GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:
 ובמקביל לזה לפעול בערוצים העיקריים שאיתם אנחנו רוצים לקדם את החלטת הממשלה כדי להקצות את אותה הקצאה נדרשת
יעקב מרגי:
ברשותך אדוני יושב הראש, אני באמת, הצרכים של משרד הבריאות זה צרכים של משרד הבריאות
יעקב מרגי:
 זה לגיטימי, אני לא חושב שזה צריך לבוא משם
יעקב מרגי:
 גם יש החלטת ממשלה
יעקב מרגי:
 כמו שאני לא רשאי לקחת מאזרחים ותיקים למוגבלויות, כנ"ל היא לא יכולה
יעקב מרגי:
 אין לה את המנדט הזה על פי החלטת ממשלה
יעקב מרגי:
      אני כן רוצה שהדיון הזה יתמקד כרגע בלהאיץ את הדיונים כדי להביא החלטת ממשלה כמה שיותר מהר, ייעודית לסוגיית מנהל מוגבלויות במשרד הרווחה
יעקב מרגי:
 זו המטרה
אליהו מרידור:
אני מקבל את זה, אדוני השר
אליהו מרידור:
 ולצד זאת אני אומר התהליך הוא תהליך מורכב, ממושך
אליהו מרידור:
 אתה יותר מהרבה אחרים פה בדיון ער לצרכים הקיומיים לצורך הקצאה
אליהו מרידור:
 ויש לנו פה הקצאה לא ממומשת
אליהו מרידור:
 ולכן אני מצפה ממשרד הרווחה המסור מאוד שיפעל לטובת העברת החלטת ממשלה לטובת העתקת המכסה הלא ממומשת
אליהו מרידור:
      אני מעביר את רשות הדיבור לחברי חה"כ אלון שוסטר
אלון שוסטר:
אני רוצה לחדד
אלון שוסטר:
 אתה מציע להעתיק את המכסה הלא ממומשת איפה? במשרד הבריאות?
אליהו מרידור:
ממשרד הבריאות למשרד הרווחה
אלון שוסטר:
הבנתי
אלון שוסטר:
 לא, לא, לרגע חששתי שזה מה-לא ממומשים בסיעודיים
אלון שוסטר:
אוקיי, בסדר גמור
אלון שוסטר:
 אני מציין שיש הצעת חוק שאני מנסה לגלגל ואני אשמח לסיוע, להפחתת עלות האגרה במוסדות הסיעודיים
אלון שוסטר:
 אני חושב שמוסדות שהמדינה מתקצבת ורוצה לראות אותם פועלים במרחב הציבורי לטובת מי שזקוק צריכה להיות בעלויות הגיוניות
אלון שוסטר:
      המחסור בעובדים מעמיד את כולנו, אנחנו כולנו או בנים או הורים או נהיה אנחנו זקוקים למוסדות הללו, בפני דילמה נוראה
אלון שוסטר:
 או שיהיה חסר לנו כוח אדם מתאים או שאנחנו ניכנס לגירעון בהענקת שירותים מתאימים
אלון שוסטר:
 כן? מי שלא יכול לתת את כוח האדם הוא נמצא בדילמה הבלתי אפשרית כתוצאה מהעלות הזאת
אלון שוסטר:
 וזאת הזדמנות, עוד פעם, לשלוח את תחינתנו הייתי אומר, המשותפת, בפני מי שצריך לקבל
אלון שוסטר:
 אני מניח שחברינו מהאוצר יוכל לחזור ולהסביר מהו ההיגיון הנוקב כל כך שמתגבר על המחסור החריף הזה שקיים בענפים שונים
אלון שוסטר:
 כרגע אנחנו עוסקים בסוגייה, בחולייה החלשה הזאת
אלון שוסטר:
 הרי כבר אמרנו ודשנו בעניין שבני הארץ הזו ששפת אימם ערבית או עברית מתקשים בחלק מהעבודות
אלון שוסטר:
 ואנחנו זקוקים למצוא דרך לפצות על הגירעון הזה ולא להכניס את כולם לאנורקסיה במשאבי האנוש הקריטיים האלה שהם נוגעים בחיי אדם ובכבוד חיי האדם
אליהו מרידור:
טוב, אז אני לפני שאתה יוצא לדיון הבא שלך אני מבקש רגע להתייחס
אליהו מרידור:
 כולנו תמימי דעים בצורך, כפי שביטאת אותו
אליהו מרידור:
 ואני, ואתה יודע, ביטאתי את זה אצלי בדיונים, עד כמה אני פתוח ומגויס לתת מענה לעניין גובה האגרה המדוברת
אליהו מרידור:
 יחד עם זאת, אי אפשר להסתיר שיש פה משהו שהוא קצת לא הוגן
יעקב מרגי:
יש רציונל
אליהו מרידור:
 לא, לא
אליהו מרידור:
 יש הרבה מעבר לזה, אדוני השר
אליהו מרידור:
 אני רוצה לבטא את זה בדיוק הרגע
אליהו מרידור:
 זה בדיוק העניין
אליהו מרידור:
 מ-day one, לפני שהגיעו העובדים היה ידוע שיש להם אגרה
אליהו מרידור:
 ידעו את זה, אישרו את זה, הבינו את זה
אליהו מרידור:
 הוחלט לפנים משורת הדין, לאור כל החוויה הלא נעימה שהעולם לא נערך אליה עם התפרצות הקורונה, שלתקופה מוגדרת ומוגבלת לא תיגבה אגרה
אליהו מרידור:
 והיה ידוע מה התאריך שמאז תיגבה האגרה
אלון שוסטר:
הרציונל המנהלי ברור לי
אלון שוסטר:
 כשאתה מסתכל בשטח מה קורה?
