GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענבל משש:
 אנחנו מפיצים חוזרים
ענבל משש:
 יש עוד איזה שהוא פער שירי?
אליהו מרידור:
תקשיבו, לגישתי כל סיום קשר, סיום קשר כלשהו, בוודאי העסקה, לכל שכן בין עובד זר למעסיק שלא בארץ מולדתו, חייב להתבצע באופן מסודר, כתוב, חתום ומבואר בשפת אימו
אליהו מרידור:
 כדי שלא ייווצר מצב שבו יש אי הבנה שא הגיעה לידי מיצוי
אליהו מרידור:
 גם כי המעסיק לא היה פנוי, גם כי הוא לא הפעיל מספיק שיקול דעת, גם כי העובד לא סיפר לו את כל תוכניותיו
אליהו מרידור:
 יכול להיות שהוא אומר לי מגיע 20,000 שקלים
אליהו מרידור:
 עדיף לי לסתום את הפה, בסוף אני אקבל 70,000 שקלים, כשבפועל לא אכפת לי שלמעסיק ייצא מהכיס 200,000 שקלים
אליהו מרידור:
 10 עובדים – 2 מיליון שקלים
אליהו מרידור:
 אני לא בוחן כליות ולב
אליהו מרידור:
 ואני רוצה לנסות לצמצם לכדי מינימום של המינימום את החשיפה הזאת שבין היתר גם תפגע בשמה הטוב של מדינת ישראל
אליהו מרידור:
 כי בלתי מתקבל על הדעת שהמדינה מוציאה סכומי עתק כדי לשפות נפגעים בפעולות איבה שאינם אזרחי המדינה, להתייחס אליהם, על כל המשמעויות כאילו הם אזרחי המדינה, ובסוף ייצא שכרנו בהפסדנו רק בגלל שלא היה איזה שהוא מנגנון שווידא שהצדדים הבינו אחד את רצון השני וציפיות השני
אליהו מרידור:
 שגישר ותיווך ביניהם ווידא החתמת סיום העסקה לשביעות רצון שני הצדדים
אליהו מרידור:
 לא נראה לי שמדובר באיזה שהוא רעיון מהפכני שאני מביא פה
אליהו מרידור:
 אבל וואלה, משהו קטן
רן לביא:
זה גם מתקיים הלכה למעשה מידי יום ביומו
אליהו מרידור:
איך זה מתקיים? תספרי לי, אז אני לא יודע את זה
רן לביא:
אז אני אומרת לאדוני, יש הרבה מאוד פניות שמגיעות אליי
אליהו מרידור:
עוד פעם את חוזרת אליי לפניות
רן לביא:
רגע, רגע, שנייה
רן לביא:
 גם של המעסיקים עצמם, גם בחקלאות
רן לביא:
 נמצאים כאן נציגים שאני מאמינה שיוכלו להצדיק את הדברים שאני אומרת
רן לביא:
 שבמקרים שיש מחלוקת או לחילופין, כאשר אנחנו רוצים לתת את המידע מראש, אנחנו רוצים לאפשר לעובדים ולמעסיקים לקבל כל אחד את מה שמגיע לו
רן לביא:
 אף אחד לא מחפש לעזור למישהו להתעשר על חשבון האחר
רן לביא:
      אין לי אפשרות לפקח או לדעת בוודאות שאני מגיעה למאה אחוז של האנשים
רן לביא:
 כי אין לי את האפשרות לעשות את זה
אליהו מרידור:
ואני נתתי לך פתרון
רן לביא:
אבל גם הפתרון של אדוני, היוזמות האלו הן נעשות, אני לא יכולה לפקח שכל עובד קורא את ההודעות שאני שולחת לו
רן לביא:
 אני יכולה לשלוח את ההודעות האלה ובתקווה שבאמת העובד הזה יחסוך לעצמו את כמה השקלים בפנייה לעורך דין פרטי וידבר איתי ויקבל את המידע המהימן ביותר בעלות אפס
אליהו מרידור:
אני אשאל אותך שאלה
אליהו מרידור:
 את מודעת לעובדה שישנם עובדים שחתמו על ייפויי כוח לעורכי דין?
אליהו מרידור:
את מסכימה איתי שסבירות הדעת להניח שאם היה מתקיים שיח אובייקטיבי בין הצדדים, חלק לא מבוטל מייפויי הכוח האלה היו מתייתרים?
