GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נטלי גבאי לוי:
אני יכולה להגיד לך את המספר של כלל החברות ולא בחברה
נטלי גבאי לוי:
 367 עובדים זרים נדגמו, מתוכם 40 ביחס לחלוקה לחברות
אליהו מרידור:
 משהו כמו 10%
אליהו מרידור:
יש לנו עכשיו אינדיקציה
אליהו מרידור:
 יש לנו 10% משולמים
אליהו מרידור:
 זאת אומרת שאני נפלתי על ה-90% הלא מופרשים
אליהו מרידור:
 ככה יצא וזה בסדר
אליהו מרידור:
 עדיין זה מסביר לנו שאם עלינו רק על 10%, יש לנו 10% בעיית סוג הדיווח וההשלכות הפנסיוניות
אליהו מרידור:
 מה קורה עם ה-90% שלא מופרש בכלל?
שושנה ברוך:
אדוני יושב הראש, יש גם עוד עניין
אליהו מרידור:
כן? רק אם הוא רלוונטי גברתי
שושנה ברוך:
כן, כן, רלוונטי מאוד
שושנה ברוך:
 מתוך אותם 10% כנראה שאותם 10% הם עובדים ב- leave out
שושנה ברוך:
 כלומר, הם יוצאים כל יום, אוקיי? וזה קורה בעיקר, זה קורה בעיקר בבתי אבות
שושנה ברוך:
 כולם יודעים את זה, זה לא משהו שהוא
אליהו מרידור:
אה, מעניין
אליהו מרידור:
 וואי, אני מה זה מודה לך גברתי
אליהו מרידור:
 ממש למינציה
אליהו מרידור:
 הבנת גברתי היועצת המשפטית?
נטלי גבאי לוי:
העובדים הזרים בבתי אבות לא רלוונטיים אלינו
נעה בן שבת:
אבל העובדים שמלווים את המעסיקים שלהם - - - בבתי אבות
נעה בן שבת:
 הם עובדים אצל יחידים, אבל היחיד גר בבית אבות
נעה בן שבת:
 יכול להיות שזה המקרה?
נטלי גבאי לוי:
זה מקרים בודדים מאוד מאוד מאוד
נטלי גבאי לוי:
 וזה לא המקרים האלה
אליהו מרידור:
מה קורה לדוגמה עם דיור מוגן? מה קורה עם מטופל שהוא מאושפז תקופה ממושכת בבית חולים?
נטלי גבאי לוי:
אבל דיור מוגן שמתייחסים אליו כמו בית, האדם, העובד זר לן איתו שם
נטלי גבאי לוי:
 כי אם אנחנו משלמים גמלת סיעוד, לצורך העניין, בדיור מוגן, זה בית לכל דבר ועניין
אליהו מרידור:
אני מכיר מקרים שבהם זכאי מאושפז תקופה ממושכת בבית חולים
אליהו מרידור:
 ממושכת
אליהו מרידור:
 והעובד לא נמצא בכל שעות היממה
אליהו מרידור:
 כי אין מקום, בית חולים לא יודע להכיל
נטלי גבאי לוי:
גמלת הסיעוד לא משולמת בבית חולים
נטלי גבאי לוי:
 רק ב-30 ימים הראשונים לאשפוז
אליהו מרידור:
30 ימים זה הרבה זמן
נטלי גבאי לוי:
 אבל בחודש הזה, אבל אני יכולה להגיד לך שלא נמצאו שינויים בתלושי השכר בחודש הזה של האשפוז
נטלי גבאי לוי:
 השכר משתלם גלובלית
נטלי גבאי לוי:
ואני חושבת שהמחלוקת שחשוב לכוון אותה בסוף, אנחנו מדברים עליה ארוכות
נטלי גבאי לוי:
 אבל בסוף גם ההצעה שדורון רז מעלה וגם מה שעלה בשיחות הבירור, שאנחנו יכולים להראות את זה לוועדה
נטלי גבאי לוי:
 הסוגייה היא טיפה יותר גדולה
נטלי גבאי לוי:
 חברות הסיעוד עומדות על כך שהן משלמות נסיעות בצורה מופרזת ולכן יש את ההליך ולכן גם הליך הגישור התקיים
נטלי גבאי לוי:
 עכשיו, בסופו של יום - - -
אליהו מרידור:
לא, לא, לא, שנייה
נטלי גבאי לוי:
שנייה רגע, שנייה
אליהו מרידור:
אני רציתי לעבור מהנושא ואתם מאלצים אותי להישאר בו
נטלי גבאי לוי:
דקה, דקה
נטלי גבאי לוי:
 לא, לא, אנחנו לא רוצים להישאר בו, כי כולנו תמימי דעים בעניין הזה, גם בפגישות שדיברנו לפני הדיון הזה וגם בדיון הזה
נטלי גבאי לוי:
 שאם נוסעים או לא נוסעים
נטלי גבאי לוי:
 יש כאן איזה שהיא הכרעה שצריכה להתקבל בעניין הזה
אליהו מרידור:
מר רז, יש לי אליך שאלה
אליהו מרידור:
 חברות הסיעוד טוענות שהעובדים הזרים נוסעים?