אליהו מרידור:
אז ככה: אז ראשית, היה ידוע
אליהו מרידור:
 קיבלו עובדים ולאחר מכן בעת שבה היו צריכים כבר לשלם אמרו שלא יכולים לשלם
אליהו מרידור:
 עכשיו, אמרו שלא יכולים לשלם והם לא משלמים
אליהו מרידור:
 זה לא שאמרו אנחנו משלמים, אבל אנא מכם תפעלו לטובת המטרה החשובה הזאת
אליהו מרידור:
 אז גם ידעו, גם הסכימו למפרע, גם קיבלו תקופה מאוד מאוד ממושכת, אי אפשר לבטל אותה, שבה הם היו פטורים מאגרה
אליהו מרידור:
 וגם כשהגיעו לעת שבה היה צריך לשלם, במקביל לזה שהם משתמשים בנו ומפעילים אותו ומגייסים אותנו, גם באופן חד צדדי מחלישים את טענותינו ועמדתנו ולא משלמים באופן חד צדדי
אליהו מרידור:
      החמור הנוסף זה שיש תחושה של תיאום עמדות
אליהו מרידור:
 יש פשוט תחושה של תיאום עמדות
אליהו מרידור:
 ואם משרד האוצר או מנהל עובדים זרים יודע לתת לי נתונים אחרים אני אשמח להקשיב
אליהו מרידור:
 אבל הצעד הזה מתפרש בעיניי כצעד כוחני
אליהו מרידור:
 כניצול סיטואציה
אליהו מרידור:
 ולהפסיד מניות אצל מי שנרתם וגייס את עצמו באופן המובהק ביותר
אליהו מרידור:
 אני ביטאתי את זה בצורה שלא היה ניתן לפרש את עמדתי באופן שונה ולהחליש את עמדתי ולהוריד את הרוח מהמפרשים שלי לפעול למענכם
אליהו מרידור:
 אז זה משהו שאני מבקש לבטא אותו כאן
אליהו מרידור:
 בסדר?     ומעבר לזה, אדוני השר גם צודק
אליהו מרידור:
 יש רציונל
אליהו מרידור:
 זה לא היה שרירותי בהטלת האגרה
אלון שוסטר:
אני לא אומר שזה שרירותי
אלון שוסטר:
 אבל חסרים אנשים
אלון שוסטר:
 חסר כוח אדם, זו עובדה, זה מה שחסר
אלון שוסטר:
 אני לא רוצה לחשוב שפוגעים בהורים שלנו כדי להשיג את ההקלה הזאת
אליהו מרידור:
 אז אנחנו נפרדים כרגע מכבוד השר
אליהו מרידור:
 צוות משרדו הבכיר עדיין נמצא
אליהו מרידור:
 הוא נאלץ להגיע לוועדת כספים ששם יסביר למה אני לא יכול להגיע
אליהו מרידור:
 אז תודה רבה אדוני השר
אליהו מרידור:
 אנחנו נמשיך לקדם את הנושא ולעקוב אחריו גם בדיוני הוועדות
אליהו מרידור:
      אני מבקש לתת את רשות הדיבור לגב' סיגל יהלומי פרץ, מנכ"לית אקי"ם
סיגל פרץ יהלומי:
תודה רבה אדוני יושב הראש
סיגל פרץ יהלומי:
 קצת תמונה כללית על מה אנחנו עוברים
סיגל פרץ יהלומי:
 כדי שככה, מה שהשר אמר ומה שסמנכ"לית המשרד אמרה זה משהו, באמת, וגם המנכ"ל, זה באמת באמת בקטנה
סיגל פרץ יהלומי:
 אנחנו מדברים על 33% חוסר של כוח אדם בטיפול בכ-40,000 אנשים עם מוגבלות
סיגל פרץ יהלומי:
 אנחנו מדברים על כ-2,500, קצת יותר
סיגל פרץ יהלומי:
 במוגבלויות 2,500
אליהו מרידור:
רק למוגבלויות
אליהו מרידור:
 ואני מבקש לדעת כמה מהם הם לא עובדים מקצועיים
אליהו מרידור:
 מהחוסר
סיגל פרץ יהלומי:
הם כולם עובדים, תראה, אנחנו היינו רוצים שכולם יהיו עובדים מקצועיים
אליהו מרידור:
 תחלקי לי בבקשה, אם ניתן, כי זה משהו שהוא ממש חשוב לצורך הבנה
רקפת בן גיא:
זה קצת טריקי
רקפת בן גיא:
 במשרד הרווחה אנחנו עובדים - - -
אליהו מרידור:
אני אסביר מה ואז תראו שזה הרבה פחות טריקי
אליהו מרידור:
 אני אבקש שתאפיינו לי מה המספר של אותו צורך שלא יכול לקבל מענה על ידי עובד זר לא מוכשר, לא מנוסה, לא מלומד, לא מוסמך
אליהו מרידור:
 בסדר? זאת אומרת, תגידי לי יש לי צורך ב-2,100
אליהו מרידור:
 500 מתוכם once חייבים להיות נושאי תעודה ברורה וניסיון ופרקטיקה
אליהו מרידור:
 אני יודע שאני מדבר על השאר
אליהו מרידור:
 כיוון שקיבלתי ממנה מספרים, אני מבקש, ותבינו שזה לא טריקי
אליהו מרידור:
 שאלה מאוד פשוטה
אליהו מרידור:
 כשאת אומרת לי מתוך 2,000, לצורך העניין, יש לי 500 שחייבים להיות מאופיינים כנושאי תעודה והסמכה ופרקטיקה אפילו, אני לא מכניס את זה לאותה משוואה
אליהו מרידור:
 בסדר, הבנתם?
