GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ששון גואטה:
 אתם צריכים להבין שהמלחמה רק החריפה את המשבר הגדול בעובדים הזרים שאנחנו כבר נמצאים בו כבר כמה שנים
ששון גואטה:
 כמו שניר ברקת דיבר פה מקודם על ביקוש והיצע – אתם צריכים להבין: אני באה מלמטה; לא מקומה 4 של נערי האוצר, שלא נותנים לנו להגדיל
ששון גואטה:
      היום, בגלל שיש לנו צורך בידיים עובדות, ויש ביקוש – כי גם גונבים לך; באים כל מיני חקלאים וגונבים אחד לשני; השיפוצניק ההוא גונב לשיפוצניק ההוא, ומציע לו יותר כסף – היום, עובדים זרים, במקומות שאני מכיר, מרווחים כמו מהנדסים
ששון גואטה:
 הם מרוויחים הרבה מאוד כסף, כי אין ידיים עובדות
ששון גואטה:
      המחיר לא משנה
ששון גואטה:
 אתה לא מוצא אנשים שיבואו לעבוד בשוק; אין אנשים שיעבדו
ששון גואטה:
 אף אחד לא יכול להחליף את העובדים הזרים, אין מי שיעבוד, ונוצר מצב שבו אתה כבר משלם להם משכורות שגורמות לך לומר: "למה שלא אביא מישהו מהמושב שלי, שיעבוד במשכורת הזו? אני לא יודע אם הוא מרוויח את מה שאנחנו משלמים"
ששון גואטה:
      אז עכשיו באה המלחמה, והבינו שיש בעיה: שהחבר'ה שפה – לא מצליחים לעבוד, ושהחקלאים לא מצליחים לקטוף
ששון גואטה:
 לי ולך היו הרבה שיחות על הנושא הזה; אתה גם בראש שלי, ואני רואה שגם משרד הכלכלה איתנו בנושא
ששון גואטה:
     קודם כל, אני חושב, ברגעים האלה – מסיורים שאני עושה בשטח – שיש כמה משברים שאנחנו יכולים לפתור אותם מיידית
ששון גואטה:
 גם דיברתי עכשיו עם אייל המנכ"ל
ששון גואטה:
 בתחום החקלאות, יש חקלאות; חקלאות תעשייתית; משחטות
ששון גואטה:
 במקרה אני רואה אותו פה, אבל יש משחטה שיושבת באזור בית שאן, שהיא מפעל חיוני
אליהו מרידור:
יש משהו שאני אתעקש עליו: שכל עניין השחיטה יהיה רק אצל השוחטים - - -
ששון גואטה:
אין בעיה
ששון גואטה:
 אני יודע
ששון גואטה:
 הרעיון שלא מבינים הוא זה: זה לא העניין של רק להפעיל את המשחטה; זה העניין שאני גם צריך למלא את הלולים, אחר כך, כדי שבעוד חודש – עוד פעם יהיה לעם ישראל מה לאכול
ששון גואטה:
 העובדים האלה הם העובדים הכי חשובים, כי אם אני לא מפעיל את המשחטה, בעוד חודש – לא יהיה לעם ישראל מה לאכול
ששון גואטה:
 אני חייב לרוקן את הלולים ולהפיץ את האירוע המתגלגל
אליהו מרידור:
אני מבין ומצדיק
אליהו מרידור:
 תודה רבה לך, קודם כל, אבל שחשוב שתבין שכל ענף, תת-ענף ומעסיק – בטוח שהוא הכי נחוץ, וכולם צודקים, אבל זה לא אחד במקום השני
אליהו מרידור:
 אנחנו צריכים, ב-100% היכולת המצומצמת שלנו לייבא – לחלק את זה באופן מידתי ונכון
אליהו מרידור:
 בלי אוכל וחקלאות – אי אפשר להתקיים, וגם בלי ניקיון, כי אם תהיה לנו פה בעיית תברואה – אנחנו לא נשרוד
אליהו מרידור:
 לכן, אנחנו צריכים ידיים עובדות בניקיון; צריך ידיים עובדות במסעדות, כי אנשים רוצים להחזיק את עצמם, ולשרת אחרים; וצריך ידיים עובדות בענף הבנייה
אליהו מרידור:
 כמובן שהאתגר הוא מורכב, ובגלל זה – אנחנו פה
ששון גואטה:
ברור לי
ששון גואטה:
 גם אצלם – אם הם מחויבים לשלם X כסף – הם משלמים לעובד הזר X פלוס, כי אין להם עובדים
אמנון מרחב:
 גם לפלסטינים
ששון גואטה:
אני ישבתי באיזה שהוא מקום, ופתאום הבנתי כמה הם מרוויחים בענף הבנייה
ששון גואטה:
 קיבלתי סחרחורת
ששון גואטה:
 אני מביא אותו ממקום שבו הוא לא מרוויח 400 דולר, אבל גם אין לי בעיה לשלם לו את שכר המינימום שיש בישראל
ששון גואטה:
 הבעיה היא שאני משלם לו פי 2 משכר המינימום שיש בישראל
ששון גואטה:
      אתה יודע למה זה קורה? כי יושבים לך כמה חבר'ה בקומה 4 באוצר, והם החליטו שהם לא משחררים
