GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגל רוזן:
סעיף 13 לחוק הכניסה לישראל, אותו סעיף שמאפשר את גביית הוצאות ההרחקה, גם ציין ובלבד לא תעוכב הרחקתו, זאת אומרת, כל ההליכים האלה ש- - -
אליהו מרידור:
זה מה שהם עושים דה פקטו, זה מה שהם עושים
סיגל רוזן:
עכשיו, נתחיל מזה שחלק ניכר מאותם מהגרים, מגיעים לכלא, עם כספם עליהם, כי הם לא מצליחים לפתוח חשבונות בנק, הכסף נמצא עליהם, לא צריך פה כל מיני מנגנונים לגבייה
סיגל רוזן:
 במשך הרבה מאוד שנים, לצערי עכשיו זה כבר לא קיים, אבל לפני הרבה מאוד שנים - - -
אליהו מרידור:
תתפלאי, תתפלאי, המציאות היא אחרת
סיגל רוזן:
לא, לא, במשך הרבה מאוד שנים, היו פקחים של משרד העבודה בכלא שהיו מנסים להשיג ממעסיקים, גם את הכספים האחרונים שהגיעו, המשכורות האחרונות לעובדים וגם את כרטיסי הטיסה, יתקן אותי מר אדלשטיין אם אני טועה, אבל אני לא טועה, נכון? זה היה
יוסף אדלשטיין:
 זה שאנחנו עוזרים לשוהים הבלתי חוקים שהם עבדו אצל מעסיק שמהמעסיק ישלם להם את חובם, זה אנחנו עושים גם היום
יוסף אדלשטיין:
 לגבי הגבייה של הוצאות כרטיס הטיסה, זה בעבר היה, כי העובדים שהגיעו לפה, המעסיק היה אמור לשלם עליהם את הכרטיס טיסה, אז ברגע שהוא גבה מהעובד כרטיס טיס, האבל היום זה כבר לא קיים, היום המעסיק לא גובה כרטיס טיסה מאף אחד ולכן, אנחנו עדיין מנסים לשמור על הזכויות של השוהה הבלתי חוקי ומנסים לדאוג שהוא יקבל את שכרו, גם שהוא במשמורת ואנחנו מזמינים את המעסיק וזה ממומש
יוסף אדלשטיין:
 את הוצאות כרטיס הטיסה, זה הפסיק, התהליך הזה הופסק ולכן אנחנו לא גובים אותו
סיגל רוזן:
שוב, זה דברים שהיו קיימים ואינם עוד, זאת אומרת, אפשר לשחזר את זה, רק הרעיון ההזוי שאפשר לגבות את אותם כספים, אחרי שאותו אדם חזר למדינת עולם שלישי שממנה הוא הגיע לכאן - - -
אליהו מרידור:
לא מעניין אותי, שמינית, לא רלוונטי לדיון בכלל
סיגל רוזן:
זה מאוד רלוונטי, אתה מדבר על עניין כלכלי
אליהו מרידור:
אני מדבר על עניין כלכלי, לא כי אני מנסה לשפר את מעמדה הכלכלי של מדינת ישראל, חלילה, אני רוצה לגעת לכל בנאדם בנקודה הרגישה שלו
סיגל רוזן:
אוקי, אז הדרך היא להפסיק להביא אותם, מדינת ישראל יוזמת - - -
אליהו מרידור:
אני לא מדבר על אלה שהגיעו לכאן, ברצון המדינה, אל תערבבו
סיגל רוזן:
גם אם תקרא להם מסתננים זה לא ישנה את העובדה שהם היו, חלקם, עשרים אחוז מהם, על פי הנתונים של הרשות, היו מהגרי עבודה והפכו להיות שוהים שלא כדין, אחרים זה תיירים, חלקם בכלל פליטי מלחמת אוקרינה רוסיה
אליהו מרידור:
בואי, תקשיבי, אל תערבבו אותי, בסדר? אני מסביר את זה באופן חד וברור, גברתי, תקשיבי, יש הבדל עצום בין מי שהגיע לכאן באופן חוקי, סיים את ה-63 חודשים החוקיים שלו והשתקע כאן, יש עניין אחד, הכיס שלו יותר עמוק, יש את העניין השני של מי שהגיע לכאן מהיום הראשון באופן בלתי חוקי, מהיום הראשון - - -
סיגל רוזן:
כתייר
אליהו מרידור:
לא, מה פתאום –
סיגל רוזן:
אז שוב, רק 18 אחוז הם כאלה שחלקם הסתננו וחלקם היו פעם תיירים ועובדים ואז הגישו בקשות מקלט
אליהו מרידור:
אז תקשיבי, אני רוצה לומר לך משהו, אני מבקש בכל לשון של בקשה מכל הנוכחים, שיכיר לי את התייר הראשון שהגיע לכאן כתייר, בדעתו להיות דייר והחליט בסוף להיות פה מסיג גבול, תראו לי אותו, תראו לי, הם צובעים את עצמם בצבע של תייר, הם מגדירים את עצמם תיירים, אם הם לא מגיעים לפה לעשות כסף ובחלק גדול מהמקרים, לא שילמו לכמה מערכות מושחתות, ארגזים של כספים, הם לא מגיעים לכאן, ישראל לא מעניינת אותם - - -
סיגל רוזן:
מערכת אכיפת החוק צריכה לדאוג לאותם רשתות סחר, לא יעבדו
אליהו מרידור:
נכון וקודם כל, בשביל זה עכשיו אנחנו מקיימים דיון, מה זאת אומרת?