אליהו מרידור:
לא, אני רוצה שהוא יענה לי
אליהו מרידור:
 כי הוא אמר לי משהו אחר הרי
דורון רז:
לא, אני אמרתי שחברות הסיעוד טוענות שהעובדים יש להם זכות לטעון שהם נוסעים - - -
אליהו מרידור:
כן, אתה צודק
אליהו מרידור:
 הבנתי
דורון רז:
הן לא גרות 365 יום אצל הקשיש בבית
אליהו מרידור:
ומגיע לך על זה ישר כוח עצום
אליהו מרידור:
 אדוני צודק
דורון רז:
נתת דוגמה, נתת דוגמה של מאושפז, הן נוסעות וחוזרות מזה
דורון רז:
 תראה, אני רוצה להגיד לך משהו
אליהו מרידור:
אדוני צודק
אליהו מרידור:
 אני שאלתי שאלה אחרת
דורון רז:
רגע
אליהו מרידור:
לא, אדוני יענה לי
דורון רז:
אני רוצה להגיד לך משהו
אליהו מרידור:
לא, לא עוד פעם דיון
אליהו מרידור:
 עד שקיצרת לי את התהליכים אל תחזיר אותי אחורה
דורון רז:
לא, יש כאן נקודה
אליהו מרידור:
אני שואל שאלה, אדוני
דורון רז:
אני אגיד את זה
דורון רז:
 ואם אתה לא רוצה אני לא אוסיף שום דבר יותר, אבל אני חייב להגיד
אליהו מרידור:
לא, אני רוצה שתוסיף, אתה מלמד אותי המון
דורון רז:
אני רוצה להגיד לך
דורון רז:
מה שחשוב כרגע מבחינתך לבדוק האם מכלל התעריף לשעה שמקבלת חברה או עמותת הסיעוד היא העבירה את כל החלקים שיש בתעריף לעובד
דורון רז:
 ולא סיפורים אחרים
דורון רז:
 כי גם אמר לך רועי קרת שפסק הדין אמר שבסופו של דבר צריך לראות את הכול כמכלול אחד
דורון רז:
 והאם הכסף בכללותו הועבר לעובד ולא נשאר אצל חברת הסיעוד
דורון רז:
 ואם אתה תפרט אותו לסעיף סעיף אתה תגיע לכל מיני מספרים שאין להם רלוונטיות למציאות האמיתית
אליהו מרידור:
 אז אדוני, כמו שאתה יודע, אני ממש ממש ירוק בתחום
אליהו מרידור:
 אני חדש
אליהו מרידור:
 גם בנושאים פרלמנטריים
אליהו מרידור:
 אני לא באמת בקיא כמוך
אליהו מרידור:
 אתה בלי עין הרע, המון שנים, היית בעל חברה
אליהו מרידור:
 אתה חייב להתחשב ביכולת שלי להבין את כל מה שאתה אומר, בקצב, לאט לאט
דורון רז:
למה הציניות הזאת?
אליהו מרידור:
 כעובדה אתה המון שנים
דורון רז:
למה הציניות? אני מכבד אותך וציניות לא במקום
אליהו מרידור:
אדוני, כעובדה אתה המון שנים בתחום
אליהו מרידור:
 כעובדה אתה שוחה בתחום כמו דג במים
אליהו מרידור:
 כעובדה אני בסך הכול תשעה חודשים חבר כנסת
אליהו מרידור:
 לא עסקתי בתחום הסיעוד קודם
אליהו מרידור:
 אני לא מכיר את הנושא מעבר - - -
דורון רז:
חבל שלא למדת לפני שהתחלת להתעסק בזה וראית את התחום הסיעוד
אליהו מרידור:
אז הנה, אז ראית - - -
דורון רז:
אתה מסתכל דרך המשקפיים הצרות של התעריף
דורון רז:
 אתה לא רואה את כל הדברים שקיימים מסביב
דורון רז:
אתה לא רואה את איכות החיים שניתנת לקשישים
דורון רז:
 אתה לא רואה מה קורה - - - ומה קורה בקורונה
אליהו מרידור:
וחרף הניסיון הרב שלך בתחום - - -
דורון רז:
את זה אתה לא רואה
דורון רז:
 אתה רואה רק מה שאתה מסתכל דרך המשקפיים שלך
אליהו מרידור:
וחרף הניסיון הרב שלך בתחום והפעילות הברוכה שלך, בכלל ובפרט, בסוף בסוף רצה הגורל ואני יושב ראש הוועדה הזאת
אליהו מרידור:
 אז תאפשר לי להחליט מה אני בודק
אליהו מרידור:
 תאפשר לי להחליט מה אני שואל
אליהו מרידור:
 ותאפשר לי להחליט לאן אני לוקח את דיוני הוועדה שלי
אליהו מרידור:
      עכשיו, באותו עניין שדיברת עליו, נמצא איתנו פה נציג קו לעובד
אלעד כהנא:
כן כבודו
אליהו מרידור:
אני אשמח בבקשה, ברוך הבא, אני מאוד מודה לך בכלל ובפרט על הסבלנות
אליהו מרידור:
 אם אפשר בבקשה רק להוריד את המיקרופונים בדרך, שאני אוכל לראות את זיו פניו
אליהו מרידור:
 אני אשמח בבקשה לקבל את התייחסותכם כתנועה שמאוד מאוד דואגת לזכויות העובדים, להצעה שהועלתה פה והנושאים שנבחנים
