GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים דיין:
באותו יום כבר עצרו אותה ומאותו יום עד עכשיו היא במעצר, עד סיום ההליכים, במחוזי
אליהו מרידור:
 רק משהו קטן בשביל ללמוד ואולי דרך זה אנחנו גם נמליץ למשפחות של מטופלים איך לאפיין ולהגיב
אליהו מרידור:
      אחרי חצי שנה התחלתם לראות כל מיני סימנים על גופה, יש מצלמות שפעילות מסביב לשעון
אליהו מרידור:
 זה לא גרם לכם לנסות ולחזור אחורה לראות אם היום לאמא שלך יש איזשהו סימן, איזושהי חבלה?
חיים דיין:
בוודאי שכן
חיים דיין:
 כל בוקר כשהיינו קמים היינו מקבלים תמונה מהמטפלת –  אמא היום קמה בבוקר וראיתי שהיא נתנה לעצמה מכה מהטבעת
אליהו מרידור:
וזה לא גרם לכם ללכת אחורה בווידאו ולראות?
חיים דיין:
אתה הולך אחורה בווידאו אבל אתה לא יכול ללכת אחורה בווידאו 24/7, שמונה מצלמות, כי מספיק שנייה, לתת כאפה במצלמה ולראות את זה בווידאו, זה נראה בצילום כאילו היא נתנה ליטוף, זה ב-slow motion
חיים דיין:
 אתה חייב לראות את הסרטונים וגם רציתי להעלות אותם כדי שתוכלו לראות את זה
אליהו מרידור:
אז המקרה המדובר נמצא כרגע בחקירה משטרתית ואנחנו מנועים מלגעת בזה, אבל עדיין אני שמח ששיתפת אותנו
אליהו מרידור:
 לאחר מכן אני אשמח לקבל פרטים כדי ללמוד מחברת הסיעוד ומאותו תאגיד את הנתונים מפיהם גם כן
עינת קולמן:
חיים הוא מהקבוצה שלנו, ומה שחשוב לדעת – היא עכשיו בכלא
עינת קולמן:
 אם היא תצא, האם תחזור לארץ שלה או שהיא תצא מהכלא ותהיה לא חוקית אצל מישהו אחר? ופה, זו הנקודה שאנחנו רוצים לעצור
אליהו מרידור:
קודם כול, אני מודה לך
אליהו מרידור:
 אין ספק שאם היא תימצא אשמה, באופן טבעי אשרת העבודה שלה תישלל ממנה והיא תגורש לארצה, בזה אין ספק בכלל
עינת קולמן:
אז אנחנו צריכים לדאוג לאכיפה
אליהו מרידור:
 אנחנו נקשיב לגברת אסתר ללום
אסתר ללום:
ברשותכם, אני רוצה לעמוד
אסתר ללום:
 שמי אתי ללום, אני אמא לארבעה ילדים, גרה ברמת הגולן, אחות של שמשון יוספי, אח יקר ואהוב שלי, שהוא נכה צה"ל משנת 1982 מפגיעת ראש מאוד מאוד קשה
אסתר ללום:
 לפני שנה וחצי בערך הוא לקה באירוע מוחי, שאם זה היה קורה לאדם מן השורה, כמוני וכמוכם, מן הסתם שבועיים אחרי הוא כבר היה בבית
אסתר ללום:
      מכיוון שמדובר בפגיעה על פגיעה, הפגיעה הייתה אנושה, עד כדי שהרדימו והנשימו שלושה חודשים, בינתיים גם גרמו לו לנזקים בלתי הפיכים בקנה הנשימה ובמיתרי הקול, כך שהוא היום עם קנה נשימה קצר יותר כי כרתו לו מקטע חולה וחיברו לו את שני המקטעים האחרים
אסתר ללום:
 הוא עבר שיקום ארוך מאוד בבית לוינשטיין, כמו שאתם רואים – סיעודי מוחלט
אסתר ללום:
 אין לו את היכולת לדבר, יש לו יכולת קוגניטיבית בצורה מעולה, הוא יכול לדבר, לתקשר, להביע את עצמו במלמולים, בכתיבה, וזו הדרך שלנו לתקשר איתו
אסתר ללום:
     לצערנו הרב, מהרגע שהוא השתחרר מבית חולים חיפשנו מטפלת, מטפלות זרות
אסתר ללום:
 וראו זה פלא, רוב המטפלות הזרות, אולי מאה אחוז מהן, ללא ויזה, ללא היתר העסקה – של חברות, חברות מקובלות, תאגידים מקובלים, ששולחים לנו מטפלות כאלה
אסתר ללום:
      אותה מטפלת שמגיעה, מראיינת אותנו: כמה כסף אני מקבלת פה?
אליהו מרידור:
ברשותך, בואי נעצור רגע
אליהו מרידור:
 את אומרת שתאגיד פרטי ו/או חברת סיעוד הפנו אליכם עובדים - -
אסתר ללום:
ללא ויזה
אליהו מרידור:
- - שאין להם אשרת עבודה?
אסתר ללום:
שאין להם אשרת עבודה
אליהו מרידור:
יש לך בבקשה דוגמאות כאלה?
