GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:
     אני מבקש ליצור את אותו שיח שיש לו התחלה, אמצע, סוף
אליהו מרידור:
 ההתחלה היא להגדיר מה הם האתגרים, האמצע הוא לאפיין את הפתרונות החלופיים, והסוף הוא לסכם את זה ולתכלל את זה ולקבוע  יעד למימוש עם הסקת מסקנות אם זה באמת מחזיק מים; כי בדיון הקודם נודע לי שאיזשהו חוזר מנכ"ל בנושא אחר, שנחתם והופץ לא מזמן, ב-2003, רק עכשיו נבדקת יעילותו
אליהו מרידור:
 למה? אני לא מבין, אבל כנראה שאצלנו במדינה הדברים עובדים בצורה שאני צריך ללמוד אותה
אליהו מרידור:
 אני עוד לא למדתי אותה, ואני מקווה להכיר אותה מרחוק ולא להיות חלק ממנה
אליהו מרידור:
     קובעים דיון על נושא ספציפי שהוא מאוד-מאוד רחב
אליהו מרידור:
 אני אומר לך, גברתי, הקדשת לטובת העניים חמש שעות – אני לא בטוח שכל החמש שעות האלה היו מספיקות בשביל לתת מענה רק לנושא הזה
ענבל משש:
לא, זה חלק ממספר מפגשים שיהיו במהלך השנה
ענבל משש:
 הלוואי שהיינו מצליחים לייצר פתרונות במפגש אחד
ענבל משש:
 זה רחוק מזה
אליהו מרידור:
 אז מכיוון שחלק מאוד גדול מהדיונים עסקו בזה, וגם ביולי, ואתם מונחים בזה, תספרו לי בבקשה מה הם האתגרים שאתם אפיינתם באופן מספרי ותקופתי בגלגל השנה, בצורך בעובדים מחליפים, מה הם הפתרונות שהועלו, ומה מהם מיושם
אליהו מרידור:
 אלה שלוש הבקשות
ענבל משש:
מבחינת מספרים, כפי שאדוני יודע, יש לנו כ-60,000 עובדים זרים בענף הסיעוד
ענבל משש:
 אנחנו מתייחסים לנתונים של 2019, לפני הקורונה, למי שזוכר שהייתה קורונה
ענבל משש:
 יצאו לחופשת מולדת כ-30,000 עובדים זרים
ענבל משש:
 בממוצע זה יוצא 2,500 לחודש, ובחודש דצמבר יצאו למעלה מ-4,300
ענבל משש:
 ב-2022 כמעט אותם מספרים – 26,000
ענבל משש:
 כרגע הפתרון הוא אותו מאגר מחליפים - - -
אליהו מרידור:
ברשותך, אני מבקש לנתק את הנתונים הסטטיסטיים מאותה שנת קורונה
אליהו מרידור:
 בואו נדבר על 2020 ו-2021
ענבל משש:
ב-2020 גבולות הארץ נסגרו במרץ
ענבל משש:
 הייתה מגבלת תנועה קשה מאוד
ענבל משש:
 אני זוכרת את זה
ענבל משש:
 זה יצר לנו אתגרים לא פשוטים, גם בכניסה של עובדים, שנתנו להם מענה
אליהו מרידור:
בואו ננסה להתנתק מאותה תקופה
ענבל משש:
לגבי 2022, כשכבר הייתה התאוששות - - -
אליהו מרידור:
כמה עובדים יצאו לחופשה?
ענבל משש:
כ-26,000
ענבל משש:
 בממוצע 2,140 בחודש, פחות או יותר
ענבל משש:
 בדצמבר יצאו 4,200
ענבל משש:
 זה פחות או יותר הממוצעים
ענבל משש:
 אנחנו חוזרים לממדים שלפני הקורונה
אליהו מרידור:
מה הרעיונות החלופיים שהעליתם כפתרון?
ענבל משש:
קודם כול, כבר היום יש את הנושא הזה של 51–63 חודשים
ענבל משש:
 זה מאגר שמכיל כמה מאות בודדות
ענבל משש:
 מתקשים לתת מענה כשיש מספרים נמוכים
ענבל משש:
 בדרך-כלל, הפיקים זה אפריל ודצמבר, לפי הנתונים
ענבל משש:
 יש יציאה בכל השנה, אבל אפריל ודצמבר הם החודשים עם היציאה הכי משמעותית
ענבל משש:
 ושוב אני חוזרת, בדצמבר זה מגיע לפיק של למעלה מ-4,200 עובדים
אליהו מרידור:
יש לנו זכות על-פי חוק לקבוע את החודש שבו עובדים יוצאים?
ענבל משש:
קודם כול, כדי לצאת, המעסיק מבקש אישור לאינטר ויזה לעובד הזר
ענבל משש:
 זה אומר שהוא חותם ומאשר לו שהוא יכול לצאת לחופש
ענבל משש:
 הוא מוגבל עד 90 ימים
ענבל משש:
 בדרך-כלל, ממה שאנחנו יודעים, יוצאים אחת לשנתיים
אליהו מרידור:
חופש לא כאן, חופש כשהוא יוצא מהמדינה?
ענבל משש:
במולדתו, כן
ענבל משש:
 זה נקרא חופשת מולדת
ענבל משש:
 הם חוזרים לבקר את המשפחות שלהם
אליהו מרידור:
גם אחרי שנה שעובד נמצא פה?