ששון גואטה:
 הם החליטו שהם עושים לרשות האוכלוסין בעיות - - -
אליהו מרידור:
וגם בחסות בית המשפט העליון; אפשר להודות בזה
אליהו מרידור:
 אי אפשר להתעלם מכלל ההשלכות
ששון גואטה:
 אבל המסר שאותו אני בא להעביר הוא: המשבר הגדול מאוד שנמצאים בו עם עובדים זרים החל עוד לפני המלחמה, ובמלחמה – הוא נהפך להיות גדול עוד יותר
ששון גואטה:
 זה הזמן שלנו לא לוותר – אנחנו ואתה, ומשרד הכלכלה איתנו – ולהגדיל משמעותית את כמות העובדים הזרים, בכל התחומים
ששון גואטה:
 אין מי שיעבוד בשיפוצים; בחקלאות; בבנייה; במוסכים ובכל תחום
ששון גואטה:
 תודה רבה, אדוני יושב הראש
אמנון מרחב:
גם אני צריך לעזוב, והייתי רוצה לומר כמה מילים
אמנון מרחב:
אני עוסק בנושא העובדים הזרים מאז שנת 1995, בסך הכל – כבר כמעט 30 שנה
אמנון מרחב:
 אני מכיר אותו על בוריו, משלל תפקידים שביצעתי
אמנון מרחב:
 אני חושב שכמו שקונספציות ביטחוניות קרסו לנו, ב-07 באוקטובר – כך גם כמה קונספציות כלכליות, והגיע הזמן, עכשיו, לחשב מסלול מחדש
אמנון מרחב:
 אחת מהקונספציות הכלכליות שקרסו היא הקונספציה שלפיה עובדים זרים הם רעים למשק הישראלי
אמנון מרחב:
 זו קונספציה שכמה גופים כלכליים - -
אליהו מרידור:
אני לא הכרתי את הקונספציה הזו, אבל אולי טוב שכך
אמנון מרחב:
- - טיפחו בשנות ה-80
אמנון מרחב:
 אני לא רוצה להזכיר כאן שמות
אמנון מרחב:
 אנשים טובים; לא הייתה כוונה רעה, אבל אצלנו במדינה – אנחנו לא בודקים את עצמנו על כל דבר, ובמשך עשרות שנים סירבו לשחרר
אמנון מרחב:
 המשק התרחב וגדל; הגענו לאבטלה שהיא אבטלה חיכוכית – 3
אמנון מרחב:
3% ערב המלחמה – ולא היו ידיים עובדות
אמנון מרחב:
      התחננו לקובעי המדיניות, ערב המלחמה: תביאו עוד עובדים זרים, כי זה יאפשר לתעשיינים, לתעשיות הבנייה, לתעשיות במשק ולכלל הגופים – לייצר יותר
אמנון מרחב:
 גם לסיעוד, לרווחה ולחקלאות
אמנון מרחב:
 זה יאפשר להם לצמוח; להגדיל תפוקות; להגדיל תוצרת
אמנון מרחב:
 זה יתבטא בהכנסות המדינה
אמנון מרחב:
      אותם בעלי קונספציה כלכלית שגויה, מלפני 30 שנה, הסבירו לנו שכל עובד זר, אדוני היו"ר, ידחק החוצה עובד ישראלי
אמנון מרחב:
 אנחנו אמרנו: "להיפך; כל עובד זר שמגיע לארץ, מייצר בממוצע עוד שתי משרות לעובדים ישראלים"
אמנון מרחב:
 זאת אומרת, זו ברכה למשק; לא נטל
אמנון מרחב:
 אני ראיתי את זה בענף הבנייה, שאני מכיר אותו על בוריו
אמנון מרחב:
      מה קרה שם? אמרו: "זה יזיז את העובדים הערבים הישראלים החוצה ממעגל התעסוקה"
אמנון מרחב:
 הפוך; באו עובדים זרים, והם דחפו למעלה את הערבים הישראלים שעבדו בבנייה
אמנון מרחב:
 מרצפים – הם הפכו להיות מנהלי עבודה ומנהלי פרויקטים, וגם הרוויחו יותר
אמנון מרחב:
 הם פשוט סירבו להשתחרר מקונספציה שגויה, אדוני, ונלחמו בנו
אמנון מרחב:
 הזכירו פה חברים את אותו דיון שהתקיים בממשלה, עם ראש הממשלה, שהבין את זה כבר אז, והתחננו: "תגדילו את העובדים"
אמנון מרחב:
     אני רוצה להגיד משהו: מאחר שאנחנו מגיבים רק כשנותנים לנו בראש, לצערנו – עכשיו, כולם מבינים שאין מנוס מלהגדיל את כמות העובדים הזרים במדינת ישראל בעשרות אלפים
אמנון מרחב:
 לפי החשבון שלנו, אדוני, צריך קרוב ל-170,000 עובדים זרים
אמנון מרחב:
     אני חושב שכולם גם מבינים שהשיטה צריכה להשתנות, במקום שכל ענף יתחיל לקושש מול משרד ממשלתי, לרוץ לממשלה ולהתווכח
אמנון מרחב:
 היום, קבלנים צריכים לעבוד מול משרד השיכון ומול זה ומול זה; אנחנו מטמטמים את הענפים בבירוקרטיה הטוחנת והשוחקת
אמנון מרחב:
 איך אמרנו? "בואו נשים את הכל על השולחן"
אמנון מרחב:
 כממשלה, אנחנו צריכים להכיר במקומות שבהם אנחנו צריכים להשתפר
אמנון מרחב:
     לכן באנו ואמרנו: "בואו נשים הצעת מחליטים אחת, כוללת, לממשלה, שהיא כבר מוכנה"
אמנון מרחב:
 אנחנו עוד נעבוד, בעיקר עם רשות האוכלוסין, ומה היא תגיד? "בואו נגדיל את המכסות ב-170,000
אמנון מרחב:
 נייצר אפשרות של מוביליות בין המכסות, כי - - -
אליהו מרידור:
לא יהיה; אני מצטער
אליהו מרידור:
 אתה מכיר את זה הרבה שנים, אבל אתה מכיר את זה מתוך תחום וענף שאתה היית הצד החזק והשולט בו
אליהו מרידור:
 חייב להסתכל על הקטנים ועל השקופים, כי אם תהיה מוביליות כזו – תמיד הגדולים ישתו את הקטנים
אמנון מרחב:
אני מקבל את זה, אדוני
אמנון מרחב:
 המלחמה גרמה לכך שעשרות אלפי עובדים זרים בבניין – לא יכלו לעבוד, כי סגרו להם את האתרים
אמנון מרחב:
 זו איוולת כשלעצמה
אמנון מרחב:
 לכן, רשות האוכלוסין התירה ניוד בין הענפים, כי כרגע, המצב הרגולטורי לא אפשר לעובד זר, שהוא בעל מכסת בנייה, ללכת לעבוד בחקלאות
אמנון מרחב:
      הגבנו מהר ברשות האוכלוסין, אבל אני מבין
אמנון מרחב:
 העיקרון צריך להיות עיקרון של מינימום חסמים
אמנון מרחב:
 המדינה גובה אגרות של עשרות אלפי שקלים על כל עובד זר שנכנס
אמנון מרחב:
 למה? תשחררו את זה; זה מגדיל את העלות
אמנון מרחב:
 זה עוד חסם
אמנון מרחב:
 הטילו עוד ועוד חסמים
אמנון מרחב:
 אני לא רוצה להאריך, כי ההצעה שלנו גם אומרת שחייב להיות צוות מנכ"לים בין-משרדי, שישחרר את החסמים, ושידאג להביא לפה את 170,000 העובדים, כמה שיותר מהר, עם מינימום חסמים
קריאה:
שכר מומחים
אמנון מרחב:
כן
אמנון מרחב:
 לבטל את שכר המומחים, וכו'
אמנון מרחב:
 המדינה יצרה מחסור מובנה בעובדים זרים, והוא גרם לתופעות של שב"חים –שוהים בלתי חוקיים – שכולנו מכים על חטא לגביהם, כעת, או של מאכערים, ואתה ציינת למה זה גרם
אמנון מרחב:
 לכן, אדוני, אני אשמח לתמיכה שלך בהצעת המחליטים
אליהו מרידור:
 אני אשמח להיפגש איתכם
אמנון מרחב:
אנחנו עובדים יפה עם רשות האוכלוסין
אמנון מרחב:
 אני חושב שזה יעשה את ה-Game Changer ויאפשר תפיסה רוחבית, כמו שהשר ברקת אמר, ופעם אחת ולתמיד – יאפשר לנטוש את הקונספציות השגויות של העבר וללכת אל העתיד, כי זה דרוש לכלכלה
אמנון מרחב:
 תודה רבה
אליהו מרידור:
 אגב, יש עוד שאלות לתחום משרדך
אליהו מרידור:
 יש פה נציגים שלך שנשארים?
אמנון מרחב:
 נמצא פה יאיר אלבין, שהוא ראש מינהל מסחר ושירותים
יענקל'ה מוסקוביץ':
אפשר להגיד משהו לפני שהוא הולך?
אליהו מרידור:
 יענקל'ה מהתאחדות החקלאים בישראל
אליהו מרידור:
 איש עם נשמה ענקית, שנדיר שהוא שומר על שקט כזה מאופק במשך כל הדיון
יענקל'ה מוסקוביץ':
השתדלתי להיות מאופק, כי שר הכלכלה סיפק פה כותרת, כשהוא אמר: "מה שהיה – לא יהיה"
יענקל'ה מוסקוביץ':
 חד משמעית
יענקל'ה מוסקוביץ':
 שיכניסו לכם לראש את המשפט הזה: "מה שהיה – לא יהיה", ואני מבקש מכולם לצקת תוכן בכותרת הזו
יענקל'ה מוסקוביץ':
      אנחנו, החקלאים, מבקשים ומתחננים מזה שנים
יענקל'ה מוסקוביץ':
 יש לנו בקושי 50% מכוח האדם שאנחנו צריכים
יענקל'ה מוסקוביץ':
 אנחנו רוצים לצמוח
יענקל'ה מוסקוביץ':
 לא נותנים לנו לצמוח, ומעדיפים להביא סחורה מהאויבים שלנו, מטורקיה
יענקל'ה מוסקוביץ':
 לא מתביישים
יענקל'ה מוסקוביץ':
 תשנו את הדבר הזה כבר
יענקל'ה מוסקוביץ':
 מספיק
יענקל'ה מוסקוביץ':
 מספיק להתחנן כמו עניים בפתח: "תנו לנו עובדים"
יענקל'ה מוסקוביץ':
 למה אנחנו צריכים להתחנן כדי לקבל עובדים? זו בושה וחרפה