סיגל רוזן:
אוקי
אליהו מרידור:
וזה עדיין לא יכול לאפשר לבלבל בין הנתונים, אל תבלבלו ביניהם
סיגל רוזן:
אז זהו, התחושה הייתה שאדוני מבלבל את הנתונים, כי האנשים האלה הם לא המסתננים, המורחקים הם לא המסתננים, זה לא אותם אנשים
אליהו מרידור:
הבנתי, אז בואי תקשיבי, אז בואי נבדוק, אם אני, או את מבלבלים, בסדר?
סיגל רוזן:
שנייה אחת, עורך דין פטר, ציין נתון לגבי הליכים בבית המשפט העליון, חשוב לזכור שרק מיעוט, מיעוט בקרב ההליכים, בכלל מגיעים לבית המשפט העליון, כי מאז שקיים בית הדין לערערים, צריך להגיש בקשת ערעור כדי בכלל להגיע
אליהו מרידור:
מזה רלוונטי בכלל לשאלה? את אומרת שרוב ההלכים ורוב ההרחקות הם של מי שהיה פעם חוקי והוא כבר לא חוקי
סיגל רוזן:
בהחלט, לפי הנתונים של הרשות, לא לפי הנתונים שלי
אליהו מרידור:
הבנתי, אלה הנתונים של מר אדלשטיין?
סיגל רוזן:
אני לא יודעת, אם הוא סכם את הטבלה הזאת
אליהו מרידור:
אני מודיע לך שמביקוריי, בין היתר ביהלום וב- - -
סיגל רוזן:
יהלום זה לא קשור, יהלום זה מי שנמנעה כניסתו
אליהו מרידור:
תודה רבה וזאת לא הרחקה? שואל אותך
סיגל רוזן:
זה מניעת כניסה
אליהו מרידור:
זו רחקה, זו הרחקה על ידי מניעת כניסה, אני עדיין נאלץ להתמודד אתו, אני עדיין נאלץ לספק לו מקום, קורת גג ואוכל וביגוד וכרטיס טיסה, אם זה לא הזדמן תוך כדי אותה חברת תעופה שהביאה אותו, את יודעת מה, אני לא מתרשם שאת באמת לא יודעת את הנתונים שאני מדבר עליהם
סיגל רוזן:
אני יודעת את נתוני מניעת הכניסה והם באמת מאוד מאוד גבוהים, לא עליהם אנחנו מדברים
סיגל רוזן:
 אנחנו מדברים על - - -
אליהו מרידור:
כשביקרתי איתך במתקן בנתב"ג, פגשנו קבוצה, אני חושב שרובם היו מגאורגיה, נכון? לכדתם אותם כשהם נחתו ופשוט עלו לכם - - -
יוסף אדלשטיין:
הם העלו חשד שהם מתכוונים להשתקע
אליהו מרידור:
אדוני, יספר בבקשה לגברתי ולנוכחים, כמה אחוז מהם כבר היו בישראל, עבדו, הם חצי ישראלים כבר, הורחקו ומגיעים פעם שנייה ושלישית
יוסף אדלשטיין:
לא מעט מהם מגיעים פעם שנייה ושלישית, חלקם גם מחליפים זהות, משנים שם משפחה, חוזרים לשם הניעורים, לא מעט תרגילים הם עושים בקטע הזה
אליהו מרידור:
אז אני רוצה לספר לך גברתי, לקחתי פרויקט, איזה ארבעה שהם נשבעו שזו פעם ראשונה שהם דורכים בארץ וכל סיפור שאת לא רוצה הם הוציאו ואז מכרתי להם איזשהו בלוף ואמרתי להם שחבל, כי אם כבר היה להם לאן להגיע אז יכול להיות שבקשתם הייתה נשקלת בחיוב ואז הם קופצים ואומרים, אני הייתי פה כבר שמונה שנים, אני עברתי בשרתון ועבדתי בתל אביב ועבדתי בפתח תקווה ויש לי כבר בית ויש לי חברים ויש לי מעסיקים, יש לו כבר חצי רכוש פה
סיגל רוזן:
אני שומעת את מה שאתה אומר, אבל זה לא משנה את העובדה שמדינת ישראל מביאה הנה, מאה אלף עובדים ואשרה, האנשים האלה הרבה פעמים מאבדים את האשרה - - -
אליהו מרידור:
רובם יוצאים מרצונם בזמן
סיגל רוזן:
נכון, אני מסכימה
אליהו מרידור:
רובם יוצאים מרצונם, בזמן הקצוב, יכול להיות שהם מבקשים עוד איזושהי הארכה, יכול להיות שהם עושים איזשהו לופ מסוים, זה לא בסדר, אבל רובם יוצאים בזמן וברצונם והם לא יכולים להיות מרכז השיח של הדיון פה, זה לא הדיון
סיגל רוזן:
זה היה נושא הדיון
אליהו מרידור:
באמת?