ענבל משש:
ככלל, אנחנו רואים שיוצאים אחת לשנתיים
ענבל משש:
 בדרך-כלל היציאה היא אחת לשנתיים
יריב לוין:
זה תלוי בלאום של העובדים ובעלויות
ענבל משש:
הפיקים זה אפריל ודצמבר, וזה מה שאנחנו רואים מהאישורים
ענבל משש:
 המעסיק כמובן מאשר את היציאה של העובד
ענבל משש:
 ככלל, אפשר להגיד שהממוצע זה עד 45 ימים בדרך-כלל, ואפשר לאשר עד 90 ימים לפי  הנוהל של האינטר-ויזה
ענבל משש:
 הם פשוט מגישים בקשה, ואנחנו נותנים להם אישור שהם יכולים להיכנס ולצאת
אליהו מרידור:
ואני שואל אם מותר לך על-פי חוק לווסת את כמות היוצאים לחופשה
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, לקבוע שבמקום שיהיו 4,000 בדצמבר, יהיו 2,000, ואת ה-2,000 הנוספים לחלק בנובמבר–ינואר
ענבל משש:
 תהליך ההעסקה הוא בין העובד לבין המטופל, והם מחליטים ביניהם על המועד שבו הוא יוצא לחופשה
ענבל משש:
 ככלל, הם מחפשים לצאת סביב המועדים של החגים שלהם, הפסחא וסוף שנה, ואתה תראה את המספרים היותר-גדולים ומשמעותיים בחודשים הללו
ענבל משש:
 אנחנו לא קובעים מכסה של איקס עובדים וממנה עוצרים ולא יוצאים
ענבל משש:
 צריך לזכור שיש גם מקרים אישיים ומשפחתיים, חלילה, כמו פטירה של בן משפחה או נישואים של בן או בת, ואז הם יוצאים מכל מיני סיבות כאלו ואחרות
ענבל משש:
 אתה תראה את זה לאורך כל השנה, וכפי שאמרתי, הפיקים הם בחודשים הללו
אליהו מרידור:
עדיין אני מנסה להבין
אליהו מרידור:
 אם את מגיעה למשפחה של מטופל, ואת אומרת להם, אתם יכולים לחתום וזאת זכותכם, שבתקופה הזאת המערכת תדע למצוא לכם עובד מחליף נמוך משמעותית, ואל תפנו אלינו בתלונה אם לא נצליח
אליהו מרידור:
 אני מניח שגם אז הם יבואו לאותו עובד ויגידו לו, זה בסדר שתצא, אבל בתקופה הזאת לא
אליהו מרידור:
 או לקבוע שהעדיפות לצאת בדצמבר היא למי שנמצא פה יותר מ-24 חודשים
אליהו מרידור:
 לקבוע איזשהו מנגנון כדי שאתם תוכלו איך שהוא לנסות לעטוף את הצורך המטורף הזה
ענבל משש:
אני לא מכירה התערבות רגולטורית שיכולה לקבוע איזושהי קווטה שאומרת איקס יוצאים מדי חודש, מכיוון שזה במסגרת הליך העסקה והסכמות בין המטופל לבין המטפל שלו
ענבל משש:
 אנחנו לא מתערבים בזה
ענבל משש:
 אנחנו כן מאשרים לבקשת המטופל
ענבל משש:
 צריך לחשוב על זה שזה לא מייצר לחץ על המטופלים הסיעודיים אחר-כך בממשק והוויכוחים עם העובדים שלהם, מתי הם כן יצאו ואסור בחודש הזה, ואז אולי יהיו חופשות יותר ארוכות כי הם יבקשו חודש קודם וימצו את כל ה-90 ימים
ענבל משש:
 אז צריך לחשוב על איזשהו פתרון שלא בסוף ירע את מצבם במקום שייטיב את מצבם
אליהו מרידור:
אני מניח שהפתרונות האלה נידונו כחלופות באותם דיונים שקיימתם
ענבל משש:
 הפתרון להגביל את מספר היוצאים לא עלה כאופציה
ענבל משש:
 מקצועית, לא נראה לי שניתן להתערב בתהליך הזה, וגם לא נראה לי שאנחנו יכולים לייצר פתרון גם בחודש יוני
אליהו מרידור:
בסוף, בקצה, את נציגת המדינה שמנפיקה אשרת עבודה
אליהו מרידור:
 עובד שמגיע, זה נכון שהוא מועסק על-ידי אותו מטופל ו/או בני משפחתו, אבל הוא קיבל את אשרת ההגעה למדינת ישראל על ידי רשות האוכלוסין
אליהו מרידור:
 אם במסגרת אותו הסכם העסקה, כשעדיין בן-אדם נמצא בביתו, הוא חתום על כך שהזכות שלו לקבוע מועד ולצאת לחופשת מולדת תהיה החל מוותק של 24 חודשים עבודה בפועל, זאת אומרת, זכותך לצאת לחופשת מולדת אחרי חצי שנה שאתה פה, ואת המועד אתה יכול לקבוע אחרי שיש לך לפחות ותק של 24 חודשים
ענבל משש:
