת 45 ימים אחרי החלטת הממשלה, זאת אומרת באמצע ספטמבר
מיכל וקסמן חילי:
 התקנות האלה עדיין לא הונחו על שולחן הכנסת
מיכל וקסמן חילי:
 בסך הכול משפט, זה הכול
מיכל וקסמן חילי:
 נוהל שבסך הכול מעתיק וקצת משנה נהלים קודמים
מיכל וקסמן חילי:
 ראינו טיוטה, הטיוטה לא דומה להחלטת הממשלה מה-30 ביולי
מיכל וקסמן חילי:
 והדבר השלישי זה שאין עדיין הסכמות לגבי השכר של אותם עובדים
מיכל וקסמן חילי:
 לפי החלטת הממשלה השכר של אותם עובדים בתעשייה הוא שכר ממוצע למשלח יד
מיכל וקסמן חילי:
 הנתונים שאנחנו קיבלנו ממשרדי הממשלה לא דומים בכלל לנתונים שיש לנו לשכר ממוצע, לפי הנתונים של הלמ"ס
מיכל וקסמן חילי:
 זה לא מתכנס לשם בכלל
מיכל וקסמן חילי:
 עכשיו, אלה, החלק השלישי הוא מכשול משמעותי
מיכל וקסמן חילי:
 השניים הראשונים שהזכרתי זה באמת עניין של מה בכך
מיכל וקסמן חילי:
 צריך פשוט להגיש את התקנות המאוד פשוטות האלה ולהוציא נוהל
מיכל וקסמן חילי:
      אבל אני רוצה להוסיף עוד משהו שנאמר פה בתחילת הדברים לגבי הסכם בילטרלי
מיכל וקסמן חילי:
 בהחלטת הממשלה ב-30 ביולי בתעשייה דרך המלך זה הסכם בילטרלי, דרך המלך
מיכל וקסמן חילי:
 לא אותם עובדים ממדינות תל"ג גבוה שמופיעות בהחלטת הממשלה
מיכל וקסמן חילי:
 אלא דרך המלך זה הסכם בילטרלי
מיכל וקסמן חילי:
 ודיברו על הסכם עם, אני לא יודעת אם מותר להגיד, הסכם עם אחת המדינות
מיכל וקסמן חילי:
 אנחנו רואים עכשיו שכן מתבצעות חתימות כאלה, הסכמים בילטרליים
מיכל וקסמן חילי:
 אבל משום מה בתעשייה זה לא מתקדם
מיכל וקסמן חילי:
 עכשיו, התעשייה מספקת את החוסן של מדינת ישראל גם בחזית וגם בעורף
מיכל וקסמן חילי:
 דוגמאות כמו שסיפרה רוית, על תעשיינים שמתקשרים ובוכים
מיכל וקסמן חילי:
 עושים את העבודה גם בקו הייצור, גם מאחורי הקלעים, גם מול הבנקים
מיכל וקסמן חילי:
 לא עומדים בהזמנות, מתקשרים ופשוט בוכים
מיכל וקסמן חילי:
 כמובן שהיעדרות היא לא רק בגלל אותם עובדים פלסטינאים
מיכל וקסמן חילי:
 אנחנו במעגלים מאוד רחבים של היעדרויות
מיכל וקסמן חילי:
 בתעשייה אנחנו מדברים על 100,000 עובדים חסרים ומדובר במלחמה מאוד ארוכה
מיכל וקסמן חילי:
 זה לא דבר שהולך להשתנות בעוד חודש
מיכל וקסמן חילי:
 אז אני לא מבקשת לשנות ולתת ל-100,000 עובדים האלה עכשיו מענה דרך עובדים זרים
מיכל וקסמן חילי:
 אבל זה ברור שה-3,000 האלה, אדוני, הם טיפה בים
מיכל וקסמן חילי:
 ומה שחייבת התעשייה עכשיו זה את הפלטפורמה הזאת שאפשר עכשיו תוך 24 שעות לעשות אותה ולהגדיל אותה
אליהו מרידור:
 תאמיני לי שהבנתי
אליהו מרידור:
 בסדר
אליהו מרידור:
 את קצת חוזרת
אליהו מרידור:
 אני מבין, יש עוד הרבה כאלה שמבקשים לדבר כבר כמה דיונים
רוית גרוס:
אבל רגע, משהו קטן
אליהו מרידור:
לא, לא, לא, אין
אליהו מרידור:
 לא, אין
רוית גרוס:
אבל זה קריטי
אליהו מרידור:
אין, אין
אליהו מרידור:
 תאמיני לי שהוא לא קריטי
אליהו מרידור:
 תאמיני לי שהוא לא קריטי, תודה
אליהו מרידור:
 הגב' אביבית אסרף ממשרד העבודה
אליהו מרידור:
 את מתבקשת להתייחס למה ששתי הנשים המכובדות הביעו כאן
אליהו מרידור:
 ואני מתחיל ואומר, קודם כל, אין צל של ספק ש-10,000 שלא יכולים להיכנס והם כוח אדם חסר, מהמכסה שבין כה וכה כבר הועברו, חייבים לקבל מענה באופן מיידי