יענקל'ה מוסקוביץ':
      הממשלה קיבלה החלטה, והבוקר, שר החקלאות הודיע שהחליטו להביא עוד 5,000
יענקל'ה מוסקוביץ':
 אני לא אראה לכם את הוואטסאפים של החקלאים, ואת מה ששר החקלאות מקבל שם, מהחקלאים, על ה-5,000 האלה
יענקל'ה מוסקוביץ':
 אי אפשר, בבניין הזה, להגיד את המילים שמופיעות בוואטסאפים על ה-5,000
יענקל'ה מוסקוביץ':
 אנשים לא מבינים את הדבר הזה
יענקל'ה מוסקוביץ':
     תיצקו תוכן בכותרת הזו: "כל מה שהיה – לא יהיה"
יענקל'ה מוסקוביץ':
 בואו נרחיב את הצמיחה במדינת ישראל
יענקל'ה מוסקוביץ':
 יש לנו את כל היכולות, את כל הידע ואת כל השכל כדי להגדיל את הצמיחה
יענקל'ה מוסקוביץ':
 תעזרו לנו; שיהיה לנו כוח אדם, כדי לעבור לצמיחה
יענקל'ה מוסקוביץ':
 עכשיו – אנחנו בשפל, ואנחנו צריכים רק לעלות
יענקל'ה מוסקוביץ':
 זה הזמן לעשות את זה
יענקל'ה מוסקוביץ':
      תודה על כל מה שאמרת, מנכ"ל משרד הכלכלה; התרחב לי הלב כששמעתי אותך
יענקל'ה מוסקוביץ':
 וכמובן, תודה לאליהו, על כל מה שהוא עושה למען החקלאים – זה משהו שאי אפשר לתאר אותו במילים
יענקל'ה מוסקוביץ':
 תודה רבה
אליהו מרידור:
תודה רבה לך, יענקל'ה היקר
דוד אזולאי:
אני דוד אולניק, קבלן תשתיות
דוד אזולאי:
 אנחנו נקראים: "מל"ח – משק לשעת חירום", אדוני יושב הראש
דוד אזולאי:
 הייתי אצלך אתמול וזימנת אותי
דוד אזולאי:
 תודה רבה
דוד אזולאי:
 היום, האנשים שלנו מגויסים – עובדים על ה-D9 ומפעילים
דוד אזולאי:
 בזמנו, כשאריק שרון היה, קיבלנו את המכסות ישירות, בלי כל המאכערים, החברות, התאגידים וכל הסיפורים האלה
דוד אזולאי:
      חסרים היום אלפי נהגי סמי-טריילרים
דוד אזולאי:
 בנו נמלים, אבל אי אפשר להוציא את הסחורות בנמלים
דוד אזולאי:
 היום, אנחנו צריכים בעצמנו – הציוד שלנו הוא יקר – לנסוע ולבחון את המפעילים
דוד אזולאי:
 אנחנו לא יכולים לתת – סליחה על הביטוי – לרועה צאן, שרוצים להביא מהודו, לעלות על באגר, על גריידר או על מפזרת אספלט
דוד אזולאי:
 אין לנו כוח אדם
דוד אזולאי:
     רק כדי לסבר לכם את האוזן: הכבישים נהרסו, בדרום ובצפון
דוד אזולאי:
 כבר מדברים איתנו על לסדר אותם
דוד אזולאי:
 מדברים איתנו על יישובים ארעיים, בקרוואנים, שרוצים לבנות, בעקבות כל הכאוס שקרה בדרום
דוד אזולאי:
 בזמנו, בקרוואנים, אריק שרון נתן לנו את ההקצאה
דוד אזולאי:
 אנחנו, בעצמנו, היינו נוסעים, והבאנו עובדים מקניה
דוד אזולאי:
     אפשר להביא עובדים מאפריקה
דוד אזולאי:
 יש חברות שעובדות באפריקה, ודיברנו איתן
דוד אזולאי:
 אמרתי את זה אתמול
דוד אזולאי:
 חברות ישראליות בניגריה, שעושות פרויקטים במיליארדים
דוד אזולאי:
 אני לא יודע למה סגרו את אפריקה, אבל צריך לנסות להביא
דוד אזולאי:
 אנחנו מוכנים לקבל עובדים מכל מקום בעולם
דוד אזולאי:
 אנחנו היינו משלמים על מסגר 600 ₪, והיום – התאגידים מבקשים 1,800 ₪, בגלל החוסר
דוד אזולאי:
 זה עלה ב-300%
אליהו מרידור:
מטורף
אליהו מרידור:
 בדיוק על זה דיברתי
דוד אזולאי:
גם אתמול העליתי את זה, ואני רוצה שכל הנוכחים פה יישמעו מה קורה היום: היום, יש פה ספסרות מאחורי הקלעים, וכל מיני כאלה
דוד אזולאי:
 היום, החברות שלנו עומדות
דוד אזולאי:
 ממש עומדות
דוד אזולאי:
 יש חברות קטנות שהן על כרעי תרנגולת
דוד אזולאי:
 אנחנו משוועים לעובדים בשביל להזיז את הטרקטורים
דוד אזולאי:
 יש טרקטורים שמגויסים; חצי מהחברה שלי מגויסת, והחצי השני כבר נמצאים בדרום, בסיורי קבלנים עם משרד הביטחון, ואנחנו צריכים עובדים
דוד אזולאי:
 חייבים להזיז את המשק
דוד אזולאי:
      אמנון מכיר אותי, והוא יודע מה אני מסוגל לעשות
