GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:
האם קיים תנאי הפרדה בין חברת הסיעוד ללשכה שחברת סיעוד לא יכולה להיות קשורה ללשכה
חנן פורת:
אנחנו, שוב, אנחנו מתנהלים מול נותני השירותים, לא מול הלשכות
אליהו מרידור:
 חבר'ה, אני שואל שאלה פשוטה
אליהו מרידור:
 האם כתנאי להתמודדות במכרז בעל חברת סיעוד מצהיר שאין לו שום קשר וזיקה ללשכה פרטית?
ירונה שלום:
גם אם זה לא מופיע במכרז אפשר להכין הצהרה שהם יצהירו על זה
אליהו מרידור:
למה צריך לחכות עם זה?
דורון רז:
כבוד יושב הראש, במכרז החדש יש סעיף שתאגיד יכול לתת שירותי סיעוד
קריאה:
כן, זה לא אומרים פה
דורון רז:
יש סעיף
דורון רז:
 למה לא אומרים את זה?
דורון רז:
יש סעיף שתאגיד יכול לתת שירותי סיעוד כחברת סיעוד
דורון רז:
 אז איפה? אין בעיה
דורון רז:
 אם יש 20 תאגידים שחברות סיעוד מחר בבוקר הם יכולים לא להיות
דורון רז:
 אבל אותו דבר צריך להיות בצד השני
אליהו מרידור:
אני אסביר
דורון רז:
שתאגיד שהייעוד שלו לעשות - - -
אליהו מרידור:
 אני מקדם את זה ומקדש את זה ומודה על כך
אליהו מרידור:
 יש הבדל בין חברת סיעוד שמתחילה את התהליך עם מטופל ובני משפחתו בשלב מקדים, כשהוא 1, 2
אליהו מרידור:
 ואז היא כובלת את אותו מטופל ובני משפחתו להמשיך ל-4, 5, 6 והוא כבול אצלם
אליהו מרידור:
 לבין מצב שמגיעה המשפחה של מטופל ללשכה פרטית ואומרת אתם בין כה וכה הלשכה, אתם בין כה וכה מקבלים כסף
אליהו מרידור:
 2,000 שקלים בתחילת התהליך, 80 שקלים בחודש
אליהו מרידור:
 70 שקלים
אליהו מרידור:
 מקבלים מהעובד הזר עמלה מסוימת, מדורגת
אליהו מרידור:
 בואו קחו עוד איזה שהן כמה פרוטות, תשלימו לנו את התהליך
אליהו מרידור:
 כי בין כה וכה יש כפל שירותים
אליהו מרידור:
 כי בין כה וככה יש עובד סוציאלי שמגיע לבית מטעם הלשכה הפרטית
דורון רז:
זה לא אותו עובד סוציאלי
אליהו מרידור:
יש לו צבע שיער אחר? הוא למד בבית ספר אחר
דורון רז:
לא, יש לו ייעוד אחר
אליהו מרידור:
ההכשרה שלו אחרת? אני אגדיר לו
אליהו מרידור:
 אני אגדיר לו
אליהו מרידור:
 אבל כך לא יהיה כפל שירותים
אליהו מרידור:
 כך בעיות, ככל שיתגלו לא ייפלו בין הכיסאות
אליהו מרידור:
 כך תהיה חובת דיווח
אליהו מרידור:
 כך לא ישלמו כספים בפערים משמעותיים אדירים
אליהו מרידור:
 עם הכסף הזה אני אממן את השבתות של אותו קשיש
אליהו מרידור:
 הוא יזכה לקנות טיטולים טובים יותר
אליהו מרידור:
 תחשבו על זה
דורון רז:
אפשר להמשיך שנייה?
מאיה בנדס:
אדוני, אני רק רוצה להגיד שנכון שהבאתי הקלטה של מטב, אבל הם לא החברה היחידה שעושה את זה
מאיה בנדס:
 אני חושבת שהמספרים גם שנתנו הביטוח הלאומי מעידים בפני עצמם כשיש רק 8,830 אנשים בגלמה ישירה
מאיה בנדס:
 זה נתון שמעיד על עצמו
מאיה בנדס:
 איך יכול להיות שקיימת אפשרות של גמלה בכסף
מאיה בנדס:
 אבל מרבית האנשים, רק כמה? 18
מאיה בנדס:
5% נמצאים בגמלה בכסף
ירונה שלום:
אני רוצה רגע להתייחס
דורון רז:
אפשר להתייחס בבקשה, כבוד יושב הראש?
