GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רועי קרת:
 החברות ניגשו לבית המשפט, כמו שהן יודעות לעשות וקיבלו צו מניעה
רועי קרת:
 ועד שההליך לא יסתיים צו המניעה עומד בתוקף
אליהו מרידור:
מתי?
רועי קרת:
אז אני אבדוק ואני אומר לאדוני, אני לא זוכר בעל פה
אליהו מרידור:
 באחד השקפים הקודמים, בוא, תסתכל רגע על השקף הזה אדוני
רועי קרת:
אנחנו כרגע במשטר שבו אנחנו פועלים תחת הוראות של בית משפט בצו מניעה בהליך משפטי שטרם הסתיים
אליהו מרידור:
אני מקדם בברכה את הגעתו של חברי, חה"כ יואב סגלוביץ'
אליהו מרידור:
 לא מובן מאליו שהגעת ביום כזה
אליהו מרידור:
 אני גם יודע שהיו מתוכננים לך סיורים בצפון
אליהו מרידור:
 שמעת על הדיון והלשכות שלנו התעדכנו שאתה תעשה מאמץ להגיע
אליהו מרידור:
 אני מודה לך על כך
אליהו מרידור:
      אוקיי
אליהו מרידור:
 אני עדיין, חזרתי לשקף הזה
רועי קרת:
לא, זה השקף של הבית, השקף של התעריף
אליהו מרידור:
תכף, שנייה
אליהו מרידור:
 שנייה
אליהו מרידור:
 אנחנו נמצאים בשקף הזה
אליהו מרידור:
 מצד ימין למטה הקפנו באדום שתשלום הוצאות הנסיעה מתייחס לעובדים ישראלים בלבד
אליהו מרידור:
 בלבד
אליהו מרידור:
 בפועל - - -
רועי קרת:
זה לא המכרז - - - זה מה שאנחנו כתבנו
רועי קרת:
 זה בדיוק מה שהחברות תוקפות
רועי קרת:
 - - - אנחנו כן משלמים
אליהו מרידור:
כמה זמן החברות תוקפות?
רועי קרת:
תראה, אני פה במצב שאני צריך להגן על עמדת החברות שמולן - - -
אליהו מרידור:
לא, אני שואל שאלה, כמה זמן הנושא נדון בבית משפט?
רועי קרת:
הרבה זמן
רועי קרת:
לפחות שנה
אליהו מרידור:
יופי, נפלא
אליהו מרידור:
 מה עשיתם עוד 14 שנה אחורה? שילמתם מיליארדי שקלים
אליהו מרידור:
 אין עוררין, אין עוררין ששילמתם מיליארדי שקלים על סעיף שלא התקיים
אליהו מרידור:
 אתה מסכים איתי? כן או לא?
רועי קרת:
אני כרגע לא יכול לומר לאדוני
אליהו מרידור:
אני שואל, אתה יודע מה? עזוב, בוא
אליהו מרידור:
 רק תקשיבו רגע משהו
רועי קרת:
אני לא יודע, כי העובדות טרם הוכרעו
אליהו מרידור:
 שניונת
רועי קרת:
אני אומר את זה בזהירות, אני חשבתי שאדוני יושב הראש צודק, לכן ההליך מתקיים
רועי קרת:
 כרגע אני לא יודע אם אדוני יושב הראש צודק, משום שכרגע זה בהליך משפטי
אליהו מרידור:
לפני שנה הגעתם למסקנה שכנראה אני צודק, לכן התחלתם הליך?
רועי קרת:
לכן, נכון
אליהו מרידור:
 ואני מבקש לקחת אותך עוד 14 שנה אחורה, שזה 15 שנה מהיום
אליהו מרידור:
 אני לא פונה אליך פרסונלית
אליהו מרידור:
 הרי מישהו עשה את התפקיד הזה לפני כן
אליהו מרידור:
 אני מבקש לדעת, כשלפני 15 שנים התחלתם לקבל כל שנה 152 מיליון שקלים, שאין להם הצדקה
אליהו מרידור:
 שלא מתקיימות
אליהו מרידור:
 ההוצאות האלה לא מתקיימות, לעולם לא יתקיימו
אליהו מרידור:
 מה אמרתם לעצמכם? אז הרי הוצאו מיליארדים מקופת המדינה
אליהו מרידור:
 מה אמרתם לעצמכם כל שנה? אנחנו משלמים כי למה? למרות שכתוב שההוצאה הזאת תתקיים אך ורק בעובדים ישראלים
אליהו מרידור:
      תסבירו לי
אליהו מרידור:
 תראו, יש לי המון המון שאלות
אליהו מרידור:
 אם על שאלה אחת אני אתכם 20 דקות, אנחנו לא נצא מפה עד הבוקר מחר
אליהו מרידור:
 שאלה פשוטה, תשובה פשוטה
אליהו מרידור:
 15 שנים אתם משלמים מיליארדי שקלים רק על הסעיף הזה
אליהו מרידור:
 מה חשבתם לעצמכם? אם לא הגשתם מלפני שנה הליכים, אז כנראה שאתם חושבים שהם צודקים ואני פה בבעיה
אליהו מרידור:
 אבל אם הגשתם לפני שנה, אני לא ידעתי את זה, משמע שאתם חושבים, חשבתם לפני שנה את המסקנה שהגעתי אליה היום
אליהו מרידור:
 למה חיכיתם עם זה 14 שנים?