דוד אזולאי:
 רק כדי לסבר את האוזן: החברה שלנו עשתה את שובר הגלים בעזה נגד הצוללנים
דוד אזולאי:
 אנחנו עושים פרויקטים לאומיים; פרויקטים גדולים – לא רק אני, אלא גם חבריי
דוד אזולאי:
 אנחנו צריכים את העובדים, ואנחנו לא רוצים את כל הספסרות הזו, של כל התאגידים האלה
דוד אזולאי:
 אנחנו רוצים להביא את העובדים
דוד אזולאי:
 הנה, הוא בלול; הוא יודע מהם התאגידים האלה
ששון גואטה:
אני מכיר את הבעיה
אליהו מרידור:
אני מאוד מודה לך, דוד
אליהו מרידור:
 אנחנו נעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת יצחק קרויזר
אליהו מרידור:
 אני מבקש משאר הדוברים: הואיל ויש רשימת דוברים ארוכה – תודה לאל – כפי שהסברתי בהתחלה, והזמן מוגבל – כל דובר יצטרך להסתפק בדקה, ובאופן חריג – בשתי דקות
אליהו מרידור:
 לשקף באופן ענייני ותמציתי
אליהו מרידור:
 אנחנו לא נסיים את הדיון הזה היום; יהיה דיון המשך, שאני מתכנן אותו לשבוע הבא, בעזרת השם
יצחק קורן:
אני אשתדל לדבר מהר
יצחק קורן:
 יש פה הרבה בעלי מקצוע ותעשיינים שחשוב מאוד לשמוע אותם
אליהו מרידור:
זה חבר כנסת שהגיע מהשטח, תרתי משמע
אליהו מרידור:
 מגויס, חייל, עובד, חקלאי, שהטריח את עצמו והגיע לכאן מהצפון הרחוק
אליהו מרידור:
 אני מעריך את זה מאוד
אליהו מרידור:
 השם ישמור אותך
יצחק קורן:
וחוזר בסוף הדיון
יצחק קורן:
 קודם כל, באמת בוקר קשה
יצחק קורן:
 מחירי המלחמה הם קשים מאוד, אז בשם כולנו, שוב, נשלח תנחומים למשפחות, והחלמה מהירה לפצועים, ומסר ברור מאוד: שאנחנו מאוחדים בדרך לניצחון; גם בדרום, ולא פחות חשוב – בצפון
יצחק קורן:
     אני רוצה לפרגן לך, בקצרה
יצחק קורן:
 לא, בעיקר, על הדיון הרציני והמקצועי שאתה מנהל פה, אלא בעיקר בגלל שאני חושב שהנושא הזה, של מצוקת העובדים הזרים – גם בחקלאות וגם בתעשייה – נמצא על השולחן שלך, ואתה מטפל בו, מהיום הראשון שקיבלת את ראשות הוועדה הזו
יצחק קורן:
 כשצריך לפרגן – ראוי לפרגן, וזה גם חשוב שהציבור יידע שיש כאן נבחרי ציבור שעובדים בשבילו, ולמענו
יצחק קורן:
      הנושאים שאני רציתי לדבר עליהם – כי דיברו פה על הרבה נושאים חשובים
יצחק קורן:
 גם שר החוץ ושר הכלכלה העלו פה בשורות חשובות מאוד, שטוב שהאוזניים של הנוכחים פה, ושל מי שצופה בדיון הזה, שמעו אותן: על הסרת חסמים; על פתיחת השערים לעובדים ממדינות נוספות
יצחק קורן:
      עם זאת, לא פחות חשוב זה לתת לתעשיינים, ולגופים החקלאיים, את היכולת להביא את העובדים שהם מבקשים
יצחק קורן:
 אם אלה משתלמים בחקלאות, אצלך – שיש לך עובדים ייעודיים, טובים, שאתה יודע להביא אותם ממדינות יעד; או אם זה אצלך, במעליות, או במשחטות
יצחק קורן:
 כל תעשיין יודע מאיפה הוא יכול להביא את העובדים הזרים שיתנו לו את ה-Push לצמוח ולגדול
יצחק קורן:
     לא פחות חשוב מכך – כבר דיברנו על זה – זה להפסיק עם הנושא של המכסות, כדי לתת למשק לצמוח
יצחק קורן:
 היום, זה ברור לכולנו
יצחק קורן:
 כמו שאתה אמרת: אין חזית ועורף; החזית והעורף – אחד הם, ומה שמחזק את שניהם זו כלכלה חזקה
יצחק קורן:
 ופה – הדרך לתת לציבור, לחקלאות ולתעשייה לצמוח
יצחק קורן:
      תודה רבה לכל מי שהגיע – השתדלתי לקצר כמה שיותר – ושוב, תודה לך על הדיון המאוד חשוב הזה
אליהו מרידור:
תודה רבה, יצחק היקר
אליהו מרידור:
 אמרנו שהיום אנחנו ניתן במה וביטוי לתחומים השקופים, בדרך כלל, אבל אי אפשר להתעלם מהם יותר
אליהו מרידור:
 נמצאים איתנו פה הגברת ורוניקה רוזנברג מארגון חברות הניקיון ומר צחי יצחק מויאל
אליהו מרידור:
 הייתם רוצים לבטא?