ירונה שלום:
גם אני רוצה להתייחס לזה
ירונה שלום:
 דקה אחת
ירונה שלום:
 תראו, אפשר להציג מה שרוצים, אבל העובדות הן שכשאנחנו קובעים זכאות לסיעוד אנחנו מציעים למבוטח הכול
ירונה שלום:
 צריך לזכור גם מה יותר קל לו
ירונה שלום:
 אין מה לעשות
ירונה שלום:
 אנשים לא תמיד רוצים להתעסק על כל הסיפור
מאיה בנדס:
אבל הם בין כה וכה צריכים להתעסק עם זה
איתן לבני:
אתם שאלתם אותם? הם לא יודעים אפילו שיש את האפשרות הזאת
ירונה שלום:
לא נכון
קריאה:
הם יודעים, יודעים
איתן לבני:
הם לא יודעים
איתן לבני:
מגיעים אליי מלא אנשים שלא ידעו שיש להם אפשרות להעסקה ישירה
ירונה שלום:
חבר'ה, קיבלתי הכול
איתן לבני:
הוצאתם איגרת פעם?
ירונה שלום:
סליחה רגע
ירונה שלום:
 סליחה רגע
ירונה שלום:
 קיבלתי כל מה שאמרתם
ירונה שלום:
 יש דברים שאני לא מקבלת
ירונה שלום:
 אנחנו מיידעים אותם וזה חד משמעית שאפשר להעסיק העסקה ישירה
איתן לבני:
איך, באיזה אמצעות? הוצאתם איגרת בשנה האחרונה?
ירונה שלום:
הוצאנו, רגע, שנייה
ירונה שלום:
 קודם כל, הוצאנו לעובדים שלנו, בוודאי פעמיים רק בשנה האחרונה, חידוד על הנושא הזה
ירונה שלום:
 הם מציעים את זה, שנייה
מאיה בנדס:
למה זה לא ברירת המחדל?
ירונה שלום:
כי זה לא יכול להיות ברירת מחדל, כי בסופו של דבר באפשרותו של הזקן ומשפחתו לבחור
ירונה שלום:
 אני צריכה להציע לו את כל האפשרויות
מאיה בנדס:
אבל היום ברירת המחדל היא גמלה בעין
ירונה שלום:
לא, אין דבר כזה ברירת מחדל
איתן לבני:
לפני שאת מוציאה את זה הם כבר נמצאים בבתי החולים וכבר לוקחים את המטופלים לבתי החולים
איתן לבני:
 הם לא מחכים לכם
איתן לבני:
 והמטופל בבית החולים לא יודע שיש לו את האפשרות הזאת
מאיה בנדס:
אין לכם שליטה על זה
איתן לבני:
אני על בשרי חוויתי את זה
איתן לבני:
 הם לא יודעים, הם נמצאים בבתי החולים, הם כבר לוקחים את כולם משם
ירונה שלום:
היום בבתי החולים יש מחלקה ראשונה
קריאה:
העובד זר שייך קודם כל לקשיש
קריאה:
 אתם יודעים את זה? ההיתר הוא רשום על שמו
אליהו מרידור:
אוקיי, בוא, מנכ"ל חברת מטב
ליאור שטרסברג:
עמותת מטב
אליהו מרידור:
עמותה
ליאור שטרסברג:
רק משפט אחד לגבי הנושא הזה
ליאור שטרסברג:
 תראה, אני חושב שהנושא הזה הוא נושא שאין בו שחור ולבן ואין בו איזה 'זבנג וגמרנו'
ליאור שטרסברג:
 אנחנו, מה לעשות, התחום שלנו, המקצוע שלנו זה רווחה
ליאור שטרסברג:
 עכשיו המטופל לא נולד עם עובד זר, יש לו היסטוריה, מכירים אותו, יש תהליך
ליאור שטרסברג:
 הוא גם נושא, יש גם שירותי אחרים
ליאור שטרסברג:
      הנושא הזה של לפתור את הבעיה הקשה שיש עכשיו בסיפור הדואלי בלבוא ולתת לבן אדם את הכסף ולהגיד לו תשבור את הראש, זה לא מעניין אותנו – זה פתרון שהוא רע מאוד למטופלים
ליאור שטרסברג:
 רע מאוד, עם כל הכבוד
ליאור שטרסברג:
 זה לזרוק את האחריות
ליאור שטרסברג:
 דווקא עכשיו, אני אגיד לכם את האבסורד
ליאור שטרסברג:
 דווקא שבן אדם נמצא ברמות התלות הגבוהות ביותר, ששם הוא צריך הרבה את ארגוני הרווחה, את הרשות המקומית, את העובדים הסוציאליים של הביטוח הלאומי