סיגל רוזן:
גביית הוצאות הרחקה מעובד זר לא חוקי, זה מה שהיה כתוב
אליהו מרידור:
שמעת? מעובד זר לא חוקי ואת הרגע חיזקת את דבריי, שרוב העובדים החוקיים שמגיעים לכאן, אנחנו לא נאלצים להרחיק אותם ואם אנחנו לא נאלצים להרחיק אותם והם עוזבים מרצון, זה אומר שהם לא חלק מהדיון, חבר'ה, שמישהו יתקן אותי
סיגל רוזן:
לא, אתה צודק, אתה צודק
אליהו מרידור:
אני לא יודע, אז אם אני צודק אז את טועה, מישהו מאיתנו טועה פה
סיגל רוזן:
לא, אנחנו לא מדברים על מי שמגיע, אנחנו מדברים על מי שמורחק, אנחנו מדברים על המורחקים
אליהו מרידור:
תראי, סצנה פשוטה, אם רוב היוצאים מכאן, אם רוב אלה שהגיעו לכאן באשרה חוקית, יוצאים ברצונם ואנחנו לא נאלצים להרחיק אותם, משמע שרוב המוצאים הם אלה שהגיעו לכאן מראש מהיום הראשון, שלא למטרה שלשמה הם הגיעו, בואי נגדיר את זה ככה, בסדר? זאת אומרת, שחלקם גנבו גבול - - -
סיגל רוזן:
ישנם תיירים שהתכוונו - - -
אליהו מרידור:
אין תיירים שהתכוונו, תכירי לי אותם, אני ממש משתוקק להכיר אותם
סיגל רוזן:
לא, לא, אני מקבלת את מה שאתה אומר
אליהו מרידור:
אז בואי לא נשנה את הטרמינולוגיה, כי זמן רב נגזל לי לריק
אליהו מרידור:
 מר אדלשטיין תתקן אותי אם אני טועה
סיגל רוזן:
הם נכנסים באשרת תייר
אליהו מרידור:
זו ההגדרה הנכונה, זה לא אומר שמי שרצה לעבוד עלינו והצליח לחמוק מעבר למסננים שהמדינה מקיימת ונכנס לפה באשרת תייר, אבל מהיום הראשון הוא ידע שהוא לא תייר, כי לא משנה, כמה זמן הוא היה פה, הוא מעולם לא ראה את הכנרת ולא את ים המלח
סיגל רוזן:
שזה עצוב
אליהו מרידור:
שזה עצוב, אבל הוא לעולם לא היה תייר, זה נכון שהוא נכנס לפה, בזהות שאולה, זאת אומרת שהוא נכנס לפה כתייר, הוא לא התכוון להיות תייר, אבל הוא מהרגע הראשון, בלתי חוקי פה ומהשנייה הראשונה, בלתי רצוי פה
קריאה:
אבל אז אין לו פיקדון
אליהו מרידור:
אין לו פיקדון, אבל הוא אגר כסף, הוא אגר כסף והוא גר איפשהו והוא עובד איפשהו וכל מקום שאליו אני יכול להגיע כדי להציק למי שמשתלם לו שהוא יהיה אצלו, אני אציק לו
אליהו מרידור:
 טוב, אני מקווה שמיצינו את הנושא הזה, אני מבקש להעביר לנציגות השב"ס את רשות הדיבור, מתן התייחסות ולשאול, האם נמצאים אצלכם כספים של שוהים בלתי חוקיים? אלה שמוחזקים אצלכם במתקן יהלום, או בכלא גבעון ואם אפשר לחלט את הכספים שלהם ועל הדרך אני רוכב על כספים שכבר היו ברשותם, בעת שהגיעו אליכם?
שריי גבאי נוריאל:
טוב, אז שלום, כבוד היושב ראש, שמחנו לאחרונה לארח אותך אצלנו בכלא גבעון
שריי גבאי נוריאל:
 אף אחד מאיתנו לא אמור - - -
אליהו מרידור:
בהזדמנות זו שוב אני מודה על הביקור והסיור הלבבי
שריי גבאי נוריאל:
העונג לנו
שריי גבאי נוריאל:
 אף אחד מהיושבים מאיתנו, לא ממונה, או איש הידע, בתחום הגזברות והכספים בשב"ס, אני כן אגיד שכספי המוחזקים, מוחזקים יחד עם פיקדונות, כלל הציוד, הכספים והרכוש, שאותו מוחזק מגיע, בעת קליטתו
שריי גבאי נוריאל:
 אנחנו כן נתקלים במצבים אבסורדים ששב"ס נאלץ להחזיק, סכומי כסף גדולים, גדולים מאוד והסוגייה הזאת עלתה הלאה, אל הלשכה המשפטית שלנו, מאחר ועולים סוגיות אתיות, בדבר אחזקת סכומי כסף גדולים שאנחנו לא יודעים מה מקורם והפצנו את זה כשאילתה, רק האכסניה של הכסף, אז אין באפשרותי לענות, לעניין חילוט, או העברת הכספים, אני כן משערת מה יענו הממונים, אבל אשמח שתעלו את זה הלאה, לגורמים הנכונים
אליהו מרידור:
טוב, אז ראשית, אני מודה לכם שהגעתם, רק מצר על כך שהנציגים הרלוונטיים לא הגיעו איתכם ביחד
שריי גבאי נוריאל:
אנחנו הכנו את כל מה שקשור בעלות המוחזק בשב"ס, בהתאם לנושא הדיון היום, זכיות המוחזקים
אליהו מרידור:
אז אני מייד אשמח לתת לך את רשות הדיבור, נושא מעניין לחלוטין ואני מוסיף ואומר לעניין השאלה הראשונה המקורית והתשובה שלך שקודם כל, אני מצפה לקבל את ההתייחסות של הלשכה המשפטית אצלכם ואני תמהה, האם אנחנו תופסים כסף אצל מי שעבר עבירה, אנחנו לא יודעים מה מקור הכסף, אנחנו מבקשים שהוא ישלם בגין ההוצאות שהוא גרם למדינה, באמצעות הכסף שנמצא אצלכם ושהוא הביא אתו, אבל בגלל שאנחנו לא בטוחים, לעניין המקור שלו, אז מה, אנחנו לא נגבה אותו וניתן לו לצאת אתו מהארץ כשהוא ייצא? אתם שומעים מה אתם אומרים? כאילו, אני חייב לשתף אותכם, לפעמים אני יושב פה ואני אומר, כאילו, רק לי זה נשמע מוזר? מה כאילו, רק אני דון קישוט? זה אינטרס של כולנו
אליהו מרידור:
 תקשיבו מה אתם אומרים, תקשיבו מה אתם שומעים, איך אתם לא נזעקים? אני רוצה לשמוע את ההתייחסות שלך לעניין הזה, מר אדלשטיין, לפני שאני מחזיר לה את רשות הדיבור, יכול להיות שאני הבנתי לא נכון, אני תמיד חושד בעצמי שאני מבין ומפרש לא נכון
נעה בן שבת:
אולי אפשר לשאול אבל, דובר קודם מהנציגה של המרכז של רשות האכיפה והגבייה, דיברה על כך שאפשר לעשות צו חילוט של הכספים ולפנות לשב"ס שהדבר הזה אפשרי, אבל לא בתוך שלושה ימים, נכון? אני הבנתי נכון?