אליהו מרידור:
 אבל עכשיו תתייחסי בבקשה לעניין ה-3,000, כי היה לנו תיאום ציפיות
אליהו מרידור:
 ואני מבקש, אבל לא בהסבר, אני רוצה פרקטיקה
אביבית אסרף:
לא, לא, בפרקטיקה, כן
אביבית אסרף:
 אז רק דקה שנייה לגבי מה שכבר כן ביצענו
אביבית אסרף:
 מיכל כאן תעיד
אליהו מרידור:
 אתם התרגלתם, אתם התרגלתם לספר לי מה ביצעתם
אליהו מרידור:
 מה ביצעתם כולנו יודעים
אביבית אסרף:
לא, כי מה שהיא אמרה, אני פשוט רוצה לחדד משהו שהיא אמרה
אביבית אסרף:
 היא אמרה אין הסכמות על השכר
אביבית אסרף:
 אבל אנחנו הגענו להסכמות עם משרד הכלכלה על השכר והדברים האלה נפתרו
אביבית אסרף:
 כך שאני קצת לא מבינה על מה הטענה הספציפית לגבי השכר
אביבית אסרף:
     עכשיו, לגבי הפרקטיקה
אביבית אסרף:
 אנחנו סיימנו באמת את העבודה עם הסכמות
אביבית אסרף:
 השלב הבא של בעצם ההתקדמות עם הדבר הזה זה להעביר המלצות שמסכמות את כלל העבודה שנעשתה למנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה
אביבית אסרף:
 אנחנו ישבנו על זה ממש היום כדי לסיים ולהעביר את ההמלצות האלה
אליהו מרידור:
למה, למה?
אביבית אסרף:
כי היינו צריכים לקבל את כל ההסכמות של כולם למתווה
אליהו מרידור:
כמה זמן עבר מאז הדיון הקודם שלנו?
אביבית אסרף:
מיום רביעי
אביבית אסרף:
 באותו יום רביעי יצא סיכום
אליהו מרידור:
אנחנו היום יום שלישי
אביבית אסרף:
נכון
אביבית אסרף:
 היה עדיין עוד כמה דיונים סביב הדבר הזה
מיכל וקסמן חילי:
בינתיים הצ'קים חוזרים, זה לא משנה להם
אביבית אסרף:
היום ישבנו כדי לכתוב את ההמלצות כדי להגיש אותם
אביבית אסרף:
 אני אעדכן שפשוט הגעתי לוועדה באמצע כתיבת המלצות
אביבית אסרף:
 אני אסיים, אני אחזור ואנחנו - - -
אליהו מרידור:
הרגע סיימת את הנציגות שלך פה
אליהו מרידור:
 תתפני, תסיימו את ההגשה
אליהו מרידור:
לא, לא, הנה, אני אומר
אליהו מרידור:
 זה זמן יקר
אליהו מרידור:
 העבודה שלך נחוצה
אליהו מרידור:
 לא רוצה לבזבז לך פה זמן יקר
אליהו מרידור:
 אני רוצה פרקטיקה
אליהו מרידור:
 פרקטיקה זה אומר שאני רוצה עכשיו לפני שאת יוצאת תעדכני אותי בבקשה מתי אתם מגישים את זה למר סיסו
אביבית אסרף:
אנחנו מקווים להגיש את זה
אביבית אסרף:
 זאת אומרת, הצפי הוא להגיש את זה היום
אליהו מרידור:
 תעדכני אותי בבקשה מהרגע שהוא משיב לך מה עוד חסר לנו כדי שהם יראו את העובדים
אליהו מרידור:
 לא, עכשיו תעדכני אותי
אליהו מרידור:
 תגידי לי כשהוא החזיר
אליהו מרידור:
 מה תגידי לי, בדיון הבא תגידי הוא החזיר? עכשיו יש לנו עוד משהו? ספרי לי עכשיו מה חסר לי לצ'ק ליסט? עברנו כבר 99
אביבית אסרף:
ברגע שהוא מאשר, יש נוהל, נוהל שנכתב כבר
אביבית אסרף:
 יש טיוטה מוכנה של משרד הכלכלה, שהיא תאושר יחד עם ההמלצות
אליהו מרידור:
לא, אבל אושר
אביבית אסרף:
אושר
אביבית אסרף:
 עם ההמלצות האלה יחד
מיכל וקסמן חילי:
מה שאנחנו ראינו, אגב, היה מאוד גולמי
אליהו מרידור:
לא, לא מעניין אותי
אליהו מרידור:
 סיכמו את זה עם משרד הכלכלה, זה מאחוריי
אביבית אסרף:
ואחר כך עבודה של - - -
אליהו מרידור:
 אני אומר סתם, בואי נדמה שמגיע עכשיו משה נקש ישירות מפגישה עם איל סיסו, אומר לך 'הנה, סיימנו'
אליהו מרידור:
 מה הלאה? מה קורה מאותו רגע עד שהם עולים על מטוס בדרך לפה?