בדרך-כלל לא יוצאים בשנה הראשונה, אלא אם כן יש אירוע משפחתי או משהו דחוף
אליהו מרידור:
זה בדרך-כלל
ענבל משש:
זה עולה להם כסף ועולה להם ימי חופשה שהם עוד לא צברו
אליהו מרידור:
עדיין את מדברת על כמות מטורפת של אלפי-אלפי עובדים זרים - - -
ענבל משש:
אם יוצאים 30,000 בשנה, ויש 60,000, אז הם יוצאים אחת לשנתיים
ענבל משש:
 מתמטיקה פשוטה, פחות או יותר
אליהו מרידור:
אני אומר, אולי לרווח יותר
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, שבשנתיים וחצי הראשונות, לדוגמה, רק ותק של שנתיים באותו בית מזכה אותך לבחירה של החודש שבו אתה יוצא לחופשת מולדת
אליהו מרידור:
 שתהיה לנו איזושהי בקרה
יריב לוין:
יש בעיה, לדעתי, עם חוק חופש העיסוק
יריב לוין:
 לכבול את העובד מתי לצאת – אני לא יודע, אני לא משפטן
מאיה בנדס:
זה בעיה של חוק חופשה שנתית
מאיה בנדס:
 ברגע שעובד צובר ימי חופשה לזכותו, הוא יכול לפנות למעסיק ובקש לממש אותם
אליהו מרידור:
אני הבאתי פעם דוגמה מעולם האירוח
אליהו מרידור:
 נאמר שיש מנהל מזון ומשקאות בבית-מלון, הוא צבר חופשה, מגיע לו על-פי דין, ממש זה שלו במאה אחוז – טבעי שהמעסיק אומר לו, אני העסקתי אותך בחודשי החורף רק בגלל שיש לי איתך קשרי עבודה כי באמת אין הצדקה, ואתה לא יכול לקבוע שאתה יוצא לחופשה באוגוסט כשזו התקופה שבגללה אני מעסיק אותך כל השנים
מאיה בנדס:
זו סיבה בהחלט סבירה לא להעסיק את החופשה הזו אם, לצורך העניין, לא אותר מחליף או שיש קושי באיתור מחליף – אז המעסיק יכול להגיד - - -
אליהו מרידור:
אבל עם זה התחלתי
אליהו מרידור:
 להגיד, כמובן, שאם יש לי מחליפים תצא מתי שאתה רוצה בהתאם לחוק
אליהו מרידור:
 אבל אם אין לי, אז צריכות להתקיים - - -
יריב לוין:
רוב החופשה שהם לוקחים זו חופשה לא צבורה
מאיה בנדס:
זה לא נכון
יריב לוין:
זה נכון
מאיה בנדס:
זה תלוי העסקה, זה תלוי צבירה, זה אם נפדו ימי החופשה בכסף או לא
יריב לוין:
בתחום הסיעוד, עובד שיצא ל-90 יום - - -
אליהו מרידור:
הוא לא צבר את הימים האלה
אליהו מרידור:
 זה ברור
יריב לוין:
ב-99% הם לא צברו
מאיה בנדס:
אבל רובם לא יוצאים ל-90 יום
יריב לוין:
אם הם צברו, זה גג 14 או 28 יום
יריב לוין:
 צריך להבין, עובדים רוצים ליהנות מכל העולמות, וזה בסדר
יריב לוין:
 הם רוצים גם לפדות את ימי החופשה בתשלום וגם לצאת כמה שיותר לחופשת מולדת
יריב לוין:
 הם לא ראו את המשפחה, אני מבין את המצוקה שהם חווים ביום-יום מעצם הנתק מהמשפחה
יריב לוין:
 אבל אל תעשו השוואה לעובדים ישראלים
יריב לוין:
 זה שונה במהות
יריב לוין:
 חלק מהחופשה שהם יוצאים אליה זו חופשה ללא תשלום
מאיה בנדס:
והמעסיק לא חייב לאשר אותה, דרך אגב
אליהו מרידור:
טוב, אנחנו לא נצלול לזה
אליהו מרידור:
 אגב, זה חלק מהשיח שאני מצפה שיהיה באותם שולחנות עגולים
אליהו מרידור:
 זה בדיוק חלק מהשיח
אליהו מרידור:
 ברשותכם, אני רוצה להבהיר עוד נתון
אליהו מרידור:
     הלשכות הפרטיות מקבלות בכל יום רשימה של מעל 1,400 עובדים זרים שאינם מועסקים
אליהו מרידור:
 כך דווח לי
אליהו מרידור:
 לכן רשימה של מעל 170 עובדים זרים שהם בין 51 ל-63 חודשים שנמצאים בארץ
אליהו מרידור:
 ונכון לחודש יוני, כך נאמר לי, מתוך אותם 170 אין עובדים זמינים להחלפה
אליהו מרידור:
 יש כאן פער מידע מובהק לחלוטין
אליהו מרידור:
 יש פה ממש אנומליה
אליהו מרידור:
 מבחינת רשות האוכלוסין הם זמינים להחלפה, ומבחינת הלשכות הפרטיות הם לא
אליהו מרידור:
 בפועל, המטופלים לא מקבלים מענה
אליהו מרידור:
 זאת האמת
אליהו מרידור:
 בסוף, אנחנו מגיעים לאותה תוצאה
אליהו מרידור:
 אני רוצה לדעת למה העובדים הללו לא זמינים לעבודות החלפה
משה נקש:
העובדים האלו נמצאים במאגר בהתאם לדיווחים שרשות האוכלוסין מקבלת מהלשכות הפרטיות
משה נקש:
 דהיינו, אנחנו לא ממציאים אותם
משה נקש:
אנחנו מקבלים דיווחים שוטפים מהלשכות, עושים את החישובים של כמה זמן העובד בארץ, כמה זמן הוא בלי מעסיק, ובהתאם לזה מציגים אותם ברשימת המאגר
אליהו מרידור:
אתה אומר, הנתונים הם מהם והתלונות מהם, והם יצטרכו להשיב על אותה אנומליה
אליהו מרידור:
 אני מקבל את מה שאתה אומר לחלוטין
משה נקש:
זה מבוסס על דיווחים שאנחנו מקבלים מהלשכות הפרטיות
משה נקש:
     אני אציין עוד שהמאגר שדיברת עליו של עובדים בין  51 חודשים ל-62 חודשים זה 170, אתמול זה היה 190, אבל זה לא כל העובדים שיכולים לשמש כמחליפים – אני לא מדובר על המחליפים הלא-חוקיים – כי אלה עובדים שנמצאים בין מעסיקים, סיימו העסקה אחרונה לפני פחות מ-30 ימים
משה נקש:
 ההגבלה הזאת שיצרנו, ברור לכולנו למה עשינו אותה, כי אנחנו רוצים שאותם עובדים יעשו מהר החלפות
אליהו מרידור:
שישתלבו
משה נקש:
בדיוק, שלא יסתובבו סתם, אלא שיבצעו החלפות, ולכן צמצמנו את זה
משה נקש:
 אבל יש עובדים שהם גם קצת יותר מ-30 ימים, והם פוטנציאל להחלפה, וכשאנחנו מקבלים בקשות בגינם אנחנו מאשרים גם את העובדים האלה להחלפות
משה נקש:
 זאת אומרת, זה מאגר שהוא לפי הנוהל, אבל כשיש לנו אפשרות לחרוג ולאפשר גם חריגים, אנחנו מאפשרים גם חריגים, ויש עוד כמה מאות עובדים כאלה
אליהו מרידור:
אני רוצה לומר לכם משהו
אליהו מרידור:
 בכמה מועדים שונים, צוות הלשכה שלי, ובחלק מהמקרים גם אני לקחתי חלק פעיל, ביצענו שליחות של לקוח סמוי
אליהו מרידור:
 הנתונים שאני מחזיק בידיי שונים לחלוטין
אליהו מרידור:
 אני מספר לכם שמתוך אילוץ משפחתי של קרוב משפחה שלי שהוא סיעודי ועובדת החליטה לשפר את תנאי העבודה שלה ולעזוב אותו, נאלצנו לפנות – אנחנו גם לקוחות שלכם ומקבלים מכם שירות
אליהו מרידור:
     אני מודה ומתוודה שלכל אחד מבעלי התפקידים, גם ביטוח לאומי, גם הצוות של עו"ד משש, גם הצוות של מר יריב, גם לכם באופן אישי עשיתי לקוח סמוי, כי בני המשפחה שלי פנו אליכם ללא הזדהות, והיחס, הדאגה וההקרבה בשעות לא שעות, בימים לא ימים, בימי חופשה, זו הקרבה ששמורה רק למלאכים
אליהו מרידור:
 מגיע לכם על כך כל היישר-כוח שיכול להיות
אליהו מרידור:
 עדיין, בחלק מאוד-מאוד גדול מהמקרים, עם הלב הענק שלכם, לא הייתם אנשי בשורה
אליהו מרידור:
     מי שיודע יודע, ומי שלא יודע כנראה שלא אמור לדעת, אבל אני לא מצאתי 1,400 ולא 170 ולא 17
אליהו מרידור:
 מה שכן מצאתי זה בין שלושה לחמישה חדשים, לא מיומנים, לא מאומנים, לא מלומדים, לא מסוננים, שהיכולת לקלוט אותם למקרה סיעודי היא יכולת מוגבלת עד מאוד
אליהו מרידור:
     כשיש משפחה רחבה ותומכת, שברוך השם יכולה להרשות לעצמה, אז כל יום שני ילדים לוקחים חופש ושני חתנים לוקחים חופש, והנכדים עושים משמרות לילה, ויצירתיים מפה אני לא יודע עד כמה
אליהו מרידור:
 רוב המקרים הם לא כאלה
אליהו מרידור:
 אז לבוא ולהאביס אותי בנתונים מספריים שהם דמיוניים, שאפילו הדף צורח כשכותבים עליו כאלה נתונים, זה לא באמת מחזיק מים
אליהו מרידור:
     אני מצפה מכם ומכן להיות יותר נשכניים
אליהו מרידור:
 יש 1,400 מדווחים - - -
קריאה:
איפה הם?
