GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:
קודם כל, אזדקק ברשותך, לקבל את התשובה העקרונית של כן, או לא, אם לא, אין טעם לדבר, אם כן, נוכל לאפיין, מאיזה חלקים של גבייה, באמת הכסף חוזר לטובת הרחבת תקנים, שיקום מבנים ומכשור מתקדם
רום בר אב:
אני לא רוצה לתת תשובה לא רצינית ולהגיד כן, בלי לדעת מספיק לעומק, אז אנחנו בהחלט, נבחן את זה ונבין האם ניתן ליישם את זה
אליהו מרידור:
הבנתי, אני מודה לך, אני מחכה לתשובה, אני אשמח שתעביר אותה גם למר אדלשטיין, בהנחה שהם ייענו להצעתי, מה אתה אומר?
יוסף אדלשטיין:
זה נשמע כרעיון טוב, אנחנו צריכים לבחון אותו, באיזה חלקים, באיזה סכומים
אליהו מרידור:
זה הם, להגיד כמה חלקים וכמה מסכימים ומי מה ניתן, זה הם
יוסף אדלשטיין:
בסדר, אם אני מקבל כסף, אני מוכן לקבל
אליהו מרידור:
יופי, לא, אבל, אנחנו לא נותנים מתנות חינם ואם אדוני מקבל כסף זה כי אני מצפה, באמת לראות עמידה ביעדים שאני מציב
יוסף אדלשטיין:
הגברת אכיפה, הגברת הקנסות
אליהו מרידור:
לחלוטין
נעה בן שבת:
לא תמיד מאפשרים, דווקא בסמכויות של פיקוח ואכיפה, לא אוהבים לתת את התמריץ הזה, דווקא תמריץ לפעול, זה עלול לגרום לפגיעה, לא מוצדקת לפעמים בזכויות כדי להגדיל את ההכנסות
אליהו מרידור:
א', אנחנו לא חושדים בכשרים וב', אנחנו פה בשביל לבקר אחר הפעולות וג', את מבינה גברתי, היועצת המשפטית שלפני שיבצעו לדוגמא, אכיפה בררנית, לפני שנגיע לשם, כי הרי לא ימצאו מישהו ישראלי ויגידו לו, אתה מסיג גבול, נכון? לפני שיפעלו באכיפה בררנית, יש להם לעבוד כל כך הרבה ולצמצם כל כך הרבה את הפערים שכמויות הדירות של מסתננים שנמצאים כאן ולצד זה כמובן, אני לא חושד בכשרים ואני מבקש להעביר את רשות הדיבור לגברת שושנה ברוך מעמותת מזור ובסיום דבריה אנחנו נחתור לסיכום ופרידה
שושנה ברוך:
שלום לכבוד היושב ראש, שלום לכולם
שושנה ברוך:
 אני שושנה ברוך מעמותת מזור, נכים למען נכים ומונשמים בישראל
שושנה ברוך:
 הייתי רוצה באמת לעלות מספר סוגיות, בנושא של הרחקה של עובדים זרים לא חוקיים, בעצם, קודם כל, לגבי הפיקדון שמופקד בנתב"ג, ידוע שהוא בעצם, נותן לעובדים, ברגע שהם יוצאים ממדינת ישראל,
שושנה ברוך:
 שלא לחשוב על קיזוז, אלא לאחר מינימום של זמן, שלושה חודשים, חצי שנה מתקופת השהות הבלתי חוקי, בעצם זה איזשהו תמריץ נגטיבי אמנם, אבל הוא תמריץ לכל דבר
שושנה ברוך:
 למשל, פעלנו ומדינת ישראל פעלה להסכם עם
שושנה ברוך:
 על מנת להטיל את עלות ההגעה של העובד הזר במדינת ישראל, מה לגבי הסכם מול מדינות המוצא ומשרד החוץ, לגביי קנסות ההרחקה של מי שנותר בישראל, יגיע לרשויות כלא חוקי
שושנה ברוך:
 אני רוצה גם להוסיף לגבי מה שאמר ידידי הקודם מהקבוצה של הסיעודיים, לגבי הפיקדון בנתב"ג מול נכים, הוא לא יתקיים, זאת אומרת, נכים עם צרכים מיוחדים בישראל, הם צריכים להביא את כל הסכום מזומן בעצם לעובד, מה שבאופן חוקי, הופך את העובד לשוהה בלתי חוקי, כי בעצם, אין שום גושפנקא לא לצאת מישראל, כי הוא לא קיבל את כל הסכום
נעה בן שבת:
אני לא הבנתי את הסיטואציה, את אומרת שבזמן שהוא מחכה ותובע את הזכויות שלו אז הוא הופך להיות שוהה בלתי חוקי?