אסתר ללום:
אני אתן לך שמות, כן
אליהו מרידור:
 אני מבקש שתמסרי אחרי כן לצוות הוועדה
אסתר ללום:
אני אתן לכם שמות
אסתר ללום:
אותן מטפלות באות, עושות לנו ראיונות עבודה – מתאים לי פה, לא מתאים לי שם, אני רוצה חדר משלי, הסכום הוא 15,000 שקל בחודש, זה היה הסכום האסטרונומי שאחת מהן ביקשה
אסתר ללום:
      מדובר פה במשפחה עם אישה ושלושה ילדים קטנים, שהבן הצעיר הזה, במקום להיות בצבא היום, עזב את כל החיים שלו ואת כל העתיד שלו והוא מטפל באבא
אסתר ללום:
      הבאנו מטפלת אחת, לא החזקנו מצלמות בבית כדי לא לתת תחושה לא נעימה לאח שלי שאני צופה בו 24/7, מפאת פרטיותו, מפאת כבודו, אבל לא חשבתי שזה יגיע לממדים של התעללות
אסתר ללום:
 זה לא מטפלת אחת או שנייה, ועכשיו זה בקטנה
אליהו מרידור:
גברת ללום, הואיל והדיון הזה לא עוסק בתנאי העסקה של עובדים זרים – כשאנחנו גם מנהלים בנושאים האלה דיונים – אנחנו כרגע מבקשים - - -
אסתר ללום:
אבל זה כבר - - -
אליהו מרידור:
ברשותך, גברתי, אני רוצה לנסות טיפה לדייק ולכוון את השיח
אליהו מרידור:
 הדיון הזה עוסק בהתעללות של עובדים זרים במטופלים סיעודיים
אסתר ללום:
אני אתמקד בזה
אליהו מרידור:
תנסי בבקשה להביא לנו את החלק הזה שלכם כי הטרחתם את עצמכם מהצפון הרחוק, אני מאוד מאוד מעריך את זה
אסתר ללום:
אני באתי שלוש שעות נסיעה עם בן אדם נכה ב-250% נכות
אליהו מרידור:
אני מאוד מאוד מאוד מאוד מעריך את זה
אסתר ללום:
כדי שכולם פה יראו במי מדובר
אליהו מרידור:
כדי שבאמת המאמץ שלך יהיה לתועלת, אני מבקש שתכווני את הסקירה לנושא ההתעללות
אסתר ללום:
אוקיי
אסתר ללום:
 במקלחת, אותה מטפלת הייתה מטפלת בו
אסתר ללום:
 הוא יצא מהמקלחת כחול כולו והוא רושם לאישה ולילדים: היא קילחה אותי עם מים קרים, צחצחה לי את השיניים עד זוב דם ודחפה אותי דחיפות
אסתר ללום:
      כשאני שמעתי את זה, באותו רגע אמרתי לה: אין לך מה לחפש פה יותר, תקחי את הדברים שלך ותעופי
אסתר ללום:
 לא היו מצלמות שתיעדו את זה, זה היה במקלחת
אסתר ללום:
      מקרה נוסף של מטפלת אחרת – יש לו בעיה בקנה הנשימה ויש לו בעיה בבליעה, והוא אוכל אוכל מרוסק – לא הייתה לה סבלנות להאכיל אותו
אסתר ללום:
 האישה הלכה לעשות קניות, הילדים ישנים
אסתר ללום:
 האכילה, האכילה, האכילה
אסתר ללום:
 אשתו מגיעה, רואה אותו כחול לגמרי, הוא לא יכול היה לבלוע
אסתר ללום:
 הצטרכנו להזמין טיפול נמרץ כדי לטפל בו בבית
אסתר ללום:
 באותו רגע היא הלכה
אסתר ללום:
     כל המקרים האלה – אתה יודע, אולי בחסות המדינה, שהיא מאפשרת למטפלות ללא ויזה, ללא אישורי העסקה, להתפרנס פה, לנצל משפחות
אסתר ללום:
     שש מטפלות כאלה היו, היום אנחנו לא מחזיקים מטפלת
אסתר ללום:
 הגיעה מישהי היום בבוקר לראיון עבודה אצלנו, שהיא עושה רושם מדהים
אסתר ללום:
 אני חוששת, אני פוחדת כי שש מטפלות כאלה, כל אחת בדרך שלה התעללה בצורה זו או אחרת
אסתר ללום:
      כל הבקשה שלנו הייתה לתת ויזה הומניטרית למטפלת מחו"ל שהיא קרובת משפחה ואחי מכיר אותה כי הוא היה אצלה בבית בפיליפינים בכמה נסיעות שלו לחו"ל, הם מכירים אותה
אסתר ללום:
 ביקשנו ויזה הומניטרית, וזה כל כך קשה
אסתר ללום:
 הגשנו בקשות, אני לא רוצה להעסיק מישהי שאין לה אישור העסקה, שהיא דורשת סכומי עתק שאין למשפחה, והרבה פעמים קורה, גם אם אנחנו רוצים אותה, היא לוקחת את הכסף, את סכומי העתק האלה, והיא נעלמת, משאירה אותנו מול שוקת שבורה
אסתר ללום:
 איך זה יכול להיות שמדינת ישראל מאפשרת את זה?