רועי קרת:
אם אפשר לחזור לתעריף, אני יש משהו בהסבר שאני חייב להסביר
אליהו מרידור:
בוא נחזור לתעריף
אליהו מרידור:
 לאיזה שקף אתה רוצה שנחזור?
רועי קרת:
לזה, לשקף של התעריף, אחד אחורה
רועי קרת:
 עכשיו אני אקריא מתוכו
רועי קרת:
 תראה, תעריף הנסיעות כתוב על גבי השקף חופשי חודשי כפול 80% ולפי ה-80% מחושב ערך השעה
רועי קרת:
 בסדר?
רועי קרת:
אדוני, סבלנות שנייה
אליהו מרידור:
נכון, נכון, אתה צודק
רועי קרת:
דובר על ערך לשעה
רועי קרת:
 כלומר, מי שעובד חלקית, פחות שעות, ממילא המכפלה אצלו היא בפחות שעות שהוא עובד
רועי קרת:
 ה-80%, המכפלה של ה-80% לא מבטא את ערך השעה
רועי קרת:
 הוא לא מבטא את ההעסקה החלקית
רועי קרת:
 הוא מבטא את העובדה שאנחנו ידענו כבר אז שבחלק מהמקרים המטפל לא צריך, חשבנו, חשבנו
אליהו מרידור:
מה זה בחלק מהמקרים? באיזה מקרים כן?
רועי קרת:
ב-20% מהמקרים המטפל לא צריך, זה מופיע בכתבי בית הדין ששלחתי
רועי קרת:
 המטפל גר בבית המטופל ולכן לא צריך נסיעות
רועי קרת:
 ולכן יש פה הכפלה
אליהו מרידור:
רק ב-20% לא?
רועי קרת:
זה מה שחשבנו אז
אליהו מרידור:
רק 20% לא? נפלא
אליהו מרידור:
 אתה יודע מה? תשמע, אני כל כך מאושר מהתשובה שאני מקבל ואני שואל את עצמי למה לא הביאו את המתנה הזאת לפגישה שניהלתי עם מנכ"לית המוסד ומנהלת האגף
אליהו מרידור:
 איפה היית? זאת תשובה
רועי קרת:
אדוני, אני שאלתי את אותה שאלה
אליהו מרידור:
אתה צודק ואני מצר על כך
אליהו מרידור:
 אבל זו תשובה
אליהו מרידור:
 זו תשובה עניינית
אליהו מרידור:
 סוף סוף מישהו עונה לי ענייני, מקצועי
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, שאם הגעתם למספר של 20% לא אתם יודעים ש-80% הוא כן
אליהו מרידור:
 תראה לי בבקשה את ה-80%
רועי קרת:
אז אני אומר לאדוני, קודם כל זה על כלל העובדים
רועי קרת:
 זה כולל העובדים הישראלים
אליהו מרידור:
לא, לא, אני מדבר על העובדים הזרים
רועי קרת:
אז אדוני, זה בדיוק לב המחלוקת בהליך המשפטי
רועי קרת:
 מה האחוז שכן, מה האחוז שלא
אליהו מרידור:
לא, לא, כשגוף מגיע למסקנה, כשגורם משלם מגיע למסקנה ש-20% הוא לא, משמע הוא יודע ש-80% הוא כן
אליהו מרידור:
 חבר הכנסת סגלוביץ', אתה מבין את זה שונה ממני?
יואב סגלוביץ':
לא
אליהו מרידור:
פשוט, שאלה פשוטה
אליהו מרידור:
 הרי כשאתה אומר 20% הוא לא, זה אומר 80% הוא כן
אליהו מרידור:
 תראו לי בבקשה את ה-80% של הכן
אליהו מרידור:
 כי אני מדבר רק על עובדים זרים
רועי קרת:
לא, אבל אדוני, ה-80% של הכן מורכב מכל העובדים הישראלים שהם כן נוסעים
אליהו מרידור:
תקשיב, התחשיב של 152 מיליון בערכים נומינליים לשנה הוא רק לעובדים הזרים
אליהו מרידור:
 רק לסיעוד הביתי
אליהו מרידור:
 אז אל תגיד לי שקללת בתוך זה גם את העובדים הישראלים
אליהו מרידור:
 העובד הישראלי זה תחשיב אחר לגמרי
רועי קרת:
לא, זה אותו דבר
אליהו מרידור:
 מבחינתי כלפיך אמור להיות תחשיב אחר לגמרי
אליהו מרידור:
 אני בודדתי את זה
אליהו מרידור:
 אמרתי נדבר רק על אותה כמות של העובדים הזרים בסיעוד הביתי
רועי קרת:
אולי אני אעשה סדר
רועי קרת:
אחד מהקשיים של מבנה התעריף מבחינת הנוכחי שלכן אנחנו רוצים לשנות אותו הוא - - -
אליהו מרידור:
מה שאתה רוצה לשנות לעתיד אני לא שם
אליהו מרידור:
 אין לי את הפריווילגיה לדבר איתך על מכרז העתיד
אליהו מרידור:
 אני רוצה לדעת איך 15 שנים גוף כל כך רציני כמו המוסד לביטוח לאומי מרוקן את כספי משלם המיסים בהעברה לחברות סיעוד על סעיפים שמעולם לא התקיימו
אליהו מרידור:
 מעולם לא התקיימו
אליהו מרידור:
 עכשיו אתה אומר לי 20% כן
אליהו מרידור:
 אני מאושר
אליהו מרידור:
 תראה לי את ה-80% של הלא
אליהו מרידור:
 לא, זאת אומרת את ה-80% של הכן
רועי קרת:
יש לי הרגשה אדוני שלא ראית את כל פסקי הדין שאני העברתי
אליהו מרידור:
אין לך מושג עד כמה ראיתי ועד כמה נאלצתי לקרוא אותם בעיניים טרוטות עד 5:00 עם צוות לשכתי, 84 עמודים של פסק דין מ-2005, שלוש שנים לפני המכרז הרלוונטי
אליהו מרידור:
 אין לך מושג עד כמה שקראתי על סעיפים שלא שייכים, כולל המרקורים שלכם
אליהו מרידור:
 תאמין לי שאני מצוי מעט יותר מהמעט שאני מראה לך
רועי קרת:
טוב
אליהו מרידור:
מעט יותר, לא הרבה
רועי קרת:
אז אני מסביר
אליהו מרידור:
ועדיין אני שואל אותך שאלה פשוטה, תסביר לי, תראה, יש לי שתי שאלות שאני לא אשחרר
אליהו מרידור:
 אני לא אשחרר
אליהו מרידור:
 וגם אם אני אצטרך לדחות את דיוני ההמשך שלי היום אני דוחה אותם
רועי קרת:
אדוני, אני רוצה להסביר ואתה - - -
אליהו מרידור:
שתי שאלות שהצטברו עד עכשיו: א', אם הגעתם למסקנה ש-20% הם לא, תראו לי את ה-80% של הכן
אליהו מרידור:
 ב', אם לפני שנה הגעתם למסקנה שאני צודק למה לא עשיתם את זה 14 שנה אחורה? אלה שתי שאלות לא מורכבות
אליהו מרידור:
 תשובה שאמורה, אני אמור לקבל אותה ממש ככה בקולה
אליהו מרידור:
 תנו לי תשובה כדי שאני אוכל לעבור הלאה
אליהו מרידור:
 אני רוצה לעבור לשאלות המורכבות יותר
אליהו מרידור:
 חבל, למה אנחנו צריכים להתעכב בשאלות הפשוטות?
רועי קרת:
אדוני, זאת לא שאלה פשוטה
אליהו מרידור:
מאוד פשוטה
רועי קרת:
אז אדוני, תן לי חמש דקות, אני אסביר
אליהו מרידור:
קיבלת
רועי קרת:
יאללה
רועי קרת:
 80% זה התעריף, זאת שורת התעריף לכל המועסקים בישראל: עובדים זרים ועובדים ישראלים ביחד
רועי קרת:
 התמה הייתה שכיוון שצריך לשלם את ה-100 ואחת מבעיות התעריף היא שאנחנו עושים, מחשבים ממוצעים
רועי קרת:
 התמה הייתה שאנחנו משלמים, אדוני, זה החלק החשוב
רועי קרת:
כן
רועי קרת:
 הרעיון הוא שאנחנו לא עובדים, לא מסוגלים לעבור אחד אחד, כל עובד לדעת מה הוא מקבל
רועי קרת:
 אנחנו משלמים בממוצע, מתוך הנחה שיהיו כאלה שמקבלים יותר ויהיו כאלה שמקבלים פחות
רועי קרת:
 ולכן התשלום הוא אחיד לכולם
רועי קרת:
 עכשיו, כשאומרים אנחנו מחשבים לפי 80% אנחנו אומרים אנחנו יודעים שיש 80% שמקבלים את ה-100 ויש 20% שלא מקבלים, כי הם גרים בבית המבוטח
רועי קרת:
 עכשיו השאלה היא מיהם אותם 20% האלה
רועי קרת:
      בסדר? יגידו לך, אבל זה אדוני הקושי
רועי קרת:
 משום שבכל מקום - - - שאל על הכשרות
אליהו מרידור:
עכשיו הבנתי
רועי קרת:
בכל מקום שהגענו לבתי משפט, ואלה פסקי הדין שאני צירפתי
רועי קרת:
אז אמרו נציגי החברות, בסדר
אליהו מרידור:
אתה אומר לי, אנחנו נצא מתוך נקודת הנחה שאחוז המועסקים הזרים בבתי המטופלים הם 20% אז אנחנו גוזרים מכך שאם אנחנו מורידים 20% תשלום זה יוצר איזה שהוא מאזן
רועי קרת:
 ואני אומר עוד פעם - - -
אליהו מרידור:
זה מה שאתה אומר לי
רועי קרת:
אני אומר שהחברות הביאו תלושים במסגרת ההליך שהם כן משלמים נסיעות
אליהו מרידור:
כמה עובדים ישראלים מועסקים בחברות הסיעוד?