שושנה ברוך:
ברגע שהוא מקבל בעצם, את כספי הפיטורין וכספי הפנסיה, הוא נותר בישראל, כי בעצם, הוא מקבל את הסכום במזומן, אין בעצם פיקדון, כמו שיש לקשישים שהפיקדון של הפיטורין של הפנסיה עובר לנתב"ג - - -
אליהו מרידור:
אבל לפי מיטב הבנתנו, אתם אלה שהתנגדתם לעניין הפיקדון
שושנה ברוך:
אז אני לא יודעת מי היה, אבל אני אישית חושבת שזה לא נכון, כך זה בעצם יוצר ריבוי עובדים שנשארים בישראל שלא כדין
נעה בן שבת:
אז אפשר שהשרים יתקנו את התקנות ויטילו את זה גם על המעסיקים הסיעודיים
אפרת לב ארי:
אז כמו שאמרה היועצת המשפטית שזוכרת אותי וודאי את הדיונים שהסתיימו בשנת 2016, היה ניסיון באמת, לחוקק, במסגרת תקנות עובדים זרים, בסוגריים, פיקדון עובדים זרים, חובת הפקדת פיקדון, על מטופלים סיעודיים, בעלי היתרים להעסקת עובדים זרים בסיעוד, אבל הדיונים האלה, לא צלחו, שלא לומר, התפוצצו בזה אחר זה, עד שיושב ראש וועדת העבודה דאז, אלי אללוף, פשוט החליט להתקדם עם הענפים שלא שנויים במחלוקת, כשלגבי ענף הסיעוד, החובה מוטלת, עוגנה, בעצם בתקנות, רק על חברות סיעוד ולא על המטופל הפרטי שמעסיק באופן ישיר את העובד הזר
אליהו מרידור:
אפשר להבין את המגבלות –
אפרת לב ארי:
אפשר להבין, אני כן יכולה לציין שיש שנתיים אחר כך, אם אני זוכרת נכון, עבר תיקון לחוק ביטוח לאומי שמאפשר למטופל שמקבל גמלה בכסף, מטופל סיעודי, להתיר למוסד לביטוח לאומי, לנקות סכום מסוים מהגמלה ולהעביר אלינו, לרשות האוכלוסין וההגירה, לצערנו, בפועל זה לא מיושם, זה אולי נושא מתאים לדיון אחר, אבל כמו שאמרתי, זאת הייתה רשות ולא חובה, כלומר המטופל הסיעודי יכול לבחור שמקבל גמלה בכסף, יכול לבחור, האם הוא מתיר למוסד לביטוח הלאומי, לנקות מהגמלה שלו סכומים ולהעביר ליחידת הפיקדונות ברשות האוכלוסין וההגירה ובזאת אנחנו משיגים בעצם, שתי מטרות, אם היינו מפעילים את המנגנון הזה, כי גם המטופל הסיעודי, לא יצטרך, כמו ששושי תיארה, בסוף תקופת העסקה, לשלם סכום גדול של כסף לעובד ומזומן בדרך כלל, כי הכספים האלה בפועל, היו מועברים ליחידת הפיקדונות ומנוהלים על ידי רשות האוכלוסין וההגירה ומאידך, גם היה התמריץ, התמריץ הנקרא לו הגירתי, לצאת מישראל בזמן, כי אחרת היה מופעל מנגנון הניכויים, בגין השהייה שלא כדין
שושנה ברוך:
אני חושבת שהנכים ואנשים עם מוגבלויות בישראל, לא מכירים את התקנה הזאת, אני אף פעם לא שמעתי על התקנה הזאת
אפרת לב ארי:
אז שוב גברתי, זאת לא תקנה, זה תיקון שעבר בחוק של המוסד לביטוח לאומי, לצערי הוא לא מיושם, אני מצטערת לומר
נעה בן שבת:
הוא לא מיושם, כי עוד לא נקבעה חובה, לגבי המעסיקים אז למעשה –
אפרת לב ארי:
לא, נקבע להם כרשות, רשות כשהמטופל - - -
אליהו מרידור:
כמה אנשים מנצלים את הרשות הזאת, את האפשרות הזאת, מתוך בחירה, פועלים כך?
אפרת לב ארי:
לצערי, המנגנון לא מופעל, אפשר שוב לקיים על זה דיון נפרד
אליהו מרידור:
זאת אומרת, שזו גם רשות וגם מי שכבר מבקש לקיים את זה מתוך רשות, לא יכול, כי המנגנון לא מופעל, זה מה שאתם אומרים לי
אפרת לב ארי:
זה לא מופעל, כי יש קשיים - - -
אליהו מרידור:
זאת אומרת שזה פשוט לא נכון לבוא ולומר, זו לא חובה כרגע, זו רשות, כי גם הרשות לא עומדת למי שמבקש לממש אותם
אפרת לב ארי:
נכון
אליהו מרידור:
בואו נדייק, אני ממש מבקש לדייק
אפרת לב ארי:
אם היום מטופל סיעודי, פונה למוסד לביטוח לאומי ואומר לו, אני רוצה לחתום על כתב הרשאה כדי שתנכו לי מהגמלה שאני מקבל בכסף בסוף החודש, אני לא יודעת מה הם משיבים לו, שאלה טובה
אליהו מרידור:
טוב, מי מברר לי את זה?
נעה בן שבת:
 מהביטוח הלאומי אפשר
שושנה ברוך:
אני אוסיף שבין אם יהיה קרן פיקדון מהביטוח לאומי להפקדות של דמי הפיטורין מהפנסיה, אם זה יהיה רלוונטי או לא, זה באמת יעזור, דיברנו על זה בעבר, זה באמת מתקשר לעובדה שלא תהיה שום גושפנקא להישאר בעצם, בישראל
אליהו מרידור:
טוב, כנראה שלוועדה הזאת יש עוד זכות קיום, כנראה שיש עוד כמה דברים שאנחנו צריכים לדבר עליהם ולברר אותם, לא נגמר, טוב, אני מאוד מאוד מודה לך גברתי, תודה רבה על הסבלנות ועל המעורבות המעוררת ההשראה שלך
שושנה ברוך:
תודה
אליהו מרידור:
טוב, מיהם נציגי האפוטרופוס הכללי?