אליהו מרידור:
גברת ללום, אני מתנצל
אליהו מרידור:
 יש לי את כל הזמן שבעולם, רק שהשיח באמת מוביל אותנו לסיבת ההתכנסות הזאת
אליהו מרידור:
 אני שב ואומר
אסתר ללום:
אני מבינה את הסיבה של ההתכנסות ואני יודעת שמדובר פה בהתעללות, אבל אני אומרת, בחסות המדינה מתאפשרת התעללות כזאת
אסתר ללום:
 בחסות המדינה
אליהו מרידור:
גברתי, אני שוב פעם אומר, נחלק, יש פה כמה וכמה סוגיות
אליהו מרידור:
 עובד שהגיע אלייך בהפניה ישירה
אסתר ללום:
מתאגיד מוכר
אליהו מרידור:
מתאגיד ו/או חברת סיעוד, ואין לו אשרה, אני מבקש את הפרטים, אני אטפל בזה, לא שייך
אליהו מרידור:
 חמור מאוד מאוד מאוד
אליהו מרידור:
 זה לא הדיון, ואני אטפל בזה
אליהו מרידור:
 מי שמכיר אותי יודע שכשאני אומר שאני אטפל, אני מתכוון לכך
אליהו מרידור:
ענייו ויזה הומניטרית לבת משפחה שנמצאת בתאילנד, זה גם לא הדיון
אסתר ללום:
לא בתאילנד
אסתר ללום:
 בפיליפינים
אליהו מרידור:
בפיליפינים
אליהו מרידור:
 לא הדיון
אסתר ללום:
אז איפה הדיון? איפה מתקיים הדיון הזה? איפה אני יכולה לבקש רחמי, אנשים שמתעסקים עם זה? בסופו של דבר מדובר פה בבחור שהוא נכה צה"ל, שהקריב מחייו למדינה, ואני מרגישה שהמדינה איכשהו עוינת אותו
אסתר ללום:
 למה?      למה אנחנו מגיעים לטורקיה ומגיעים לאוקראינה ומגיעים לאפריקה? הבת שלי היא רופאה, לפני שלוש שנים היא יצאה לאפריקה לטפל בחולים באפריקה
אסתר ללום:
 למה כשמדובר בזרים הלב שלנו כזה רחב? בני עמנו קודמים
אסתר ללום:
 בתורה כתוב בני עמך קודמים, עניי עירך קודמים
אסתר ללום:
      באנו שלוש שעות נסיעה לפה – נכון, לדבר על ההתעללויות
אסתר ללום:
 לא יהיו יותר התעללויות כי אנחנו לא נכניס כאלה אלינו הביתה, אבל מצד שני, כדי שזה יימנע, בסך הכול מה אנחנו מבקשים? לתת ויזה הומניטרית
אליהו מרידור:
ועדיין, גברתי, עושה רושם שאת מבינה היטב את מה שאני אומר
אסתר ללום:
אני מבינה
אליהו מרידור:
ועדיין, את נמצאת על איזשהו מוד מסוים
אליהו מרידור:
 אני מבין אותך, זה לא יקדם לא אותנו, לא אותך ולא את כל הנוכחים שהטריחו את עצמם לכאן בשביל לדון בנושא של התעללויות
אליהו מרידור:
 ככל ויש לך מקרים ספציפיים - - -
אסתר ללום:
אני אשמח
אסתר ללום:
 תגיד לי איפה אני יכולה לשטוח את העניין הזה, בפניו של מי
אליהו מרידור:
גברתי, אני מייד אתייחס לכך
אליהו מרידור:
 ככל ואת מחזיקה במקרים ספציפיים שעוסקים בנושא הגדרת הדיון הרלוונטי, אני אשמח להקשיב לך בקשב רב
אליהו מרידור:
 במידה ולא, אני אענה לך על שאלתך
אליהו מרידור:
 בסדר? אז אין לך מקרים ספציפיים שאת רוצה לדבר עליהם
אסתר ללום:
היו המקרים הספציפיים האלה של ארבע עובדות שאנחנו הרגשנו – גם כל מיני סימנים כחולים בידיים
אליהו מרידור:
הגשתם תלונה?
אסתר ללום:
לא הגשנו תלונה כי לא היו מצלמות וזה היה במקומות מוסתרים
אליהו מרידור:
 אז בואו נתקדם
אליהו מרידור:
 לעניין הבקשה שלכם, הואיל ואחיך הוא נכה צה"ל, הוא מוכר מן הסתם במשרד הביטחון
אסתר ללום:
נכון
אליהו מרידור:
יש שם מחלקה שמטפלת בזה בצורה הטובה ביותר, החמלתית ביותר
אסתר ללום:
פנינו
אליהו מרידור:
כל מי שמוגדר כמטופל במסגרת מערכות הביטחון, הטיפול מצידנו מוגבל יותר מכיוון שהוא כבר זוכה לאיזשהו טיפול מאוד מאוד מאוד - - -
אסתר ללום:
הם גם הפנו בקשה
אסתר ללום:
 הם הפנו בקשה גם למשרד הפנים מאחר והבן אדם הזה עבר התעללויות
אליהו מרידור:
 בסיום הדיון אני מבקש שתעבירי את הפרטים הרלוונטיים לצוות הוועדה
אסתר ללום:
תודה
אליהו מרידור:
אנחנו נשמח להעביר את זה לרשות האוכלוסין ללמוד במה דברים אמורים, ואני מבטיח - - -
אסתר ללום:
גם רשות האוכלוסין מעורבת בסיפור, אני גם כתבתי אליהם
אליהו מרידור:
 אני ברשותכם אבקש להתחיל בשאלות
אליהו מרידור:
 ושוב תודה על המאמץ שלכם להגיע מהצפון הרחוק
אליהו מרידור:
      אנחנו נעבור לשאר השאלות
אליהו מרידור:
 אנחנו נתחיל דווקא הפעם ממשטרת ישראל
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדעת כמה תיקים נפתחו במשטרה על חשד להתעללות של עובד זר
אליהו מרידור:
 תנו לי את זה בחתכים של שנים, של שלוש השנים האחרונות
פקד הדס מזרחי:
הדס מזרחי, אני נכנסתי לתפקיד לפני שבועיים
קריאה:
במקום גדעון?