סיגל פרץ יהלומי:
כן, כן, הבנתי
סיגל פרץ יהלומי:
 אני אתן רגע את התמונה הכללית
עידית סרגוסטי:
מה לגבי דוברי עברית?
סיגל פרץ יהלומי:
בדיוק
סיגל פרץ יהלומי:
 בואו רגע ניתן את התמונה הכללית, בסדר?
רקפת בן גיא:
ואז ברשותך, אני אתן לך את המסמך שהוגש לאוצר
רקפת בן גיא:
 כי אני חושבת שהוא, רק על מוגבלויות הוא נותן תמונה מלאה על מספר המטפלים
רקפת בן גיא:
 כל מי שנופל על הסקטור של מטפלים
רקפת בן גיא:
 אנחנו בסך הכול מתוכם ביקשנו בדיור 15% ובקהילה 25%
רקפת בן גיא:
 זאת אומרת, אנחנו סימנו את מי שעושה את העבודה הסיעודית
רקפת בן גיא:
 אני יכולה לתת לך את המסמך שיהיה לך את זה מסודר
סיגל פרץ יהלומי:
צריך להגיד את זה לפרוטוקול, ינון
אליהו מרידור:
אני צריך לדעת
עידית סרגוסטי:
נשמח גם לשמוע את הפרטים, רקפת
עידית סרגוסטי:
 נשמח לשמוע גם את הפרטים מה זה נקרא עובדים לא מקצועיים ומי יכול לעבוד שלא יודע שפה עברית
אליהו מרידור:
 בואי שבי רגע פה
אליהו מרידור:
 אני רוצה שתסבירי את זה למיקרופון
רקפת בן גיא:
חבל שלא ידעתי מראש, כי הייתי עושה את זה במצגת
רקפת בן גיא:
 אבל אנחנו פילחנו את כל צורות המסגרות
רקפת בן גיא:
 קודם כל חילקנו את זה לדיור וקהילה
רקפת בן גיא:
 ונקבנו במסגרות שלנו, כל המעונות שיש לנו, המעונות וההוסטלים שיש לנו
רקפת בן גיא:
 המעונות שיש לנו בסך הכול בדיור הגענו ל-161 סוגי מסגרות
רקפת בן גיא:
 עוד פעם, סוגי מסגרות
רקפת בן גיא:
 מספר הדיירים שיש לנו במסגרות הדיור של המעונות 8,492
רקפת בן גיא:
 זה לא סך הכול
אליהו מרידור:
זאת אומרת, אלה מסגרות שמקיימות פעילות מסביב לשעון
רקפת בן גיא:
כן
רקפת בן גיא:
 יש 18,000 אנשים עם מוגבלות
רקפת בן גיא:
 כאשר בעצם אנחנו חילקנו את המשמרות, כי לא בכל המשמרות צריך
רקפת בן גיא:
 ובסוף התוצאה של הכמות של העובדים הזרים שאנחנו מבקשים בדיור היא 563
עידית סרגוסטי:
לאיזה תפקידים?
רקפת בן גיא:
אנחנו פילחנו, לכן עשינו את זה
רקפת בן גיא:
 כי ברור לנו שאנחנו לא רוצים, הרי בגלל שבתעריף של המשרד, אתם מכירים את זה, הרי זה לא סוד
רקפת בן גיא:
 לא מחולק לי מדריך, מטפל, איש סיעוד
רקפת בן גיא:
 אבל בסופו של דבר, הבן אדם שמטפל בשורה התחתונה עושה מספר דברים
רקפת בן גיא:
 הוא גם עושה באמת את הסיעוד, הוא גם עושה את ריכוז ההדרכה
רקפת בן גיא:
 אז לקחנו רק את החלק הסיעודי שבתוך הדבר הזה
רקפת בן גיא:
 כשבתוך הדיור הגדירו את זה כ-15% ובתוך הקהילה הגדירו את זה כ-25%
עידית סרגוסטי:
שזה בן אדם שסביר שלא ידע עברית ולא יוכל לתקשר?
רקפת בן גיא:
רגע, רגע
אליהו מרידור:
את יכולה בבקשה לומר מי את? שנייה, תעצרו, שנייה
אליהו מרידור:
 תעצרו
אליהו מרידור:
 אני רוצה לספר לכם, יש לי פטיש
אליהו מרידור:
 לא נעים להשתמש בו בדרך כלל, אז לא היום
אליהו מרידור:
 ברשותך, מה שמך גברתי?
עידית סרגוסטי:
קוראים לי עידית סרגוסטי ואני מארגון "בזכות"
אליהו מרידור:
 ברוכה הבאה
אליהו מרידור:
 ועכשיו תאמרי לי מה את, כדי שנדע להתייחס
עידית סרגוסטי:
שאלתי שאלה, האם האפיון של התפקידים שרקפת התייחסה אליהם מביא בחשבון שמדובר באנשים שצריכים לעבוד עם אנשים עם מוגבלות והדבר הבסיסי שבן אדם צריך זה יכולת לתקשר עם מי שהוא מטפל בו
אליהו מרידור:
אני אומר לך איך אני יודע לגשר על זה, לפי תפיסת עולמי
רקפת בן גיא:
אנחנו נגשר
אליהו מרידור:
אז אני אומר לכם קודם כל, לכולכם, איך אני מניח כדעת הדיוטות איך ניתן לגשר על הצורך המאוד ברור והצודק הזה
אליהו מרידור:
 אני לא מצפה שלכיתה מסוימת ייכנסו מאה אחוז עובדים זרים שיש להם בעיה שפתית עם המטופלים ולכיתה אחרת ייכנסו רק עובדים ישראלים נושאי שפה
אליהו מרידור:
 תמיד תהיה אינטגרציה
אליהו מרידור:
 ואם בכיתה מסוימת, למה לא?