אליהו מרידור:
 לעניין פוטנציאל התביעות של העובדים בגין הוצאה שלא מתקיימת ואם היא משולמת או לא
אלעד כהנא:
אין בעיה
אלעד כהנא:
 אני כן אגיד תודה רבה על דיון הזה
אלעד כהנא:
 הוא באמת מאוד מאוד חשוב
אלעד כהנא:
 ואני אגיד, אני כמובן לא יכול לדבר בשם כל העובדים, אני אדבר בשם קו לעובד
אליהו מרידור:
כן, כן, כן
אלעד כהנא:
אנחנו במעמד ידיד בית משפט בהליך המשפטי שמוזכר פה
אלעד כהנא:
 ביקשנו להצטרף אליו כדי להביע את עמדתנו
אלעד כהנא:
 אנחנו גם נגיע בדיון הקרוב בנובמבר
אלעד כהנא:
 אנחנו לא שותפים לחשש ולתפיסה שהוצגה כאן על ידי חברות הסיעוד
אליהו מרידור:
חברים, זאת כותרת
אליהו מרידור:
 זאת כותרת
אליהו מרידור:
 מדהים
אלעד כהנא:
אנחנו חושבים שגם לפי הטענות על צו ההרחבה ועל הזכאות מכוח דיני העבודה להחזרי נסיעות, בנסיבות שבהן מדובר בעובד ומטופל שמתגוררים בבית, אני לא מדבר על אשפוז בבית חולים
אלעד כהנא:
 גם לפי צו ההרחבה הזכאות היא רק בגין נסיעות בפועל
אלעד כהנא:
 בגין הצגת קבלות, אחרי הצגת כתובת מדויקת מהעובד שמאפשרת מרחק עם גבול עליון של 22
אלעד כהנא:
60 אם אני זוכר נכון ליום
אלעד כהנא:
 וכמובן אנחנו מדברים על חלק יחסי של חברת הסיעוד בהעסקה
אלעד כהנא:
 כי חברת הסיעוד לא יכולה להידרש לשלם את הכול
אלעד כהנא:
      הפערים בין זה לבין מה שאנחנו מבינים שמשולם כהוצאות שוטפות הם אסטרונומיים
אלעד כהנא:
 וכמו שנאמר כאן, זה בסופו של דבר פוגע או במטופל הסיעודי או בעובד
אליהו מרידור:
אני מציע לכולם, סליחה שאני לא יכול להתאפק
אליהו מרידור:
 בואו נצא כולנו החוצה לראות אם המשיח הגיע והתגלה
אליהו מרידור:
 אני לא האמנתי
אליהו מרידור:
 אני אומר לכם בכנות רבה, אני לא האמנתי שאני אזכה לכזאת הבהרה
אליהו מרידור:
 ואני שואל עכשיו אותך ואתכם, אם הם אומרים את מה שהם אומרים, איפה אתם? מיליארדים
אליהו מרידור:
 מיליארדים
רועי קרת:
אנחנו איתם ביחד באותו הליך, הם בצד שלנו
אליהו מרידור:
עכשיו, אתם הצעתם הצעה
אליהו מרידור:
 למה אתם לא רוצים לקיים אותה? טוב נו, בואו
אליהו מרידור:
 אנחנו לא עוזבים את זה
אליהו מרידור:
 אגב, יש פה נציג מחברת סיעוד או עמותה? לא יודע, לא? כי נאמר לי שכן יגיעו
אליהו מרידור:
 אתה יכול בבקשה להעלות מישהו כזה? כי אתה לא מעסיק בפועל, אתה יושב ראש האיגוד
אליהו מרידור:
      טוב, אני מבקש להעלות לשידור כרגע את יושב ראש עמותות חברות הסיעוד טל חדד
אליהו מרידור:
 רק שיידעו כל אותן חברות הסיעוד והעמותות הגדולות שכבר נעתרו להפצרותיי והפצרות הוועדה והואילו להגיע לכאן ובסוף לא הגיעו, הואילו לאשר הגעה
אליהו מרידור:
 לא הגיעו, אף אחד מהם
אליהו מרידור:
 בדרך כלל הם מהראשונים כאן
אליהו מרידור:
 שאני מאוד מאוד נפגע
אליהו מרידור:
 ממש
רועי קרת:
אדוני, אני מתנצל, אני צריך לצאת ב-13:00
רועי קרת:
 אני מבין שיש לכם עוד שאלות אליי
רועי קרת:
אז אפשר לשאול אותן
רועי קרת:
 רק להשלים את מה שאדוני שאל קודם
רועי קרת:
 אני קיבלתי את התשובה תוך כדי
רועי קרת:
 צו המניעה שדנו בו ניתן ב-19
רועי קרת:
4
רועי קרת:
2021
רועי קרת:
 וההליך המשפטי התחיל במרץ 2021, חודש קודם
אליהו מרידור:
 על מה? על מה? זה מה שאני שאלתי
רועי קרת:
על נושא הנסיעות
אליהו מרידור:
אתם הגשתם עתירה להפסיק?
רועי קרת:
אמרתי אדוני, אנחנו הוצאנו חוזר, הוצאנו אגרת מה שנקרא אצלנו
רועי קרת:
 ובקשה לצו מניעה הוציאו החברות
רועי קרת:
 האגרת ביקשה להסדיר את המצב
רועי קרת:
 החברות הגישו בקשה לצו מניעה וקיבלו אותו
אליהו מרידור:
באיזו תואנה?