אביבית אסרף:
קודם כל, מי שיש לו הסכמים בילטרליים, כאילו, הסכמים
מיכל וקסמן חילי:
אין בתעשייה
מיכל וקסמן חילי:
 צריך לדאוג לזה
אביבית אסרף:
צריך לדאוג
אביבית אסרף:
 אבל יש, אבל יש - - -
אליהו מרידור:
זאת אומרת שאחרי זה נלך להסדיר את זה?
אביבית אסרף:
רגע
אביבית אסרף:
 אבל יש שתי דרכים להבאת עובדים בתעשייה: יש הסכמים בילטרליים ויש מדינות תמ"ג ומעלה
אביבית אסרף:
 שגם מהם אפשר להביא
מיכל וקסמן חילי:
כי משוויץ מאוד מעוניינים לעבוד פה
מיכל וקסמן חילי:
 הם מחכים
אליהו מרידור:
לא, בלי ציניות
אליהו מרידור:
 בלי ציניות
מיכל וקסמן חילי:
אבל אדוני, מי ישלם 150%? העסקים הקטנים יכולים לשלם 150%?
אליהו מרידור:
שנייה, אז אני אסביר לך משהו
אליהו מרידור:
 תקשיבי, אני הסברתי לכם בתחילת הדיון בסקירה שנתתי לחברי, חה"כ דוידסון, שיש מכלול שיקולים רחב יותר למדינת ישראל ולממשלות ישראל לדורותיהם
אליהו מרידור:
 בתוכם זה לוודא שמי שמועסק כאן לא מועסק במקום מישהו ישראלי
אליהו מרידור:
 להביא מישהו במחיר זול כל כך, חה"כ דוידסון, כי הוא משתלם, ועל ידי כך לדחוק ידיים עובדות ישראליות – לא מעניין אותי
אליהו מרידור:
 אני לא אתן לזה יד
אליהו מרידור:
 אני אכשיל את זה
אליהו מרידור:
 זאת אומרת שאם רוצים להביא ממדינה עם תל"ג נמוך צריכים להראות לי ששיפוט או מספיק כך שבוודאי שבסכום הזה הוא לא יכול למצוא עובד ישראלי
אליהו מרידור:
 בסדר? הנה, בזה זה גמור
אליהו מרידור:
 אז אל תגידו לי את זה
אביבית אסרף:
אני רוצה רק להוסיף דבר אחד לגבי זה
אביבית אסרף:
 אנחנו צריכים שנייה להפריד בין מה שאנחנו עשינו כעבודת צוות, שזה היה המנדט שלנו בהחלטת ממשלה, לבין ההגבלות של החלטת הממשלה
אביבית אסרף:
 ברגע שיש החלטת הממשלה קובעת את שתי דרכי ההבאה אנחנו לא יכולים להחליט להביא אותם בדרך אחרת, בהתאם לאותה החלטת ממשלה ספציפית
מיכל וקסמן חילי:
החלטת הממשלה קובעת הסכם בילטרלי
מיכל וקסמן חילי:
 החלטת הממשלה קובעת שחור על גבי לבן, דרך המלך, כתוב במילים האלה, הסכם בילטרלי
אביבית אסרף:
נכון, נכון
אביבית אסרף:
 אז ברגע שההמלצות יועברו למנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה הוא אמור לקדם הסכם בילטרלי כדי להביא את העובדים
אליהו מרידור:
אני עדיין מנסה בבקשה לדעת - - -
אביבית אסרף:
אני לא יודעת
אביבית אסרף:
 מדברים על הסכמים שנחתמו בכמה ימים
אליהו מרידור:
בואו חבר'ה, תקשיבו
אליהו מרידור:
 אנחנו רוצים לצפות פני עתיד
אליהו מרידור:
 אם אנחנו יודעים שאחרי השלב הנוכחי שבו אנחנו נמצאים אמורים לעבור עוד שלב, אנחנו צריכים להאיץ את אותו תהליך במקביל ולא לעבוד בטור