עידית סרגוסטי:
לא, אני לא אומרת שלא תהיה אינטגרציה
עידית סרגוסטי:
 אני רק אומרת שבסופו של דבר האינטגרציה הזאת לא תיתן את המענה המספק כשמדובר ברבע מהעובדים לפי מה שרקפת אומרת
עידית סרגוסטי:
 אני אשמח להתייחס בצורה מסודרת בהמשך
סיגל פרץ יהלומי:
אז ברשותך, אדוני יושב הראש, אני רגע אמשיך את התמונה
סיגל פרץ יהלומי:
 קודם כל נדבר על החוסר שמדבר על 7,500 ילדים בהארכות יום
סיגל פרץ יהלומי:
 ילדים בבתי הספר לחינוך מיוחד ובגני הילדים שיש להם הארכת יום עד 14:30, עד 17:30 או 18:00
סיגל פרץ יהלומי:
 שאז הם עוברים למשרד הרווחה
סיגל פרץ יהלומי:
 הם לא במשרד החינוך בשעות האלה
אליהו מרידור:
ברשותכם, אני מבקש לנסות לצמצם את זה לפריזמה של אותן כיתות טיפוליות
אליהו מרידור:
 בסדר? כי אם אנחנו נתפזר לכל כך הרבה לא נוכל לדייק את זה
סיגל פרץ יהלומי:
אנחנו נדייק
אליהו מרידור:
אני רוצה, אני יודע שיש גן טיפולי של אקי"ם לצורך העניין, שמגיעים אליו, או של אסיף באסף הרופא או לא יודע מה
אליהו מרידור:
 שמגיעים אליו 7:00 בבוקר, יוצאים ממנו ב-16:00 אחר הצוהריים
אליהו מרידור:
 אוקיי? יש לנו עוד 9 דקות לדיון
סיגל פרץ יהלומי:
אוקיי, אז בוא נזדרז
סיגל פרץ יהלומי:
 אז אני אומרת, יש לנו צרכים משתנים
סיגל פרץ יהלומי:
 בקהילה יש את אותם 7,500 ילדים
סיגל פרץ יהלומי:
 יש לנו כ-12,000 אנשים בתעסוקה, ליווי לשוק החופשי
סיגל פרץ יהלומי:
 תחשוב, מדריכים שמלווים אנשים לשוק החופשי
סיגל פרץ יהלומי:
 אין שום רלוונטיות לעובדים זרים בנושא הזה
סיגל פרץ יהלומי:
 ויש לנו כ-18,000 אנשים בדיור, 365 ימים, כמו שאתה דיברת
אליהו מרידור:
לא, לאו דווקא
אליהו מרידור:
 אני אומר, זה בסדר שאנחנו ניתן מענה גם כן למוסדות שיקומיים סיעודיים שהם יומיים, שהם בקהילה
אליהו מרידור:
 ונחלק פר שעה, כדי שאנחנו נוכל להגיע לאותה משוואה
אליהו מרידור:
 אם אנחנו נתחיל להתייחס למי שנמצא בכיתה קטנה בבית ספר רגיל או בבית ספר לחינוך מיוחד ואז הוא עובר לעוד שעתיים זה קצת מפזר אותנו
סיגל פרץ יהלומי:
כן, נכון
סיגל פרץ יהלומי:
 מה שאני אומרת זה שמבחינתנו, מבחינת העמדה של אקי"ם, בגלל שאנחנו במצוקה הנוראית הזאת, הפתרון האמיתי והרלוונטי הראשי, והשר התייחס לזה – זה העלאת השכר
סיגל פרץ יהלומי:
 אני מזכירה לכם שמאפריל 2018 עד אפריל 2023 שכר המינימום לא עלה
אליהו מרידור:
אנחנו לא שם
סיגל פרץ יהלומי:
לא, לא, לא
סיגל פרץ יהלומי:
 אני לגמרי עוברת איתך
אליהו מרידור:
 אני רוצה לתת אפשרות ביטוי לכל כך הרבה אנשים שהטריחו את עצמם
סיגל פרץ יהלומי:
אוקיי, אוקיי
אליהו מרידור:
אני רוצה למקד רק באותו צורך של עובד זר שיידע להתממשק בסך העבודה במקומות שזכאים לנים בהם ובמקומות שהם בקהילה
סיגל פרץ יהלומי:
של קהילה
סיגל פרץ יהלומי:
מה שאני רוצה לומר, ושלחנו את זה בנייר העמדה שלנו, שאנחנו מאמינים שכ-10%, אוקיי? כ-10% מכלל העובדים, אם הם יהיו, עובדים לסיעוד כמובן, לא למלווים בתעסוקה ולא לדברים מהסוג הזה
סיגל פרץ יהלומי:
 אם הם יהיו כ-10% מכלל העובדים לנושא ניקיון, לנושא סיעוד, רחצה וטיפול מאוד מאוד, החלפת טיטולים
אליהו מרידור:
אז אני אסביר, אני אסביר
אליהו מרידור:
 לא, תעצרו רגע
אליהו מרידור:
 יש הבדל בין ניקיון והגשת אוכל מחד לבין החלפת טיטול ומקלחת מאידך
אליהו מרידור:
 אני ביקרתי במוסד סיעודי
אליהו מרידור:
 מוסד סיעודי כלשהו
אליהו מרידור:
 עם צורך עצום
אליהו מרידור:
 ואז תוך כדי הסיור אני פוגש עובדים זרים שהם מגישים אוכל
אליהו מרידור:
 ואני יודע למצוא ישראלים שהם מגישים אוכל