אושרת דיין אליהו:
לא, לא, אני רק, סליחה, אני רק רוצה לדייק, במרכז לגביית קנסות יש סמכויות ברורות, מוגדרות לפי החוק, אני לא אוכל לחרוג מגבולות החוק וכדי לנקוט בהליכים בטרם, גם שמה יש בערך, צריך לעשות את זה וזה תהליך ארוך, תהליך שכולל החלטת רשם, זאת אומרת שזה כבר תהליך ארוך
אושרת דיין אליהו:
 אנחנו המלצנו לרשות האוכלוסין וההגירה, או לבצע תיקון חקיקה שניתן במסגרתו לקזז את הכספים באופן אוטומטי, בין שני הגופים, או משרד האוצר יכול להגיד, כי אנחנו יודעים שיש הנחיית אקמ בעניין קיזוז כספים, אבל אני לא כל כך בקיאה בסמכויות ובאפשרויות של קיזוז בין הצדדים, הייתי רוצה שזה יהיה בבית שלנו, אבל זה לא, כי הסמכויות שלנו הן לא יכולות להתבצע בתוך שלושה ימים, זה צריך להיות תהליך מידי, אוטומטי, זאת אומרת, כאילו אם יש הוצאות הרחקה וכבר נוצר החוב הזה של הוצאות הרחקה ויש כספים בשב"ס, אמור להיות איזשהו תהליך אוטומטי בין שני הגופים, כשאנחנו רק יכולים לעכב את התהליך הזה בדרך, זו העמדה שלנו
נעה בן שבת:
והיום אתם לא מקבלים צווי עיקול, או צווי חילוט של כספים, במסלול הארוך, במסלול של החלטת רשם, שב"ס לא מקבל הוראות כאלה?
שריי גבאי נוריאל:
הם מקבלים עיקולי קנטינה מאצלנו בוודאי, הם מקבלים הרבה עיקולים, אחרי דרישות לתשלום, אחרי נקיטת הליכים, עיקולי קנטינה בשב"ס, יש המון
אליהו מרידור:
אבל כשמגיע שוהה בלתי חוקי לשב"ס, או לפני, או תוך כדי, יש החלטה בעניינו, החלטה בעניינו אמורה להיות מלווה בהוצאות שמשיטים עליו, שפוסקים נגדו ולצד זה, לכם יש חשבון, כמה הוא עולה לכם, בזמן השהות שלו אצלכם ואתם יודעים על חשבון עתידי, כמה הוא הולך לעלות למר אדלשטיין, כשהוא מועבר אליו ואמור להטיס אותו
אליהו מרידור:
 נאמר וסך ההוצאות האלה, מסכמים ב-8,200 שקלים ותפסתם אצלו 25 אלף שקלים, לא מתבקש שתיקחו את ה-8,200, תשאירו לו את העודף, תגישו לו דוח מפורט שהוא חותם עליו, בגין מה הסכום הזה נגבה, הוצאות משפט, שהות אצלכם, עלויות הטסה, נסיעה בזינזנה, אני לא יודע מה, הנה העודף, תחתום שזה מה שקיבלת, סע לשלום ואל תחזור, זה אלמנטרי? שואל אותכם, מה, אנחנו כמה מדינות באותה מדינה?