אליהו מרידור:
יש 1,400 מדווחים – לבצע מעקב, בדיקה אחת ושנייה, אם בן-אדם לא נקלט, לפנות לצוות המסור הרלוונטי, תעיפו אותו מהארץ, פשוט תעיפו אותו מהארץ
אליהו מרידור:
 תמצאו כל דרך חוקית אפשרית, תעיפו אותו מהארץ
אליהו מרידור:
 הוא לא בפנסיון
אליהו מרידור:
 הוא בא לעבוד
אליהו מרידור:
     השאלה היא אם אני מסתפק ומקבל שיהיו במאגר פחות עובדים – כן, לפחות אני יודע לקרוא לילד בשמו, שיש לי פחות עובדים מכפי שאני זקוק וצריך
אליהו מרידור:
 אבל כשאני יודע שלכאורה המאגר הזה קיים, ולא כולם יודעים לרדת ולחקור לשורש העניין וכלל הנתונים לא חשופים בפניהם
אליהו מרידור:
 אדם אומר, אולי הבעיה היא אצלי, אולי אני לא נפלתי על הלשכה הנכונה, אולי אני לא ידעתי להעסיק טוב, אולי פספסתי איזושהי שיחת טלפון
אליהו מרידור:
 זה לא המצב
יריב לוין:
כאחד שמתעסק יום-יום בנושא המאגר, ואני קודם כול מסתכל על המאגר הפנימי של הלשכה שלי, הכי נכון מצד רשות ההגירה זה לגלגל את זה על הלשכות הפרטיות ולהגיד: זה מה שהם מדווחים
יריב לוין:
 זה נכון, אני מדווח על עובד כשהוא מסיים העסקה או כשהוא מתחיל העסקה
יריב לוין:
 אני מדווח על עובד כשהוא מתחיל חופשת לידה או כשהוא מתחיל חופשת מחלה
יריב לוין:
     מעבר לעבודה הסיזיפית שאנחנו עושים בכל הדיווחים האלה, כי הפכנו להיות לשכות שמדווחות על כל התנועה של העובדים הזרים בארץ - - -
אליהו מרידור:
אין ברירה
אליהו מרידור:
 אין ברירה
אליהו מרידור:
 אני לא מתכוון לפטור אתכם מכך
יריב לוין:
לא העליתי את זה כטרוניה
יריב לוין:
 העליתי את זה כעובדה
אליהו מרידור:
סליחה, יריב היקר
אליהו מרידור:
 זאת הנקודה שבה אני מבהיר שאני לא מסתפק במסד הנתונים האלה
אליהו מרידור:
 אני מחייב אתכם ואת הצוות של מר נקש ועו"ד משש, לבנות עוד עמודה – מי נמצא בתפר של אותם 30 ימים
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, שאם באותו תפר של 30 ימים שלא ניתן לאכוף ועדיין הם בין סיום העסקה לתחילת העסקה, אני לא רוצה למנות אותם בתוך ה-1,400
אליהו מרידור:
 אני רוצה לזקק את הכמות האמיתית שעומדת לרשותנו, זמינה, זכותנו המלאה להפנות אותם לעבודה, והם עדיין מטיילים לנו בין לבין
יריב לוין:
תרשה לי להשלים, ברשותך
יריב לוין:
אני לא סיימתי, ואני לא העליתי שום טענה בנושא הדיווח
יריב לוין:
     אני יכול להעלות את נושא בג"ץ שהוגש נגד המדינה, ובזמנו היו 500 מטופלים במאגר הזה
יריב לוין:
 זה נקרא בג"ץ אחיעוז
יריב לוין:
 אנחנו כעמותה לקחנו חברת חקירות שתמללה שיחות לכל ה-500
יריב לוין:
 בזמנו ישב בראש המינהל אדון אהרון ברזני
יריב לוין:
 וראה זה פלא, מתוך מאגר של 500, בתמלול, היו זמינים פחות מכמה עשרות
יריב לוין:
 מתוך 500 היו זמינים לעבודה שמוכנים לבוא ולעבוד בסביבות 50 עובדים
יריב לוין:
     כדי להביא את אותם עובדים לעבודה – אני לוקח פעם בשבוע את מאגר המובטלים בלשכה שלי, ואני מפלח אותו
יריב לוין:
 יש לי בכל רגע נתון כ-1
יריב לוין:
5% מובטלים, קרי: במספרים 30 עד 34 עובדים
יריב לוין:
 מתוך ה-34 יש לי שמונה שכבר חצי שנה מנותקי קשר, קרי: סביר להניח שהם עובדים בבית-אבות או בעבודות ניקיון כאלה ואחרות
יריב לוין:
 לי, כלשכה, אין את יכולת האכיפה על העובדים האלה, מעבר לזה שהם החליפו מספרי טלפון
יריב לוין:
     ואז תחשוב, 30% מתוך המאגר של העובדים שכביכול לא מועסקים אצלי, שמופיעים במאגר הראשי, אין לי יכולת גישה אליהם
יריב לוין:
 חלק מהעובדים סיימו העסקה של מעסיק שנפטר, והרבה פעמים הם כבר מופיעים תוך שבוע ברשימות של הצפים אצלי בלשכה
יריב לוין:
 זאת אומרת, אני צריך לקרוע אותו מהשבעה או מחודש אבל או מחודש הודעה מוקדמת שמגיעים לו, ולהכניס אותו ישר למעגל העבודה
יריב לוין:
 קח גם את זה בחשבון
יריב לוין:
 ויש כאלה שהם גם חולים
יריב לוין:
 הם בני-אדם בדיוק כמונו
יריב לוין:
 אני מדבר, קודם כול, על הלשכה שלי
יריב לוין:
 אני צריך לדאוג, קודם כול, לעובדים שמשויכים ללשכה שלי
יריב לוין:
 מתוך 30, אם יש לי במקרה הטוב שמונה או עשרה שזמינים לעבודה, אני יכול להגיד לך שהם נכנסים לעבודה במידי
יריב לוין:
     כשפונה אלינו לקוח, והמקרים היותר-מורכבים הם אלה המקרים שקשים להשמה, ואני מתאר לעצמי שהמקרה של קרוב המשפחה שלך היה מקרה סטנדרטי יותר או סטנדרטי פחות – יש קושי ללשכות לכפות על עובדת או על עובד להתחיל לעבוד
יריב לוין:
 ענבל ניסתה להוביל יחד עם הרשות נוהל של שבעה ימים - - -
אליהו מרידור:
מה זאת אומרת, יש קושי? עובד שבוע 30 ימים - - -
יריב לוין:
נו, מה תעשה לו?