רועי קרת:
אני אמציא לאדוני את כל המסמכים
אליהו מרידור:
 כי אומר מר רז שהוא לא נדרש להגיע לאותה אגרת
אליהו מרידור:
 הוא כמה שנים קודם פונה אליכם ומבקש מכם להפסיק לקבל ולשלם, אם רק תוציאו לו מכתב שיפוי שיעגן וייתן לו בטוחה שהוא לא ייתבע, שהוא לא יהיה חשוף
אליהו מרידור:
 ולא הסכמתם
רועי קרת:
אבל כבר אמרתי לאדוני שאני לא מכיר פנייה כזאת
רועי קרת:
 ושמעת מאדוני שגם היושבים מאחוריי בטור לא מכירים פנייה כזאת
רועי קרת:
 אנחנו נבדוק את זה
אליהו מרידור:
 וגם מר רז יעדכן אותי מי היה לצידו ואל מי הם פנו ומתי בעניין ההצעה
אליהו מרידור:
 ואני רק לא מבין מר רז, רק שאלה
אליהו מרידור:
 אם זו הייתה יוזמה שלכם מלפני כמה שנים, באיזה היגיון הגשתם על זה צו מניעה? למה לא אמרתם אנחנו זה שפנינו אליכם, לא צריך בית משפט
אליהו מרידור:
 בואו, תוציאו לי רק מכתב שיפוי וגמרנו עניין
דורון רז:
קודם כל, אני אמרתי גם קודם
אליהו מרידור:
מה הסיבה שלא? לא ככה?
דורון רז:
ההתדיינות היא מול שתי חברות, לא מול איגוד, לא מול כלל החברות
דורון רז:
 זה חברות שביטוח לאומי רצה לעשות להן סנקציות ובלית ברירה הן הגישו עתירה
דורון רז:
 העובדה היא שבית המשפט - - -
אליהו מרידור:
שכללה את כל, שכללה את כל המאה אחוז
אליהו מרידור:
 אבל האגרת היא כללית לכולם
דורון רז:
- - - מדברת בעד עצמה
דורון רז:
 מדברת בעד עצמה
אליהו מרידור:
לא, אז אני מנסה רגע להבין
אליהו מרידור:
 כל פעם כשאני חושב שאני מסיים פרק ואני עובר נושא אתם מפילים עליי עוד פצצה
אליהו מרידור:
 האגרת היא לכלל העובדים
נטלי גבאי לוי:
לכלל החברות
אליהו מרידור:
לכלל החברות
נטלי גבאי לוי:
נכון, נכון
אליהו מרידור:
ושתיים מתוכן פנו והצו מניעה הוא למאה אחוז?
נטלי גבאי לוי:
שתיים מהן פנו, שהשתיים האלה לא הסכימו לתקן ליקויים שחברות אחרות כן תיקנו
נטלי גבאי לוי:
 ולכן השתיים האלה נמצאות בהליך
נטלי גבאי לוי:
 והמצב, בצו מניעה קיבלנו להשאיר את המצב כפי שהוא ולא להפעיל סנקציות
אליהו מרידור:
לכולן? לא, צו המניעה הוא גורף או רק לעותרות?
דורון רז:
לא, לא, הוא גורף
אליהו מרידור:
מה ההיגיון?
דורון רז:
אבל זה לא משנה
דורון רז:
 דרך אגב, החברות שתיקנו גם הן תיקנו ומשלמות נסיעות בגובה המותר לפי החוק
דורון רז:
 גם הן משלמות
דורון רז:
 ועוד פעם אני חוזר ומדגיש, שלא תהיה אי הבנה
דורון רז:
 אין על הנסיעות, על הכסף הזה אין תנאים סוציאליים ואם שילמו אותו זה לא בשביל לחסוך תנאים סוציאליים או משהו מסוג זה
דורון רז:
 התעריף יש עליו זכויות סוציאליות
דורון רז:
 על נסיעות אין
דורון רז:
 ואם לא משלמים אותו בנסיעות גם לא יכולים לשלם אותו בשכר
דורון רז:
 תודה
אליהו מרידור:
 אז בוא, ברשותך, אנחנו לא נעבור לדובר הבא, הוא יצטרך להמתין
אליהו מרידור:
 כי אני רוצה ליהנות מהנוכחות של היועץ המשפטי למוסד לביטוח לאומי
אליהו מרידור:
 שקף 9 בבקשה
אליהו מרידור:
      אנחנו עוברים לסעיף שאני מודה שאפילו מביך אותי לדון בו
אליהו מרידור:
 המוסד לביטוח לאומי משלם, משלם משכר העובד 3
אליהו מרידור:
5% בגין תשלום דמי ביטוח לאומי
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, הוא משלם בשביל עצמו
אליהו מרידור:
 הוא מפריש
אליהו מרידור:
 כשחברות הסיעוד מחויבות לשלם רק 0
אליהו מרידור:
59%
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, הטולרנס בין מה שהביטוח לאומי משלם, לנכות, לבין מה שאמורים לקזז וזה לעצמו, הוא 2 נקודה משהו אחוז
אליהו מרידור:
 2
אליהו מרידור:
91% אם אני לא טועה
אליהו מרידור:
 נכון? אני אשמח שאדוני יסביר לי את התוצאה הזאת
רועי קרת:
אני אומר לאדוני, זה בעצם אותו דבר כמו הנושא של הנסיעות
רועי קרת:
 כיוון שאנחנו, התעריף הוא תעריף שעתי ממוצע, הוא לוקח את כל העובדים, עושה עליהם ערך ממוצע ולפי זה משלם את ערך השעה
רועי קרת:
 זה לא אומר שהעובד הספציפי הזה זה מה שמשלמים עליו
אליהו מרידור:
 נחזור
אליהו מרידור:
 רציתי לדלג פעם שעברה בסוגיה הזאת, אבל עכשיו אתה אומר לי אל תוותר על זה
אליהו מרידור:
 כמה עובדים ישראלים מועסקים בחברות הסיעוד?