רוני נויבואר:
עורכת דין רוני, ראש תחום חקיקה ומדיניות, האפוטרופוס הכללי, אדוני
אליהו מרידור:
שלום גברתי
אליהו מרידור:
 הכסף של הפיקדונות שלא נמשך, נמצא אצלכם, נכון?
רוני נויבואר:
הכסף של הפיקדונות, לאחר זמן שבו הוא בעצם, נשאר ברשות האכיפה והגבייה, לאחר חלוף של שנתיים, או שבע שנים, עובר לאפוטרופוס הכללי
אליהו מרידור:
ומה קורה אתו?
רוני נויבואר:
אנחנו מחזיקים היום משהו, אני אומרת סכומים כ-, משהו כ-16 מיליון שקלים שהגיעו אלינו, במהלך השלוש שנים האחרונות ואנחנו מוציאים אותם לפרויקטים, לפי בקשות שמגיעות אלינו והעברנו כספים במטרה - - -
אליהו מרידור:
מה קורה, עד מלפני שלוש שנים ומי אלה שמעבירים אליכם את הבקשות ותאמרי לי, לטובת איזה פעולות הכסף יצא?
רוני נויבואר:
אז אני אגיד אדוני, ראשית הכספים לא היו מוחזקים אצלנו, אנחנו בעצם, חלק מהמומחיות שלנו זה בעצם, להקצות כספים שאין להם דורש והתפיסה הייתה, למיטב הבנתי, לפי התקנות, הייתה שבחלוף זמן מסוים, בין לגבי עובדים שהיו כאן שלא כדין ולא לקחו את הכסף ובין לגבי עובדים ששהו כאן כדין ולא לקחו את הכסף, בחלוף זמן מסוים, כבר אין טעם לשמור להם את הכסף ברשות האכיפה ואז הוחלט להעביר אותם לאפוטרופוס הכללי
רוני נויבואר:
 תקנות העובדים הזרים, קובעות את המטרות שלשמם אנחנו יכולים להקצות את הכספים וזה מה שאנחנו עושים
רוני נויבואר:
 אני אקריא אותן, כספים שבחשבון הבנק שלא הוצאו על ידי העובד הזר, מחשבון הבנק, בכלל זה סכומים שנוכו וכו', כלומר אם נוכו כל הסכומים, מגיעים אלינו הסכומים שנשארו שם, אם חלפו שנתיים, מתום התקופה לשהייה בישראל, הלכה לגבי עובד זר שבעדו שולם פיקדון ולגבי עובד זר שהיה זכאי לכספי הפיקדון, אך לא קיבל אותם, חלפו שבע שנים, כלומר בחלוף שנתיים, או בחלוף שבע, יעבירם הממונה, באמצעות הגוף המנהל את חשבון הבנק, לאפוטרופוס הכללי - - -
אליהו מרידור:
התעורר הבנאדם אחרי שמונה שנים?
רוני נויבואר:
אז המשמעות היא שהכספים כבר הועברו אלינו, הנחת המוצא שהייתה אז, אני מניחה בתקופת התקנות - - -
אליהו מרידור:
ואז?
רוני נויבואר:
ואז הכספים כבר יכולים להיות מוקצים, לטובת מטרות אחרות
אליהו מרידור:
נאמר ולא הוקצו, העברה היא חלוטה, ניתן להעביר את זה בכל זאת לאותו זכאי, לאותו דורש?
רוני נויבואר:
יכול להיות שאם יקרה מקרה זה, אני חושבת שהתקופות שנבחרו, שנתיים ושבע, זה מתוך הנחה שזה פשוט כספים שלא בא דורש, כלומר אם מישהו יצא את הארץ והוא לא מגיע, אז המשמעות היא שהכספים - - -
אליהו מרידור:
איפה הכסף שהצטבר עד מלפני שלוש שנים?
רוני נויבואר:
נראה לי במשרד האוצר
אליהו מרידור:
רום?
רום בר אב:
האחריות לכסף הזה הוא לא נמצא אצלנו, הוא נמצא אצל אגף החשב הכללי, הם אמונים עליו, אני לא יודע להרחיב
אליהו מרידור:
תדעו לכם, אני אופטימי, יום אחד אני אזמין לפה אנשים שגם ידעו לענות לי תשובות, אני אופטימי, אל תתבלבלו
תמר להבי:
חלק מהכסף אצלנו
אליהו מרידור:
סליחה? מי?
תמר להבי:
תמר, משרד הרווחה
אליהו מרידור:
הבנתי, איפה הכסף, מה אתם עושים איתו? כמה כסף? ממתי?
תמר להבי:
הועבר אלינו בהחלטת ממשלה 796 לתקצוב מסגרות לפעוטות זרים
אליהו מרידור:
לפעוטות זרים
תמר להבי:
כן
נעה בן שבת:
לפי הסמכה שיש בחוק, זאת אומרת החוק קובע את הייעוד לשימוש בכספים
אליהו מרידור:
כן, כן, מבין, מבין, מאיפה הועבר אליכם?
תמר להבי:
מהחשב הכללי
רוני נויבואר:
וגם סכום מסוים, לדעתי, מאיתנו
רוני נויבואר:
 אדוני, אני רק אשלים את התמונה?