סיגל פרץ יהלומי:
אבל זה לא stands alone, אתה יודע
אליהו מרידור:
 אני אסביר לך
אליהו מרידור:
 לא, לא, אני אסביר לך
אליהו מרידור:
 רוב המשמרת שלהם זה מה שהם עושים
אליהו מרידור:
 ועובדים בסיעוד שהם עובדי תחזוקה, שמתקנים מיטות וכיסאות גלגלים ומחליפים מנורות
אליהו מרידור:
 ולא לשם אני מכוון
אליהו מרידור:
 אדרבא, זה מוריד את הניקוד של מי שאני מוצא את זה אצלו
אליהו מרידור:
 ואני עוקב אחר כך
אליהו מרידור:
      אני מבקש לדעת, תבצעו איזה שהיא הפרדה בין עובדים, זה כמה מדרגים: יש מנהל ויש מקצועיים ויש עובדי סיעוד ויש כוח עזר שבו אני יכול למצוא ישראלים
אליהו מרידור:
 אז 1, 2, 4, לא מעניין אותי במשוואה
אליהו מרידור:
 3 מעניין אותי עד מאוד
אליהו מרידור:
 את זה אני רוצה לדייק
אליהו מרידור:
 לאמוד את זה לכמות ולהבין על בסיס מה בונים, בהנחת העבודה במשרד האוצר ובהחלטות הממשלה, ובמשרד הרווחה, את אותו מספר שעוד לא קיבלתי עליו תשובה
אליהו מרידור:
 רק על זה אני מקיים את הדיון
סיגל פרץ יהלומי:
אז אני רוצה לומר שמה שמשרד הרווחה אסף הוא מאוד רלוונטי
סיגל פרץ יהלומי:
 יש לנו ב-אקי"ם 1,100 עובדים
סיגל פרץ יהלומי:
 כשאנחנו מפרסמים משרות לניקיון או לעבודה סיעודית לא מגיעים
סיגל פרץ יהלומי:
 המצב של סגירת מסגרות שסיפרו לך עליהם
אליהו מרידור:
אני מתנצל, מבין אותך
אליהו מרידור:
 מבין אותך
סיגל פרץ יהלומי:
עכשיו, יש לי בקשה לשני דברים
אליהו מרידור:
אני רק מסביר משהו אחד, ואני פונה פה לכולכם
אליהו מרידור:
 שאף אחד לא יצפה ממני למצוא אותו שותף לצידו בהגדלת מכסות לעובדים שאני יכול למצוא בהם ידיים ישראליות
סיגל פרץ יהלומי:
בוודאי, איזו שאלה
אליהו מרידור:
אל תצפו
סיגל פרץ יהלומי:
אנחנו לא רוצים את זה
אליהו מרידור:
להגיד לי עובדי ניקיון לא מגיעים ישראלים, לא אוכל את זה
אליהו מרידור:
 לא מקבל את זה
סיגל פרץ יהלומי:
במשך שנים אקי"ם התנגדה לעובדים זרים
סיגל פרץ יהלומי:
 אנחנו ארגון הורים, כמו שאתה מכיר אדוני יושב הראש
סיגל פרץ יהלומי:
 יושבות פה גם אימהות אצלנו
סיגל פרץ יהלומי:
 התנגדה שנים
סיגל פרץ יהלומי:
 המצב הנוכחי מעולם לא קרה
סיגל פרץ יהלומי:
 הקריסה היא כל כך גדולה ולכן אנחנו, יחד עם המשרד, חושבים שזה דבר נכון לעשות, אך במשורה
סיגל פרץ יהלומי:
 כ-10% בלבד לעובדי סיעוד
סיגל פרץ יהלומי:
      ודבר נוסף, אף אחד מהם לא ייקלט אצלנו אם לא יהיה פטור מאגרה
סיגל פרץ יהלומי:
 אין לנו שום אפשרות
אליהו מרידור:
 לפני שאני עובר לגב' לאה אברהמי שהיא אחות לאדם עם צרכים מיוחדים ומתגורר במעון
אליהו מרידור:
 לאה אברהמי כרגע מדברת
אליהו מרידור:
 אני רק אומר לכם ואני מדייק אתכם, עוד לפני דברי הסיכום שלי לדיון הנוכחי
אליהו מרידור:
 אני מצפה ודורש מכל מי שרלוונטי לנושא שאני מדבר עליו שיאפיין לי את אותה כמות רק לאותו סעיף שאני מדבר עליו
אליהו מרידור:
 ככל שתצפו ממני להרחבה תקבלו אותי פחות במה שאני מכיר ומבקש לקדם כצורך
אליהו מרידור:
 ואני מקשיב למה שאת מדברת על אותה אגרה
אליהו מרידור:
 והיא נושא לדיון בנפרד
אליהו מרידור:
 אוקיי? תודה
אליהו מרידור:
 אז אנחנו עוברים לגב' לאה אברהמי ולאחר מכן לחה"כ יונתן משריקי
אליהו מרידור:
 לאחר מכן אדוני
אליהו מרידור:
 לאה אברהמי
לאה אברהמי:
היי, אז קודם כל, תודה על האפשרות לדבר
לאה אברהמי:
 אני שומעת את כולכם וזה נראה באמת שכבר מה שנקרא done deal ואני באה מהשטח
לאה אברהמי:
 אני נמצאת בהרבה קבוצות ומשפחות חרדות מהמהלך הזה של העברת עובדים זרים לטפל בבני המשפחות שלנו
אליהו מרידור:
כי למה?