ליאור שטרסברג:
 ואחרי זה מגלים גם שיש אנשים שמתים לבד בבית וכולם אומרים איך זה קרה? איך זה קרה? הוא קיבל גמלה בכסף
ליאור שטרסברג:
 ומה יקרה כשיש בעיות של ביטחון? למשל היום, כשיש שעת חירום ויש בעיות של ביטחון ויורים טילים, אז יש מישהו שרואה, יש מישהו שיודע
ליאור שטרסברג:
      הסיפור הזה של העסקה הדואלית הוא בהחלט בעייתי ויש פתרונות שאפשר לייצר כדי לעשות חסד עם אותם אנשים שמחליטים שהם לא רוצים בערוב ימיהם להיות גם מעסיקים ולהתחיל להתעסק עם תביעות וכך הלאה
ליאור שטרסברג:
 ובסוף תהיה להם בחירה בין ללכת לכסף, ויש גם היום, וזה לא נכון מה שאמרת, כי יש הרבה אנשים שהולכים למעבר בכסף
ליאור שטרסברג:
 לנו יש לא מעט העברות חברה וגם שהולכים לכסף
ליאור שטרסברג:
 וביטוח לאומי כן עושה את הדבר הזה וכן נותן לאנשים
ליאור שטרסברג:
 עובדה שאנשים עושים את זה
ליאור שטרסברג:
 זה לא נכון
ליאור שטרסברג:
 אני אומר צריך לייצר שתי אופציות
אליהו מרידור:
יפה, יפה
ליאור שטרסברג:
אופציה אחת שתוריד מהבן אדם את היכולת להעסיק, ואפשר למצוא פתרונות בעניין זה, אפשר
ליאור שטרסברג:
 ואופציה שנייה שיהיה גמלה בכסף
אליהו מרידור:
אתה מבין שהוא עדיין מעסיק בכל מקרה, נכון?
ליאור שטרסברג:
לא, היום, זה בדיוק מה שאני אומר, היום יש העסקה דואלית
ליאור שטרסברג:
 אבל עדיין הוא לא לבד, בהרבה מאוד, אבל עדיין הוא לא לבד
ליאור שטרסברג:
 מהרבה מאוד בחינות שלא ניכנס לזה
אליהו מרידור:
הוא בכל מקרה לא יהיה לבד
ליאור שטרסברג:
אבל הייתה ועדה
ליאור שטרסברג:
 הייתה ועדה שנקראת ועדת משש
ליאור שטרסברג:
אפשר למצוא לזה פתרונות ואז בן אדם יוכל לבחור גמלה בכסף או שיהיה גורם אחר שיעסיק
אליהו מרידור:
אני הגשתי הצעת חוק בעניין
אליהו מרידור:
 אני אולי אתייחס לכל הסוגייה המורכבת הזאת בדברי הסיום שלי
אליהו מרידור:
 הסיכום של הדיון
אליהו מרידור:
 אני רוצה רגע ברשותכם לחזור שוב פעם לעניין רכיבי השכר
אליהו מרידור:
 נטען בפניי לא פעם אחת שכל רכיב שלא הכרחי בתלוש השכר, למשל דמי כיס
אליהו מרידור:
 שאגב, אסורים
אליהו מרידור:
 אסורים בעיקרון אסורים, בטח לא להיות חלק מרכיב שכר
אליהו מרידור:
 מביא לכך שיש עודף קצבאות שזכאי המטופל אל מול המשכורת של העובד
אליהו מרידור:
 אתם מכירים בוודאי את המציאות הזאת
אליהו מרידור:
 ואז מציינים עוד איזה שהיא שורה ואומרים לעובד אתה מגיע מאיזה שהיא מדינה
אליהו מרידור:
 אתה מגיע לכאן, זוכה לתנאים סוציאליים נדירים
אליהו מרידור:
 עד לא מזמן אפילו ליום שבתון בבחירות או 200% שכר
אליהו מרידור:
 זוכה לפנסיות, מקבל שכר הגון לחלוטין
אליהו מרידור:
 אתה לא צריך לקנות אפילו לא קיסם אוזניים
אליהו מרידור:
 אבל אם כתוצאה ממשפך קצבאות שאותו מטופל שאתה עובד אצלו יש עודף, אנחנו צובעים את זה בשורה נוספת ותקבל תוספת למשכורת
אליהו מרידור:
 מכירים את זה, נכון? גברתי המנכ"לית? אתה לא מכיר את זה, נכון?