פקד הדס מזרחי:
כן, במקום גדעון
אליהו מרידור:
הדס, בהצלחה רבה, קודם כול
פקד הדס מזרחי:
תודה
אליהו מרידור:
יוצא אגב – אני חייב לשתף אתכם באיזושהי תחושה שלי – שמשרדים רבים מעדיפים לבצע את החניכה של העובדים החדשים דווקא אצלי בוועדה
עינת קולמן:
נכון
עינת קולמן:
 בדיוק על זה חשבתי
אליהו מרידור:
יש איזה משהו כזה, תמיד יוצא ככה עם החדשים
איתן לבני:
זכות גדולה
אליהו מרידור:
אז יש לי זכות גדולה, אני מקווה שאין שיקולים אחרים, אבל גם מי שהיה חדש יודע שאחרי שאנחנו מאפשרים תהליכי קליטה, בסוף אנחנו גם צריכים לקבל תשובות
פקד הדס מזרחי:
מבחינת נתונים, מה שיש לי זה שבשנת 2022 נפתחו כ-774 תיקים, מתוכם אנחנו לא יכולים לדעת בדיוק איזה פגיעות נעשו על ידי עובדים זרים מבחינת החיתוך
פקד הדס מזרחי:
 מה שכן אנחנו יכולים לראות בוודאות, שמתוך זה יש 72 תיקים שהחשוד הוא ללא תעודת זהות או תעודת זהות פיקטיבית, ומזה אנחנו בעצם גוזרים שמדובר בעובד זר
אליהו מרידור:
 השאלה שלי הרבה הרבה יותר פשוטה
אליהו מרידור:
 כמה תלונות הוגשו כנגד שוהים זרים בגין התעללות במטופלים שהם היו מופקדים על שלומם?
פקד הדס מזרחי:
זה מה שאמרתי
אליהו מרידור:
774?
פקד הדס מזרחי:
לא
פקד הדס מזרחי:
 774 זה סך הכול אלימות נגד קשישים
פקד הדס מזרחי:
 לגזור את זה זה בעייתי
אליהו מרידור:
כי?
פקד הדס מזרחי:
מה שכן בטוח זה ש-72 מהמקרים נעשו על ידי עובדים זרים, אבל יכול להיות שזה יותר כי החיתוך של הנתונים זה בעייתי
אליהו מרידור:
הרי בסופו של דבר משטרת ישראל כל כך טכנולוגית, ולא צריך להכביר במילים עד כמה היא טכנולוגית, שיש שדה של תעודת זהות
אליהו מרידור:
 מבקשים בפילוח מאוד מאוד בסיסי באקסל, תפלחו לי בבקשה איזה מאותן 774 תלונות אינם נושאים תעודת זהות ישראלית
פקד הדס מזרחי:
זה ה-72 שאני אומרת
אליהו מרידור:
 אז אתם כן יודעים לפלח
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, 10% מהפוגעים הם לא תושבי ישראל, זה מה שאת אומרת
פקד הדס מזרחי:
בדיוק
פקד הדס מזרחי:
 כן
אליהו מרידור:
 בישיבה הקודמת – וחוסר היכולת שלכם באמת לפלח, לנתח ולנטר היה נמוך בלשון המעטה – סיכמנו שרשות האוכלוסין תפנה לעניין גיבוש נוהל, ביקשתי
אליהו מרידור:
 אז קודם כול אני מבקש לשאול את מר נקש האם הפנייה הזאת הועברה בכלל למשטרה
משה נקש:
 העברנו פנייה
משה נקש:
 ענבל משש, ראש המינהל, העבירה פנייה למשטרת ישראל כדי לקדם את הדבר הזה
אליהו מרידור:
אני שמח
אליהו מרידור:
 התחלה נפלאה
אליהו מרידור:
 ומה הייתה תשובתם?
משה נקש:
הנושא בטיפול, הם צריכים לחזור אלינו עם שם של נציג
משה נקש:
 אני עוד אציין שבינתיים גם נערכו - - -
אליהו מרידור:
 מתי פנתה עורכת דין משש למשטרה?
משה נקש:
משהו בסוף יוני
משה נקש:
 אם אתה רוצה תאריך מדויק אני יכול למצוא
אליהו מרידור:
יכול להיות 29 ביוני?
משה נקש:
הגיוני בהחלט
פקד הדס מזרחי:
אני יכולה לענות על זה?
פקד הדס מזרחי:
כי בזה ראיתי שגם הגיבו ונתנו את השמות, גם שלי – הדס מזרחי, וגם של אוהד, שהוא קצין ייעוץ וחקיקה של המדור
פקד הדס מזרחי:
 אז כן נתנו את השמות של הנציגים
אליהו מרידור:
 אז אנחנו כבר מתחילים במשהו
דיקלה טקו:
הם לא יודעים את זה
אליהו מרידור:
איך אתם לא יודעים את זה?