אליהו מרידור:
הוא חייב להיכנס - - -
יריב לוין:
לא, לא
יריב לוין:
 המאגר הכללי, יש להם 90 יום
יריב לוין:
 רק במחליפים, יש להם 30 יום
יריב לוין:
 תשים לב, צריך לעשות הבחנה
יריב לוין:
 העובדים הרגילים, עובד של עד 51 חודשים בארץ, יכול להיות מובטל 90 יום
אליהו מרידור:
פעם אחת
יריב לוין:
מה פתאום? התחיל עבודה, סיים אותה, יש לו עוד פעם 90 יום
יריב לוין:
 כל הזמן 90 יום
אליהו מרידור:
 צריך מינימום שנתיים ותק
יריב לוין:
לא, אין את זה
אליהו מרידור:
ענבל?
ענבל משש:
אין לו 90 ימים
ענבל משש:
 לא היה 90 ימים
קריאה:
עד 90
ענבל משש:
לא היה
משה נקש:
החוק אומר שאם הוא לא השתבץ לאחר 90 ימים, יש לנו אפשרות לשמע אותו ולקחת לו את הרישיון
משה נקש:
 אגב, אנחנו עושים את זה
משה נקש:
 עשינו עשרות שימועים כאלה
אליהו מרידור:
אבל פעם אחת
אליהו מרידור:
 הוא לא יכול כל פעם לצאת ל-90 ימים
קריאה:
לא לצאת לחופש
קריאה:
 לצאת לאבטלה
אליהו מרידור:
חבר'ה, להיות בין עבודות בסיום כל העסקה שלו, הוא יכול לצאת ל-90 ימים ולא משנה כמה ותק הוא היה?
ענבל משש:
לא, הוא לא יכול
ענבל משש:
 אם הוא לא נרשם בתוך 90 ימים, הוא נחשב לשוהה שלא כדין
אליהו מרידור:
זאת אומרת, יש לו 90 ימים להיות בין עבודות?
ענבל משש:
 זה  נוהל שהוצאנו בהנחיה שהוצאנו ללשכות ולעובדים הזרים
ענבל משש:
 הוא צריך להירשם בתוך שבעה ימים בלשכה שבה הוא היה רשום, והלשכה צריכה להציע לו שלוש הצעות עבודה
ענבל משש:
 ואם הוא עונה בשלילה – כי אנחנו יודעים שצריכים את העובדים האלה – אז אנחנו נזמין אותו לשימוע, והוא בטח לא צריך לטייל פה 90 ימים עד שהוא ימצא, במיוחד כשיש ביקוש
אליהו מרידור:
עו"ד משש, מתקשר יריב לג'ין, אומר לו, שלום, עברו שבעה ימים, אני רוצה להציע לך שלוש חלופות
ענבל משש:
הוא לא צריך להתקשר אליו
ענבל משש:
 הוא צריך להגיע אליו ללשכה, כי אנחנו ידענו שיגידו - - -
אליהו מרידור:
בוא, בוא
אליהו מרידור:
 היית צריך להתייצב ולא הגעת
אליהו מרידור:
 בוא
אליהו מרידור:
 אני רוצה להציע לך שלוש חלופות
אליהו מרידור:
 והעובד אומר, אני ממש מצטער, נראה לי שאתה קצת מבולבל, אתה לא מכיר את החוקים
יריב לוין:
אני בנופש באילת – אמר לי את זה עובד
ענבל משש:
דיווחת עליו בכתב?
יריב לוין:
אני יכול?
יריב לוין:
למה לא? תדווחו
יריב לוין:
אם אני אדווח על כל עובד שאומר לי לא - - -
אליהו מרידור:
 זאת הדרישה שלי
יריב לוין:
רגע, אתה צריך להבין משמעויות
יריב לוין:
 אתה לא יכול לכפות על אף עובד לקחת עבודה, עם כל הכבוד לנהלים
אליהו מרידור:
אני אומר לכם ששם הריקבון מתחיל
אליהו מרידור:
 כשעובד יודע שכשהוא אומר לך לא - - -
יריב לוין:
תן לי להסביר
יריב לוין:
 אם אני אתעסק עם כל עובד שאומר לי לא - - -
אליהו מרידור:
מר יריב, אתה לא צריך להתעסק
אליהו מרידור:
 מייל
אליהו מרידור:
 מייל למשה נקש
יריב לוין:
הם צפים אצלי ברשימה, ואם אני עובר את 3% מובטלים, אתה לא יכול להביא עובדים מחו"ל, ואתה לא יכול לספק 50% - - -
יריב לוין:
אתה צריך להבין משמעויות
אליהו מרידור:
כן, תסביר לי
יריב לוין:
כי אז אני אתחיל להתעסק כל היום בשימועים ובהסברים לשימועים, ואני אהפוך להיות - - - לא של השמה - - -
אליהו מרידור:
אתה פטור
יריב לוין:
לא פטור, כי אם אחרי שבעה ימים דיווחתי עליו ואחרי עשרה ימים הוא יחזור אליי כי אני צרחתי עליו וירדתי על ברכיי, תבוא לפה, והוא בא אחרי עשרה ימים ואני בינתיים דיווחתי – כדי להחזיר אותו למעגל העבודה אני צריך לעשות שיחות ולשלוח מיילים והסברים, ולמה וכמה, כי הוא מוזמן לשימוע
יריב לוין:
 אתה צריך להבין, אי אפשר להשתמש באצבע קלה על ההדק בכל מה שקשור בהתנהלות עם העובדים הזרים, כי זה חוזר אליך כחרב פיפיות
יריב לוין:
     אני צריך שיהיו לי בסל השירות את כל האופציות לתת שירות לאנשים
יריב לוין:
 אם אני אתעסק כל היום בדיווחים, אני אסגור את הלשכה
אליהו מרידור:
 תקשיב מה אני אומר לך
אליהו מרידור:
 זאת גישה רופסת
יריב לוין:
אתה חושב ככה
אליהו מרידור:
לא, אני לא חושב ככה
אליהו מרידור:
 הינה, אני מודיע לך, זו גישה רופסת ששכרה יוצא בהפסדה
אליהו מרידור:
 הם מנהלים אותך, לא אתה אותם
יריב לוין:
ברור
יריב לוין:
 איזו יכולת אכיפה יש ללשכה?