ליאורה נהון:
שלום אדוני, מה הסמכות החוקית שלנו, לקחת את הכסף הזה, כפי ששרי אמרה נכון, אנחנו אכסנייה, אין לנו סמכות, הסמכות רק מאפשרת לנו, לפעול לפי חוק המעצרים והחזיק אותם במשמורת בתנאים נאותים, אם אדוני רוצה, אנחנו כמובן, נצטרף לחקיקה, לחקיקת תקנות בנושא, אבל אין לנו שום סמכות שבעולם, לבוא ולקחת רכוש של אדם שנמצא במשמרות שלנו
אליהו מרידור:
טוב, אז כמובן שאני פונה אליכם, אני לא פונה אליכם ספציפית ולא באופן פרטני לשב"ס, אני פונה לכלל, פשוט, אתם מתארים לי כרגע סיטואציה שבה, יש אצלכם כסף
ליאורה נהון:
לא כולם מגיעים עם כסף - - -
אליהו מרידור:
אני מדבר על סיטואציה שבה כן יש כסף
ליאורה נהון:
חלקם מגיעים עם סכומים משמעותיים, אכן
אליהו מרידור:
יופי, אני מדבר על אלה, עליהם אני מדבר, הם עלו לנו כסף, ריבונו של עולם, הם עלו לנו כסף, לא טבעי שאנחנו נרצה לשפות את עצמנו
אליהו מרידור:
 אני פונה אליך, מר אדלשטיין, נמצא הכסף, הנה הוא קיים, אני מדבר על אותו אחד שיש כסף
יוסף אדלשטיין:
	לכן אני אומר, זה תהליך שאנחנו כרגע מנסים למצוא את הטכניקה, איך כן לקחת לו את הכסף וזה אנחנו יושבים ומנסים למצוא ואמרתי שאנחנו מצאנו איזה משפט כזה, חילוט מקדים, או משהו כזה, שהוא יקפיא לו ואחרי זה מקסימום - - -
אליהו מרידור:
טוב, אז תראו, המרכז לגביית קנסות, אדוני, אני רוצה להסתכל עליהם כטלרים, בסדר? הם יכולים לאכוף כשיש מאיפה לקחת, באופן רשמי ויש פסיקה והם קיבלו הודעה, נא תאכוף את זה ואת זה, אני איפשהו מגדיר את זה נכון?
קריאה:
פחות, או יותר
אליהו מרידור:
יופי, ככה להבין את זה בשפה של הדיוטות, הם לא חלק מאפשרות ניצול משאב שבו, אצל נאשם, או אצל, לא יודע, איך שלא נגדיר אותו, מורחק שעלה לנו כסף ונמצא אצלו הכסף, הם לא חלק מהתהליך הזה של לגבות את הכסף ולהפקיד את אותו סכום, במרכז לגביית קנסות, הם לא צד לעניין הזה בכלל
אליהו מרידור:
 אני יכול להציע הצעה?
יוסף אדלשטיין:
כן, בבקשה אדוני
אליהו מרידור:
נעזוב את הנושא כרגע, נקבע פגישת עבודה, לא הכול חייב להתקיים תוך כדי דיון פומבי, נקבע פגישת עבודה, עם כל הגורמים הרלוונטיים, מנהלת הוועדה והיועצת המשפטית של הוועדה, אני בתוך הרעיון הזה שהעליתי, בטוח שיש רעיון טובים יותר אגב, זו רק דוגמא, לכל מי שיש בעיה, עם מתן מענה שיציב אותה, נשאף לתת לזה פתרון ונבחן את הדרך שבה אנחנו נוכל לעגן את זה כדי שזה לא יבוא לונטרי וגם לא יהיה תלוי זמינות וכוח אדם של הצוות שלך שעובד מסביב לשעון, בעוד מגוון רחב של משימות ואני מודע להן, אם ההצעה הזאת מקובלת על הגורמים הרלוונטיים, לרבות משרד האוצר, משרד המשפטים, רשות האוכלוסין, אני מזמין את עצמי ומוכן לגייס את עצמי
אליהו מרידור:
 אגב, זה יכול להתקיים ואשמח שזה יתקיים גם בלעדיי, אבל אני רוצה תוצאות, נמאס לי לדבר חברים, אני רוצה תוצאות, אני רוצה לדעת, כמה כסף נכנס לקופת המדינה ומכמה אנשים ועל ידי זה, להעריך, מה תהיה התגובה הרוחבית ואני מבקש לגייס אותכם לשאיפה הזאת שלי, אני לא מתכוון להרפות
אליהו מרידור:
 חוסר התייחסות היא או הסכמה אבסולוטית, או כפירה אבסולוטית, אני לא יודע איך להתייחס לזה
יוסף אדלשטיין:
אני בעד
נעה בן שבת:
 לא השלימה את הנתונים
אליהו מרידור:
לא, מיד היא עוברת לסקור את הסקירה שאיתה היא הגיעה, בסדר? עכשיו, זה נכון שצריך לדעת, כמה עולה, בשביל לדעת, כמה לקחת, אבל זה עולה, זה עולה - - -
סיגל רוזן:
לא, גם כדאי להבין שלא סתם כתוב בסעיף 13ב', ובלבד שלא תעוכב הרחקתו, כי כל יום עולה עוד, כ-400 שקלים
אליהו מרידור:
418, או 420, לא משנה
סיגל רוזן:
כל יום עולה כסף
אליהו מרידור:
תקשיבי, כשיש מנגנון גברתי והוא מסונכרן, בין כל הגופים הרלוונטיים, זה אפילו לא שלוש דקות, יש אקסיומה, יודעים על מה הוא צריך לשלם, כמה הוא צריך לשלם על כל פרמטר, בודקים אם הכסף הזה נמצא ברשותו, היה ונמצא ברשותו יותר ממה שיש, גובים רק את החלק היחסי, מביאים לו את היתרה בדרך לשדה התעופה, זה לא אמור לקחת עשר דקות, יכול להיות שאני מתאר את זה לא נכון, אולי אני מפרש את זה לא נכון, אבל ככה אני רואה את זה
אהרן הראל:
צוהריים טובים אדוני היושב ראש
אהרן הראל:
 אהרון בראל, ענף תקציבים, שירות בתי הסוהר
אהרן הראל:
 אז אני רוצה להתייחס לנקודה העלות שהות של שוהה בלתי חוקי, אז כמעט מתיישר לסכום שהוא אמר, אצלנו זה עולה כ-450 שקלים ליום שהייה של שוהה בלתי חוקי, זה הנתון שאנחנו יכולים להעביר, כמובן יש לי - - -
אליהו מרידור:
כמה ימים בממוצע, נמצא אצלכם שוהה בלתי חוקי?