רועי קרת:
סדר גודל של 150,000
אליהו מרידור:
אני מכיר 120,000
אליהו מרידור:
 בסדר? מישהו רוצה לדייק לי את הנתונים בין 150 ל-120?
נטלי גבאי לוי:
בסביבות 149,000 מטפלים כולל בני משפחה שרשומים בחברות הסיעוד
אליהו מרידור:
אין בעיה, זה נקרא מועסקים זה, אוקיי
אליהו מרידור:
 שאגב, מוצא להם תלוש?
אליהו מרידור:
בני משפחה?
נטלי גבאי לוי:
כן, כן, כן
אליהו מרידור:
 150,000
אליהו מרידור:
 כמה שעות ממוצע לעובד? כמה שעות ממוצע למועסק? לא, זה לעובדים זרים
אליהו מרידור:
 כמה שעות ממוצע למועסק ישראלי? שאלה בסיסית
אליהו מרידור:
 אני עדיין ממתין, אגב, לתשובה
אליהו מרידור:
 כמה שעות ממוצע לעובד ישראלי?
רועי קרת:
אדוני, אני מציע שאת התשובות המספריות נמציא לכם בכתב אחר כך
רועי קרת:
כדי שלא נטעה עכשיו
אליהו מרידור:
 אני רוצה לספר לכם משהו
רועי קרת:
זאת לא שאלה בסיסית
אליהו מרידור:
עד הרגע הזה, אדוני, מכובדי, עד הרגע הזה לא שאלתי אף שאלה שלא שאלתי אתכם קודם
אליהו מרידור:
 אתם הייתם אמורים להגיע לכאן כבר שבוע שעבר
אליהו מרידור:
 פעמיים נדחה הדיון רק בצל החסימות צירים מרכזיים
אליהו מרידור:
 אוקיי? הייתי אמור לקבל את התשובה הזאת ואת שאר השאלות, התייחסות, עוד קודם
אליהו מרידור:
 אני לא מפתיע אתכם
נטלי גבאי לוי:
אנחנו התייחסנו לשאלות הוועדה בכתב
נטלי גבאי לוי:
 לא נשאלנו לגבי משרה ממוצעת של עובד ישראלי
אליהו מרידור:
תראי, אני לא הנחתי שהתשובה שאתם תתנו לי תהיה תשובה ברמה כזאת
אליהו מרידור:
 אבל בואו, אני ממשיך אתכם
אליהו מרידור:
 מה אתם מניחים שממוצע עובד ישראלי?
נטלי גבאי לוי:
אז אמרנו בין 60 ל-70 שעות
נטלי גבאי לוי:
 זה ביחס לרמות הרי
נטלי גבאי לוי:
 ברמות הגמלה, בין 2 ל-6, ביחס לכל זכאי, כמה שעות הוא מקבל
נטלי גבאי לוי:
 אנחנו מניחים שהממוצע הוא בין 60 ל-70 שעות
אליהו מרידור:
זאת אומרת ש-1 ו-2 בין 60 ל-70 שעות ממוצע
אליהו מרידור:
 לא, זה בין 1 ל-4
אליהו מרידור:
 ובין 4 ל-6
נטלי גבאי לוי:
זה בין 2 ל-6
נטלי גבאי לוי:
 אני התייחסתי, ברמות, ברמה 1
נטלי גבאי לוי:
כי ברמה 1 הרוב מקבלים גמלה בכסף ופחות שירותים
אליהו מרידור:
אז לגרוע אותם מה-150?
נטלי גבאי לוי:
זה לא צריך לגרוע אותם, הם חלק מהמטפלים
נטלי גבאי לוי:
 אבל אמרת ממוצע
אליהו מרידור:
 אני אמור, חברים, תשמעו
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדעת כמה עובדים ישראלים מועסקים דרך חברות הסיעוד לסיעוד ביתי
נטלי גבאי לוי:
בסביבות 150,000 מטפלים
אליהו מרידור:
אני חושב שזה נתון שלא כל כך קולע למציאות
נטלי גבאי לוי:
אז אנחנו נעשה עוד בדיקה לעניין הזה
נטלי גבאי לוי:
 זה מה שאנחנו יודעים
אליהו מרידור:
אני אומר, מראש מי שמקבל גמלה ומי שמקבל גמלה להעסקת בני משפחה לא עובר דרך הצינור של חברות הסיעוד
נטלי גבאי לוי:
בטח שכן
נטלי גבאי לוי:
 בני המשפחה מטפלים רשומים בחברות הסיעוד, מה זאת אומרת?
רמי סלהוב:
אני בן משפחה
נטלי גבאי לוי:
זה בדיוק זה
נטלי גבאי לוי:
 כשאני אומרת 150,000 מטפלים
אליהו מרידור:
לך יש תלוש דרך חברת סיעוד?
נטלי גבאי לוי:
בוודאי
אליהו מרידור:
לא, לא, אל תבוא, אדוני
אליהו מרידור:
 שואל, לא צריך להוכיח לי
אליהו מרידור:
 אתה בן משפחה שמועסק?
רמי סלהוב:
לא, אני מחליף את אותו עובד
רמי סלהוב:
 אני בן משפחה
רמי סלהוב:
זה 33 שקלים לשעה
אליהו מרידור:
 ואתה עובד דרך חברת סיעוד?
רמי סלהוב:
אני עובד דרך סיעוד, כן
רמי סלהוב:
עם תלוש משכורת
אליהו מרידור:
 אז נאמר, שנייה
דורון רז:
לאן כבודו רוצה להגיע עם כל החישובים שלו?