משה נקש:
תשובת הביניים שקיבלנו, לא היו בה שמות אבל בכל מקרה התחלתי לומר
משה נקש:
 מעבר לפנייה הזאת נעשו גם כמה דיונים – משרד הרווחה גם פה לדעתי – גם עם נציגי משטרת ישראל, גם עם העובדים הסוציאליים שלנו, של הרשות, כדי לקדם את העניין הזה של נתונים ושל שיתופי פעולה והעברת מידע
משה נקש:
 זאת אומרת, לא נזנח הנושא
אליהו מרידור:
אני רוצה רגע להיות קצת תועלתני
אליהו מרידור:
 בואו נקבע שמאחר שאתם כבר הוצאתם פנייה ומאחר שמשטרת ישראל כבר הגיבה לכם, ושני הנציגים המדוברים חולקים איתנו עכשיו את השולחן העגול הזה, תרתי משמע, בואו נקבע עכשיו
אליהו מרידור:
 קדימה
משה נקש:
אנחנו מייד אחרי הדיון נתאם פגישה
משה נקש:
 אני צריך את ראש המינהל מן הסתם בשביל זה
משה נקש:
 אנחנו נתאם
אליהו מרידור:
 דיקלה, פרוטוקול בבקשה
אליהו מרידור:
 בסיום הדיון הזה הצדדים יקבעו תאריך לתחילת עבודה
אליהו מרידור:
 אני מניח שחודש ימים מהיום לקבל נוהל זה די והותר זמן
אליהו מרידור:
 זה חודש ימים מאוחר מדי כי היום הייתי אמור לקבל כבר את הנוהל ותוצאות ודיונים
משה נקש:
אדוני היושב-ראש, שלא ישתמע שאין פעילות ואנחנו לא עובדים
משה נקש:
 אנחנו מכירים את המשטרה, אנחנו עובדים עם המשטרה, מסונכרנים בהרבה מאוד דברים, לא עד הסוף כפי שהיינו רוצים אבל די מסונכרנים ודי עובדים בשיתוף פעולה עם המשטרה
אליהו מרידור:
מר נקש היקר, אני רוצה לשאול אותך שאלה
אליהו מרידור:
 אתם עבדתם עוד לפני שניהלנו את הדיון הקודם, ואתם עובדים באופן מאומץ
אליהו מרידור:
 עדיין, אף אחת מהמסקנות שהגענו אליהן בישיבה הקודמת לא התקיימה קודם, כי אם לא כן, לא היינו צריכים לגבש איזשהו נוהל ולהתכנס ולסנכרן אחד את השני כי נציגת המשטרה, חרף העובדה שהיא חדשה בתפקידה, הייתה יודעת לבוא לפה עם לפטופ, אנטר אחד קטן, לענות לי תשובה, לדעת כמה תלונות, כמה מתוכן היו מוצדקות, מה נעשה איתן, איך כל המשרדים הרלוונטיים מסונכרנים
אליהו מרידור:
 ולראיה, זה לא קרה וזה לא קורה עדיין, ואם הגענו למסקנה שזה צריך להיות, נכון היה שהיום היינו מגיעים לכאן כשהנוהל הזה כבר מפורסם לכולם, כשאני מדבר עם לשכה א' היא יודעת להגיד לי מה האינפורמציה שהיא קיבלה לגבי עובד שהיה בלשכה ב' בקצה אחר של הארץ
אליהו מרידור:
      זאת כל הציפייה שלי, לא משהו כזה מוגזם
אליהו מרידור:
 אז להגיד אנחנו כן עובדים – אני יודע שאתם עובדים, אני יודע שכולם עובדים מאוד מאוד קשה
אליהו מרידור:
 עדיין, יש מקרים, גם אם הם לא רבים – ותדעו לכם, שרק לאור העובדה שהנתונים לא מסונכרנים ואין מספיק אכיפה, קל יותר למתלוננים לנפח את המספרים כי לשמוע ששישה עובדים בבית אחד היו מתעללים, סטטיסטית זה משהו שהוא לא מתיישב, אנחנו יודעים שרוב רובם של העובדים הם מסורים, הם חמלתיים, הם משתדלים
אליהו מרידור:
 רובם לא מגיעים לכאן מקצועיים, זה נכון, אבל רוב רובם פועלים מסביב לשעון עם הרבה הרבה הרבה רגש, וכל זמן שאנחנו לא יודעים להוציא את המוץ מן התבן ולהסביר שרק הכמות הזאת באמת אותרה ונוטרה וטופלה, קל יותר להשחיר את שאר העובדים שידיהם נקיות
אליהו מרידור:
      אני אפנה עכשיו בבקשה למשרד הרווחה, כשבתוך זה גם כן אני משלב את רשות האוכלוסין
אליהו מרידור:
 בתשובה שקיבלה הוועדה הוזכרה ישיבת הוועדה הבין-משרדית למניעת התעללות והזנחה באזרחים ותיקים אשר הייתה אמורה להתכנס ב-5 ביולי, ומטרתה לדון בסוגיית גיבוש נוהל עבודה בין-משרדי בהתאם להנחיית הוועדות מהדיון הקודם
אליהו מרידור:
 האם ישיבת הוועדה הבין-משרדית התקיימה?