רן לביא:
אני לא יודעת, אני מעריכה
אליהו מרידור:
"אני מעריכה"
רן לביא:
אני לא יודעת
אליהו מרידור:
אני מספר לך שאני נפגשתי עם חקלאים, אני נפגשתי עם חקלאים במעט זמן הפנוי שהצלחתי למצוא ירדתי לדרום ואני מתכוון להמשיך לרדת
אליהו מרידור:
 ולא הסתפקתי במפגש בבתי אריזה, אלא חדרתי לתוך עומק החממות
אליהו מרידור:
 ובתוך החממות דיברתי עם חקלאים ועם העובדים שלהם
אליהו מרידור:
 ואני אומר לך, שאומרים לי חקלאים בדמעות
אליהו מרידור:
 את רואה גברים, גברים חסונים, חזקים, מלח הארץ, שאומרים לי בדמעות 'תקשיב, אני מתחנן לעובד לקבל כסף
אליהו מרידור:
 פשוט הלך
אליהו מרידור:
 אני ממש רוצה לראות אותו
אליהו מרידור:
 לא נעים לי קודם של שיחשוב שאני לא אשלם לו
אליהו מרידור:
 ו-ב' היה לי לא נעים בהתחלה
אליהו מרידור:
 היום אני כבר מבין שמי שהלך או בוודאי זה שמיד מיהר להגיד אוקיי, לא מתאים לי, אני לא מסדיר איתך את העניינים, זה בן אדם שיש לו ציפיות זדוניות לרסק אותי
אליהו מרידור:
 אני רוצה לשלם
אליהו מרידור:
 אני לא מתחמק מזה'
אליהו מרידור:
      אני שואל אותך, אם את מוציאה אגרת לכל מעסיק ואת אומרת לו חובה עליך שברגע שעובד אומר לך שהוא מתכוון לעזוב, אתה נותן לו את אותו פולדר, את אותה אגרת שבה מסבירה את הקיום של אותו מנגנון שבאמצעותו הוא יכול לגשר על הפערים שיש לו עם המעסיק
אליהו מרידור:
 אני אומר לך שבבוא היום, היה ועובד יגיד אני לא רוצה להיפגש אתכם
אליהו מרידור:
 בבוא היום כשהתיק שלו יגיע בפני בית משפט לא יקום השופט שיגיד שהוא יכול להרשות לעצמו להתעלם מהכוונה הטהורה של המעסיק להסדיר את הזכויות שלו, של אותו עובד ברגע שהוא עזב
אליהו מרידור:
      אני יודע שבהצעה הזאת שלי אני לא מבטל לגמרי את החשיפה
אליהו מרידור:
 כל מה שאנחנו עושים זה לנסות לצמצם
רן לביא:
אז אדוני, זה קיים
רן לביא:
 כי יש את חוזה ההעסקה הסטנדרטי ובתוך חוזה ההעסקה שמפרט את כלל זכויות העובד יש גם הפניה לקו הפניות של רשות האוכלוסין וההגירה, את הטלפון
רן לביא:
 גם את הטלפון שלי
רן לביא:
 ומי שרוצה יכול לפנות
רן לביא:
 זאת אומרת המידע קיים
רן לביא:
 גם העובד מכיר אותו וגם המעסיק מכיר אותו
ענבל משש:
אולי לעשות שאלות תשובות או איזה שהיא חוות דעת וזה יהיה לפרסום
רן לביא:
בהחלט
אליהו מרידור:
מקבל את הרעיון
אליהו מרידור:
 בלית ברירה
אליהו מרידור:
 רק כי אין לי מספיק שותפים לשאיפה שלי
אליהו מרידור:
 רק בגלל זה
אליהו מרידור:
 אני יודע, אני יודע מה זה, איזה מבוכה ונזקים ועוגמת נפש זה יכול למנוע מאותם חקלאים נפגעים
אליהו מרידור:
 וממדינת ישראל
אליהו מרידור:
      טוב, לפני שאני אתקדם הלאה, ברשותך
דפנה שגל פודור:
עו"ד דפנה פודור ממטה מאבק הסיעודיים
דפנה שגל פודור:
 אני עצמי הייתי אצל עו"ד שירי לב רן בגישור
דפנה שגל פודור:
 זה היה לפני הרבה שנים
דפנה שגל פודור:
 אבל הסמכות בחוק לגישור היא קיימת וזה מנגנון שכבר קיים ואין צורך להקים אותו
דפנה שגל פודור:
 מה שכן, אפשר ככה, בן שאל אותי ודיברנו על זה קצת
דפנה שגל פודור:
 מה שכן אפשר אולי לפנות בפנייה לבתי המשפט, שישלחו לגישור, אולי גישור וולונטרי, זה תמיד וולונטרי
דפנה שגל פודור:
 יציעו לצדדים גישור לפני שמבררים את התביעה, לפני הוכחות, לפני שנגרמות כל ההוצאות האלה
דפנה שגל פודור:
 וזה יכול אולי
אליהו מרידור:
אני אתייחס, ברשותך, לפני שאני אעבור הלאה
אליהו מרידור:
 לגישתי אותו מנגנון נחוץ מאוד שקיים נותן מענה לעובד זר שמגיע בידיים נקיות ובאמת מנסה ליישב את המחלוקת בינו לבין המעסיק בדרכי שלום
אליהו מרידור:
 הוא אומר אני לא רוצה שקל שלא מגיע לי
אליהו מרידור:
 בואו נלך לאיזה שהוא הליך בוררות וולונטרי שבאמצעותו אנחנו באמת נברר אם אני או אתה צודקים
אליהו מרידור:
 הבעיה שלי עם אלה שמראש מנסים למצוא את הפרצה כדי לבשל תביעה שניתן לא להגיע אליה