רוני נויבואר:
אוקי, אז אנחנו מוסמכים להקצות את הכספים, למטרת רווחתם ובריאותם של עובדים זרים ובכלל זה לצורך תגבור של שירותי טיפול ותמיכה בתינוקות ובפעוטות זרים חסרי מעמד אזרחי ובהתאם לזה, אנחנו בעצם, העברנו סכומי כסף למטרות האלה ובהמשך להחלטת ממשלה, העברנו למשרד הרווחה, 1
רוני נויבואר:
5 מיליון שקלים, במסגרת מה שתמר אמרה
אליהו מרידור:
הבנתי, טוב, אז אני אומר כאן שכתבתי איזשהו מתווה להרחקה מרצון של שוהים בלתי חוקיים מאריתריאה וסודן, הגשתי אותו לרשות האוכלוסין ולשר החוץ, שבירכו על המתווה, רעיון המתווה אומר שמדינת ישראל, לצד 2,000 מורחקים מרצון שיוצאים מגבולות מדינת ישראל, מקרב השוהים האריתראים והסודנים לקנדה ומוגדרים שם כפליטי מלחמה, מדינת ישראל, תכשיר לעבודה במגוון מקצועות, כגון סיעוד, שנצרכים בשוק הקנדי ותרחיק מרצון, כמות גדולה יותר של עובדים ואז אנחנו נעבור את המגבלה של ה-2,000 בשנה
אליהו מרידור:
 הנושא נמצא כרגע בבדיקה, מול הנציגים הקנדים, ברגע הראשון שהם יבינו את הפוטנציאל ויתקדמו איתנו ויגלו עניין, אנחנו נקדם את זה
אליהו מרידור:
 אני אפעל, אני מוסר מכאן שאני אפעל, שאותם כספי פיקדונות שלא ניגבו, יופנו לטובת מרכזי ההכשרה וכל הבירוקרטיה הנדרשת, לרבות, עלות הטסתם מהארץ
אליהו מרידור:
 אני פונה אליכם גברתי, מנהלת הוועדה, שתדאגי להעביר עוד שאילתה בנושא, לגבי הכסף הצבור הזה, מה הסיבה שלא הוא זה שמממן, את עלות הטסתם מהארץ, של אותם עוזבים מרצון, מקרב האריתראים וסודנים שנמצאים כאן, אותם 2,000 שדיברנו עליהם
אליהו מרידור:
         אני ברשותכם מבקש להתכנס לסיכום הדיון החשוב הזה, הוועדה תקיים ישיבת וועדה, אני החלטתי שזה לא יהיה פגישת עבודה, זאת תהייה ישיבת וועדה ומצפה שהמשרדים יגיעו לאחר בדיקת כל השאלות ששאלתי כאן ושנותרו ללא מענה, לבחינת פתרונות
אליהו מרידור:
 הוועדה מבקשת מרשות האוכלוסין ומרשות האכיפה והגבייה, לערוך בדחיפות, בירור מקיף, בדבר המודל של רשות האוכלוסין מבקשת לקדם ולהעביר לוועדה את המסקנות, אני מבקש לדעת, איך אפשר לייעל את האכיפה, נגד המעסיקים של השוהים הבלתי חוקיים ושל משכירי הדירות לשוהים הבלתי חוקיים ושל מעסיקיהם
אליהו מרידור:
 הוועדה מבקשת את התייחסות השב"ס, על סכומי הכספים הגדולים שמוחזקים בשב"ס ואותה בעיה אתית שציינתם בפניי, שהצפתם כרגע ועדיין נמצאת, בבחינה בלשכה המשפטית שלכם
אליהו מרידור:
 אני מבקש מרום, נציג האוצר, לבדוק את הצעתי, בדבר תקצוב מותנה לרשות האוכלוסין ולאחר שתגיע תשובתכם, אני מאוד מאוד מקווה לטובת כולנו שהיא תהיה חיובית, לקבל את התייחסותו של מר יוסי אדלשטיין להצעה
אליהו מרידור:
צוהריים טובים לכולם וברוכים הבאים
אליהו מרידור:
 הישיבה היום היא חלק מתהליך ארוך טווח שאני מקדם בנושא הסכמים בילטרליים
אליהו מרידור:
 מדינת ישראל מקדמת בשנים האחרונות חתימה על הסכמים בילטרליים
אליהו מרידור:
 חתימה על הסכמים בילטרליים היא תנופה אדירה ליחסי החוץ של מדינת ישראל, היא מספקת טכנולוגיות, הכרת תרבויות טכנולוגיות, עידוד משלחות סטודנטיאליות וסיוע למדינה במקומות הנדרשים
אליהו מרידור:
 בשבוע הבא יכבד אותנו בנוכחותו, שר החוץ אלי כהן וצוותו, שפועל נמרצות כדי להגיע לסטטוס, אתגרים ויוזמות נוספות
אליהו מרידור:
      בהזדמנות זו אני מבקש להודות לו על שנעתר לבקשתי ומינה לטובת העניין את המשנה למנכ״ל משרד החוץ, מר יוסי דיין, שישמש פרויקטור ייעודי לחתירה להסכמים בילטרליים, יצירת אפיקים חדשים והשלמה לאלה שכבר נמצאים בתהליך
אליהו מרידור:
 היום אנחנו נדבר על תהליך להבאת עובדים בהסכמים בילטרליים בענפים השונים ונדבר על כניסת ענפים חדשים שאנחנו עוסקים בהם, בפרט כמובן, כאן בוועדה
אליהו מרידור:
 הסכמים בילטרליים חשובים, נחוצים ובפרט, אמורים לספק איזו שהיא רשת ביטחון למעסיקים בענפים מגוונים, כגון, מלונאות, מסעדנות, חקלאות ובפרט, בסיעוד
אליהו מרידור:
      אני מבקש לקדם בברכה את נציג משרד החוץ ואת הגברת ענבל משש וצוותה
אליהו מרידור:
 אני מבקש מכל אחד מכם, שתתארו לי בבקשה מה הן אבני הדרך בתהליך יצירת הסכם בילטרלי, החל מאפיון הצורך, בחירת המדינה, המשא ומתן מול המדינות השונות ועד לחתימה על הסכם