גל שחם:
כן, הישיבה התקיימה, ודנו גם בדברים
אליהו מרידור:
אני מברך על כך, קודם כול, שמח
אליהו מרידור:
 מהם עיקרי תהליכי העבודה המשותפים המתגבשים, אם אתה יכול בבקשה לפרוט לי
גל שחם:
 גל שחם, עובד סוציאלי ראשי לחוק הגנה על חוסים ומנהל התחום למניעת התעללות והזנחה באזרחים ותיקים
גל שחם:
     הוועדה התכנסה ודנו על הדברים שחשובים – כמו שאמרתי גם בפעם שעברה, כל אחד חשב על דברים אחרים – אבל בכל מקרה יש כמה דברים שאמרנו שכדי ליצור איזושהי שפה משותפת, אז חשוב קודם כול שכל המשרדים יאספו כמה נתונים שהיו משותפים ושכולנו נבין על מה מדובר, בין השאר גם לגבי נושא פגיעות של אזרחים ותיקים
גל שחם:
      הדבר השני זה הנושא של תהליכי עבודה והממשקים בין המשרדים
גל שחם:
 גם פה התחלנו ככה לקבל איזשהו פילוח איך עובד כל משרד במקרה שמגיע אליו דיווח על פגיעה, ואז באמת ליצור את התפירה הזאת ואת הקישורים איך אני מיידע או באיזה חלק כל משרד שותף ואחראי
אליהו מרידור:
 ויש הבחנה באופן הטיפול בין עובדים זרים לעובדים ישראלים? טיפול, דיווח
גל שחם:
יש הבחנה
גל שחם:
 מבחינת הדיווח בתהליך – עוד פעם, אנחנו בתהליכים, הקמנו גם קבוצות עבודה כדי לגבש את הדברים האלה אבל במקרה של עובדים זרים יש גם את התאגיד שמחויבים לדווח לו, נושא של הדיווח לתאגיד כדי שידע גם לגבי העובד שהוא מעסיק
אליהו מרידור:
מצדכם יש בקרה אם דווח לתאגיד ומה התאגיד עושה עם זה?
גל שחם:
אני רוצה לחדד שוב משהו שאמרתי בפעם שעברה
גל שחם:
 משרד הרווחה מטפל בנפגעים
גל שחם:
 אנחנו, פחות יש לנו את הממשק עם העובדים הזרים
אליהו מרידור:
אבל יכול להיות שאנחנו מקדימים תרופה למכה, ואם אנחנו מוודאים שיש מי שיוודא שאכן דווח לתאגיד ושהוא נוקט בפעולות הנדרשות, יהיו לכם פחות קליינטים לעתיד כי יהיו פחות נפגעים
גל שחם:
לכן יש את הנציגים מכל המשרדים, כולל אלה שאחראים על הנושא
אליהו מרידור:
 מה הלוז המתוכנן?
גל שחם:
 אנחנו דרך אגב גם עובדים בין לבין, אבל הפגישה הבאה של הוועדה ב-13 בספטמבר, ונתקדם משם
אליהו מרידור:
לא יודע, זה קצב מאוד מאוד איטי, אתם יודעים
חיים דיין:
אנשים מתים בדרך
אלכס עבאדה ריין:
הרבה
חיים דיין:
זה יכול לקרות לכל אחד מאיתנו
אליהו מרידור:
סליחה
אליהו מרידור:
 רשות דיבור רק אני נותן כאן
חיים דיין:
סליחה
אליהו מרידור:
מה הסיבה שרק ה-13 בספטמבר התאריך שנבחר?
גל שחם:
אני רוצה להבהיר שאנחנו עובדים בממשקים עם כל מי שקשור, וברגע שמגיעים אלינו דיווחים, הדברים מטופלים
אליהו מרידור:
 אני לא רוצה לקבל את התשובה הזאת
אליהו מרידור:
 אני מתנצל, מכובדי
גל שחם:
13 בספטמבר
אליהו מרידור:
מה שאתם עובדים עד עכשיו, אתם עובדים קשה לא טוב
אליהו מרידור:
 לא מספיק טוב
אליהו מרידור:
 הגענו למסקנה, כלל הגורמים הרלוונטיים, שחייבת להיבנות איזושהי מערכת סנכרון ודיווח, שבתוכה יש טיפול, הדרכה, מניעה, מעקב, דיווח
אליהו מרידור:
 אם זה היה, לא היינו נדרשים לכך
אליהו מרידור:
 כיוון שזה לא קיים ואנחנו הגענו למסקנה ברורה שזה נדרש, אנחנו צריכים להאיץ את התהליכים
אליהו מרידור:
 עד ה-13 בספטמבר אנחנו יכולים כבר לקבל נתונים כתוצאה מהספקים של אותן מסקנות, של ביצוע אותן מסקנות
אליהו מרידור:
     אני שואל למה צריך לחכות עד ה-13 בספטמבר
אליהו מרידור:
 למה אי אפשר לקבוע, סתם לדוגמה, למחר אצלי בלשכה? אני גם רוצה להיות חלק מהדיון הזה
אליהו מרידור:
 סתם דוגמה
אליהו מרידור:
 אם פנוי לי מחר, אני אשמח
אליהו מרידור:
 מה יש לכם לעשות שאתם לא יכולים? 13 בספטמבר
גל שחם:
13 בספטמבר זה פגישה של כל הפורום
אליהו מרידור:
כן, זה מה שאני שואל
אליהו מרידור:
 אני רוצה לספר לך משהו
אליהו מרידור:
 אני אתמול חוזר מנסיעת עבודה בחו"ל
אליהו מרידור:
 הנסיעה הייתה אמורה להיות ביעד אחד
אליהו מרידור:
 הייתה הבנה שיש צורך והצדקה ליעד נוסף
אליהו מרידור:
 נציגים של ראשי מדינה וראשי ארגונים במדינת עולם שלישי שנמצאת במלחמה, ידעו להתכנס בהתרעה של 24 שעות לשמונה פגישות
אליהו מרידור:
 התרעה של 24 שעות
אליהו מרידור:
 למה הם ידעו לעשות את זה ואנחנו לא? זקנינו, טובי בנינו
אליהו מרידור:
 למה? תנו לי, סתם, אני סקרן לדעת
אליהו מרידור:
 אם אין לך תשובה, אני מקבל את ההחלטה פשוט, אז תנו לי תשובה או החלטה
גל שחם:
יש, כמו שאמרתי, צוותים שממשיכים לעבוד, ואם אנחנו נצליח גם להקדים את המפגש - - -
אליהו מרידור:
אם הם כבר עובדים אז למה צריך לכנס את אותו דיון ב-13? ואם מה שהם עובדים לא שייך לזה, אז יש הצדקה
גל שחם:
לא, זה סביב הנושא הזה
אליהו מרידור:
אותם מפגשים של אותם צוותים אמורים לקיים את אותם דיונים סדורים, שבלעדי שהם יתקיימו אין טעם לכנס את אותה ישיבה שנקבעה ל-13 בספטמבר?