אליהו מרידור:
לאט לאט
דורון רז:
לאן אתה רוצה להגיע? זה הבמה עכשיו לעשות את כל החישובים?
אליהו מרידור:
בטח
אליהו מרידור:
 מה, אתה עכשיו רוצה להחליט לי?
דורון רז:
יש ועדת תעריפים, יש מוסד לביטוח לאומי
אליהו מרידור:
אתה רוצה עכשיו להחליט? תראה, כשאני שואל אותך שאלות מורכבות - - -
דורון רז:
יושבים פה אנשים מכובדים
דורון רז:
ואנחנו מתדיינים, אנחנו מתדיינים על דברים שהם נעשים - - -
אליהו מרידור:
זוטות
דורון רז:
במסגרת הסכמים
אליהו מרידור:
מה זה 62 מיליון שקלים בשנה, בינינו? זה מה שאתה אומר לי, זה התרגום
דורון רז:
אני לא אמרתי
דורון רז:
 אתה אל תכניס לי מילים שלא אמרתי
אליהו מרידור:
אז אל תיכנס, לא נתתי לך רשות דיבור
דורון רז:
לא אמרתי את זה
אליהו מרידור:
 אז מה זה יש בינינו אנשים מכובדים?
דורון רז:
אני רק אומר שבטוח שזה לא הבמה לעשות את הדיון הזה
אליהו מרידור:
מה אתה, מה אתה עכשיו נוגע בכאלה נושאים
אליהו מרידור:
 אני רוצה להבין איך ביטוח לאומי מתקצב במקום 0
אליהו מרידור:
59, 3
אליהו מרידור:
5% שזה רק 2
אליהו מרידור:
91% יותר עודף בגין העסקה של עובדים זרים הפרשה לביטוח לאומי
אליהו מרידור:
 שמישהו ייתן לי תשובה
אליהו מרידור:
 זוטות, אה? זוטות
אליהו מרידור:
 בבקשה, אני רוצה תשובה
רועי קרת:
אני יכול אדוני לחזור על מה שאמרתי?
אליהו מרידור:
אה, גם לזה לחכות? אוקיי
רועי קרת:
משלמים בממוצע
רועי קרת:
 בערך ממוצע, זה המכרז
אליהו מרידור:
בוא, אני רוצה רגע להבין, להבין איתך רגע משהו
אליהו מרידור:
 בסדר? בוא
אליהו מרידור:
 נעשה איזה שהיא אנלוגיה
אליהו מרידור:
 אדוני בעל מסעדה
אליהו מרידור:
 מגיע פעם באיזה שהיא תקופה למנהל המסעדה ואומר לו בוא, אנחנו רוצים רגע להבין אם אנחנו עובדים נכון
אליהו מרידור:
 כמה כסף אנחנו משלמים משכורות? הוא אומר אנחנו משלמים ממוצע, ממוצע של 20,000 שקלים
אליהו מרידור:
 שמע, לא נראה לי כל כך סביר
אליהו מרידור:
 מה, יכול להיות שהשף נכנס לאותה משוואה של הדיילת כניסה? לא יכול להיות
אליהו מרידור:
 או של הבחור שמנקה בלילה את החניה? לא יכול להיות
אליהו מרידור:
 אני יודע להגיד לך שאנחנו על צוות ניהול משלמים X ועל צוות תפעול Y ועל צוות תחזוקה Z
אליהו מרידור:
 מביאים
אליהו מרידור:
 ואז אתה אומר אוקיי, אני רוצה טיפה לצמצם בזה, כדי שיהיה לי כסף לתת לזה
אליהו מרידור:
     יכול להיות שהמוסד לביטוח לאומי משלם גלובלי, מה שנקרא זל בזך
אליהו מרידור:
 אחד על אחד
אליהו מרידור:
 כמה זה 3
אליהו מרידור:
5, 3
אליהו מרידור:
 הרי לא יכול להיות יותר מ-3
אליהו מרידור:
 מתי אתה אומר ממוצע? כשלחלק אני אמור להפריש 5%, לחלק 0
אליהו מרידור:
 אז אני אומר אני לא יודע לגעת בדיוק, אני אומר בערך כולם 3
אליהו מרידור:
 הרי ברור לך ולי, ולך עוד לפניי והרבה יותר טוב ממני, שהתקרה היא 3
אליהו מרידור:
 בתוך התקרה 3
אליהו מרידור:
5 ברור לך ולי שמצויים 0
אליהו מרידור:
59
אליהו מרידור:
 אז איך אתה אומר לי משלמים את זה מיקס? תסבירו לי
אליהו מרידור:
 אני מנסה לפשט את זה
רועי קרת:
אני מבקש אדוני
רועי קרת:
 אני מבקש שתקראו את חוות הדעת
אליהו מרידור:
תשמע, אני רואה את זה בחומרה שאתה חייב לצאת
אליהו מרידור:
 אתה יודע?