לאה אברהמי:
אני רק אגיד גם שבחוויה שלי ושל עוד הרבה אנשים זה בעצם יפתור בעיה כדי לפתור את הבעיה, המצוקה הקשה שיש, ויש מצוקה
לאה אברהמי:
 ויצירה של בעיה
אליהו מרידור:
ומה הצעתך?
לאה אברהמי:
אז קודם כל, כמובן העלאת שכר
לאה אברהמי:
 אני יכולה כבר לקפוץ לסוף
אליהו מרידור:
אז בואי, שנייה
אליהו מרידור:
 שנייה, שנייה, תעצרו רגע
אליהו מרידור:
 תעצרו, תעצרו
אליהו מרידור:
 אני מחלק את זה ככה: הדיון הזה עוסק אך ורק בסוגייה שלשמה התכנסנו
אליהו מרידור:
 אך ורק
אליהו מרידור:
 אני שמח שאת מבטאת את המצוקה ואת החשש ואת משמיעה אותה, אבל לא פותחים את זה לחלופות אחרות כרגע
לאה אברהמי:
אני לא מדברת על חלופות
לאה אברהמי:
 אני רוצה להבהיר מדוע הבאת עובד זר - - -
אליהו מרידור:
 כשאת מדברת על העלאת שכר את מדברת על חלופה
לאה אברהמי:
אוקיי
לאה אברהמי:
 אז אני רוצה, ברשותכם
אליהו מרידור:
חבל, אם כל רגע תצביעו זה לא יקדם אותנו, אני מתנצל
לאה אברהמי:
אני לא מדברת על חלופה
אליהו מרידור:
לא, אני לא מדבר עלייך
אליהו מרידור:
 סליחה גברתי, הצבעתם בלי סוף
אליהו מרידור:
 חלקכם כבר דיברתם ואתם ממשיכים להצביע
אליהו מרידור:
 אני ראיתי, נרשמים
אליהו מרידור:
 ככל והזמן יותיר לנו אני נותן
אליהו מרידור:
 יש פה איזה שהוא מדרוג שאני מקבל ממנהלת הוועדה
אליהו מרידור:
 בבקשה, רק תסיימי
לאה אברהמי:
 אז שוב, אני כתבתי, אני לא אקרא את הכול
לאה אברהמי:
 למרות שגם כשהתאמנתי בבית זה לא היה יותר מכמה דקות
לאה אברהמי:
 אז קודם כל, מי שנמצא בימים ובלילות עם בני המשפחה שלנו הם מטפלים ומטפלות
לאה אברהמי:
 בדיוק כמו אצלנו, האווירה שיש במשך היום בבית והקשר הבין אישי עם האנשים איתם אנחנו נמצאים הוא הגורם העיקרי לתחושת הרווחה שלנו
לאה אברהמי:
 לא יתכן שאנשים שיטפלו בבני המשפחה שלנו לא ידעו את הדבר הבסיסי שזה השפה שלהם
לאה אברהמי:
 אני מתייחסת למה שאמרת שלא כולם יהיו עובדים זרים
לאה אברהמי:
 גם פעולה של החתלה יש בה מן האינטימיות
לאה אברהמי:
      עכשיו, אין שום סיבה, אני אמשיך
לאה אברהמי:
 אנשים עם צרכים מיוחדים הם הרבה פעמים אנשים עם חוויה קיומית שמלווה בחרדה ובחוסר ודאות
לאה אברהמי:
 לכן קיימת הנחיית טיפול לפיה לפני שניגשים לבצע כל פעולה כלפי אדם עם צרכים מיוחדים, כגון טיפול רפואי, החתלה, יש לתקשר ולהסביר לאדם מה אנחנו עתידים לעשות
לאה אברהמי:
 על מנת לתווך ולהקל עבורו את הפעולה
לאה אברהמי:
 הדבר הזה לא יתאפשר במידה ויטופלו על ידי אנשים שאינם דוברים את השפה
לאה אברהמי:
      עניין שני של עובדים זרים, אדם לא יכול לשער או באמת לדעת איך הוא ירגיש לעבוד במעונות עם אנשים עם צרכים מיוחדים
לאה אברהמי:
 גם אם הוא למד סיעוד וקיבל את כל הזה בארץ מוצאו
לאה אברהמי:
 חלק מהעובדים הזרים משלמים הרבה מאוד כסף, כולנו יודעים, כדי להגיע לישראל
לאה אברהמי:
 ויש כאלה שמחכים 10 חודשים עד המסמכים
לאה אברהמי:
 וגם אם ירגישו שהעבודה הזאת לא מתאימה להם וקשה, הם עדיין יישארו מחוסר ברירה
לאה אברהמי:
 האם אלו האנשים שאנחנו מעוניינים שיטפלו בבני המשפחה שלנו? אנשים שמרגישים כלואים בתוך הסיטואציה, ללא משפחותיהם, ללא שפה וחובות כספיים והלוואות
לאה אברהמי:
 למצב נפשי כזה יש השלכות וכולנו יודעים ומבינים מהם
לאה אברהמי:
 ואת ההשלכות ייספגו חסרי האונים
אליהו מרידור:
טוב, אז תראי גברתי
לאה אברהמי:
אני יכולה להוסיף?