ורוניקה רוזנברג:
כן, תודה רבה
ורוניקה רוזנברג:
 עו"ד ורוניקה רוזנברג, מנכ"לית ארגון חברות הניקיון בישראל
ורוניקה רוזנברג:
 להבדיל מכל הענפים שנמצאים כאן – ענף הניקיון איננו נמנה במסגרת ההיתר להעסיק עובדים זרים
ורוניקה רוזנברג:
 כמו שאמר השר, וכמו שאמרו אחרים: מה שהיה – לא יהיה
ורוניקה רוזנברג:
 צו השעה מחייב
ורוניקה רוזנברג:
      לפני המלחמה, היינו במחסור של 45,000 עובדי ניקיון
ורוניקה רוזנברג:
 צריך להבין: ניקיון זה שירות קיומי, חיוני, לבריאות הציבור ולרציפות התעסוקתית במשק
ורוניקה רוזנברג:
 לא נקי – לא בריא
ורוניקה רוזנברג:
 הנושא של הפלסטינים, שהיה ממש לקראת פתרון – כבר לא רלוונטי
ורוניקה רוזנברג:
 כולנו יודעים את זה
ורוניקה רוזנברג:
      מעבר לכך, כתוצאה מהמלחמה, קרו מספר דברים: א', המתווה, בתזכיר החוק, שעתיד להיות מאושר, מדבר על חל"ת רגיל, ולא על חל"ת גמיש
ורוניקה רוזנברג:
 המשמעות, בענף הניקיון, היא שעובדים ייפלטו
אליהו מרידור:
זה לא נושא הדיון
ורוניקה רוזנברג:
אני יודעת, אבל זה משפיע על כמות
אליהו מרידור:
את יכולה לקבל את רשות הדיבור כדי לדבר על הצורך בהקצאה
ורוניקה רוזנברג:
יש השפעות - - -
אליהו מרידור:
את צודקת; יש השפעות
אליהו מרידור:
 אגב, אני חושב כמוך, אבל זה לא נושא הדיון
ורוניקה רוזנברג:
אני אמשיך
ורוניקה רוזנברג:
 יש גם חוסר נכונות לעבור מאתר ואתר
ורוניקה רוזנברג:
 יש מפעלים חיוניים, בתי חולים ובתי אבות
ורוניקה רוזנברג:
 אנחנו נחשפנו, לאחרונה, בבית החולים הדסה, על מחסור של 150 עובדי ניקיון, ובאו נוער של בני עקיבא כדי להתנדב בניקיון
ורוניקה רוזנברג:
     צריך להבין: היעדר ניקיון זה לא רק בגדר לא נעים; זה סיכון חיים, וזה המקום לבוא ולהתריע על בריאות הציבור, ועל אנשים שנפטרים בבתי חולים מזיהומים
אליהו מרידור:
את משקפת כאן את הצורך
אליהו מרידור:
 אני מקבל, את זה, מבין את זה ומודה לך
אליהו מרידור:
 אני רוצה, בבקשה, לקבל תשובה מאנשי המקצוע: מהי הסיבה שבגללה אתם לא נכנסים להקצאה? ראש מינהל עובדים זרים, ענבל, נכון יותר, בעינייך, שאני אפנה את השאלה אליכם, או אל משרד הכלכלה והתעשייה? עובדי ניקיון אינם נמצאים בסל חלוקת ההקצאות של עובדים זרים
אליהו מרידור:
 יש להם מחסור של אלפי עובדים, שכרגע הכפיל את עצמו, לאור העובדה שחלק גדול מהעובדים הם עובדים מהשטחים
ענבל משש:
הם לא העסיקו פלסטינים; הם מעסיקים מבקשי מקלט, מסתננים, ישראלים
ורוניקה רוזנברג:
ענבל, את יודעת שיש מחסור, עוד לפני, של 45,000 עובדים
ורוניקה רוזנברג:
 כפי שהבהרתי, עבדנו על נושא הפלסטינים, והוא לא יכול להתקדם, כרגע
ורוניקה רוזנברג:
 אנחנו מדברים על צורך חיוני; על מפעלים חיוניים
ורוניקה רוזנברג:
 אנחנו צריכים להבין שגם משרדי ממשלה דורשים סיווג ביטחוני
ורוניקה רוזנברג:
 עוד מעט – כבר לא יהיה מי שינקה
ורוניקה רוזנברג:
 המחסור הולך וגדל
אייל סיסו:
ברשותך, אני רוצה לענות לוורוניקה
אייל סיסו:
 נאמרו פה הרבה דברים חשובים, ואני חושב שהדבר המרכזי, אולי, הוא שאנחנו מסכימים עם אמנון, ידידי: אנחנו נצטרך לבחון, אחרי האירוע הזה, לאילו ענפים צריך להביא ואיך
אייל סיסו:
 אני חושב שנצטרך לתת ביטוי גם לנושא הזה
אייל סיסו:
      אני, עצמי, רואה מה קורה במקום שבו שאני גר היום – למרות שיש לנו ראש עיר מצוין שדואג לטפל בזה
אייל סיסו:
 אני לא נותן לך תשובה עכשיו, ברגע זה
אייל סיסו:
 אנחנו נדבר בהמשך ונראה, ביחד עם משרדים אחרים
אייל סיסו:
 את צודקת – גם לענף הזה צריך לתת ביטוי
אייל סיסו:
 אנחנו צריכים להסתכל, בכלל, על כל שוק העבודה, ולראות מה אפשר, מה אי אפשר, מה יש ומה אין, ואיפה שאין – לתת
אייל סיסו:
      אנחנו צריכים להניע את הכלכלה, ולהניע את המדינה הזו
אייל סיסו:
 אי אפשר להשאיר אותה כך, בצורה כזו
אייל סיסו:
 השבוע, הייתי אצל החקלאים, ואת רואה חקלאי עם מאות דונמים, שיש לו שלושה עובדים
אייל סיסו:
 הוא אומר לי: "אני לא יכול לעבוד עם זה"
אייל סיסו:
 אז מה עושים? מתחילים לגנוב אחד מהשני, וכו'