ליאורה נהון:
רוב המוחזקים - - -
אליהו מרידור:
הם לא שפוטים, נחלק את זה
ליאורה נהון:
רק מי שסיים תהליך, חלקם סיימו הליך פלילי ועברו להליך המנהלי, חלקם הגיעו רק בהליך המנהלי, רובם מורחקים מהר מאוד
ליאורה נהון:
 ישנם בודדים שזמן השהות שלהם ממושך, יכול להגיע, גם לחודשים וגם לשנים
יוסף אדלשטיין:
מה שצוין פה זה אכן מספר ימים בודד, למעט אלה שהולכים לערכאות משפטיות ומגישים ערערים ומושכים את הזמן, אז הם יושבים תקופה ארוכה
אליהו מרידור:
ואני שואל כאן את כולכם, סליחה שאני קוטע אותך - - -
סיגל רוזן:
סליחה, יש כאלה שהמדינה לא מצליחה להרחיק אותם, לפעמים, אחד שחררנו אחרי עשר שנים - - -
יוסף אדלשטיין:
הם לא מצליחים להרחיק, בגלל אי שיתוף פעולה של הנתין
סיגל רוזן:
לא, לא
יוסף אדלשטיין:
לא, לא, מה זה לא לא?
סיגל רוזן:
בגלל שהוא הגיע ממדינות שאין לנו איתם יחסים ולא מצליח להשיג לו מסמכי נסיעה
יוסף אדלשטיין:
מסמכי נסיעה זה בדיוק העניין שהוא לא מוכן לשתף פעולה בהוצאת מסמכי הנסיעה
אליהו מרידור:
פגשתי כאלה שהייתי אצלכם, פגשתי את הנשים ההם
סיגל רוזן:
ישנם אזרחי חוף השנהב, שבגלל שהשגרירות שלהם לא מאפשרת להם להסדיר מסמכים, ישנם אנשים ממדינות שבאמת, אין לנו איתם יחסים והם כבר כל כך הרבה שנים פה שאין להם ממי להסדיר שמה את המסמכים
אליהו מרידור:
ואת אומרת, נאמר ומצאנו אצלו איזושהי זולה של איזה 40-50 אלף שקל, ככה משהו דמיוני, כי הם הרי מבריחים את הכספים, כמה שיותר מהר למשפחה
סיגל רוזן:
החוק היום מאפשר לגבות מתוך הכספים האלה את אותה הרחקה שלו, העניין הוא שאין לאן להרחיק אותו
אליהו מרידור:
ואת אומרת, בגלל שמשך זמן הטיפול בהרחקה, שלא באשמתו לכאורה, התמשך, למה הוא צריך לשאת בעלויות, זה מה שאת אומרת?
סיגל רוזן:
לא, זה לא מה שאני אומרת, אני אומרת שמי שלא מצליחים להרחיק, ממלא הם לא צריכים לשבת בכלא כל כך הרבה שנים, אבל זו סוגייה אחרת, זה לא נוגע לסוגיית ההרחקה
אליהו מרידור:
טוב ואני מהחסידים שמוכן ללכת ולפעול בידיי בשביל להשמיש את מתקן חולות, הבנת את ההבדל בגישה?
סיגל רוזן:
זה לא יישנה דבר
סיגל רוזן:
את הסודנים ואת האריתראים, לא ניתן להרחיק, לא בגלל האמנות שחתמנו עליהם, אין לנו עדיין יחסים עם סודן, אין לנו דרך להרחיק לאריתריאה, אין לנו דרך טכנית לעשות את זה, מעבר לאמנות
אליהו מרידור:
טוב, יש לשב"ס להוסיף משהו? אני מבקש לפנות למשרד האוצר
אליהו מרידור:
 שלום, פעמיים בשבוע מה שנקרא, אתה משלים לי על מה שלא היית שהיית במילואים שבוע שעבר
רום בר אב:
מתי שצריך אנחנו נבוא, בשמחה
אליהו מרידור:
אני יודע, אני יודע ומעריך מאוד
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדעת בבקשה, כיצד המשרד פועל על מנת להגדיל את הכנסות המדינה וכדי לקבל את הכספים שהמדינה צריכה לגבות מהשוהים הבלתי חוקיים?