רועי קרת:
רגע, אדוני לא שמע
אליהו מרידור:
שואל אותך שאלה
רועי קרת:
רגע, אבל עוד לא סיימתי את התשובה הקודמת
רועי קרת:
החברות במסגרת ההליך המתנהל מביאות תלושים, אדוני, החברות במסגרת ההליך המתנהל מביאות תלושי שכר של עובדים זרים ומראות שיש שם שורת תשלום
אליהו מרידור:
חמור כשלעצמו, עוד מעט אני אגיע לזה
אליהו מרידור:
 חמור כשלעצמו
אליהו מרידור:
 ואוי ואבוי שאתה משתמש בזה כאיזה שהוא טיעון שלהם לבתי משפט בשביל להסביר למה באמת הם אמורים לקבל את זה
אליהו מרידור:
 כי מראש, גם אם הם מראים שורה, אגב, זה לא רציף
רועי קרת:
בית המשפט קיבל את זה
אליהו מרידור:
אגב, זה לא רציף
אליהו מרידור:
 תקשיב
רועי קרת:
אדוני הופך את היוצרות
אליהו מרידור:
אני הופך את היוצרות? לא, לא, לא, אני אסביר לך
רועי קרת:
בית המשפט נותן לי צווים ואדוני מאשים אותי
אליהו מרידור:
אני אסביר, אני אסביר
רועי קרת:
על צו שקיבלתי מבית משפט
אליהו מרידור:
אדוני, אני אסביר
רועי קרת:
אז אני אזמין את אדוני לבית המשפט
אליהו מרידור:
אז הנה, אני מסביר
רועי קרת:
יראה בעצמו איך זה מתנהל
אליהו מרידור:
 תקשיב, אתה אומר לי מגיעות נציגויות של חברות הסיעוד לבית המשפט ואומרות תראו אפילו בתלושים שאנחנו משלמים, תנו לנו
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, בואו תתעלמו מכך שאנחנו לא אמורים לשלם, אז למה תביאו לנו
אליהו מרידור:
 ו-ב', אם אתם משלמים אתם לא משלמים את זה כתוספת, אלא כנגזרת מהשכר הידוע, וזה כדי לחמוק משאר הפרשות רלוונטיות של סעיפים אחרים
אליהו מרידור:
      ואני שואל אותך איך באותו רגע אתה לא אומר להם עכשיו גם תלונה במשטרה
אליהו מרידור:
 כי אתם עושים שימוש כוזב במסמכי תאגיד
אליהו מרידור:
 אתם מפברקים תלושים
אליהו מרידור:
 זה סעיף אחר
אליהו מרידור:
 אני שואל אותך, איך אתה מביא לי את זה כטיעון שלהם? איך אתה לא פונה לבית המשפט ואתה לא אומר תעצרו
רועי קרת:
אבל אדוני, אני בבית משפט בדיוק בגלל הדבר הזה
רועי קרת:
 וכרגע בית המשפט לא מאפשר לי להתקדם, כי העניין הזה בבדיקה
רועי קרת:
 אבל אני טענתי את מה שאדוני טוען אני טענתי בבית משפט
רועי קרת:
 אנחנו בהליכים
אליהו מרידור:
לפני שנה?
רועי קרת:
משהו כזה
אליהו מרידור:
למה חיכית 14 שנה?
רועי קרת:
אדוני, אני לא
אליהו מרידור:
שואל אותך
רועי קרת:
אז אני עונה לאדוני
רועי קרת:
 אני לא עוסק בעבר
אליהו מרידור:
אני כן
רועי קרת:
בסדר
רועי קרת:
 אבל אני לא
אליהו מרידור:
 אתה יודע למה? כי הואלתם לא לחדש מכרז 15 שנים
רועי קרת:
לא, זה לא בגלל המוסד אדוני
אליהו מרידור:
לא משנה למה
אליהו מרידור:
 עדיין אנחנו מתנהלים עם מכרז שמתקיים 15 שנים
אליהו מרידור:
 ואם הוא היה מתחדש לפני שלוש שנים הייתה לי אתכם בעיה שנתיים
אליהו מרידור:
 אבל זה זמן סביר, זה איזה שהיא סטיית תקן, שעד שהמערכת עולה על איזה שהיא לקונה
אליהו מרידור:
 14 שנים לא עליתם על מה שתוך כמה לילות אני עליתי, עם כל הצניעות
אליהו מרידור:
 ואני לא בקיא בתחום כמוכם
אליהו מרידור:
 ואז הגעתם לבית משפט
אליהו מרידור:
 אני אשמח, אגב, לקבל את פסק הדין, צו הביניים הרלוונטי מלפני שנה שעוסק בתחום הזה
אליהו מרידור:
 כי אני לא ראיתי אותו
רועי קרת:
נביא לך, אין בעיה
אליהו מרידור:
 שואל, כל כך התאמצתם אתה והגב' גבאי לשלוח לנו פסקי דין
רועי קרת:
זה רק אני אדוני
אליהו מרידור:
 גם מהגב' גבאי קיבלתי
אליהו מרידור:
 אתה מבין? אני עושה שיעורי בית
רועי קרת:
לא ידעתי, לא ידעתי
אליהו מרידור:
אז הנה, אני אומר
רועי קרת:
כשהתכתבתי עם עדן
אליהו מרידור:
אוקיי, אז לפני שאתה שלחת, במאמץ רב, אפילו באמצע הלילה, קיבלנו פסקי דין
אליהו מרידור:
 אני שואל את כל הנוכחים פה שאלה
אליהו מרידור:
 לשלוח לי פסק דין לפני, שלוש שנים לפני שנחתם אותו מכרז מלפני 15
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, פסק דין לא רלוונטי שלא שייך למכרז הזה, לפני 18 שנה
אליהו מרידור:
 אבל לא פסק דין רלוונטי בסעיף המדובר הזה, שדן בזה לפני שנה
אליהו מרידור:
 מה ההיגיון? כוונו אותי
רועי קרת:
אדוני, על איזה פסק דין אדוני מדבר עכשיו?
נטלי גבאי לוי:
הוא מתכוון על פסק הדין של הנסיעות עכשיו, על צו המניעה
רועי קרת:
אני שלחתי רק דברים רלוונטיים
אליהו מרידור:
1315/04
אליהו מרידור:
 לתת לי לקרוא פסקי דין מלפני 18 שנה שלא רלוונטיים למכרז הזה, שלא עוסקים בזה, אבל לא לעדכן אותי בצו ביניים שניתן לפני שנה בסעיף הזה?