לאה אברהמי:
באמת, זה כמה דברים
לאה אברהמי:
 אבל יש לי עוד הרבה נושאים
אליהו מרידור:
אני רק רוצה להסביר לך משהו גברתי
אליהו מרידור:
 בסדר? אני רוצה רגע לדייק אותך
אליהו מרידור:
 הקשבתי והקשבנו בקשב רב, חרף העובדה שאני בכל מקרה יודע מה אני הולך לומר לך בסוף
אליהו מרידור:
 בסדר? הדיון הזה עוסק בעניין מכסות של עובדים זרים לתחום הרווחה והביטחון החברתי
אליהו מרידור:
 את מציגה תזה שמסבירה באופן מאוד מאוד מנומק למה זה לא הפתרון הנכון
אליהו מרידור:
 אני מבין, אני לא שולל
אליהו מרידור:
 אני לא נוגע בזה
אליהו מרידור:
 את הדיון הזה את צריכה לנהל מול הנציגים הרלוונטיים במשרד הרווחה והביטחון החברתי
אליהו מרידור:
 כאן דיון אחר
אליהו מרידור:
 שמעתי שאת חושבת שזה לא נכון
אליהו מרידור:
 הבנו כולם
אליהו מרידור:
 המשך הדיון בסוגיה לא שייך לכאן
אליהו מרידור:
      אני מעביר, ברשותכם, את רשות הדיבור לחברי חה"כ יונתן משריקי
אליהו מרידור:
 לאחר מכן הדוברת תהיה רותם אייזק
יונתן מישרקי:
תודה רבה אדוני יושב הראש
יונתן מישרקי:
 אנחנו, קודם כל הנושא של עובדים זרים הוא גם קרוב לליבך, אבל גם מתוקף תפקידך אתה עוסק בו רבות
יונתן מישרקי:
 אנחנו עסקנו בו הרבה מאוד גם בוועדת כספים, שאתה מרכז הוועדה, מרכז הקואליציה בוועדה
יונתן מישרקי:
 זו לא פעם ראשונה שאנחנו עוסקים בנושא הזה
יונתן מישרקי:
 המצוקה היא קשה
יונתן מישרקי:
 עובדים ישראלים לא מוכנים לעבוד, לצערי הרב, בנושא, בסיעוד
יונתן מישרקי:
 אנחנו נתקלים פה במחסור גדול מאוד במדינה
יונתן מישרקי:
 זה בא לידי ביטוי במוסדות רווחה, זה בא לידי ביטוי בבתי חולים סיעודיים
יונתן מישרקי:
      אני עוסק בזה הרבה מאוד גם מול משרד הבריאות בהקשר הזה
יונתן מישרקי:
 הפטור מאגרות זה פשוט must היות ובתי החולים לא מסוגלים, בתי אבות, לא מסוגלים להחזיק באופן שוטף את העובדים הללו
יונתן מישרקי:
 זה דבר שהוא חשוב
יונתן מישרקי:
 אני עובד על זה
יונתן מישרקי:
 היו לי גם כן שיחות עם השר בעניין הזה
יונתן מישרקי:
 הייתי מאוד מאוד שמח לשמוע את נציגת משרד הבריאות בעניין הזה
יונתן מישרקי:
 מה הם חושבים לעשות
יונתן מישרקי:
 יושב פה גם נציג שמייצג את בתי החולים הסיעודיים
יונתן מישרקי:
 שהמצוקה היא באמת זועקת לשמיים
יונתן מישרקי:
 ענבל גם כן, יקירתנו משכבר הימים, תשמח להגיד
יונתן מישרקי:
 גם כן עוסקת בעניין הזה
יונתן מישרקי:
      מה הפתרונות המוצעים? אני מבין שכרגע יש עובדים שנמצאים פה או ללא מעמד או שבתי החולים לא יודעים לשלם עבורם את האגרות?
אליהו מרידור:
חלק מהנושאים שאתה מדבר דנו עליהם, אבל אנחנו ניתן לזה התייחסות
יונתן מישרקי:
אני הגעתי עכשיו
יונתן מישרקי:
 אני הייתי תוך כדי זה דיון בוועדת הכספים
יונתן מישרקי:
 הייתי מאוד מאוד שמח לשמוע את העמדה שלהם
צפי הלל דיאמנט:
הנושא הופנה למנכ"ל שלנו
צפי הלל דיאמנט:
 יש כרגע שינוי של כל התהליך הסיעודי והמימון של האשפוז הסיעודי
צפי הלל דיאמנט:
 אבל ההחלטה בסופו של דבר האם לבטל או לא לבטל את האגרות היא בסמכות האוצר
צפי הלל דיאמנט:
 במידה והאוצר יאמר שהוא מבטל, נפלא
צפי הלל דיאמנט:
 אם הוא יאמר שהוא לא יבטל, המנכ"ל שלנו צריך לתת לזה מענה
יונתן מישרקי:
עלו כמה פתרונות בעניין הזה, עד כמה שאני יודע
יונתן מישרקי:
 לגבי עד סוף שנה או אולי לתת תקציב לאותם בתי חולים ובתמורה לזה הם ישלמו את האגרות
יונתן מישרקי:
 את לא יודעת להגיד עכשיו מה הסטטוס של זה
יונתן מישרקי:
 נכון?