רום בר אב:
כפי שהוצג על ידי כלל הגורמים שנמצאים פה, הסמכויות לאכיפה והרחקה וכל הנושאים שנידונו עליהם, הם מפוזרים בין הגופים השונים, אבל הם לא נוגעים למשרד האוצר
רום בר אב:
 אנחנו כמובן פועלים בשיתוף פעולה עם הגופים האלה, כל אחד מהגופים שהוצגו פה, בעיקר עם רשות האוכלוסין וההגירה - - -
אליהו מרידור:
מהם דרכי הפעולה? אני מבקש לדעת
רום בר אב:
אז אנחנו לא אנשי המקצוע לתחום הזה, אנחנו לא אלה שמיישמים את המדיניות הזאת, אנחנו אלה שמקצים את המשאבים לטובת הגופים שמיישמים את המדינות הזאת וככל, שהגופים נתקלים בקשיים, אנחנו כמובן, עובדים איתם בשיתוף פעולה רציף
אליהו מרידור:
מה שנקרא, אתה ותשובתך, נשלחת לי משמיים
אליהו מרידור:
 אתם נמצאים בשביל לתקצב ונמצא פה מר אדלשטיין, עם משאבים דלים מאוד מאוד, עם כוח אדם חסר מאוד מאוד מאוד, עם מתקן מיושן, עם חוסר בכלים ואני מבקש שהוא ישמיע לך, מה הצרכים שהוא זקוק להם, כדי שהמדינה, גם תכניס הרבה הרבה יותר כסף, בטח לאורך זמן וגם תבשר בשורה לפינוי שוהים בלתי חוקיים מגבולות המדינה, בבקשה, אני רוצה שהוא יהיה חשוף למקור ראשון, כמו שאני נחשפתי
יוסף אדלשטיין:
אני מניח שמשרד האוצר חשוף לצרכים, הייתה פגישה, אני לא יודע בדיוק מתי, לפני שבועיים, של מנכ"ל הרשות, עם האוצר, הוצגו הצרכים במגוון התחומים שאנחנו עוסקים ואני מניח שכפי שאתה יודע, יש מנכ"ל חדש לרשות, הוא שלושה חודשים והוא נכנס לעובי הקורה, מול האוצר ואני מקווה שאנחנו נוכל להתקדם בכיוון חיובי בתחום הזה
אליהו מרידור:
טוב, אז אני מזמין אתכם באמת, להתוודע, לא כאן, אני אשמח אפילו אם אתה כנציג המשרד שבאמת אמון על כך, תתלווה לסיור כדי לאמוד מקרוב אחר הצרכים, אין דבר טוב יותר ממראה עיניים, אני מסכים בחפץ לב, לגייס ממעט הזמן הפנוי שנותר לי במהלך השבוע ולתאם איתכם הגעה משותפת, אבל בכל מקרה ובכל מקרה ובכל מקרה, המצב הזה, לא יכול להישאר, אנחנו לא יכולים לבוא בדרישות, בציפיות ובטענות ולא להיות קשובים ולהתנהל, כאילו אנחנו עובדים במקביל ולא משרתים את אותה מטרה
אליהו מרידור:
 אני שמח לתת את רשות הדיבור ליושב ראש עמותה לקידום זכויות הסיעודיים, מר משה יועד הכהן
משה יועד הכהן:
תודה רבה אדוני, אני רציתי לשבח על הדברים שאמרת בפתח הישיבה, בעצם, על הרעיון שאני מבין שאתה מבקש ליזום הצעת חוק, שלפחות חלק מהכספים שאנשים מרוויחים כאן, יישארו בפיקדון, כדי שאפשר יהיה לממש מהן, גם את הוצאות ההרחקה וגם, אני מבקש לציין, לפחות מהזווית שלנו, שאנחנו למשל, חושבים על אפשרות להגיש תביעה נגד העובדים ויש הרבה מצבים כאלה, אז בעצם, אין מאיפה לקחת את הכסף, זאת אומרת, אם יהיה פקדון, אפשר יהיה לפנות לבית הדין לעבודה, לבקש עיקול זמני על הכספים, עד לסיום ההליך, אז בסופו של הליך, יהיה מאיין לקחת את הכסף, כי היום בעצם, הגוף היחיד שאפשר לגבות ממנו כספים זה המעסיק, הוא תושב ישראל, יש לו חשבון בנק, יש לו בית, יש לו חסכונות ומהם אפשר לקחת שנפסק נגדו, אבל כשמדובר בעובדים, אין מאיין לקחת ולמעשה, יש גם לקונה בעניין הזה, משום שבעוד שיש את הפיקדון, לגבי עובדים זרים בענפים אחרים, אז לגבי האדם שמעסיק עובד זר, בדרך כלל עובד סיעודי, בתחום שלנו, אין, חובת ההפקדה, חובת הפקדה עצמית שאתה חייב לשלם לעובד את סכומי הפנסיה, מיד שהוא מתפטר, או מפוטר ובעצם, הוא ממשיך הלאה ואין לך דרך לעכב את הכסף הזה ולכן, הרעיון הזה שתהיה איזושהי קופה, או איזשהו מסגרת שבה חלק מהכספים לפחות יופקדו, בזמן שהעובד נמצא בארץ, היא תאפשר לכל העובדים לגבות את הכספים האלה שאנחנו מדברים עליהם, לכן, ככול שהחקיקה הזו תקודם ובמהרה, זה יעזור מאוד לעניין הזה
נעה בן שבת:
בזמנו דווקא המטופלים הסיעודיים התנגדו מאוד, להטלת הפיקדון עליהם, הם ביקשו להחריג אותם מהפיקדון, מחובת הפיקדון, זה היה היסטורית, אפשר לראות את זה בפרוטוקול