רועי קרת:
אני רוצה לומר לאדוני
רועי קרת:
 אדוני, אם אפשר עוד משפט
רועי קרת:
 קודם כל, פסק הדין 1315 אני העברתי לעדן
רועי קרת:
 אני מתנצל, לא נורא שאדוני קרא אותו, הוא פסק דין חשוב
רועי קרת:
 אבל העברתי אותו בגלל השורה שמרקרתי בו
אליהו מרידור:
שמה? בוא תספר אותה לנוכחים
רועי קרת:
אני אספר אותה
רועי קרת:
 זה פסק דין מפתח
רועי קרת:
 ומה הוא קובע? הוא קובע בסוף - - -
אליהו מרידור:
עו"ד נקש, מעניין, תקריא
רועי קרת:
אני מקריא, אדוני
רועי קרת:
 אומר השופט אוקון "יש לזכור", רק במילה
אליהו מרידור:
במה עסקה העתירה?
רועי קרת:
זה היה, העתירה הייתה אחרי שהצלחנו לשכנע את בית המשפט שמותר לנו להוציא מכרז, כי בהתחלה זה גם היה שנוי במחלוקת
רועי קרת:
 לקח איזה 10 שנים עד ששכנענו אותם
רועי קרת:
 עכשיו הייתה שאלה אם מותר לנו לקבוע את התעריף ומה הוא יהיה
רועי קרת:
 אנחנו קבענו תעריף
רועי קרת:
 אמרו החברות התעריף נמוך מידי
רועי קרת:
 מינה בית המשפט מומחית מטעמו והיא העלתה את התעריף
רועי קרת:
 ואנחנו קיבלנו את התעריף
אליהו מרידור:
איזה תעריף?
רועי קרת:
תעריף המכרז אדוני
אליהו מרידור:
מה זה רלוונטי לסעיף שלא מתקיים?
רועי קרת:
אז אני מסביר אדוני
רועי קרת:
 משום שמה שאומר השופט אוקון במסגרת הוויכוחים
רועי קרת:
 אנחנו שם התווכחנו הרבה
רועי קרת:
 הוא אומר "יש לזכור כי אין לבחון", אני מפנה לעמוד 23 הפסק הדין, אני מרקרתי את זה
רועי קרת:
 "יש לזכור כי אין לבחון את התעריף על פי כל פרט ופרט שבו בנפרד, אלא יש להשקיף על התוצאה הכוללת שלו, אשר לא נפל בה פגם"
רועי קרת:
 עכשיו, אני, את הסעיף הזה החברות מצטטות בכל מקום שאני נפגש איתן
רועי קרת:
 "יש לזכור שאין"
אליהו מרידור:
לקחו את זה כהלכה
רועי קרת:
זאת הלכה
אליהו מרידור:
נכון? וזאת פסיקה של בית משפט מחוזי?
רועי קרת:
נכון
אליהו מרידור:
ואתם?
רועי קרת:
לא ערערנו
רועי קרת:
 כן, נכון
אליהו מרידור:
"למה?" עזוב את זה
אליהו מרידור:
 אני לא רוצה להתיש אותך ב-למה
אליהו מרידור:
 עדיין, גם במכרז הזה, שאני מניח שאתה מבין שיש לי לגביו המון המון שאלות ותהיות, מצאתי באחד ממוקדי המכרז
רועי קרת:
החדש
אליהו מרידור:
לא, לא, מה זה החדש? לפני 15 שנה
אליהו מרידור:
 תקרא לו חדש, ישן, אני לא יודע
רועי קרת:
לא, לא, אתה מדבר על הנוכחי
רועי קרת:
 לא על זה, המכרז שעובדים עליו עכשיו עושה בדיוק את הפיצול
אליהו מרידור:
 אל תדברו איתי עליו
אליהו מרידור:
 הלוואי והייתה לי את הפריווילגיה לדון במכרז החדש שיבוא
אליהו מרידור:
 אני עדיין, לצערי, עוד לא קיבלתי מענה למכרז הנוכחי שמתקיים 15 שנים
אליהו מרידור:
 זאת שערורייה בפני עצמה
אליהו מרידור:
 מצאתי באחד הסעיפים שבמידה והמזמין, כלומר המוסד לביטוח לאומי מצא שסעיף מהסעיפים אינו מתקיים הוא יכול, יש לו את הרשות לקזז את התשלום הרלוונטי
אליהו מרידור:
 בסדר? אני סתם קופץ עכשיו כמה שקפים קדימה
אליהו מרידור:
 אבל קיים
אליהו מרידור:
 אני מניח שאתה מכיר את הסעיף הזה
אליהו מרידור:
 זה איזה שהוא סעיף סל, שהוא לא מדבר על משהו ספציפי
אליהו מרידור:
      משמע כשזיהיתם שיש תשלום שמשולם שלא כדין כי נפלה טעות, קודם כל עוצרים את זה מנהלית, אחרי זה דנים
אליהו מרידור:
 זה לא כסף שלך, כמו שהוא לא כסף שלי
אליהו מרידור:
 זה כסף של אזרחי מדינת ישראל
אליהו מרידור:
 מדובר במיליארדי שקלים
אליהו מרידור:
 מיליארדי שקלים, לא יודע איך אתם ישנים עם זה בלילה, כי אני כבר כמה שבועות לא ישן
אליהו מרידור:
 מיליארדי שקלים, שבהחלטה אחת, בהחלטה אחת לעצור את זה מנהלית
אליהו מרידור:
 בוא נדבר על זה בבית משפט
אליהו מרידור:
 אתה רוצה לתבוע אותי? בוא תתבע אותי
אליהו מרידור:
 אני מגיע עם סעיף הסל הזה לבית משפט
אליהו מרידור:
 מראה את זה לכבוד השופט ובזה נגמר וזו החלטה חלוטה
אליהו מרידור:
      שואל אתכם שאלה: למה לא השתמשתם מעולם בסעיף הזה?