רועי קרת:
בסדר, אני - - -
אליהו מרידור:
אני הגעתי
אליהו מרידור:
 בוא, אני רוצה לומר לך משהו
רועי קרת:
- - - הזמין אותי ולא שאל אותי אם אני יכול לבוא בשעה הזאת או לא
רועי קרת:
 כיבדתי את אדוני והגעתי
אליהו מרידור:
אני הזמנתי את המנכ"לית ואני לא שואל אף מוזמן אם הוא יכול להגיע או לא
אליהו מרידור:
 אתם תגידו שאתם לא יכולים להגיע ואני אפעיל שיקול דעת
רועי קרת:
אני מתנצל אדוני, יש לי עניינים רפואיים
רועי קרת:
 אני ב-13:00 יוצא
אליהו מרידור:
רפואה שלמה
רועי קרת:
אני מבקש שתקראו את חוות הדעת של הגב' לביא שבעקבותיה נבנה התעריף בהוראת בית המשפט
רועי קרת:
 ונדבר על זה
אליהו מרידור:
מתי בית משפט נדרש לסוגיה?
רועי קרת:
באותו פסק דין שאדוני אמר שהוא קרא, של 84 עמודים, שאדוני אמר ששום דבר שם לא היה רלוונטי
רועי קרת:
 פסק הדין של - - - שם נקבע התעריף
אליהו מרידור:
זאת אומרת שאדוני אומר לקחתי הלכה משנת 2005, השתמשתי בה לשנת 2008
אליהו מרידור:
 הלכה מחייבת
אליהו מרידור:
 והתעלמתי, היא לא מחייבת, אגב
אליהו מרידור:
 אבל באותה מידה שהתייחסתי להלכה מ-2005
אליהו מרידור:
 ואני מחיל אותה על המכרז ב-2008, ככל ועלינו על לקונות, אני באותה מידה גם מתעלם מאותו סעיף סל שלי באותו מכרז רלוונטי שאומר שאני אקזז תשלומים שלא מקוימים ואני אתאים אותם להוצאה בפועל
אליהו מרידור:
 חבר'ה, מדובר פה במאות מיליונים, רק הסעיף הזה
רועי קרת:
אדוני, הדרך הנכונה בעיניי לתקן את הבעיה הזאת בהוצאת מכרז חדש עם תעריף חדש
אליהו מרידור:
מה אתה אומר?
רועי קרת:
כך אני חושב
אליהו מרידור:
מה אתה אומר? תחזיר לקופה את הכסף שאנחנו מבינים שהוצא ואז נתקן את עצמנו לקדימה
אליהו מרידור:
 אתה אומר לי, אתה אומר לי אני מכיר בעובדה שיש פה לקונות
אליהו מרידור:
 ואני מכיר בעובדה שאנחנו משלמים כסף שלא לצורך ואני נתקן את זה על ידי הוצאת מכרז אחרי 15 שנה? אתה כמעסיק פרטי היית משלם את זה?
רועי קרת:
חבל שאדוני סתם צועק עליי
אליהו מרידור:
אני לא צועק עליך, אני מנסה רגע להבין
אליהו מרידור:
 התשובה שלכם פשוט מקוממת אותי
רועי קרת:
אז אני אומר אדוני, המכרז הזה למיטב ידיעתי מוכן כבר מאז שנת 2016
רועי קרת:
 אולי אדוני צריך לבדוק למה המכרז הזה לא יצא משנת 2016
אליהו מרידור:
אוקיי, יש פה, אוקיי אדוני
אליהו מרידור:
 אדוני, אני מתנצל אם קיבלת את זה כצעקה
אליהו מרידור:
 אני רק פונה, ברשותך, לנצל את שתי הדקות שאתה עוד פה
אליהו מרידור:
 לשאול האם נמצאים פה נציגים של ועדת התעריפים?
אליהו מרידור:
מי?
חנן פריצקי:
חנן פריצקי, סמנכ"ל תקציבים, משרד הרווחה
אליהו מרידור:
שלום אדוני
אליהו מרידור:
 שאלה, אני בטוח שאתה תעודכן לגבי השאלות שאני שואל כרגע
רועי קרת:
אדוני יכול להזמין אותי שוב, ואני אשמח לבוא שוב
רועי קרת:
 רק יש לאנשים עוד אילוצים
אליהו מרידור:
אני מתנצל
אליהו מרידור:
 שמה?
רועי קרת:
הטלפון כבר מצלצל
אליהו מרידור:
אדוני יכול ללכת
אליהו מרידור:
 אני לא רוצה לעכב אותו
רועי קרת:
אדוני, מזכירות הוועדה היא לא שואלת, היא מוציאה הזמנה
אליהו מרידור:
מעולם באף דיון לא שאלו בשום ועדה
רועי קרת:
אז אני אומר לאדוני, אני הודעתי למזכירות הוועדה שאני מוגבל עד השעה 13:00
אליהו מרידור:
זה משהו אחר
אליהו מרידור:
 אתה צודק
אליהו מרידור:
 אבל אומרת לי מנהלת הוועדה שהיא לא קיבלה כזאת החרגה
אליהו מרידור:
 אוקיי, אז מר פריצקי, שאלה אליך אדוני
אליהו מרידור:
 האם אדוני מכיר את הנתונים שאני מדבר עליהם?
חנן פריצקי:
אני מקבל, אני בונה את התעריף כבר זמן מה
חנן פריצקי:
 אנחנו בונים את התעריף על פי הנחות שמגיעים מביטוח לאומי
חנן פריצקי:
 כמו שאמר גם רועי, כל בניית התעריף נעשתה לצורך המכרז הקודם
חנן פריצקי:
 ועל סמך ההנחות שהיו בזמנו
חנן פריצקי:
 מאז התעריף מתעדכן מעת לעת בהתאם לעלויות שרלוונטיות
אליהו מרידור:
ברשותך אדוני, רק לגבי מה, הנתון שכרגע אדוני מסר
אליהו מרידור:
 הנחת העבודה הייתה לגבי העבודות שהיו מקוימות אז במכרז הקודם
אליהו מרידור:
 ואני שואל את אדוני האם אז במכרז הקודם הנחת העבודה הייתה שההוצאה בגין הפרשה לביטוח לאומי לעובדים זרים היא 3
אליהו מרידור:
5% כשידוע שההפרשה בפועל היא 0
אליהו מרידור:
 שאלה אחת פשוטה
אליהו מרידור:
 האם הייתה הנחת עבודה אחרת?