אליהו מרידור:
 כיצד מאפיינים צורך של ענף מסוים ומה הוא התהליך הבירוקרטי שנדרש כדי שהשאיפה הזו תתקיים ושאנחנו נראה כאן את העובדים המיוחלים
אליהו מרידור:
 מצטרף אלינו חברי, חבר הכנסת יצחק קרויזר, אני מודה לך על שהגעת
אליהו מרידור:
 נציגת משרד החוץ, בבקשה
רחל אוברמן:
שלום וצהרים טובים
רחל אוברמן:
 אני רחל אוברמן, עורכת דין במחלקת אמנות במשרד החוץ ואני עוסקת כבר 12 שנה בנושא הזה של הסכמים בילטרליים
רחל אוברמן:
 אולי נתחיל בעצם עם הוועדה להסכמים בילטרליים
רחל אוברמן:
 מכוח
רחל אוברמן:
 החלטות ממשלה, קיימת ועדה להסכמים בילטרליים, בראשות מנכ״ל רשות האוכלוסין וההגירה ואנחנו באמת ניגע בתפקידים של הוועדה הזאת וגם של רשות האוכלוסין כמובן, לכל אורך הדרך
רחל אוברמן:
 כמו שאתם יודעים, מכסות של עובדים זרים נקבעות על פי רוב בהחלטות ממשלה, בהתאם לצרכים של השוק וכולי וכולי
רחל אוברמן:
 ברגע שקיימת מכסה לענף מסוים וכמובן, כל משרד ממשלתי שהוא חלק מהצוות הבין משרדי
רחל אוברמן:
      הצוות בין משרדי מורכב ממשרדים ממשלתיים, משרד המשפטים, משרד העבודה, רשות האוכלוסין, שעומדת בראש הצוות, משרד החוץ ומשרדים ייעודיים לענפים מסוימים, כמו משרד השיכון, ככל שמדובר בעובדי בניין, משרד החקלאות, ככל שמדובר בעובדי חקלאות, משרד הבריאות וכולי וכולי
רחל אוברמן:
 ברגע שקיימת מכסה ויש צורך בעובדים בענף מסוים, אז הצוות בראשות מנכ״ל רשות האוכלוסין מתכנס ומחליט על כניסה למשא ומתן ועל המדינות שאיתן נכנסים למשא ומתן וכולי, כאשר כל משרד רלוונטי מביא אל שולחן הדיונים, את ההיבטים שלו שקשורים לכניסה למשא ומתן עם כל מדינה באופן ספציפי
רחל אוברמן:
      אני יכולה להגיד למשל, שמשרד החוץ מתייחס בין היתר לשיקולים מדיניים שונים
רחל אוברמן:
 ברגע שהצוות, בראשות מנכ״ל רשות האוכלוסין וההגירה מחליט על כניסה למשא ומתן עם מדינה מסוימת, אז אנחנו בעצם מכינים טיוטות של הסכמים, שאנחנו מעבירים למדינה השנייה
רחל אוברמן:
 לפעמים אנחנו באים לפני כן במגעים עם מדינת המוצא, באמצעות הקונסולים הקונסולריים שלנו במדינת המוצא
רחל אוברמן:
 יש נושאים לפעמים, ככה זה היה לפחות בעבר, שהיינו צריכים לברר לגביהם לפני כניסה למשא ומתן אבל באמצעות הנציגים שלנו במדינות המוצא, שזה בעצם הקונסולים שלנו, אנחנו מעבירים טיוטות למדינת המוצא הרלוונטית, מקבלים ממנה בחזרה הערות ובעצם נכנסים לאיזה שהוא תהליך של משא ומתן
רחל אוברמן:
      מטבע הדברים, כל מדינה היא שונה והדינמיקה בכל משא ומתן היא שונה, אבל יש עקרונות בהסכמים בילטרליים, שמאוד חשוב לנו לשמר
רחל אוברמן:
 מעבר להיבטים של המקצועיות של העובדים בכל ענף לגופו ואני לא רוצה להיכנס להיבטים האלה, כי הם יותר היבטים של רשות האוכלוסין וההגירה
רחל אוברמן:
 אחת המטרות המרכזיות של ההסכמים הבילטרליים ולא רק, היא צמצום התופעה המאוד מכוערת של גביית דמי תיווך ביתר
רחל אוברמן:
 כמו שאתם יודעים, הייתה עתירה שהייתה תלויה ועומדת בבג״ץ במשך 12 שנה בנושא הזה
רחל אוברמן:
      אנחנו גם באמת מדווחים על זה למחלקת המדינה האמריקאית, על הטיפול שלנו במניעה של התופעה הזאת, שיכולה להוביל לשכר בבני אדם ובעצם בהסכמים שלנו, יש מנגנונים שנועדי לצמצם את התופעה של דמי התיווך
רחל אוברמן:
 אז למרות שהמשא ומתן בין מדינה למדינה הוא מאוד שונה, יש לנו עקרונות שמאוד חשוב לנו לשמר
רחל אוברמן:
 כמובן שכל משרד ממשלתי שאמון על תחום מסוים, הוא בא עם דברים ומבין את הצרכים המקצועיים של הגורמים בשטח והוא מביא אתו את התובנות ואת המידע הזה לשולחן המשא ומתן
רחל אוברמן:
      אנחנו בעצם מנהלים משא ומתן על טקסטים שבסופו של דבר מבשילים להסכם שנחתם, עובר לאשרור של הממשלה ולאחר מכן עובר לשלב של היישום, שענבל תוכל להרחיב לגבי זה כי זה באחריות רשות האוכלוסין וההגירה
רחל אוברמן:
 זו בגדול, סקירה מאוד קצרה של תהליך המשא ומתן עם מדינות המוצא
אליהו מרידור:
אני אשמח בבקשה, לפני שנעבור לראשות האוכלוסין, שתרחיבי לי מעט על הצורך ועל סדר הגשת הבקשה
אליהו מרידור:
 מי יכול להגיש בקשה? מה הם התנאים להגשת בקשה? איך בוחנים את הצדקת הבקשה במתן המענה?