אליהו מרידור:
 בסדר? אם אתם יודעים שהשלב הבא הוא התאמת הסכמים בילטרליים, מצופה מכם ומצופה מכם לפנות לרשות האוכלוסין ומרשות האוכלוסין כבר להבין ולטפל בזה ולהתאים את אותם הסכמים בילטרליים כדי שדרך אותן מדינות יהיה ניתן להביא
אליהו מרידור:
 מה, נגיע לעוד ישיבה ותגידו חסר עוד משהו
אליהו מרידור:
 אבל תן לנו יומיים ונשלים
אליהו מרידור:
 ואז בישיבה אחרי זה נגיד סיימנו את זה אפילו תוך יום, אבל עלינו על זה שיש עוד צורך
אליהו מרידור:
 זה לא מעניין
אליהו מרידור:
 אנחנו לא רוצים שהניתוח יצליח והחולה ימות
אליהו מרידור:
 בסדר? אנחנו רוצים פרקטיקה
אליהו מרידור:
 פרקטיקה
אליהו מרידור:
 תגידו לי הרגע מה הם עוד השלבים המאגמים שצריך לבצע
אליהו מרידור:
 אני רוצה לוודא שהם מבוצעים
אליהו מרידור:
 פשוט, אני אמרתי את זה גם בדיון הקודם
אליהו מרידור:
 פשוט, תגידו לי עכשיו מה עוד צריך
אביבית אסרף:
הגשת המלצות, הסכם בילטרלי, תקנות
אביבית אסרף:
 היא התייחסה לתקנות הפיקדון אז אני רוצה לדבר גם עליהן רק דקה אחת
אביבית אסרף:
 כרגע יש תקנות בתעשייה שתקפות עד סוף 2023
אביבית אסרף:
 אנחנו בעבודה מול המשרדים הרלוונטיים לאשר את התקנות ל-2024
אביבית אסרף:
 כרגע אם יכנס היפותטית מחר עובד, חלות עליו תקנות הפיקדון עד סוף שנת 2023
מיכל וקסמן חילי:
לא תכניסו, כי החלטת הממשלה אומרת, זה פשוט נאמר שחור על גבי לבן
אביבית אסרף:
שמה?
מיכל וקסמן חילי:
שבלי תיקון תקנות הפיקדון העובדים האלה לא ייכנסו
מיכל וקסמן חילי:
 זה כתוב
מיכל וקסמן חילי:
 הרי אתם לא תביאו עובדים אם התקנות שחלות עד חודש מעכשיו
מיכל וקסמן חילי:
 זה לא סביר
מיכל וקסמן חילי:
 ואמרו שאתם צריכים להגיש את זה בתוך 45 ימים מההחלטה, זאת אומרת עד אמצע ספטמבר שהיה
מיכל וקסמן חילי:
 וזה בסך הכול שורה
מיכל וקסמן חילי:
 זו שורה שרק מאריכה
מיכל וקסמן חילי:
 זה סעיף שאומר במקום 2023 יהיה 2024
מיכל וקסמן חילי:
 זהו
מיכל וקסמן חילי:
 וצריך להניח את זה על השולחן
מיכל וקסמן חילי:
 זה מה שצריך לעשות
אליהו מרידור:
תראי, גב' אסרף, זה אבסורד, זה אבסורד שמצטרף כנראה למשהו שמושרש ישירות מהשר שלכם
אליהו מרידור:
 כי עד עכשיו זה לא נגע בכם
אליהו מרידור:
 הפעילות הלא ברורה שלו והמעורבות שלו במשרד שלו, הנעלמת כחידה, זה נושא שייבדק
אליהו מרידור:
 אבל אין לנו זמן לזה
אליהו מרידור:
 רק עד היום אני יודע שזה לא התגלגל אליכם, הצוותים המקצועיים
אליהו מרידור:
 אם זה התגלגל גם אליכם, תגידו לי, שאני אדע עם מה אני צריך לעבוד