דפנה שגל פודור:
אני אגיד שהרבה פעמים זה המידע שהם מקבלים, במיוחד בזמנים כאלה שיש חשש לחייהם והם בורחים בבהילות מהארץ
יוני דמרי:
והם בורחים ממקום אחד למקום אחר בשביל הפרש הכסף
אליהו מרידור:
ולאור כך אני מבקש לעודד את אותו מנגנון ולהנגיש אותו כמה שיותר
יוני דמרי:
תודה רבה אדוני יושב הראש
יוני דמרי:
 יוני דמרי, אני מנהל את האגף החקלאי בתנועת המושבים
יוני דמרי:
 ראשית, אני רוצה לברך על הדיון הזה ועל הקו שאותו אתה מתווה
יוני דמרי:
 החקלאים בחבל התקומה, חבל אשכול, נפגעו
יוני דמרי:
 חטפו מכה
יוני דמרי:
 על מנת לשקם את החבל הזה החקלאות היא גורם מרכזי
יוני דמרי:
 ועל מנת להבטיח שהחקלאות שם תמשיך אנחנו מחויבים לשמור על החקלאים
יוני דמרי:
 ירדתי בשישי האחרון ובשבת לאילת, לפגוש גוף שנקרא 'נשות החקלאים'
יוני דמרי:
 הם הפה של החקלאים של הבעלים שלהם שנמצאים בשטח
יוני דמרי:
 הבעלים לא ישנים בלילה מהפחד של העובדים הזרים מהתביעות שעומדות בפניהם
יוני דמרי:
 אנחנו כמדינה חייבים למצוא איזה שהוא מנגנון, איזה שהוא פתרון
יוני דמרי:
 ההצעה שלך היא מצוינת, אבל צריך למצוא מנגנון שגם יגן על החקלאי על מנת שהוא יוכל לייצר את מה שהוא יודע לייצר וזה חקלאות, ולא להתחיל לייצר את מה שהוא לא יודע לייצר וזו הגנה משפטית
יוני דמרי:
      באשר לעובדה שחקלאי, שעובד זר בורח ממקום לחימה, אני מקבל את זה, הוא חס על חייו וזה לגיטימי
יוני דמרי:
 קצת קשה לי לקבל שעובד שעובד אצלי במשק, שאני לא גר באזור אשכול, אומר לי שמחר הוא עוזב, מהסיבה הפשוטה, שמעסיק אחר הציע לו יותר כסף
יוני דמרי:
 אז אני יכול להבין, אבל אני לא יכול לקבל את זה
יוני דמרי:
 שירי, אנחנו דיברנו קודם על נטישה
יוני דמרי:
 את פנית ביוזמה לעובדים הזרים במי שרוצה למצות את זכויותיו
יוני דמרי:
 האם פנינו גם לחקלאים למצות את זכויותיהם באשר לנטישות של עובדים שלא הודיעו להם ועברו ממקום X שהוא לא מסוכן למקום Y שהוא לא מסוכן?
רן לביא:
מה שאני הצעתי לעובדים זה ככל שהם רוצים - - -
יוני דמרי:
לא לעובדים, למעסיקים, למעסיקים
רן לביא:
אבל אתה אמרת משהו לא מדויק
יוני דמרי:
אני לא אמרתי, אני שאלתי
יוני דמרי:
 האם באותה מידה שפנית לעובדים והצעת להם את עזרתך, אוקיי? האם פנית גם למעסיק ואמרת לו אתה זכאי לתבוע בגין נטישה ממקום לא מסוכן למקום אחר לא מסוכן?
רן לביא:
אז אני רוצה להזכיר לך שאני הממונה על זכויות עובדים זרים בעבודה ולכן התפקיד שלי - - -
יוני דמרי:
אז זו הסיבה שביום השני ללחימה נכנסת לנתיב העשרה שהיה שטח צבאי סגור והלכת לחפש את העובדים הזרים שנפגעו? כלומר, המעסיק שחס על חייו באותו רגע הוא לא מעניין
יוני דמרי:
 ביום השני ללחימה היית בנתיב העשרה והלכת לחפש עובדים שנפגעו
יוני דמרי:
 נכון?
רן לביא:
אתה שואל או אומר?
יוני דמרי:
אני אומר ורוצה את הסמכתך
רן לביא:
אז אתה לא תקבל את הסכמתי
יוני דמרי:
את אישורך, את אישורך
רן לביא:
אין לי מושג על מה אתה מדבר
יוני דמרי:
לא היית בנתיב העשרה ביום השני ללחימה?
רן לביא:
ממש ממש לא
יוני דמרי:
מתנצל, מחילה
רן לביא:
אוקיי
רן לביא:
 ולכן אני גם רוצה לתקן את הדברים שלך הראשונים
רן לביא:
 אני לא פניתי לעובדים על מנת שהם ימצו את הזכויות
רן לביא:
 מה שעשיתי זה להסביר לעובדים שאם הם רוצים מידע לגבי הזכויות שלהם, מאחר שאני מכירה את התופעה שיושב ראש הוועדה ציין לגבי שידול של עורכי דין פרטיים
רן לביא:
 על מנת למנוע את הפניות האלה של עורכי דין פרטיים אני אמרתי לעובדים בבקשה תפנו אליי, כי אני משרד ממשלתי
רן לביא:
 אני אתן לכם מידע מהימן
רן לביא:
 אני לא מחתימה על ייפויי כוח
רן לביא:
 אני לא גוזרת כל מיני קופונים כאלה ואחרים ואני נותנת מידע אמין, גם בהתייחס כמובן לזכויות של המעסיקים, כי אני משרד ממשלתי