רחל אוברמן:
אני יכולה לתאר את הדינמיקה
רחל אוברמן:
 במהלך השנים האחרונות הגורמים בשטח הם שלרוב נמצאים במגע עם המשרד הרלוונטי
רחל אוברמן:
 אם זה משרד החקלאות, אז למשל הוא נמצא בקשר עם החקלאים ומבין את הצרכים
רחל אוברמן:
 כמובן שהכול בהתאם ל - - -
אליהו מרידור:
זאת אומרת שכל תחום פונה באמצעות המשרד שמטפל בעניינו והוא זה שאמור להשתכנע בשלב הראשון ואז להעביר את הבקשה בשלב הבא
אליהו מרידור:
 זה לא איזה איגוד עצמאי כזה או אחר שיכול לפנות לוועדה
אליהו מרידור:
 זה מה שאני מבין מדברייך?
רחל אוברמן:
אני חושבת שזו דרך המלך
רחל אוברמן:
 אני לא אומרת שזה תמיד מה שקורה
רחל אוברמן:
 יכול להיות גם מצב שבו גוף עצמאי כזה או אחר פונה למשרד ממשלתי
רחל אוברמן:
 אבל בגדול אני חושבת שהמשרד המקצועי הרלוונטי, הוא הגורם הכי מתאים להיות בקשר עם הגורמים הרלוונטיים בשטח ובעצם להביא את הצרכים
רחל אוברמן:
 שוב פעם, אנחנו בעצם רוצים להיכנס למשא ומתן כשיש מכסה שקבועה בהחלטת ממשלה
רחל אוברמן:
 כי לעשות הסכם אם אין מכסה ולא יהיה ביקוש, ובעצם - - -
אליהו מרידור:
אז זה באמת הביצה והתרנגולת, גברת אוברמן
רחל אוברמן:
מה זאת אומרת?
אליהו מרידור:
בשביל שתהיה מכסה צריך לאתר צורך ואז מגישים בקשה למכסה
אליהו מרידור:
 מכסה לא נוצרת מעצמה, היא תולדה של
אליהו מרידור:
 לכן ביקשתי שנתייחס לדרך הגשת הבקשה, האפיון והמסלולים שבאמצעותם זה מגיע לוועדה
רחל אוברמן:
אוקיי
רחל אוברמן:
 אז ברגע שבאמת יש מכסה שקבועה בהחלטות ממשלה והוועדה הבין משרדית רוצה ליישם את החלטות הממשלה, זאת המטרה שלנו בעצם, אז הצוות מתכנס מפעם לפעם ואנחנו בעצם דנים בכל הסוגיות שנמצאות על הפרק
רחל אוברמן:
 גם בהיבטים של כניסה למשא ומתן, ניהול של משא ומתן וגם בהיבטים של יישום
רחל אוברמן:
 אם יש צורך למשל בתיקון של הסכם שכבר פועל, שיש בו משהו שצריך לתקן על מנת שיפעל יותר כדי לטייב את ההסכם, זה גם משהו שהוועדה הבין משרדית עושה
רחל אוברמן:
      אז הוועדה הבין משרדית בעצם עוברת נושא-נושא: חקלאות, בניין, סיעוד, מלונאות, היא עוברת על כל ההסכמים הקיימים ואם יש צורך להיכנס למשאים ומתנים נוספים, אז הוועדה בראשות מנכ״ל רשות האוכלוסין, יכולה לאשר להיכנס למשא ומתן, לתעדף את המדינות שאיתן ננהל משא ומתן ולקבוע סדרי זמנים, איזה שהוא לו״ז לקיום המשא ומתן
רחל אוברמן:
 אני צריכה להגיד שאני חושבת שיש באמת שיתוף פעולה יוצא מן הכלל, בין המשרדים שחברים בצוות הבין משרדי ובעצם ככה זה עובד
רחל אוברמן:
      יש תיעדוף, יש עבודה מאוד מסודרת על הסכמים חדשים שצריך להיכנס עליהם למשא ומתן ועל יישום של הסכמים מקצועיים
רחל אוברמן:
 רשות האוכלוסין תוכל לדווח על למשל בחינות מקצועיות שהיא משתתפת בהן במדינות המוצא וכולי
אליהו מרידור:
הקצאת מכסות, התאמתן, הקטנה, הגדלה וביטול, מוטלת באחריות כל משרד רלוונטי שאותם איגודים מסונפים אליו ותחתיו או שדרך הוועדה?