אליהו מרידור:
 תגידו לי
אביבית אסרף:
לא מוסמכת לדבר בשם השר
אליהו מרידור:
אז אני מוסמך לדבר בשם עצמי, את לא חייבת לענות
אליהו מרידור:
 אני מבין את המקום שלך
אליהו מרידור:
 אני מבין
אליהו מרידור:
 יום אחד הוא יתעורר וישיב וישתף פעולה ויבין שלהיות שר זה מחייב מאוד, לא רק זכות
אליהו מרידור:
 ביטאתי את זה בעבר, אני לא חושש לבטא את זה גם עכשיו
אליהו מרידור:
 לא מתמקד בזה, כי אני בעת מלחמה
אליהו מרידור:
 אני רק רוצה לוודא שזה לא מחולחל אליכם
אליהו מרידור:
 זה אבסורד מה שהיא אומרת
אליהו מרידור:
 לא מקבל את זה כגזרת גורל
אליהו מרידור:
 מה עוד יותר אבסורד? יש עוד 1,500 עובדים, נכון?
אביבית אסרף:
לא הבנתי את השאלה
אליהו מרידור:
יש החלטת ממשלה לעניין מכסה של 1,500 עובדים
אביבית אסרף:
של תעשייה?
אביבית אסרף:
לא, זו החלטת ממשלה
אליהו מרידור:
לא, לא, חוץ מה-3,000
אביבית אסרף:
סך הכול 3,000
אליהו מרידור:
היא בתוקף עד ה-31 בדצמבר 2023
אביבית אסרף:
שנייה
אביבית אסרף:
 יש החלטת ממשלה קודמת שהקצתה 2,000 מכסות - - -, 500 לתעשייה
אביבית אסרף:
 והחלטת ממשלה 860 ל-3,000
אליהו מרידור:
3,000
אליהו מרידור:
 ספרי לי מה קורה עם ה-1,500?
אביבית אסרף:
שתי פעימות
אביבית אסרף:
 הם לא הכניסו אותם
אביבית אסרף:
בעבר לא נכנסו עובדים מתוך המכסה של ה-1,500 שהייתה להם
אביבית אסרף:
כי לטענת התעשייה השכר שנקבע בעבר בהחלטת הממשלה היה גבוה מידי
אליהו מרידור:
 את רוצה להתייחס לזה, גברתי המנכ"לית?
אביבית אסרף:
הוא נקבע כ-130% השכר הממוצע במשק
אביבית אסרף:
 היום אנחנו הורדנו את זה לשכר מקביל לשכרו של עובד ישראלי
אביבית אסרף:
 במטרה להצליח להביא עובדים לתעשייה
אליהו מרידור:
להקל
אליהו מרידור:
 אשריכם, ישר כוח
אליהו מרידור:
 עכשיו ספרי לי את, איך את רוצה את ה-3,000 כשאת לא מממשת את ה-1,500?
מיכל וקסמן חילי:
ה-1,500 לפי החלטת הממשלה - - -
אביבית אסרף:
הקודמת
מיכל וקסמן חילי:
לא, החלטת הממשלה הקודמת הייתה 130% מהשכר הממוצע במשק
מיכל וקסמן חילי:
איך אפשר להעסיק ב-130%? להעסיק עובד, מרכיב, בתעשייה, ב-17,000 שקלים?
אליהו מרידור:
קודם כל, קודם כל השכר הממוצע במשק הוא 12,000 ומשהו
מיכל וקסמן חילי:
אוקיי
מיכל וקסמן חילי:
 בואו נוסיף לזה עוד 30%
מיכל וקסמן חילי:
 על זה מוסיפים עוד 30%
אליהו מרידור:
שניונת
אליהו מרידור:
 את רוצה לומר לי שהתחום שלכם לא יודע לגייס עובדים ישראלים מכל ישראל?
אבי בן גיג:
לא, לא בסכומים האלה
אבי בן גיג:
 אף ישראלי לא בא לעבוד
אליהו מרידור:
באיזה סכומים לא?