ליאור שטרסברג:
לא, לא הבנתי
ליאור שטרסברג:
 לא
אליהו מרידור:
אתה לא מכיר
ליאור שטרסברג:
לא אמרתי לא מכיר
ליאור שטרסברג:
 לא הבנתי לאן אתה הולך
ליאור שטרסברג:
 אין הרבה דברים שאני לא מכיר בתחום
ליאור שטרסברג:
 את זה לא הבנתי
אליהו מרידור:
 מאיה, רוצה לפשט את זה?
ליאור שטרסברג:
בתלוש שכר אתם מדברים?
מאיה בנדס:
אתה מדבר על רכיבי השכר הפיקטיביים שנכנסים?
אליהו מרידור:
נכון, נכון
מאיה בנדס:
נסיעות
אליהו מרידור:
לא רציתי להגיד את המילה הזאת 'פיקטיבי'
אליהו מרידור:
 את אמרת
מאיה בנדס:
לא, אני אגיד את זה, כי אני טוענת את זה גם בבית הדין לעבודה לא מעט
מאיה בנדס:
 רכיבים פיקטיביים כגון נסיעות, אש"ל, הגדלה של דמי הבראה על מנת להימנע מתשלומים לקופת הפיקדון עבור פנסיה ופיצויים ולהקטין ולהשאיר יותר כסף בכיס
מאיה בנדס:
 יש לא מעט דוגמאות
מאיה בנדס:
 אני יכולה להביא הרבה
מאיה בנדס:
 אש"ל של 1,000 ומשהו שקלים לחודש
מאיה בנדס:
 נסיעות כאשר הוא גר בבית המטופל
מאיה בנדס:
 מתנות
מאיה בנדס:
 זה כל מיני דברים שאנחנו נתקלים בהם ואנחנו לא מבינים את המשמעות שלהם אף פעם
מאיה בנדס:
      דרך אגב, מדוע המעסיק במקביל, שהוא המטופל הסיעודי או בן המשפחה המסייע, לא מקבלים עותק כמעט אף פעם, של תלוש השכר? לא ספציפית ממטב, דרך אגב, אני מדברת באופן כללי כרגע
מאיה בנדס:
 אני לא פונה אליך
ליאור שטרסברג:
מקבלים, אגב, ממטב
ליאור שטרסברג:
 וכל הדברים שאת אומרת, עם כל הכבוד, אם יש חברה שעושה את זה, אז צריך להגיד את זה
מאיה בנדס:
לא סיימתי
מאיה בנדס:
 כאשר אני מסיימת למשפחות לבצע גמר חשבון ולצורך ביצוע גמר החשבון בהעסקה במקביל אני צריכה לבחון היקפי משרה באחוזים
מאיה בנדס:
 אז אני זקוקה לתלושים ואני פונה למשפחה ואומרים מעולם לא קיבלנו
מאיה בנדס:
 אז אני שואלת אותם אז איך עשיתם השלמות שכר אם לא קיבלתם? הם אומרים לא קיבלנו
מאיה בנדס:
 אז אני פונה לחברת הסיעוד ותכף אני גם אגיד לביטוח לאומי, ומבקשת עותק של התלושים כמי שמייצגת את המשפחה ואומרים 'לא, התלוש הוא רכוש העובד'
מאיה בנדס:
 אוקיי, אני פונה לביטוח לאומי ושואלת מדוע חברת הסיעוד מסרבת לתת לי כעורכת דין או למשפחה את תלוש השכר, הם למעשה מעסיקים במקביל, הם צריכים לדעת מה כל צד עושה