משה יועד הכהן:
א', הרי בסופו של דבר, מזה חובת הפיקדון? הרי אתה הרי מחויב להחזיק את הכסף הזה, כי אתה צריך לשלם אותו
נעה בן שבת:
נכון
משה יועד הכהן:
אני לא חושב שזו הבעיה, הדבר הבא, אני רק אשים את זה בסוגריים, ביום ראשון הבא, אמורה לבוא לפני וועדה השרים לענייני חקיקה, הצעת חוק פרטית שתבטל את חובת הפנסיה למטופלים הסיעודיים ואז נפטר בכלל מכל החובה הזאת, גם בשביל להפקיד לעצמנו כסף שלרובנו אין, כדי לשלם את הפנסיה הזאת שהיא דבר הזוי שהוא לא מעוגן בשום, הוא בעצם, ניסיון להחיל על אנשים שבארצותיהם עצמם, אין להם פנסיה והסכום הזה, לא מיועד לפנסיה בכלל, כי הם רחוקים מאוד מגיל הפנסיה, שהם מקבלים אותו כדי בעצם, לתת תוספת שכר פיקטיבית ונקווה מאוד שכל שרי הקואליציה וועדת השרים לחקיקה, יתמכו בהצעת החוק הזאת כדי שהיא תוכל להתקדם, אבל אני אומר שכל זמן שזה לא קיים, אז אני לא חושב שיש בעיה של הפקדה, אלא אני לא רואה שזאת הבעיה - - -
אליהו מרידור:
סוגיית ההפרשה לפנסיה היא סוגיה כואבת ומתסכלת, אך אחרת, זה לא חונה שם ואני רק אומר לך אדוני שלצד זה, אם אדוני יודע, או לא, אני גם ביטאתי את זה בדיונים האחרונים שלגישתי, לכל היותר, לכל היותר, הפנסיה המופקדת אמורה להיות, על פי אמות המידה הנהוגות בארץ המוצא של העובד הזה ולא על פי המקום שבו הם עובדים, כי לא פה הם נתנו את מיטב שנותיהם וגם לא כאן הם יזדקנו, מי שכך גם ההוצאות לא יהיו בכפוף ליוקר המחיה הנהוגים בארץ, אבל - - - -
משה יועד הכהן:
הניסיון לתרגם את סכומי ההפרשות, של מעסיק בישראל, כדי לתת לו פנסיה שהוא מעולם לא יקבל בארץ שאליה הוא חוזר, היא בעיניי, איזושהי קונסטרוקציה מופרכת שהגיע הזמן לנתק אותה
אליהו מרידור:
זה לחלוטין מחזק אותך
נעה בן שבת:
הכוונה לא הייתה לאפשר להם פנסיה בארץ המוצא, הכוונה לתת להם את אותם זכויות עבודה
משה יועד הכהן:
אבל גברתי, זה לא זכויות עבודה, הרי בעצם, אי אפשר לבטח אותם - - -
אליהו מרידור:
היועצת המשפטית, יש הבדל עצום לגישתי, בין זכויות עבודה, לתנאים סוציאליים נלווים שבתוכם, מדינה מבקשת לתת רשת ביטחון לתושביה שעובדים ואומרת, אני לא סומכת עליכם שאתם תשמרו שקל לבן ליום שחור ותשמרו כסף שאתם אוגרים ומרוויחים בצעירותכם, לתקופה שבה תזדקנו ואני מסייעת לכם להחליט שזה מה שצריך ואגב, היום ניהלנו דיון עמוק ורציני בנושא קרנות הפנסיה וביטוחי המנהלים, אבל זה היה בוועדת הכספים
אליהו מרידור:
 אני מאוד מאוד מודה לך אדוני
משה יועד הכהן:
תודה רבה אדוני ואני מחזק את ידיך בפעולה שלך בתחום הזה
אליהו מרידור:
תודה רבה לך, לפני שנעבור לגברת שושנה ברוך, מהעמותה, היא נמצאת בזום, אני רוצה להעלות הצעה ולחזור שוב פעם למר רום ומר אדלשטיין, ברשותכם, הרבה פעמים, תמריצים מסייעים לנו לתת מעצמנו יותר, מכפי שאנחנו יכולים וצעד אחד מזין, צעד אחר זה שלפניו וזה שאחריו, אני אשמח בבקשה לדעת, מה עמדת האוצר להצעתי, שהאוצר ייתן ויתקצב בתופסת את הרשות שמר אדלשטיין מופקד עליה, בדרך של תקציב מותנה, שהתקציב שהוא יוכל, באמצעותו באמת, לממש את חזונו ולתת מענה כדי שהוא יוכל לתת לנו מענה לצרכים שלנו ולציפיות שלנו ממנו, על ידי תקציב מותנה שאתם תעבירו לו
אליהו מרידור:
 אני רוצה לדעת מה עמדתכם ולדעת, האם מר אדלשטיין יסכים לכזה צעד מאתגר
רום בר אב:
קשה לי לתת אמירה ברורה, ככה בשלוף שאני שומע את זה בפעם הראשונה, כן להוצאה מותנת בהכנסה, יש כל מיני מגבלות חשבותיות, לסוג ההוצאות שניתן לעשות בהוצאה מותנת, יש סוגי הוצאות שלא ניתן, יש סוגי הכנסות שניתן להחשיב, לעניין הכנסה מיועדת, להוצאה מותנת ויש סוגי הכנסות שלא ניתן
רום בר אב:
 אני לא מספיק, זה עניין חשבותי, צריך לבחון את זה עם אנשי המקצוע המתאימים - - -