רועי קרת:
ממש לא
רועי קרת:
בדוגמאות שהעברתי הייתה דוגמה של תיק שאני עצמי ייצגתי בו, שהייתי עורך דין צעיר
אליהו מרידור:
אתה עדיין צעיר
רועי קרת:
על 18%, עוד לפני שהייתי היועץ המשפטי של המוסד
אליהו מרידור:
אתה ותיק, אבל צעיר
רועי קרת:
 18% שאנחנו מעבירים או העברנו לחברות הסיעוד, על קופות גמל, על תשלום קופות גמל
רועי קרת:
 שחשבנו, שוב, אני אומר חשבנו
רועי קרת:
 למה אני אומר חשבנו? כי בבית משפט הסתבר שמה שחשבנו שאנחנו יודעים אנחנו לא באמת יודעים
אליהו מרידור:
אני לא מדבר על זה אבל
רועי קרת:
אבל אני נותן לאדוני דוגמה
רועי קרת:
 משום שזה, ככה זה עובד
אליהו מרידור:
תענה לי רק על הסעיף הפעוט הזה, זה לא משהו מסובך
רועי קרת:
אז אני אומר, הסעיף הפעוט הזה בהליך משפטי כרגע
אליהו מרידור:
 לא
אליהו מרידור:
 אתה יודע מה? אני אשאל אותך שאלה יותר פשוטה
אליהו מרידור:
 נרדמתם בשמירה 14 שנה
אליהו מרידור:
 הגעתם כבר לבית משפט
אליהו מרידור:
 השתמשתם באותו סעיף שעליתי עליו? כן או לא?
רועי קרת:
לא, אני - - -
אליהו מרידור:
לא? למה?
אליהו מרידור:
זהו
אליהו מרידור:
 לא, לא רוצה הסבר מפורט על כל דבר
אליהו מרידור:
 כן, לא, שחור, לבן
אליהו מרידור:
 האם השתמשתם בסעיף?
רועי קרת:
אני לא בטוח, כי אני לא זוכר
אליהו מרידור:
 אני רוצה בבקשה לקבל את הפרוטוקול של הדיון הזה
רועי קרת:
אני רוצה להסביר למה, אדוני, אני רוצה להסביר למה
רועי קרת:
קודם כל, כשאנחנו באים לבית משפט, מה שאני כן זוכר, מדובר בהרבה הליכים עם כמו שאדוני אמר, הרבה מאוד עמודי פרוטוקול
רועי קרת:
 ואם פסק הדין היה 84 עמודים, זה אומר שהפרוטוקול היה 2,000 עמודים וכתב הטענות שלי היה 3,000
רועי קרת:
 שם הנרטיב, הכוח המוביל אותנו הוא לא זה שאני רוצה כסף חזרה
רועי קרת:
 הכסף הזה אני משלם אותו כדי שהוא יועבר לעובדים
רועי קרת:
 לכן עשיתי מכרז, כי חשוב לי שהשירות יהיה טוב
רועי קרת:
 וכדי שהשירות יהיה טוב חשוב לי שהעובד יקבל את מה שמגיע לו
רועי קרת:
 בוודאי אם זה מה שמגיע לו על פי חוק
רועי קרת:
      אז אני אומר, אני מבקש מבית המשפט שיורה לחברות - - -
אליהו מרידור:
אני מתנצל, אני לא אוחז איפה שאתה אוחז
רועי קרת:
אז אני אומר
אליהו מרידור:
ממש לא
רועי קרת:
אז רק אני אשלים את המשפט
רועי קרת:
אני מבקש מבית המשפט שיאפשר לי להורות לחברות להעביר את הכסף הזה לעובדים
אליהו מרידור:
איזה עובדים? הם מקבלים
אליהו מרידור:
 יש להם סעיפים שלהם, שלא נגרעים מהם
אליהו מרידור:
 מה זאת אומרת? עובד אמור לקבל 31
אליהו מרידור:
84 ש"ח לשעת העסקה
רועי קרת:
תלוי את מי שואלים
אליהו מרידור:
את מי שואלים?