אליהו מרידור:
אז הינה אני מסביר
אליהו מרידור:
 כשידעו העובדים שיריב מצמצם את מאגר העובדים שיש לו להציע, במודע, ביוזמה שלו, ובעקבות כמה מקרים כאלה אנשים רואים את ישראל בפעם האחרונה בחייהם, כי הם יורחקו מהמדינה
אליהו מרידור:
 אחרי כמה עשרות מקרים כאלה, אם אתה פותח בשמונה בבוקר את הלשכה, בשבע הם כבר יחכו לך בחוץ
יריב לוין:
עכשיו אני אתאר לך מקרה שקרה לי בשבוע שעבר
יריב לוין:
 התקשרתי לעובדת בירושלים בדיוק על הסיטואציה הזו, והוצאתי את גרוני
אליהו מרידור:
לא צריך
אליהו מרידור:
 אתה לא עובד שלה
יריב לוין:
רגע
יריב לוין:
 מהפחד, היא התקשרה למעסיקה שכביכול תעסיק אותה
יריב לוין:
 המעסיקה הזו התקשרה אלינו ואיימה שהיא תפנה לרשות שאיימנו על העובדת
יריב לוין:
 לא רק זה, גם הלשכה שכביכול היא תלך ותירשם שם בעוד שבוע, שבועיים או שלושה, אחרי שהם ינסו אותה, באו ואיימו על מנהלת הסניף שלי באשקלון – מה פתאום את מאיימת על העובדת? דרשנו דבר שהוא לפי הנהלים – תוך שבוע את צריכה להתייצב בלשכה
יריב לוין:
 השקעתי בזה שעה וחצי של שיחות
אליהו מרידור:
אני לא מבין
יריב לוין:
אתה לא מבין, תחיה את התחום שלנו
מאיה בנדס:
אבל למה אתה מגיע למקומות האלה, יריב? אם היית מדווח, לא היינו מאבדים את מנגנון ההרתעה מלכתחילה
יריב לוין:
ואז מה? ואז היא תצוף לי והיא לא תוכל להירשם בשום מקום אחר
מאיה בנדס:
 תן לזה שלושה חודשים, תראה איך הדברים מסתדרים
מאיה בנדס:
 זה מנגנון ההרתעה
יריב לוין:
 אני אספר יותר מזה
יריב לוין:
 דיווחתי על עובדת שהתחתנה ברשות, המירה את דתה, והיא עדיין מופיעה אצלי ברשימת המובטלים
אליהו מרידור:
למי דיווחת?
יריב לוין:
לאן שצריך ברשות
אליהו מרידור:
תגיד לי למי
יריב לוין:
ברשות
יריב לוין:
 אדון נקש גם מעודכן בזה
יריב לוין:
 היא עדיין מופיעה ברשימת הצפים שלי כברת-השמה
יריב לוין:
 היא התחתנה עם מישהו מהרשות, עושה את דרכה כל יום בין הרשות לישראל, המירה את דתה והיא בהריון
יריב לוין:
 הכול טוב ויפה, מותר לה, מדינה חופשית
יריב לוין:
 עדיין היא ברשימת הצפים שלי
יריב לוין:
 אני מוענש - - -
אליהו מרידור:
 לא מותר לה
אליהו מרידור:
 אל תגיד לי מותר לה
אליהו מרידור:
 הגישה הרופסת הזו לא חונה אצלי
יריב לוין:
מה, להיכנס להריון אסור לה?
אליהו מרידור:
לא מותר לה
אליהו מרידור:
 כל מה שאמרת לא מותר לה
יריב לוין:
אבל עובדה שהיא עשתה
אליהו מרידור:
לא מותר לה, וזו בעיה שלנו ואשמה שלנו
אליהו מרידור:
 ואבוי לנו, ואבוי לבושה שככה מתנהגת מדינת ישראל
אליהו מרידור:
 אל תגידו לי מותר לה
יריב לוין:
להיכנס להריון מותר לה, אדוני
אליהו מרידור:
מותר לה להגיע למדינת ישראל לעבוד
אליהו מרידור:
 לא לצאת מגבולות המדינה
אליהו מרידור:
 הרשות הפלסטינית היא אוטונומיה
אליהו מרידור:
 לא הבאתי אותה לפה בשביל להתחתן
יריב לוין:
אבל עובדתית זה מה שקורה
אליהו מרידור:
הבנתי, ודיווחת על זה
אליהו מרידור:
 לפני כמה זמן?