אליהו מרידור:
זה מה שאתה אומר?
אליהו מרידור:
 מיהם הצוותים ומהם הדיונים שנקבעו ואיך זה מתממשק לצורך של אותה ישיבה?
גל שחם:
כמו שאמרתי, יש שני צוותים שהתחילו את העבודה שלהם – אחד זה צוות שבא להצביע על תהליכי עבודה של כל משרד, ברברה ממשרד הבריאות מרכזת את זה
אליהו מרידור:
מי חבר בצוות הזה?
גל שחם:
ברברה מרכזת את זה, היא בעצם מבקשת מכל הגורמים וכן העבירו לה תהליכי עבודה ותרשימי זרימה מה קורה במקרה שיש דיווח על פגיעה
גל שחם:
 זה אחד
אליהו מרידור:
 צא להפסקה קצרה
אליהו מרידור:
 פרסומות
אליהו מרידור:
 שלום, גברתי ברברה
ברברה לנג:
ברברה לנג, אני מנהלת תחום במחלקה לטיפול באלימות במשפחה ותקיפה מינית במשרד הבריאות ואני  חברה בוועדה הבין-משרדית
אליהו מרידור:
 אז ליקוט הנתונים שאת ביקשת ללקט, זה המבוא לאותו דיון
אליהו מרידור:
כמה דיונים קיימת בנושא הזה?
ברברה לנג:
לא, אני לא מקיימת דיונים
ברברה לנג:
 אני אוספת את החומרים ואני בונה תרשימי זרימה
אליהו מרידור:
לפני כמה זמן התחלת לבקש את החומרים?
ברברה לנג:
שבועיים
אליהו מרידור:
ממי?
ברברה לנג:
מהחברים בוועדה הבין-משרדית, מהמשטרה, מרשות ההגירה, ממשרד הרווחה
אליהו מרידור:
למה לפני שבועיים? למה לא מלפני יומיים או מלפני חודשיים?
ברברה לנג:
זה יצא בפרוטוקול
ברברה לנג:
אני לא זוכרת מתי יצא הפרוטוקול
אליהו מרידור:
אני קיימתי את הדיון ב-30 במאי
ברברה לנג:
זה דובר בוועדה הקודמת של הוועדה הבין-משרדית
ברברה לנג:
גל, תעזור לי
גל שחם:
ב-5 ביולי
ברברה לנג:
תודה
ברברה לנג:
 ב-5 ביולי
אליהו מרידור:
זאת אומרת, חודש ושבוע אחרי שקיימנו את הדיון
ברברה לנג:
אוקיי
אליהו מרידור:
יש לכם בני משפחה סיעודיים?
אליהו מרידור:
אני מתחייב בפנייך שאם היו לכם – מאחל לכם שלא – לא הייתם מחכים חודש ושבוע ימים כדי לקבוע את השיחה הראשונה בנושא
אליהו מרידור:
 אני עכשיו מבקש לדעת ממי ביקשת את הנתונים וכמה זמן נתת להם כדי שתקבלי אותם ותשגרי אותם כדי שמכובדי יספיק להתארגן עד ה-13 בספטמבר
ברברה לנג:
הנושא עלה בדיון שהיה בוועדה הבין-משרדית, יצא פרוטוקול, אני שלחתי שתי תזכורות והתחלתי לקבל
אליהו מרידור:
למי?
ברברה לנג:
לחברי הוועדה הבין-משרדית, שזה כל המשרדים הרלוונטיים שנמצאים פה
אליהו מרידור:
זאת אומרת שנדרשת לשלוח שתי תזכורות בשביל לקבל דבר שביקשת אותו חודש ושבוע אחרי הדיון שקיימנו
עינת קולמן:
אם יורשה לי – אני באה מהתחום של בית האבות ושם זה דווקא יותר קל – להסביר לך משהו
אליהו מרידור:
לא, זה לא רלוונטי כרגע
עינת קולמן:
אבל דווקא בבית אבות - - -
אליהו מרידור:
זה לא רלוונטי כרגע
ברברה לנג:
אולי תתני לי לסיים?