רחל אוברמן:
אני לא חושבת שזה דרך הוועדה
רחל אוברמן:
 אני חושבת שבעצם התוצר זו החלטת ממשלה שהיא עבודה משותפת
אליהו מרידור:
מי מביא את זה לשולחן הממשלה?
ענבל משש:
משרדי הממשלה הרלוונטיים אדוני
ענבל משש:
 לדוגמה, אם משרד הבינוי והשיכון רוצה להגדיל מכסה בענף הבניין, אז הוא צריך להציג עבודת מטה לפי אלו עקרונות, או מה הסיבות שבגינן צריך עובדים מיומנים נוספים לענף הבניין
ענבל משש:
 מתחילה התכתבות בין המשרדים הרלוונטיים, משרד האוצר, משרד המשפטים, המשרד המוביל, משרד העבודה ואנחנו, אני חושבת שמשרד החוץ לא חלק מהשלב הזה של המכסות, ובעצם מדברים על הצורך, שואלים שאלות, כל משרד בגזרתו ואז מגבשים את זה לכדי הצעת מחליטים שעוברת לממשלה אחרי שנקבע
ענבל משש:
 ואז יש דיון מאוד מאוד ארוך על המכסות, על ההיקף שלהן, על הצרכים ועל האופן שבו נגייס את העובדים
אליהו מרידור:
זאת אומרת שכל משרד עושה זאת באמצעות עבודה מקדימה איתכם
אליהו מרידור:
 ולא כל משרד שמגלה צורך, או שיש אליו מספיק דרישות, פשוט מביא את זה לשולחן הממשלה, אלא נדרשת גם הצעת מחליטים
ענבל משש:
נדרשת גם עבודה של גורמי המקצוע ואחר כך נדרשת גם הסכמה של השרים
ענבל משש:
 כי אי אפשר להעביר החלטה כזאת בלי לדוגמה הסכמה של שר הפנים
אליהו מרידור:
מה הוא פרק הזמן שנדרש בממוצע, מרגע שבו משרד מגיע עם בקשה להתאמת מכסה ועד לרגע שזה באמת כבר מוגדר וחוזר לוועדה?
ענבל משש:
זו שאלה שקשה לענות עליה
ענבל משש:
 זה תלוי באיזה עבודת מטה נעשתה, כמה שאלות פתוחות יש ובדרך כלל זה מצריך דיונים נוספים
ענבל משש:
 ואז יש גם שאלות של כל משרד
ענבל משש:
 יש גם משאבים שנדרשים לטובת הגדלת המכסה
ענבל משש:
 זה לוקח מספר שבועות לדעתי וזה גם תלוי מאוד, אני מדברת על החלטת ממשלה, כן? זה מאוד תלוי באיזה עבודה עשה המשרד, באם יש הסכמות בין גורמי המקצוע ומעורבות של שרים
ענבל משש:
 כמו כל החלטת ממשלה שעוברת, היא לא מגיעה במעטפה בהפתעה, יש לפניה דיונים והסכמות, ואם אין הסכמות אז יש עוד ליבון של צרכים ודברים
אליהו מרידור:
חבר הכנסת יצחק קרויזר, בבקשה, רשות הדיבור היא שלך ואחרי זה אנחנו נמשיך
יצחק קורן:
 אני בקפיצות בין הדיונים אבל זה דיון חשוב מאוד
יצחק קורן:
 באמת הנושא של העובדים הזרים מתנגש איתנו בשלושת הענפים הגדולים, שהם הצרכנים הגדולים, חקלאות, בניין וסיעוד
יצחק קורן:
 אז אני אפרק טיפה את השאלות שלי אל שני הנושאים שטיפה יותר רלוונטיים אליי, שזה חקלאות וסיעוד
יצחק קורן:
 דיברת על נושא של מכסות לעובדים בחקלאות
אליהו מרידור:
לאו דווקא, מכסות בכלל
יצחק קורן:
מכסות בכלל ואני מפרק את זה לשני הנושאים, אתחיל בחקלאות ואז אעבור לסיעוד
יצחק קורן:
 מה היא המהות של המכסה? אני יודע שהמציאות היא שהענף נמצא כל הזמן בסיטואציה של רעב
יצחק קורן:
 הענפים כל הזמן משוועים לעוד עובדים, אבל הם נתקלים באיזו תקרת גג של x עובדים שניתן להם להיכנס לארץ, לטובת ענף החקלאות
יצחק קורן:
 אני אפרק טיפה את השאלה
יצחק קורן:
 1
יצחק קורן:
 מאיפה מגיע המספר הזה? אם אני מבין נכון, יש עד 30 אלף פחות או יותר של עובדים ונדרש עוד
יצחק קורן:
      2
יצחק קורן:
 למה ההסכם לעובדים בחקלאות מגיע דווקא ממדינת מוצא אחת והאם אפשר לפתוח אותו למדינות נוספות? 3
יצחק קורן:
 מי הגוף שנמצא במדינת היעד? אם אנחנו מדברים על תאילנד, אז מי הגוף ממדינת ישראל שבעצם מפקח שהעובד שמגיע לכאן הוא בסוף באמת חקלאי ועובד מקצועי שיודע לתת מענה לאותו חקלאי? כי בעצם המציאות הזו יוצרת איזו תאונת שרשרת
אליהו מרידור:
אתה מכיר כאלה מקרים? אתה יכול לתת דוגמאות? של עובד שהוא לא מוכשר או לא בריא
יצחק קורן:
יש המון מקרים
יצחק קורן:
 היום לצערי זה נהפך לאיזו תעשייה של כסף
יצחק קורן:
 יש חברות שמתעסקות בייבוא של עובדים, בהבאת עובדים לארץ לענף החקלאות
יצחק קורן:
 וזה הפך להיות תיירות מרפא
יצחק קורן:
 מגיעים לארץ עובדים חולים, לא בריאים, שלא מוכשרים בשביל להתעסק בחקלאות
יצחק קורן:
 אני אשמח גם לדיון הבא להביא חקלאים שסובלים מהדבר הזה
יצחק קורן:
 כי לדוגמה מגיע אליהם עובד, אדם חולה לב, לעבודה חקלאית בניצנה
יצחק קורן:
 אדם שלא מסוגל עם מחלות הלב שלא לעבוד בחום של ניצנה ואז אותו חקלאי משלם עליו את האגרה, הוא בעצם רשום אצלו כמכסה, אותו עובד בזמן הזה נעלם והולך למשק אחר, הוא נקרא ברחן
יצחק קורן:
      אני מניח שאתם מכירים את תופעת הברחנים, אבל אותו חקלאי בעצם תקוע עם מכסה של עובד שמסומן שנמצא אצלו
יצחק קורן:
 הוא שילם את האגרה עליו, העובד תופס לו תקן וגם אין לו עובד
יצחק קורן:
 אותו אדם מסתובב פה אחר כך בלי אשרה, במקרה הטוב הוא הולך לעבוד במשק אחר ובמקרה הרע אני לא יודע איפה הוא מסתובב ומי מפקח עליו
יצחק קורן:
 אבל בשורה התחתונה, אותו חקלאי תקועה עם הוצאה כספית, עם תקן שחסר לו ומראש בכלל הגיע לו עובד שהוא לא חקלאי, הוא לא יודע מה לעשות אתו
ענבל משש:
אדוני מדבר על מקרה אחד מתוך 30 אלף עובדים זרים שנמצאים בארץ ועובדים בחקלאות?
יצחק קורן:
מאילת ועד חרמון
ענבל משש:
כולם כאלה? כולם עם בעיות רפואיות?
יצחק קורן:
אני מדבר על משקים שחסרים להם עובדים, על רפתנים שחסרים להם תקנים לעובד זר בתקן הרפתות, על חקלאים שמגיעים אליהם עובדים שלא קשורים לעף החקלאות או שמגיעים אליהם עובדים שהם בכלל אנשים חולים, שהופכים את הגעתם לארץ לתיירות מרפא
יצחק קורן:
 יש פה שלל אירועים וצמצמתי אותם לבעיות היותר קריטיות, זה בנושא החקלאות ויש לזה גם פתרונות
יצחק קורן:
 א׳- אם אפשר, אז לפתוח לעוד מדינת יעד
יצחק קורן:
 ב׳- אם יש אפשרות, אז לבטל, אפילו כפיילוט, את המכסות לעובדים בחקלאות, ואז כל חקלאי יגיד: ״אני מתעסק באבוקדו, אני צריך 10״
אליהו מרידור:
בוא תעזור לי לסכם את זה עם האוצר
יצחק קורן:
בסדר, אנחנו מעלים פה את האפשרויות ואחר כך אם צריך, נתעסק עם זה
אליהו מרידור:
לאוצר יש אינטרס ברור ואנחנו לא מבטלים אותו
אליהו מרידור:
 תפקידנו הוא לוודא שבאמת קיימת מערכת איזונים בין השמירה של האוצר לבין הצורך של המעסיקים
יצחק קורן:
אז גם אם אנחנו משחקים עם המכסה שמוכתבת על ידי האוצר, אז שלפחות יגיע לפה כוח אדם שבסופו של דבר מיטיב עם החקלאים שלנו, שאנחנו רוצים לעזור להם
יצחק קורן:
 נושא אחר הוא הסיעוד וכל התנאים הסוציאליים של העובדים שנמצאים פה, התנאים הפנסיוניים, שהם עיקר המעמסה, בעיקר על מי שנדרש להחזיק עובד סיעוד בבית, אם זה אדם שנכנס למצוקה כל שהיא ואם זה מבוגרים שזקוקים פתאום לעובד בבית
יצחק קורן:
 אז אני אשמח שגם נבין, מי המשרד? איפה זה נמצא? בנגב והגליל? בבריאות? ברווחה? בפנים?      אני לא יודע איפה נמצאת יחידת הסמך הזאת, שבעצם נותנת סיוע לאותם מבוגרים, עם הזכויות שלהם, מול העובדים הסיעודיים שבאים כדי לטפל באחד מבני המשפחה שזקוק לסיעוד