אייל סיסו:
      אנחנו צריכים לתת לזה ביטוי
אייל סיסו:
 אמר אמנון, והוא צודק: אנחנו נעשה דיון מסודר
אייל סיסו:
 עכשיו, אנחנו ניתן תרופה מהירה למה שקורה וצריך עכשיו, כי זה נדרש, ואחרי זה – צריך לשבת ולעשות עבודה מאוד מסודרת ומעמיקה: לראות אילו ענפים ומה צריך לעשות, ביחד עם כל משרדי הממשלה; לפתוח את החסמים ולתת מענה, גם לענף הזה
אייל סיסו:
 אני מסכים איתך – גם הענף הזה ייפגע
ורוניקה רוזנברג:
הענף לא ייפגע; הענף כבר נפגע
ורוניקה רוזנברג:
 אין עובדים ישראלים שמעוניינים לעבוד בניקיון
אליהו מרידור:
 הקשבתי בקשב רב וניהלנו לא מעט שיחות, איתי ועם אנשי הצוות
אליהו מרידור:
 בבקשה, מר מויאל, בקצרה
יצחק צחי מויאל:
אני רוצה להצטרף לדיון הנהדר הזה
יצחק צחי מויאל:
 אני צחי מויאל, הבעלים של חברה בארץ שמעסיקה 1,000 עובדים בתחום הניקיון, ושותף ב-Reload Logistic באפריקה, שמעסיקה שם כ-3,000 עובדים
יצחק צחי מויאל:
 אני רוצה לדבר על הפגיעה הישירה בכלכלה, ובכיס של כולנו, ברגע שאין עובדי ניקיון
יצחק צחי מויאל:
     משרד רואי החשבון שלי עשה בדיקה לוורוניקה בדיקה, לפני שנה, ובבדיקה שהוא עשה – היו חסרים 45,000 עובדי ניקיון פה, בארץ
יצחק צחי מויאל:
 זה הזוי
יצחק צחי מויאל:
 כמובן - - - קדימה, וכרגע, היום, אנחנו מעסיקים עובדים שהתפוקה שלהם גרועה; שהם עובדים לא טובים; שהם בלית ברירה
אליהו מרידור:
מי הם? מאיזו אוכלוסייה?
יצחק צחי מויאל:
כולם
יצחק צחי מויאל:
 אני מדבר על עובדים מקומיים, פה, בארץ, שלא רוצים לעבוד, ואנחנו מעסיקים באין ברירה
יצחק צחי מויאל:
 זו פגיעה ישירה בכלכלה של המדינה ובכיס של כולנו
אליהו מרידור:
מה קורה עם עובדים אריתריאים?
יצחק צחי מויאל:
זה לא חוקי
יצחק צחי מויאל:
 יש בעיה עם זה
אליהו מרידור:
במידה והם יהיו חוקיים?
ורוניקה רוזנברג:
עדיין, הם מהווים רק 5%
ורוניקה רוזנברג:
 הם לא פותרים את המחסור
יצחק צחי מויאל:
אתה לא יכול להכניס אותם לבתי ספר או למשרדי ממשלה
יצחק צחי מויאל:
 יש עם זה בעיה
אייל סיסו:
התרנו להם לעבוד בעיריות, והתירו להם לעבוד במלונות וברחוב
אייל סיסו:
 זה לא שלא התירו להם
יצחק צחי מויאל:
זו בעיה – ואתה בטח מכיר את העניין של האריתריאים טוב מאוד – של שבע שנים, עם בתי משפט, ו-"כן אפשר, אי אפשר"
יצחק צחי מויאל:
 אנחנו חברה שרוצה לעבוד ולפרוח
יצחק צחי מויאל:
 בענף שלו, הוא דיבר על תחרות מול טורקיה
יצחק צחי מויאל:
 אנחנו מדברים על התחרות המקומית שלנו, פה – שאנחנו לא יכולים לעבוד בענפים שלמים
יצחק צחי מויאל:
 אין עובדים
יצחק צחי מויאל:
     אם אני משווה לקייפטאון או זמביה – ואני מכיר מאוד את העבודה באפריקה – אני רואה שהתפוקה של עובדים שעובדים בחו"ל היא 200%, לעומת התפוקה של עובד בארץ
יצחק צחי מויאל:
 אני לא מדבר על כולם; יש עובדים מצוינים
יצחק צחי מויאל:
 אני מעסיק 1,000 עובדים, ויש עובדים מצוינים, אבל בכל חברה, יש 20%-30% – שזה החוסר שקיים – וחייב לתת דחיפה בנושא הזה
יצחק צחי מויאל:
 אנחנו צועקים לזה
יצחק צחי מויאל:
 יש חדרי ניתוחים שאין להם עובדים
יצחק צחי מויאל:
 שלפעמים מבטלים ניתוח
יצחק צחי מויאל:
 אנחנו מכירים את זה; אנחנו נותני השירות האלה
יצחק צחי מויאל:
 לא עושים ניתוח בגלל שאין עובד
אליהו מרידור:
אני רק רוצה להגיד: אפריקה לא נסגרה כמדיניות
אליהו מרידור:
 להיפך; יש מקומות שאנחנו כן מביאים מהם עובדים, אבל מהניסיון, לצערי, הרבה מאלה שהגיעו לכאן מאפריקה כדי לעבוד – לא יצאו אחר כך
אייל סיסו:
אנחנו לא פוסלים, ודרך אגב, חלק מהמדינות שאנחנו בודקים עכשיו הן מדינות אפריקאיות
אליהו מרידור:
 אני מבקש להעביר את רשות הדיבור למר חזי שייב, מנכ"ל איגוד יבואני הרכב
חזי אבירם שייב:
תודה רבה, כבוד יושב הראש
חזי אבירם שייב:
 אני רוצה לספר לך שבחודשים האחרונים – יחד עם משרד הכלכלה; עם יאיר, באופן אישי – עסקנו הרבה בלהכשיר אלפי עובדים פלסטינים לעבוד בענף שלנו
חזי אבירם שייב:
 חשבנו שזה נכון לכלכלה, וחשבנו שזה נכון לשלום
אליהו מרידור:
באילו תפקידים?