צפי הלל דיאמנט:
אני לא יודעת לומר, אני מתנצלת
יונתן מישרקי:
טוב, בסדר
צפי הלל דיאמנט:
זה נמצא אצל אגף התקציבים והנציגים שלהם לא כאן
אליהו מרידור:
 אז אנחנו מקשיבים לגב' רותם אייזק, ראש תחום רווחה ואפוטרופסות באלו"ט
רותם אייזק:
היי, שלום
רותם אייזק:
 אז קודם כל אני אגיד שהעלינו הבוקר נייר עמדה שבאמת חשוב לנו שתראו ותהיו מודעים לעניינים
רותם אייזק:
 אני מבינה את מסגרת הזמנים ואני אשתדל ככה לקצר
רותם אייזק:
      בסופו של דבר המשבר הזה הוא ברור והוא ידוע לכולנו, בטח אנחנו שמפעילים לא מעט מסגרות
רותם אייזק:
 הבעיה בסופו של דבר שזה פתרון שהוא פתרון שהוא לא מותאם
רותם אייזק:
 אנחנו לא יכולים לקחת את הפתרון הזה ולחשוב שעכשיו אנחנו נוכל בעצם לפתור את המשבר הזה בצורה הזאת
רותם אייזק:
 וזה איזה שהוא פלסטר שהוא פשוט לא מספיק בשלב הזה
רותם אייזק:
      אז אמרתם לא להעלות פתרונות, אז אני לא אעלה את כל הפתרונות שהצגנו בנייר עמדה והם חוזרים על עצמם של באמת העלאת שכר והגדרת המקצוע הזה כפרופסיה עם תמריצים ועם תנאים מתאימים וראויים
רותם אייזק:
 אבל אני כן אגיד שיש פה קשיים בסופו של דבר, גם שר הרווחה גם התייחס לזה, זה לא מתאים לכל מוגבלות
רותם אייזק:
 בטח לאנשים עם אוטיזם, שהקושי המרכזי שם הוא התקשורת
רותם אייזק:
 רוב האנשים במוסדות האלה הם לא וורבליים או כמעט ולא וורבליים
לאה אברהמי:
גם סיעודיים יכולים להיות אוטיסטים
לאה אברהמי:
 וגם להם מגיעה שפה
רותם אייזק:
ובסופו של דבר גם יש, צריך להסתכל איך אנחנו רואים את המקצוע הזה ואת הענף הזה
רותם אייזק:
 והשאלה אם הכנסה עכשיו גם אם 10%, 15%, 25%, השאלה אם זה לא יהפוך את זה, כמו שקרה במקצועות אחרים בארץ, יהפוך את זה לענף שכולו מתבסס על עובדים זרים
רותם אייזק:
 ועובדים ישראלים לא ירצו להישאר בענף הזה וגם ככה קשה לנו לגייס עובדים זרים, מה יקרה כשזה יהיה ענף כזה?
אליהו מרידור:
אני מאוד מודה לך על עמדתך
אליהו מרידור:
 גב' דניה סגל? בבקשה
אליהו מרידור:
 אני רק אציין שאת יושבת ראש סניף אקי"ם
גדליה גל:
סניף תל אביב, כן
גדליה גל:
 וחברה בוועד עמותה של אקי"ם
גדליה גל:
 אבל אני בראש ובראשונה אמא
גדליה גל:
 ויש לי בת שנמצאת בהוסטל כבר 18 שנה
גדליה גל:
 היא מוגבלת בארבע גפיים, עם מוגבלות שכלית קלה
גדליה גל:
 ולפני כמה ימים דיברתי איתה בטלפון
גדליה גל:
 אז היא אומרת לי 'אמא, ישבתי שעתיים בשירותים ואף אחד לא בא'
גדליה גל:
 אז אין לה מושג כל כך מה זה שעתיים
גדליה גל:
 אבל הכוונה הייתה שהיא ישבה הרבה זמן ואף אחד לא בא
אליהו מרידור:
הרבה יותר ממה שצריך
גדליה גל:
נכון
גדליה גל:
 אז ידוע לנו שיש את המצוקה הזאת
גדליה גל:
 ואנחנו באמת בעד העלאת השכר של המטפלים הישראלים, אבל אנחנו כרגע צריכים גלגל הצלה
גדליה גל:
 וזה אומר שצריכה להיות לנו האופציה לקבל עובדים זרים שיבואו ויעזרו לנו
גדליה גל:
 כי אנחנו במצב של באמת עוד מעט לא יישארו שם עובדים
גדליה גל:
      ומה אני רוצה להגיד? יש כאלה שחוששים מעובדים זרים שלא יודעים את השפה
גדליה גל:
 קודם כל, זה לא קשור בכלל
גדליה גל:
 הייתה לה מטפלת פיליפינית שנים והיא הסתדרה איתה מצוין בלי לדעת את השפה בכלל
גדליה גל:
 אבל יש הרבה עובדים זרים פה בארץ שעובדים עם אנשים מבוגרים והם הולכים ומתים ונשארים פה ללא עבודה
גדליה גל:
 הם מדברים את השפה, הם נמצאים שנים כבר בארץ
גדליה גל:
 אין שום סיבה לא לקבל אותם
גדליה גל:
 חוץ מזה, שתיקחו בחשבון שיש לנו בארגון צוות מקצועי שבוחן את כולם
גדליה גל:
 יש לנו מחלקה של משאבי אנוש, מנהלי כוח אדם, עורכי דין, פסיכיאטרים, מי שאתם לא רוצים, שבודקים לגופו כל אדם שנכנס
גדליה גל:
 מדובר בעיקר על נשים