מאיה בנדס:
 וביטוח לאומי אומר לי זכותם
מאיה בנדס:
 אז אני כנועה
מאיה בנדס:
 ואז אני צריכה לבקש מהעובד שיתחנן בפני חברת הסיעוד לקבל עותק מהתלושים
קריאה:
הוא לא צריך להתחנן
מאיה בנדס:
אבל הוא מתחנן
קריאה:
הוא לא צריך
מאיה בנדס:
הוא לא צריך, אבל הוא מתחנן
קריאה:
את לוקחת את כל חברות הסיעוד והופכת אותם לדבר כזה
קריאה:
 זה ממש לא ככה
מאיה בנדס:
לא
מאיה בנדס:
 רוב המקרים שמגיעים אליי הם מקרי קיצון, אני מסכימה
מאיה בנדס:
 אני לא מקבלת את השושנים
מאיה בנדס:
 אלה המקרים ויש לא מעט כאלה
איתן לבני:
אף פעם המשפחה לא תדע מה האחוז שלה בהעסקה
איתן לבני:
 לעולם המשפחה לא תדע
איתן לבני:
 ולכן הם עושים פה מניפולציות כספיות
ליאור שטרסברג:
יש פה גם העסקה שעתית מול - - -
איתן לבני:
ממש לא
מאיה בנדס:
אני מסכימה איתך, זו בעיה
ליאור שטרסברג:
זה גם בעיה
ליאור שטרסברג:
 נכון, תגידי גם את זה
איתן לבני:
הם לא רושמים בתלוש כמה אחוז של כל צד
ליאור שטרסברג:
את יודעת, את זורקת כל מיני דברים
מאיה בנדס:
דיברתי מלמעלה, כי ביקשתי לדבר מלמעלה
ליאור שטרסברג:
יש פה בעיה שההעסקה שלנו היא העסקה שעתית
איתן לבני:
למה אתה לא רושם על התלוש כמה אחוז כל אחד מהצדדים?
ליאור שטרסברג:
כי יש פה שתי העסקות, תלמד את זה
ליאור שטרסברג:
 אל תזרוק פה סתם דברים
קריאה:
זה שתי העסקות, אל תזרקו דברים לאוויר סתם
מאיה בנדס:
דרך אגב, זה לא מדויק, כי היקף משרה, ליאור, היקף משרה אפשר לבחון בשני המקרים והמספר יצא זהה
מאיה בנדס:
 כמי שעושה תחשיבים לא מעט
ליאור שטרסברג:
חוץ מזה, כל העניין שאמרת אש"ל, אז באמת מי שעושה באופן פיקטיבי אש"ל אז זה לא בסדר, אז צריך לבדוק את זה
מאיה בנדס:
יש תובענות ייצוגיות על זה
מאיה בנדס:
 אין ספק
ליאור שטרסברג:
אבל להפוך את כולם עכשיו שכולם עושים את זה
מאיה בנדס:
אמרתי לא כולם, אמרתי מגיעים אליי מקרי קיצון
מאיה בנדס:
 לצעיר יש המון
אליהו מרידור:
מר ליאור, כולם עושים את זה וזה לא בסדר
אליהו מרידור:
 זה לא כולם
אליהו מרידור:
 מי שעושה את זה, זה לא בסדר
אליהו מרידור:
למה צריך להכליל את כולם בכל?