רועי קרת:
- - - שחשבתי שצריך לקבל 31 נקודה זה פלוס 4%
רועי קרת:
 שגם זה כתוב במכרז
רועי קרת:
 וגם על זה היה לנו הליך וגם שם - - -
אליהו מרידור:
מה זה פלוס 4%? 4% תקורה
רועי קרת:
לא, לא
רועי קרת:
 אפשר לחזור, אפשר לחזור לתעריף
נטלי גבאי לוי:
זה לא הסעיף רווח
רועי קרת:
אדוני, יש חוץ מסעיף הרווח, למשל בשכר לשעה כתוב שכר מינימום ועוד 4%
רועי קרת:
 אנחנו גם על זה היה לנו הליך מול החברות
רועי קרת:
 אנחנו חשבנו שהם לא משלמים את ה-4%
רועי קרת:
 הלכנו לבית משפט, אמרנו מה עם ה-4%
רועי קרת:
 יש לכם את פסק הדין
רועי קרת:
 אדוני יראה מה כתב שם השופט על מה שאנחנו חשבנו
רועי קרת:
 אז ניסינו בפלוס 4% על שכר מינימום
רועי קרת:
 ניסינו בקופות גמל שזה 18%, אדוני, זה יותר מהכספים שאדוני מדבר עליהם
רועי קרת:
 היינו בבתי משפט עם ה-18% הגענו עד בית משפט עליון
אליהו מרידור:
בוא אני אסביר לך איפה המחלוקת בינינו
רועי קרת:
המחלוקת של אדוני היא לא איתי
רועי קרת:
 המחלוקת של אדוני היא עם בתי המשפט
אליהו מרידור:
לא, לא, שנייה
אליהו מרידור:
 לא, בסוגיה הזאת אדוני
אליהו מרידור:
 אתה אומר אני מבקש למצוא איזה כספים מועברים שלא כדין לחברות הסיעוד
אליהו מרידור:
 להוריד את זה מהם ולתת את זה לעובדים
אליהו מרידור:
 ואני אומר לך לא שם אני נמצא
אליהו מרידור:
 אני לא נמצא שם
אליהו מרידור:
 אם מתנהלים הליכים במקביל לשיפור ושימור שכר העובדים הזרים זה דיון אחר לגמרי
אליהו מרידור:
 בסדר? אני אומר כסף שמוצא שלא לצורך מהמוסד לביטוח לאומי לזכיינים, קודם כל צריך להיות מוחזר לקופה
אליהו מרידור:
 במקביל מתנהלים הליכים אחרים – זה לא שייך
אליהו מרידור:
 אני לא קושר את זה כמוך, מכובדי
אליהו מרידור:
 בסדר? לכן אנחנו מחזיקים בגישות מעט שונות
אליהו מרידור:
     ושוב פעם אני חוזר ואני שואל, האם בבית משפט 14 שנים מאוחר מידי, הגעתם לטעון את הטענה של עניין סעיף נסיעות שלא מתקיימות בכלל? האם השתמשתם באותו סעיף? הרי יש סעיף
אליהו מרידור:
 מה הסעיף הזה אומר? שכל הוצאה שגילינו שלא מתקיימת או שאולי התקיימה, אבל כבר לא מתקיימת – זכותי לקזז את זה
אליהו מרידור:
 למה? אני לא גורע לך מהתנאים או מהשכר שלך, כי זו הוצאה שלא מתקיימת
אליהו מרידור:
 אז אתה לא אמור לקבל אותה, לכן הורדתי אותה
אליהו מרידור:
 אני שואל שאלה, האם השתמשתם בסעיף הזה? מה שאלה פשוטה
אליהו מרידור:
 ואם לא, אני ממש תמה לדעת למה
רועי קרת:
אז אמרתי לאדוני, אני לא זוכר אם במסגרת ההליכים שהוזכרו
אליהו מרידור:
יש לך מישהו בלשכה שיכול לבדוק לי את זה?
רועי קרת:
לא, משום שזה היה לפני שאני ניהלתי
אליהו מרידור:
אבל זו שאלה מהותית
אליהו מרידור:
 אם היית משתמש בסעיף הזה, זה כמו ג'וקר
אליהו מרידור:
 לא היית שוכח את זה
רועי קרת:
אני אומר לאדוני
רועי קרת:
 קודם כל, בתיקים שהפסדתי בהם, כלומר בית המשפט קיבל את עמדת החברות, שזה כסף שלא חייבים להעביר אותו, אז אני לא חושב שהייתה לי זכות השבה
רועי קרת:
 אחד
רועי קרת:
ככה אני חושב
אליהו מרידור:
מה זאת אומרת?
נעה בן שבת:
הוא אומר שאם הפסיקה הייתה
אליהו מרידור:
היא לא חלוטה, מה זאת אומרת? ניתן לערער עליהם, ניתן מראש להגיע עם הסעיף הזה
רועי קרת:
אדוני, בתיק של ה-18% שזה התיק הגדול - - -
אליהו מרידור:
ניתן להסב את תשומת ליבו של בית משפט
אליהו מרידור:
 יש עוד מספיק הליכים שניתן לנהל
רועי קרת:
אדוני מנסה דרכי בעצם לנהל ויכוח עם בית משפט
רועי קרת:
 אני לא, מה לעשות? אני לא יכול
רועי קרת:
 אנחנו לא בכל הליכים מערערים
רועי קרת:
 ונתתי גם דוגמה להליך שערערנו בו וגם במסגרת הערעור הפסדנו
רועי קרת:
 עכשיו, גם הזמן שלי, אני עובד מדינה, הזמן שלי הוא משאב ציבורי
רועי קרת:
 אנחנו גם משתמשים בעורכי דין חיצוניים
אליהו מרידור:
גם מיליארדי שקלים על הסעיף הזה הם משאב ציבורי
רועי קרת:
 אבל אם אני מפסיד, אדוני, הכסף לא חוזר ככה או ככה
רועי קרת:
 אני רק משלם 100,000 שקלים הוצאות
אליהו מרידור:
איך אנחנו נדע אם אתה תפסיד או לא, כל עוד שלא השתמשת בסעיף הזה?
רועי קרת:
אדוני, יש דוגמאות
רועי קרת:
 אני אומר, לא צריך במקום שבו הפסדתי בשאלה המהותית, אז אני יודע שאין לי זכות השבה
רועי קרת:
 אני לא צריך ללכת לשאלת ההשבה
אליהו מרידור:
אתה יכול רגע להסביר לי בבקשה, ברשותך, את ההפסד בשאלת המהות?