רן לביא:
 ולכן אני פניתי לעובדים
רן לביא:
 עדיף לי שהם יפנו אליי ויקבלו את המידע, מאשר שהם יפנו לעורכי דין פרטיים
יוני דמרי:
תודה רבה
ששי שדה:
זה אולי הזמן להקים אולי את הממונה על זכויות מעסיקים לתקופה קצרה של המלחמה
ששי שדה:
 למנות פרויקטור בנושא הזה שיעבוד מולם ויסגרו את כל הנושאים האלה
ששי שדה:
 זו עבודת מטה מאוד פשוטה
יוני דמרי:
אדוני, מי שומר על החקלאים? זו השאלה שלי, מי מגן על החקלאים בעת הזו? זו השאלה הפשוטה
קריאה:
אף אחד
אליהו מרידור:
עם כל הצניעות והענווה, זה אחד הדברים המרכזיים שאני עושה בשנה האחרונה שאני בכנסת
יוני דמרי:
מודה לך ורואה אותך בשטח לא מעט
יוני דמרי:
 ועדיין, ועדיין הייתי מבקש שהמדינה תסייע לחקלאים בעת הזו בהגנה מפני תביעות
יוני דמרי:
 האנשים החקלאיים רוצים לעסוק בחקלאות ולא בתביעות משפטיות
אליהו מרידור:
ורוב רובו של הדיון עד עכשיו נסוב סביב הסוגייה הזאת
אליהו מרידור:
 בסדר? אוקיי
אליהו מרידור:
 אז אנחנו נקשיב לעו"ד אלעד כהנא מקו לעובד
אלעד כהנא:
כן, תודה אדוני
אלעד כהנא:
 אז אני רוצה רגע לחזור לעובדים
אלעד כהנא:
 ואני אדבר בתוך זה גם על סוגיית התביעות
אלעד כהנא:
 אני אגיד שמה שאני אגיד עכשיו מבוסס בעיקר על פניות שמגיעות אלינו, שהן בעיקר בנושא החקלאות והסיעוד ולכן אני אתייחס בעיקר אליהן
אלעד כהנא:
 אני פחות מקבל פניות על ענפים אחרים ולכן אני פחות יודע מה קורה שם
אלעד כהנא:
 למרות שחלק מהסוגיות שאני אתייחס אליהן בוודאי נכונות גם אליהם
אלעד כהנא:
      אנחנו מדברים על עובדים שבוודאי אני חושב המקרים הקשים ביותר היו בעוטף באותו יום שבת נורא
אליהו מרידור:
ובצפון הארץ
אלעד כהנא:
ובהמשך גם בצפון
אלעד כהנא:
 יש עובדים שנפגעו גם בצפון בהמשך
אלעד כהנא:
 ועובדים בפרט בחקלאות ובסיעוד עובדים בעצם בכל הארץ, באזורים שגם חשופים לירי הרקטות
אלעד כהנא:
 בין אם זה בשטחים פתוחים
אלעד כהנא:
 הרבה פעמים בלי אמצעי מיגון ליד, במקרה של חקלאות
אלעד כהנא:
 ובין אם יחד המטופלים הסיעודיים שלהם, הרבה פעמים בדירות ישנות, במיוחד באזורי פריפריה
אלעד כהנא:
 כשמדובר גם במטופלים שמן הסתם קשה להם פיזית הרבה פעמים לברוח בעצמם למרחב המוגן
אלעד כהנא:
 מה שמעורר הרבה מצוקה גם אצל מי שצריכים לטפל בהם
אלעד כהנא:
      כמו שאדוני אמר בהתחלה, אני חושב שהמחיר ששילמו הרבה מהעובדים הזרים, המהגרים, הוא ברור
אלעד כהנא:
 אני חושב שהחיוניות שלהם, העובדה שבאותו יום לא היה שום הבדל בינם לבין המטופלים או המעסיקים שלהם שהרבה פעמים עזרו להם וסייעו להם, כמו שאדוני הזכיר את אותו מקרה של מטפלות סיעודיות שהוא אחד מתוך כמה
אלעד כהנא:
 אני מזכיר את זה כי אנחנו שומעים בתקשורת לפחות כל מיני רעיונות לגרוע מזכויות של עובדים בכלל, גם ישראלים אולי, ובפרט מהגרי עבודה
אלעד כהנא:
 אני חושב שחשוב לזכור את הדברים האלה כדי להתנגד ליוזמות כאלה
אלעד כהנא:
 גם מהפן האנושי וגם כי כמו שאדוני אמר, באותו זמן גם רוצים להמשיך להביא לפה עובדים
אלעד כהנא:
 גילינו כמה הם חיוניים
אלעד כהנא:
 ולא עושים את זה על ידי הרעת תנאים
אלעד כהנא:
      אני רוצה גם להגיד שמה שאני אגיד עכשיו הוא בעיקר להציג את מה שאנחנו נתקלים בו
אלעד כהנא:
 לא בהכרח יש לי פתרונות דברים
אלעד כהנא:
 חלק מהדברים האלה גם ידועים, מצויים בטיפול של הרשויות
אלעד כהנא:
 אני בעיקר רוצה לשים את זה על השולחן, בגלל הדיון
אלעד כהנא:
 וגם לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להודות לרשויות שנמצאות באמת קשר שוטף איתנו
אלעד כהנא:
 רשות האוכלוסין וההגירה, בפרט ענבל משש, משרד העבודה ובפרט שירי לב רן, משרד החוץ ועוד משרדים
אלעד כהנא:
 ביטוח לאומי שבאמת, אני באמת חושב שצריך להביע את ההערכה והתודה על כל העבודה הקשה שהם עושים
אלעד כהנא:
      אני אחלק את הדברים שלי לכמה נושאים: אני רוצה להתחיל באמת עם נושא השכר והסוגייה שעלתה פה של תביעות
אלעד כהנא:
 תביעה זה לא אינטרס של עובד
אלעד כהנא:
 אין לעובד אינטרס לתבוע
אלעד כהנא:
 הוא מקבל, הריטואל שלו זה לקבל את מה שמגיע לו, בלי לשלם כסף לעורך דין, בלי להגיע לבתי משפט
אליהו מרידור:
לא, הוא לא משלם כסף לעורך דין
אליהו מרידור:
 הוא לא משלם כסף לעורך דין
אלעד כהנא:
הוא ישלם
אליהו מרידור:
הוא לא משלם
אליהו מרידור:
 הוא לא משלם
אליהו מרידור:
 תקשיב, אתה יודע שכל עוד, תעצרו
אליהו מרידור:
 אני בעל, משתדל, משתדל להיות בעל כושר הכלה וספיגה ולייצג עמדות שלא בהכרח מתיישבות עם האג'נדות האישיות שלי
אליהו מרידור:
 וזה במגוון נושאים
אליהו מרידור:
 בשנייה אבל שההטיה כל כך חדה, אני הופך להיות קצר סבלנות
אליהו מרידור:
 אני מבקש ממך, כמי שהעובדים, שלומם וזכויותיהם עד כדי כך קרובים לליבו, שלא תגרום להם נזק על ידי כך שבשל הטיית נתונים אני אהיה קצר סבלנות להקשיב לצרכים שלהם
אלעד כהנא:
הסכמי שכר טרחה כוללים על חשבון סכום הזכייה
אליהו מרידור:
אז זהו, עם זה אתה תתחיל
אלעד כהנא:
וזה נגרע
אליהו מרידור:
הם לא משלמים שקל
אליהו מרידור:
 הם לא משלמים שקל
קריאה:
גם את האגרות משלם לו עורך הדין התובע
אליהו מרידור:
הם לא משלמים הרבה פעמים גם את האגרות
אליהו מרידור:
 תתחילו להוריד את המסכות מהפרצוף
אלעד כהנא:
אם לי כעובד, לי, אלעד כהנא, עובד, מגיעים ממקום העבודה שלי 10 שקלים לצורך הדיון, על משכורת, ואני לוקח עורך דין
אלעד כהנא:
 מה-10 שקלים האלה שאני אקבל רק אחרי ייצוג אני אקבל פחות, כי חלק מזה ילך לעורך הדין
אליהו מרידור:
אתה יודע טוב מאוד שהמציאות היא הפוכה
אלעד כהנא:
אני לא
אלעד כהנא:
 זה הסכמי שכר הטרחה
אליהו מרידור:
אם אתה לא יודע שהמציאות היא הפוכה, תחליף תחום עיסוק
אלעד כהנא:
גם הממונה על זכויות עובדים זרים מאשרת, זה הסכמי שכר הטרחה
אלעד כהנא:
מסכום הזכייה הולך כסף, אחוז מסוים לעורך הדין
אליהו מרידור:
שמעת מה אמרת כרגע? מסכום הזכייה
אלעד כהנא:
זה כסף שלהם
אליהו מרידור:
לא מהסכום שהוא זכאי לו
אלעד כהנא:
וזה כסף שלהם
אלעד כהנא:
 זה הכסף שלהם
אליהו מרידור:
סכום הזכייה זה לא מהסכום שהוא באמת זכאי לו
אלעד כהנא:
מהכסף שייפסק שהוא זכאי לו, לא משנה מה השכר, פיצויי פיטורים וכו', חלק ילך
אליהו מרידור:
טוב, בואו נתקדם
אליהו מרידור:
 תעצרו את דיוני הביניים
אלעד כהנא:
בכל מקרה, כמו שאמרתי, לאף עובד, גם לעובד ישראלי, אין אינטרס להגיע לבית דין
אלעד כהנא:
 עובד עושה את זה הרבה פעמים כשאין לו ברירה אחרת
אלעד כהנא:
 אני לא מכיר את הנסיבות של עורכי הדין שהלכו והחתימו ייפויי כוח
אליהו מרידור:
אתה לא מכיר?
אלעד כהנא:
אני לא מכיר
אלעד כהנא:
 אני לא מכיר
אליהו מרידור:
צא להפסקה קטנה
אלעד כהנא:
אני לא מכיר אדוני
אליהו מרידור:
תודה רבה, הפסקה קטנה
אליהו מרידור:
 מכבד אותנו בזום עו"ד גיריס סמעאן, היחיד מבין המוזמנים בתחום עיסוקו שהואיל לקחת חלק בדיון החשוב הזה ואני מודה לו על כך
אליהו מרידור:
 עו"ד סמעאן?
גיריס סמעאן:
שלום
אליהו מרידור:
שלום עו"ד סמעאן, מה שלומך?
גיריס סמעאן:
בסדר גמור
גיריס סמעאן:
 איך אתה מרגיש אדוני?
אליהו מרידור:
בנסיבות העניין נקווה שיהיה בסדר
אליהו מרידור:
 תודה שהואלת לקחת חלק בדיון החשוב הזה
גיריס סמעאן:
כן, האמת אם יכולתי להגיע הייתי גם מגיע לכנסת
אליהו מרידור:
ברוך הבא כשתרצה להגיע
אליהו מרידור:
 מאיפה אתה בארץ?
גיריס סמעאן:
אני גר בפסוטה
גיריס סמעאן:
 אני גר בצפון, בגבול
גיריס סמעאן:
 המשרד שלי בחיפה
אליהו מרידור:
תשמרו על עצמכם
אליהו מרידור:
 מה התחום שאתה מתמחה בו בשוטף?
גיריס סמעאן:
דיני עבודה
אליהו מרידור:
ואתה משתייך לאותה קבוצת עורכי דין חרוצה שהטריחה את עצמה לבתי המלון בתל אביב להיפגש עם עובדים זרים?