עינת קולמן:
כל החומר נמצא אצל העובדות הסוציאליות בהתעמרות בקשישים בבית אבות, וזה דווקא פשוט להוציא חומר
ברברה לנג:
אני יודעת, גם החומר נמצא אצלי
ברברה לנג:
 אני עוסקת כרגע בתהליכים, אני מקבלת מהמשרדים השונים ומתוך זה אני בונה תרשימי זרימה, ואנחנו נדון במליאה כי יש חשיבות לדון במליאה לבנות משהו – לא יודעת אם אחיד, אבל משהו מתואם שכל המשרדים יהיו מתואמים, ויש צורך לעשות את זה בוועדה הבין-משרדית עם כל הגורמים הרלוונטיים
אליהו מרידור:
גברתי, בואו נעצום רגע את העיניים ונבין מה מתסכל אותי
אליהו מרידור:
 חודש ושבוע ימים עברו מאז שסיימנו פה את הדיון עד שיצאה הפנייה הראשונה, זאת אומרת זה באיחור של חודש וחמישה  ימים
אליהו מרידור:
 תבינו איך אני רואה את זה
אליהו מרידור:
 מאז עד היום נדרשתם להוציא שתי תזכורות כדי שיגיבו לאותה בקשה, שהגיעה כבר באיחור של חודש וחמישה ימים
אליהו מרידור:
     בקצב הזה, גם ב-13 בספטמבר לא תהיו מוכנים כי לא יצייתו לדרישות שלכם
אליהו מרידור:
 אתם מבינים למה אני מתכוון? ואני כאן בא לסייע לכם
אליהו מרידור:
      אז להבא, ואני פונה עכשיו לכל הגורמים הרלוונטיים, כשאני מוציא החלטה, וכל בעל תפקיד מבקש ליישם אותה והוא מוציא הודעת דרישה והוא לא נענה, חובתכם לדווח למנהלת הוועדה, תשאירו לי את השאר
אליהו מרידור:
 חובתכם
אליהו מרידור:
 תשתמשו בי, אני אסייע לכם
ברברה לנג:
בתקווה שלא נצטרך
אליהו מרידור:
הלוואי
אליהו מרידור:
 לאור העובדה שכבר צריך, אנחנו מסכמים שכשמסתיים הדיון הנוכחי הזה אנחנו לא נפרדים באמת
אליהו מרידור:
 לפני שאני מתחיל את הדיון הבא אתם מעדכנים אותי בכמה זמן קצבתם את התזכורת הנוכחית שעכשיו אתם מוציאים, שהיא שלישית, ואני מסכם אתכם שאותו תאריך לא מקודש בעליל של 13 בספטמבר, יוקדם לתוך חודש אוגוסט
אליהו מרידור:
 אני לא מחכה עד אמצע ספטמבר כדי לקבל הסבר שגם אז הייתה איזושהי תקלה טכנית וגם אז מישהו לא נתן מספיק תשובות, ולכן אנחנו ניפגש בדצמבר
אליהו מרידור:
 אנחנו באוגוסט ויודעים לסמן על זה וי לנהלים ושיטות עבודה, כך שבמהלך ספטמבר אנחנו כבר נתחיל לקבל פידבקים
אליהו מרידור:
      מר נקש, גם תורך הגיע
אליהו מרידור:
 בתשובת המשטרה לדיון נאמר כי הופצה הנחיית ראש מדור נפגעי עבירה על טיפול חקירתי באלימות כלפי זקנים
אליהו מרידור:
 אגב, מציק לי שמזכירים זקנים
אליהו מרידור:
 אתם צריכים לשנות את המינוחים האלה
קריאה:
אזרחים ותיקים
אליהו מרידור:
לאו דווקא אזרחים ותיקים
ברברה לנג:
אני דווקא חושבת, כבוד היושב-ראש, שזקנים זה מינוח מאוד מכובד, זה בא מזקני העיר
ברברה לנג:
 דווקא קשישים זה מקש
ברברה לנג:
 אני חושבת שדווקא זקן הוא לגמרי מכובד
אליהו מרידור:
את צודקת לחלוטין אבל אני לא מטפל רק בגיל השלישי
אליהו מרידור:
 הוועדה שלי עוסקת בכל מי שנדרש ומקבל סיוע של עובד זר
אליהו מרידור:
 בסדר? משם זה מגיע
ברברה לנג:
בסדר
אליהו מרידור:
בזקנינו ובנערינו נלך, אמר משה רבנו לפרעה
אליהו מרידור:
 אז זקנינו, באמת זה עטרות ראשינו, לא חלילה ממקום אחר
אליהו מרידור:
 אבל, מכיוון שהוועדה כאמור עוסקת בכל מי שזכאי לקבל טיפול סיעודי, לא נכון לקטלג את זה ולצמצם את זה רק לזקנים או רק לשורדי שואה
אליהו מרידור:
     אז לפי רשות האוכלוסין, תעודכן במקרה אלימות על ידי עובד זר
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדעת כמה דיווחים קיבלה רשות האוכלוסין ב-2022
אליהו מרידור:
 אני יודע מה המספר שאמור להיות איפשהו על פי גורמי הרווחה, אני רוצה לדעת מה המשטרה דיווחה לכם
משה נקש:
אנחנו לא מחלקים את זה
משה נקש:
 אין לי את זה עכשיו, מה מגיע מהמשטרה ומה לא מהמשטרה
משה נקש:
 אני יודע שאנחנו קיבלנו ממרץ 22' – עשינו את השינוי הארגוני אצלנו – עד היום 102 תלונות על התעללות, אלימות, טיפול רשלני ונטישה