רועי קרת:
תראה אדוני, אם מדובר ברכיב שעל פי חוק מגיע לעובד, אני לא חושב שאני יכול לקבוע עליו השבה
רועי קרת:
 אני רק יכול לתבוע מהמעסיק שלי
אליהו מרידור:
לא מגיע לו אבל
אליהו מרידור:
 הנה הדיון בינינו
רועי קרת:
זה הוויכוח
אליהו מרידור:
מכובדי, לא מגיע לו
רועי קרת:
אני אומר שלמשל בקופות גמל כן מגיע
אליהו מרידור:
לא, לא מדבר על קופת גמל
אליהו מרידור:
 אני מדבר על סעיף נסיעות
אליהו מרידור:
 מגיע לו או לא?
רועי קרת:
זה במחלוקת אדוני
אליהו מרידור:
אני שואל אותך, מה הגישה המקצועית שלך? מגיע לו או לא?
רועי קרת:
אני חושב שלא מגיע לעובד זר
אליהו מרידור:
אז הנה, יש לך זכות השבה
רועי קרת:
ואני אומר לאדוני שיש החולקים עליי
אליהו מרידור:
הנה זכות, בשביל זה אתה היועץ המשפטי של המוסד לביטוח לאומי
אליהו מרידור:
 הנה הרגע הסברת לי, לכולנו, מבלי שאני נוגע באותו סעיף, למה יש לך זכות השבה
רועי קרת:
זה בהנחה שאני צודק
אליהו מרידור:
זה בהנחה שאתה מאמין בגישתך
רועי קרת:
כרגע השאלה, אני תמיד מאמין בגישתי
אליהו מרידור:
אתה היועץ המשפטי, בשביל זה יש לך חוות דעת
רועי קרת:
אני מסביר לאדוני
רועי קרת:
 ברגע, אני מסביר לאדוני
רועי קרת:
 אדוני רוצה לדעת, אני מסביר לאדוני
רועי קרת:
 ברגע שהשאלה שנויה במחלוקת והיא כבר תלויה ועומדת בהליך משפטי בבית משפט, אני לא אעשה שום דבר עד שבית המשפט לא יכריע
רועי קרת:
 אני לא גונב סוסים
רועי קרת:
 אם בית המשפט יכריע לטובתי, אפשר יהיה לדבר על השאלה
אליהו מרידור:
מה מקור העתירה מלפני שנה? בוא ננסה לצלול יותר לעומק
רועי קרת:
כמו כל העתירות
אליהו מרידור:
לא, לא, בעניין הנסיעות
רועי קרת:
אנחנו הוצאנו לחברות אגרת
נטלי גבאי לוי:
נטלי גבאי, מנהלת אגף סיעוד
נטלי גבאי לוי:
חצי שנה
אליהו מרידור:
ואנחנו מדברים על הליך שהתחיל לפני שנה
נטלי גבאי לוי:
נכון
אליהו מרידור:
איפה הרלוונטיות לתפקודך באגף?
נטלי גבאי לוי:
כי בשיחות הגישור אני הייתי נוכחת, שזה היה לא מזמן
נטלי גבאי לוי:
 יש לנו הליך גישור שהוא מן הסתם חסוי לפרוטוקול, אנחנו לא יכולים לדבר עליו מה היה בו
נטלי גבאי לוי:
 אבל התקיים הליך גישור בתיק הזה ואני הייתי נוכחת
אליהו מרידור:
אני שואל מה הוביל לכך שהגענו להליך גישור
נטלי גבאי לוי:
אז אני אומרת מה הוביל
אליהו מרידור:
הייתה עתירה
נטלי גבאי לוי:
לפני העתירה אבל
נטלי גבאי לוי:
 מה שקרה בפועל, אנחנו מבצעים בקרות על נותני השירותים
נטלי גבאי לוי:
 חלק מהבקרות שאנחנו מבצעים הם על סעיף הנסיעות
נטלי גבאי לוי:
 מצאנו שליותר מעובד אחד, ואני אומרת לפחות משהו כמו 40-50 עובדים זרים, נמצאו סכומים גם לא פרופורציונליים של נסיעות
נטלי גבאי לוי:
 ביקשנו מהחברות לתקן את זה
אליהו מרידור:
שמה? מה לתקן?
נטלי גבאי לוי:
שלא לשים שם רכיב כזה גבוה של נסיעות שזה לא תקין
אליהו מרידור:
את אומרת אני רוצה להמשיך להזרים לכם כספים, אבל אל תראו את זה לפחות
נטלי גבאי לוי:
לא, אני לא אומרת אני רוצה להמשיך להזרים כספים
אליהו מרידור:
אני לא יודע, אולי תעזרו לי להבין
אליהו מרידור:
 את אומרת לי פנינו אליהם שבתלושים שהציגו בפנינו, כמה עשרות תלושים, זה לא מעט, יש רכיב שמדבר על נסיעות
אליהו מרידור:
 רכיב שהוא מוגדל, מנופח
אליהו מרידור:
 ואנחנו מבקשים שתתקנו אותו
אליהו מרידור:
 נמשיך לשלם לכם, במנותק מהעובדה שאתם לא מוציאים את הכסף, אבל לפחות אל תראו את זה בתלוש
אליהו מרידור:
 מישהו הבין את זה שונה ממני? גברתי היועצת המשפטית
נטלי גבאי לוי:
אבל זה לא