גיריס סמעאן:
עכשיו אתה צריך לשמוע אותי
אליהו מרידור:
לא, לא, אני רק שאלתי שאלה
אליהו מרידור:
 ברשותך, אם תוכל לענות לי
אליהו מרידור:
 ככה זה עובד פה
גיריס סמעאן:
לא, אבל שנייה
אליהו מרידור:
לא, אני יודע שיכול להיות שבוועדות אחרות הסדר הוא אחר
אליהו מרידור:
 אצלי הסדר הוא כזה, אני שואל ולי עונים
אליהו מרידור:
 אם תוכל בבקשה רק לענות לי על השאלות
אליהו מרידור:
 יש לי כמה שאלות ואני כמובן אשמח להקשיב לך בקשב רב
גיריס סמעאן:
אני, אם עובד מתקשר ורוצה שאני - - -
אליהו מרידור:
לא שאלתי אם עובד מתקשר
אליהו מרידור:
 שאלתי האם אתה בין עורכי הדין החרוצים שהטריחו את עצמם לבתי המלון בתל אביב בו שוהים עובדים זרים?
גיריס סמעאן:
זה לא נכון
גיריס סמעאן:
 שוב, אני מסביר
אליהו מרידור:
לא הגעת
אליהו מרידור:
 אוקיי, הבנתי שלא הגעת
גיריס סמעאן:
לא, אני לא אמרתי שלא הגעתי
גיריס סמעאן:
 אני הגעתי, אבל הגעתי עם הזמנה מהעובדים
גיריס סמעאן:
 אני לא מגיע סתם
אליהו מרידור:
תראה, זה או, תראה אדוני, זה או שהגעת, או שלא הגעת או שהגעת בכוח
אליהו מרידור:
 לא הגעת בכוח
אליהו מרידור:
 אז או הגעת או לא הגעת
אליהו מרידור:
 אם אתה אומר שהגעת אז תגיד אני מבין אלה שהגיעו לבתי המלון
אליהו מרידור:
 זה בסדר
גיריס סמעאן:
אני מבין אלה שהגיעו לפי בקשת העובדים
אליהו מרידור:
 לא שאלתי אם זה ביוזמה או לא
אליהו מרידור:
 אני אומר שנמצאים פה בערך 10 עורכי דין
אליהו מרידור:
 אני מכיר בערך מתוך כמה מאות עורכי דין שאני מכיר אני בקשר רציף עם איזה 300
אליהו מרידור:
 אף אחד מהם לא קיבל אפילו ברמז הזמנה להגיע
אליהו מרידור:
 חלקם מצטיינים בדיני עבודה
אליהו מרידור:
 קרובים מאוד לתל אביב
אליהו מרידור:
 חלקם אפילו המשרדים שלהם בתל אביב
אליהו מרידור:
 בכל זאת, הם לא קיבלו הזמנה להגיע
אליהו מרידור:
 הם לא ידעו בכלל על המיזם הזה
אליהו מרידור:
 על היריד הזה
אליהו מרידור:
 אני סקרן לדעת באיזה נסיבות עובד זר, שממלט את נפשו ונס על נפשו, כדי להציל את חייו, מוצא את עצמו ביוזמה כל כך מבריקה, מוצא עורך דין מוכשר מגבול הארץ בצפון, בימי מלחמה, כשרוב המשק סגור ואומר לו בוא תושיע אותי
אליהו מרידור:
 היה לו פתרון בבית, איפה שהוא עבד בו והוא בחר בדרך עקלקלה
אליהו מרידור:
 אני מנסה לאפיין את הנסיבות שבאמצעותן הקשר הזה נוצר
אליהו מרידור:
 כן, אז בוא תמשיך
גיריס סמעאן:
שוב, אני עובד בתחום הזה כמעט 20 שנה
גיריס סמעאן:
 ואני עובד כבר משנת 2000 אני עורך דין
גיריס סמעאן:
 ואני עובד, בוא נגיד רוב העבודה שלי זה עם עובדים זרים, במיוחד גם בענף החקלאות אני עובד עם עובדים מהגרי עבודה מתאילנד
גיריס סמעאן:
 אז אני מוכר בתחום
גיריס סמעאן:
 אני מוכר עם התאילנדים
גיריס סמעאן:
 וזה, אני קיבלתי הזמנה
גיריס סמעאן:
 ושוב אני אומר שהעובד רוצה, הוא לא יודע שעובד עוזב את המשק, שעובד, יש מלחמה והוא אין לו איפה ללכת ולא מקבל משכורת של חודש ספטמבר ואוקטובר
אליהו מרידור:
אוקטובר לא היה
גיריס סמעאן:
והוא חייב לטוס, לחזור לתאילנד
גיריס סמעאן:
 מה עליו לעשות אדוני? תגיד לי אתה, מה עליו לעשות? שאין לו מישהו לפנות אליו והוא מכיר אותי, הוא מכיר אותי מפה לאוזן, מעובדים אחרים
גיריס סמעאן:
 מה הבעיה שהוא יפנה אליי? עכשיו שנייה, יש לי מנגנון
גיריס סמעאן:
 אני רוצה לעזור
אליהו מרידור:
כן, כן, כן, אני מאוד שמח לשמוע על המנגנון שלך
אליהו מרידור:
 תכף תלמד אותי עליו
אליהו מרידור:
 אני רק שואל שאלה, מכובדי
אליהו מרידור:
 כנראה שאתה באמת יחיד סגולה
אליהו מרידור:
 אם עובד רואה את המעסיק שלו יום יום, שעה שעה, מדבר איתו בין חמש ל-10 פעמים ביממה
אליהו מרידור:
 בממוצע שלוש שנים, שנתיים וחצי
אליהו מרידור:
 נמצא חמש מטר ממנו
אליהו מרידור:
 נפרד ממנו לשלום, אומר שלום, השגרירה אמרה לי להגיע, המלך אמר לי להגיע
אליהו מרידור:
 אני נוסע
אליהו מרידור:
 כנראה שאותו מעסיק קצת יותר זמין מאשר עו"ד סמעאן בגבול המדינה הצפוני
אליהו מרידור:
 כנראה
אליהו מרידור:
 אבל אני לא יודע את הכול, אני לא חתום על השכל המושלם
אליהו מרידור:
 אני לומד כל היום
אליהו מרידור:
 ואני שמח שאתה מלמד אותי
אליהו מרידור:
 ונעזוב את זה רגע
אליהו מרידור:
 אני מאוד מאוד מודה לך
אליהו מרידור:
 בוא נמשיך
אליהו מרידור:
      כמה עובדים אתה נפגשת מאז ה-7 באוקטובר? עובדים זרים
גיריס סמעאן:
לדעתי - - -
אליהו מרידור:
לא לדעתך
אליהו מרידור:
 אתה 20 שנה עורך דין
אליהו מרידור:
 שועל בתחום, משרד בחיפה
אליהו מרידור:
 לא יכול להיות שהזיכרון שלך לא יהיה מספיק חד בשביל לספר לי מספרית
אליהו מרידור:
 מה זה 'לדעתי'? עם כמה עובדים נפגשת מה-7 באוקטובר? כמה עובדים?
גיריס סמעאן:
אני אומר לך, עשרות
גיריס סמעאן:
לא יודע, 30 או 40
אליהו מרידור:
אה, בסדר
אליהו מרידור:
 חשבתי כבר איזה, כמה עורכי דין כמוך נפגשו איתם?
גיריס סמעאן:
אני לא, שנייה
גיריס סמעאן:
 אני כאילו נשאל שאלה כאילו שאני מרגיש מעין סעיף 56 הזה כולם מדברים עליו, אבל זה לא המקרה
אליהו מרידור:
לא, לא, לא, עזוב אותך, אני עוד לא בסעיף 56
אליהו מרידור:
 אתה יודע עוד מה יש לי לעבור איתך עד שנגיע לסעיף 56? אני מנסה ללמוד את הטכניקה
גיריס סמעאן:
אני אומר לך מה הטכניקה אבל
גיריס סמעאן:
 הטכניקה זה מפה לאוזן, אין טכניקה
גיריס סמעאן:
אתה שומע, אתה עם כל הכבוד, מתחילת הדיון, אבל תשמע אותי, אפשר? מתחילת הדיון אני רואה שיש לך אינטרס שהעובדים לא יקבלו לא פיצויים, לא - - -
אליהו מרידור:
לי יש אינטרס?
גיריס סמעאן:
זה מה שאני רואה
אליהו מרידור:
 אז תראה, אני, אני לא נותן לך את הקרדיט להחליט בשבילי מה האינטרס שלי ומה לא
אליהו מרידור:
 אתה אפילו לא קרוב בשביל להיות רחוק בשביל להחליט את זה
אליהו מרידור:
 אני מקיים פה, תעצור עו"ד סמעאן, תעצור יא חביבי
אליהו מרידור:
 אתה הטרחת את עצמך מגבול המדינה מתל אביב
גיריס סמעאן:
ואני אטריח את עצמי עוד פעם, אם יבקשו ממני
אליהו מרידור:
תמשיך, תמשיך
אליהו מרידור:
 כל אחד יעשה את העבודה שלו
אליהו מרידור:
 אבל כדי שאתה תביא את המשכורת שלך הביתה, אם אתה צריך לעשות את זה ולהיפגש עם עובדים, עם לקוחות פוטנציאליים
אליהו מרידור:
 אני מקבל את השכר המאוד צנוע שלי גם אם אני לא מקיים את הדיון הזה
אליהו מרידור:
 אני יזמתי את הדיון הזה, שרוב תכליתו היא לוודא שהעובדים הזרים מקבלים את זכויותיהם בזמן, במזומן ובצורה מכובדת
אליהו מרידור:
 ששומרת על הכבוד של המעסיק ושל מדינת ישראל
אליהו מרידור:
 אני מאלה שתדמיתה של מדינת ישראל בעולם מאוד מאוד חשובה לו
אליהו מרידור:
 אני מאוד מאוד מקווה שגם לך
גיריס סמעאן:
גם לי
גיריס סמעאן:
 אותו דבר
אליהו מרידור:
אנחנו עכשיו בודקים את זה
גיריס סמעאן:
אני כמוך בדיוק אני
אליהו מרידור:
 שאלתי, אתה נפגשת עם 30-40 לקוחות פוטנציאליים מאז ה-7 באוקטובר?
גיריס סמעאן:
כן
אליהו מרידור:
כמה מהם חתמו איתך שכר טרחה?
גיריס סמעאן:
אין, אני, תשמע, שוב
אליהו מרידור:
כמה מהם נתנו לך ייפוי כוח?
גיריס סמעאן:
אני לא הגעתי לשלב הזה
גיריס סמעאן:
 שנייה אבל אדוני
אליהו מרידור:
שאלתי שאלה פשוטה
אליהו מרידור:
 אני לא רוצה להכביד עליך, מכובדי
גיריס סמעאן:
לא חתמתי עם אף אחד על שכר טרחה
אליהו מרידור:
לא, לא, לא שכר טרחה
אליהו מרידור:
 כמה עובדים נתנו לך ייפוי כוח לייצג את האינטרסים שלכם?