חזי אבירם שייב:
בעיקר רצפת המוסך; צווארון כחול
חזי אבירם שייב:
 חשבנו שזה נכון לעשות את זה
חזי אבירם שייב:
 זה קידם גם אותנו וגם את - - -
אליהו מרידור:
תסביר לי טיפה, בכמה משפטים, מה זה צווארון כחול ורצפת המוסך? אילו תפקידים?
חזי אבירם שייב:
אנשים שעובדים בתחום של המכונאות
חזי אבירם שייב:
 תיקון דברים טכנולוגיים – שאנחנו יודעים, דרך אגב, שהם כבר לא יהיו בעוד עשר שנים, כי עם הטכנולוגיה של הרכבים החשמליים, לא יצטרכו יותר מנועים או גירים
חזי אבירם שייב:
 זה גם לא נכון להכשיר אנשים לזה, אז אמרנו שנכון להביא מישהו שכבר יודע ומבין, ושזה גם נכון לעשות את זה מהרשות הפלסטינית
אליהו מרידור:
בנסיבות העניין, באילו מדינות אתה חושב שניתן יהיה לאתר עובדים בתחום שלך?
חזי אבירם שייב:
כמעט בכל מקום
חזי אבירם שייב:
 אפשר למצוא אותם ברומניה; במולדובה; באסיה
חזי אבירם שייב:
 יש הרבה מאוד מדינות שיש בהן אנשים שהם אנשי מקצוע טובים, שאפשר להביא אותם למדינת ישראל, וגם לא להיתקל בסיטואציה - - -
אליהו מרידור:
בעל מוסך שיש לו שלושה או חמישה עובדים, ורוצה להביא עובדים מחו"ל – צריך להלין אותם? זאת אומרת, זו אופרציה שהיא אקוויוולנטית לאופרציה של עסק גדול
חזי אבירם שייב:
אתה צודק, וזה מה שרציתי להגיד: ברירת המחדל הטובה ביותר – וזה לא משנה אם זה בעל מקצוע לעסק קטן או עסק גדול – היא לקחת את העובדים המקומיים, כי להכשיר - - -
אליהו מרידור:
בצד האופרטיבי, אדוני
חזי אבירם שייב:
בצד האופרטיבי – זה סיפור קשה, ואתה עושה אותו רק במצב של חוסר ברירה
חזי אבירם שייב:
 אבל אנחנו יודעים לטפל בזה, ואנחנו, כאיגודים – גם איגוד המוסכים וגם איגוד יבואני הרכב – נדע לאפשר את העניין הזה
חזי אבירם שייב:
     מה שאני רוצה להגיד זה שב-07 באוקטובר – הבנו שטעינו
חזי אבירם שייב:
 זה לא יהיה יותר
חזי אבירם שייב:
 אנחנו לא נוכל להעסיק עובדים פלסטינים
חזי אבירם שייב:
 חסרים לנו 4,000 עובדים בשגרה
חזי אבירם שייב:
 בחירום – במצב של היום, כשענף הרכב הוא משק לשעת חירום – חסרים לנו הרבה יותר
חזי אבירם שייב:
     אנחנו צריכים לעשות את הדברים מהר, ואתם צריכים לאפשר לנו להביא לפה עובדים כמה שיותר מהר
חזי אבירם שייב:
 אני לא חושב שאנחנו נוכל להביא 4,000 עובדים בזמן אמיתי, אבל צריך לאפשר לנו לעשות את זה כמה שיותר מהר
אליהו מרידור:
 אני מתנצל; על פי התקנון, קיבלתי אישור מיושב הראש לדחייה בחצי שעה
רונן לוי:
אני יושב פה שעתיים
רונן לוי:
 תן לי רק להשלים
רונן לוי:
 אני מייצג את הקטנים
אליהו מרידור:
וכמוך אחרים
אליהו מרידור:
 אני רק אסביר לך, במילה: גם אני מייצג אותם - -
רונן לוי:
אני מייצג אותם
אליהו מרידור:
- - כי אני מקיים ויוזם את הדיון הזה
רונן לוי:
תן לי רק מילה אחת, בבקשה
אליהו מרידור:
 התרשמתי, מתחילת הדיון, שאתה צודק בהכל
רונן לוי:
אני רונן לוי, יושב ראש איגוד המוסכים בישראל
רונן לוי:
 באתי לפה בשביל להבין איך אנחנו, כענף שלא השתמש בעובדים זרים – ואנחנו כרגע בלי עובדים - - -
אליהו מרידור:
מר חזי שיקף את אותו הצורך
רונן לוי:
לא