יריב לוין:
עשרה ימים
יריב לוין:
 יום אחרי שידעתי
אליהו מרידור:
אז אני כבר שמעתי על עוד מקרה כזה, קצת יותר ותיק מהמקרה הזה
אליהו מרידור:
 משה נקש, אתה מכיר את המקרה?
משה נקש:
את המקרה הזה אני מכיר
משה נקש:
 העובדת הזאת כמובן חסומה
משה נקש:
 היא בהליך בדיקה של כל ההתנהלות שלה, וכשהבדיקה תסתיים, ככל שהיא לא נהגה כמו שמותר לה לנהוג, יישלל לה הרישיון
משה נקש:
 זה בטיפול
אליהו מרידור:
אני שואלת אותך שאלה, במקום ככל וככל, שאלה פשוטה
אליהו מרידור:
 מדווח לך שעובדת שהגיעה לפה באשרת עבודה התחתנה עם מישהו לא מישראל, עושה את דרכה כל יום לישראל, כניסה ויציאה, ומנהלת חיי משפחה לא בישראל, אבל עדיין עובדת בישראל
אליהו מרידור:
 זו אישה שהפרה את תנאי ההעסקה שלה?
משה נקש:
על פניו זה נשמע שכן
אליהו מרידור:
לא על פניו
משה נקש:
ככה זה נשמע
משה נקש:
 אני צריך לבדוק
משה נקש:
 אתה יודע כמה דברים מדווחים לי והם בסוף עורבא פרח? הרבה מאוד, מכל הכיוונים, גם מעובדים זרים וגם ממשפחות, דיווחים שהאוזן לא יכולה לשמוע, וזה שטויות
אליהו מרידור:
אתה צודק, אני אומר בהנחה
אליהו מרידור:
 אתה היית בדיון הקודם ואתה הבנת איך הגבתי כשקיבלתי פירוט שהוא קצת פחות מתיישב עם המציאות? אני לא שם כרגע
אליהו מרידור:
 יש איזושהי מערכת סינון שיודעת לעשות טרנספורמציה
אליהו מרידור:
 אני אומר, בהנחה שיש בחורה כזאת, היא הפרה את תנאי ההגעה שלה לארץ?
אליהו מרידור:
מה אתה עשית בשביל לבדוק שהתלונה נכונה?
משה נקש:
אנחנו לא עשינו
משה נקש:
 אנחנו עכשיו עושים
משה נקש:
 אנחנו בודקים
אליהו מרידור:
עשרה ימים עברו
משה נקש:
אנחנו מזמנים את העובדת
יריב לוין:
היא זומנה לשימוע
משה נקש:
היא מזומנת לשבוע, והנושא הזה ייבדק כי במדינה שלנו צריך שימוע, לא לפי מה שאיתן בנימין - - -
אליהו מרידור:
חבר'ה, שנייה
משה נקש:
אתה צריך שימוע
משה נקש:
 זה הנהלים וככה זה עובד
משה נקש:
 לפי מצב רוח שלי אני אחליט?
אליהו מרידור:
אני רוצה לשאול אותך שאלה
אליהו מרידור:
 מה הסבירות שבעקבות הזמנתה לשימוע היא פשוט מתחילה לעבוד בשטחים ומקימה שם את ביתה?
משה נקש:
לא יודע
אליהו מרידור:
אני אומר לך, בסבירות גבוהה
אליהו מרידור:
 אני אומר לך שזה מה שאני הייתי עושה
אליהו מרידור:
 אני אומר לך בכנות
אליהו מרידור:
 יש לי אשרת עבודה לעבוד בארה"ב, אני יוצא כל יום למקסיקו וחוזר
אליהו מרידור:
 אני יודע שהאימיגריישן בארה"ב מזמן אותי לשימוע בגין הפרה, וטבעי שיגרשו אותי, אני מאותו רגע אומר, הצרתי את צעדיי, אני מחפש לי כיוון אחר
אליהו מרידור:
 נשמע לי טבעי ומתבקש
אליהו מרידור:
     אני שואל אתכם, איפה היצירתיות? הוא חושב כרגע על המכסה שהיא תופסת לו
אליהו מרידור:
 אני חושב על החוסן שלנו, אני חושב על ההרתעה שלנו
משה נקש:
אגב, אני מסכים
משה נקש:
 אנחנו חושבים כמוך
משה נקש:
 יסלח לי יריב, העובדת הזאת, לא עליה תקום ותיפול הלשכה שלו
יריב לוין:
זה לא קשור
יריב לוין:
 זו דוגמה אחת
משה נקש:
נכון, זה דוגמה אחת, זה מקרה אחד
משה נקש:
 גם יריב מבין - - -
אליהו מרידור:
אז אני אומר לכם שאני מכיר עוד מקרים כאלה
אליהו מרידור:
 דוּוחתי על עוד מקרים כאלה
משה נקש:
כמו שאתה דואג, אנחנו דואגים - - -
יריב לוין:
ועובדת שנמצאת אצלי ברשימת הצפים חצי שנה, מנותקת קשר, למה היא צריכה עדיין לצוף אצלנו?
אליהו מרידור:
תיכף ניגע בזה
יריב לוין:
חצי שנה היא מנותקת קשר
יריב לוין:
 יש לי בשבילה ים עבודות