גיריס סמעאן:
כולם
גיריס סמעאן:
 אף אחד לא - - -
גיריס סמעאן:
אבל אני לא מגיש תביעות
גיריס סמעאן:
 אבל אתה, שנייה, תן לי להשלים
גיריס סמעאן:
 אני לא הולך להגיש תביעות וזה מה שאמרתי לעובדים
גיריס סמעאן:
 אני דבר ראשון שאני אומר לעובד, דבר ראשון במצב הזה, קודם כל אני אומר להם שיש לכם זכות קודם כל לפנות למשרד העבודה, שם יש את השירות החינמי
גיריס סמעאן:
 אתם יכולים לקבל חינם, בלי לשלם שקל
גיריס סמעאן:
 שנית, אני לא מגיש כל תביעה לפני סיום המלחמה וחודש אחרי
גיריס סמעאן:
 וגם לפני זה אני מגיש, כאילו, שולח מכתב למעסיק ונותן לו את האפשרות לשלם לך באופן ישיר
גיריס סמעאן:
 אני נותן את המכתב יחד עם מספר החשבון של העובד, שהמעסיק יסגור איתו ישירות ולא ישלם לי
אליהו מרידור:
הדברים מאוד מרגשים אותי
אליהו מרידור:
 תוכל בבקשה לשלוח לוועדה כמה העתקי מכתבים כאלה מהעבר, שחקלאים קיבלו ממך? יענקל'ה, זה לא הוגן, יענקל'ה
אליהו מרידור:
 באמת, צריך להתאפק
אליהו מרידור:
 גם אני
אליהו מרידור:
 אפשר בבקשה כמה העתקים מפניות קודמות?
גיריס סמעאן:
שוב, אני, לזה אחרי ה-7
גיריס סמעאן:
10
אליהו מרידור:
לא, לא, מכובדי, לא, מכובדי לא הקשיב או לא שמע את מה שאמרתי
אליהו מרידור:
 יכול להיות שיש בעיית תקשורת בזום
אליהו מרידור:
 אני אחזור שוב פעם
אליהו מרידור:
 הואיל ומכובדי עוסק בתחום באופן ישיר ומוסמך מזה כ-24 שנים והואיל והיו מקרים כאלו בעבר והואיל ואדוני לא שינה את דפוס התנהגותו בחמלה רבה החל מה-7 באוקטובר, סבירות הדעת להניח שדפוסי ההתנהגות והגישות החומלות, המראות אזרחות למופת וסיוע גם לעובד וגם למעסיק, ידועות מקדמת דנן אצל אדוני
אליהו מרידור:
      לפיכך אני מבקש לקבל ממקרים שונים, בתקופות שונות, העתקים של מכתבים שמכובדי הוציא למעסיקים באותה לשון שבה מכובדי כרגע מסביר את דרך הפעולה שלו
אליהו מרידור:
 האם השאלה הזאת הייתה עכשיו מספיק ברורה?
גיריס סמעאן:
מספיק ברורה ועניתי עליה
גיריס סמעאן:
 מה-7
גיריס סמעאן:
10 זה משהו, אחרי המלחמה זה משהו
אליהו מרידור:
לא, לא, עוד פעם, עוד פעם
אליהו מרידור:
 עוד פעם
אליהו מרידור:
 עו"ד הילי, הליטיגציה שלך והוורבליות שלך הרבה יותר נצרכים משלי
אליהו מרידור:
 את יכולה בבקשה לסייע לי? לא יודע, לינא?
גלי גז נוה:
מה אני יכולה לעשות?
אליהו מרידור:
לא יודע
אליהו מרידור:
 אני לא מצליח להבהיר בלשון הקלוקלת שלי את השאלה שבעיניי היא מאוד פשוטה
אליהו מרידור:
 אולי תסייעי לי, תתווכחי בינינו
אליהו מרידור:
 מקודם דיברנו על מנגנון תיווך וסיוע
אליהו מרידור:
 לא יודע, אני שאלתי שאלה פשוטה
אליהו מרידור:
 לא מצליח להעביר את המסר של השאלה
אליהו מרידור:
 היא מתפרשת באופן שגוי
אליהו מרידור:
 את הבנת את הבקשה שלי?
גלי גז נוה:
כן
גלי גז נוה:
 אבל אין לי, שוב
אליהו מרידור:
 אז אני אחזור פעם שלישית אדוני
אליהו מרידור:
 אמנם אני מאחר כבר לדיון אחר, אבל אנחנו סבבה עם זה
אליהו מרידור:
 אתה אומר שאתה מסביר לכל עובד מהרגע שאתה פוגש איתו א' הוא יכול לפנות למנגנון חינמי ברשות העבודה
אליהו מרידור:
 ב', אם הוא בכל זאת רוצה שירות VIP ולהסתייע בשירות שלך, אתה לא מבצע שום פעולה אקטיבית עד אחרי המלחמה והפעולה האקטיבית הראשונה שאתה מתחיל איתה את התהליך היא הודעת דרישה
אליהו מרידור:
 בואו נתרגם את זה, הודעת דרישה שלא עולה כסף, שבה אתה מודיע למעסיק שניתנת לו האפשרות לשלם למיוצג שלך את הכסף שהוא חייב לו על פי דין