חנן פריצקי:
הנחת העבודה עבדה על שכר של עובד ישראלי
אליהו מרידור:
 זו התשובה שחיכיתי לה
אליהו מרידור:
 זו התשובה שחיכיתי לה, גברתי מנהלת האגף
אליהו מרידור:
 זה מה ששאלתי
אליהו מרידור:
 ואתם אמרתם שלא
אליהו מרידור:
 אז הנה, ועדת תעריפים, בחור רציני
אליהו מרידור:
 מסביר ברור, פשוט
אליהו מרידור:
 לא מתחכם
אליהו מרידור:
      ואני שואל את אדוני האם מעת לעת כשהבין שהמכרז מתקיים גם לעניין עובדים זרים, האם הוא ביצע החרגה?
חנן פריצקי:
אז אני אומר, לאורך כל התקופה אני אומר, אנחנו היינו בחייו של מכרז
חנן פריצקי:
 ולאורך העניין המכרז מהבחינה הזאת לקח את התעריף כפי שנבנה בזמנו ועדכן את זה רק מעת לעת
אליהו מרידור:
אבל אני שואל את אדוני
חנן פריצקי:
אבל רגע, שנייה
חנן פריצקי:
 לצורך העניין, אני חוזר דווקא לנושא הנסיעות
חנן פריצקי:
 דווקא בנושא הנסיעות, הנחת הבסיס בתחילת עולמו של המכרז היה כמו שאמר גם רועי בזמנו, 80% לקחנו את זה מהתעריף
חנן פריצקי:
 כי ההנחה בבסיס זה הייתה ש-20% לא צריכים חופשי חודשי
חנן פריצקי:
 לעומת זאת, בבסיס דברים אחרים לא היו הנחות
אליהו מרידור:
לא רציתי להגיע עכשיו לנסיעות, אבל אדוני הכניס אותי, אז אני אכנס לזה בחפץ לב
חנן פריצקי:
אני רק מסביר את זה
אליהו מרידור:
האם אדוני בבסיס ההנחה בעת כתיבת המכתב ידע שעובדים זרים יהיו חלק מאותו תפעול של מכרז עם אותם זכיינים?
חנן פריצקי:
א', אתה מדבר על תעריף 15 שנה
חנן פריצקי:
 בדיוק
חנן פריצקי:
 ואז ככל שאני זוכר, מקצתם של העובדים היו עובדים זרים, והתעריף נבנה על סמך שעת סיעוד
חנן פריצקי:
 כאשר אני אומר, לקח בחשבון מקצתם של עובדים כעובדים זרים
חנן פריצקי:
 הרוב הגדול היה עובדים ישראלים
אליהו מרידור:
 ברבות השנים, אדוני, ברבות השנים אדוני הבין שמדובר ביחס של לא פחות מ-30% מועסקים זרים
אליהו מרידור:
 משמע שהוצאה שלא לצורך מסתכמת לכדי מיליארדי שקלים
אליהו מרידור:
 אני שואל את אדוני האם כשהוא הבין בדיעבד שמועסקים תחת אותו מכרז גם עובדים זרים שסעיפים מסוימים לא מתקיימים לגביהם, האם כיושב ראש ועדת תעריפים הוא הבין את הנקודה, הסב את תשומת המעורבים? פעל כדי להפסיק לשלם הוצאה שלא לצורך?
חנן פריצקי:
אז אני לא עוסק בעניין באופן שוטף, זה לא בעולמות שלי
חנן פריצקי:
 אני לצורך העניין המומחיות שלי אך ורק בעניין של בניית תעריפים
חנן פריצקי:
 לא מכיר את העולם הזה עד כדי כך שאני יודע - - -
אליהו מרידור:
 אז בוא נדבר, ברשותך אדוני, על עולם התוכן של אדוני, בניית תעריפים
אליהו מרידור:
 בבניית התעריפים כשאנחנו מגיעים להפרשה של תשלום דמי ביטוח לאומי, ביטוח לאומי מתקצב ב-3
אליהו מרידור:
5% גם כן עובדים זרים שלעניינם הפרשה אמורה להיות 0
אליהו מרידור:
59%? זה בגידול מטורף בהפרש
אליהו מרידור:
 האם אדוני חווה את דעתו לעניין?
חנן פריצקי:
אז אני חוזר ואומר, לא הייתי מודע
חנן פריצקי:
 ואני גם לא נדרשתי לצורך העניין לבצע תחשיב שלוקח גם את העובדים הזרים לצורך העניין
חנן פריצקי:
 ואני עוד פעם, חוזר ואני אומר, העקרונות שנקבעו הם עקרונות שנקבעו בזמן המכרז הקודם
אליהו מרידור:
אני עכשיו נזכר תוך כדי שיחה, מכובדי, יכול להיות שאני ניהלתי איתך שיחת טלפון?
חנן פריצקי:
כן
אליהו מרידור:
לפני כמה שבועות?
חנן פריצקי:
שבועיים
אליהו מרידור:
שבועיים? אוקיי