ליאור שטרסברג:
צריך גם להגיד משהו על התעריפים
ליאור שטרסברג:
 שכדי שאנחנו נוכל לתת מענה משמעותי, התעריפים של העובדים זרים בגלל התחרות הם הרבה יותר גבוהים מהשכר מינימום פלוס 4% של ביטוח לאומי
ליאור שטרסברג:
 שזו בעיה מאוד גדולה
ליאור שטרסברג:
 את מבינה? כדי לתת מענה לאותם מטופלים
ליאור שטרסברג:
 על זה לא אומרים פה
מאיה בנדס:
אבל אתם בכל מקרה, שנייה ליאור
מאיה בנדס:
 אני רוצה לדייק
מאיה בנדס:
 אם דיברת על דיוק, אז בוא נדייק
מאיה בנדס:
בכל מקרה, השכר שאותו אתם משלמים לעובדים פר שעה הוא עד גובה שכר המינימום במשק ולא מעבר
ליאור שטרסברג:
ממש לא
ליאור שטרסברג:
 אצלי בעובדים הזרים אני הרבה יותר משכר מינימום פלוס 4%
מאיה בנדס:
אז אתה צדיק אחד בסדום
ליאור שטרסברג:
סליחה, את לא מדייקת
ליאור שטרסברג:
סליחה, כשאת באה הנה, תבדקי את הנתונים
אליהו מרידור:
אוקיי, תעצרו רגע
ליאור שטרסברג:
אני אומר לך בהתחייבות
מאיה בנדס:
אני יכולה להוציא תלושים עכשיו
ליאור שטרסברג:
אני יודע מה קורה אצלי בארגון
ליאור שטרסברג:
 אל תוציאי לי תלושים, אני בדקתי את זה
מאיה בנדס:
בוא נחליף טלפונים ואני אעביר לך תלושים
ליאור שטרסברג:
אני בדקתי את זה, לפני הדיון
ליאור שטרסברג:
 לעצור כאן
ליאור שטרסברג:
 נתתי לכם קצת לפרוק
ליאור שטרסברג:
 אל תיקחו את זה למקומות האלה
ליאור שטרסברג:
 לא אישי
ליאור שטרסברג:
 אני מודה למנכ"לית המוסד לביטוח לאומי, בעקבות אי הבנה קטנה בין הלשכות שלנו היא הניחה שהדיון כשאר הדיונים קצרים יותר
ליאור שטרסברג:
 אני מודה לך
ירונה שלום:
אני רק אגיד שלחלק מהנושאים שנדונו פה היום אנחנו מודעים ומנסים לעשות תיקון
ירונה שלום:
 ועליתם על כמה נקודות שחשוב שאנחנו נשים לב אליהם
אליהו מרידור:
אני מודה לך גברתי
ירונה שלום:
תודה רבה
אליהו מרידור:
אני מודה לך על שהגעת ועל שהתמודדת באופן מעורר כבוד ומנהיגותי עם שאלות שחלק לא קטן מהן נוגע לתקופות הרבה הרבה לפני שהגעת לתפקיד הרם הזה
אליהו מרידור:
 אנחנו נמשיך וניפגש
אליהו מרידור:
 אני מודיע, קבענו בינינו פגישת עבודה
אליהו מרידור:
 אבל אני מודיע כרגע, כל עוד שאת כאן, שלאור העובדה שהדיון הזה פתח עוד תתי דיונים ומכיוון שלא הקפתי את כלל השאלות, תתפלאו, אבל עוד לא הפתעתי
אליהו מרידור:
 מר נקש
משה נקש:
אנחנו מכירים את אדוני יושב הראש, יש לו הרבה שאלות, ובסדר
משה נקש:
 היום אנחנו לא
אליהו מרידור:
אני רוצה לראות את אדוני ככה נינוח גם כשהוא על המסוע
משה נקש:
אני תמיד נינוח, ברוך השם
אליהו מרידור:
 אז תתפלאו, אבל עוד לא הגענו ל-"פיקים" הגדולים וגם מה שחשבתם שהם ה-"פיקים" הם עדיין לא
אליהו מרידור:
 ולפיכך אני הורתי כרגע למנהלת הוועדה ולצוות לשכתי לקבוע עוד דיון המשך, רציף, על אותם נושאים
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, אני גם לא הולך להחליף חומר
אליהו מרידור:
 יש לי עוד כמה שאלות שנוספו, אבל בלי נדר, אני אתחיל קודם כל עם הדוברים שרציתי לתת להם רשות דיבור
אליהו מרידור:
 ולהמשיך לגעת בנקודות הרלוונטיות ובאלה שנוצרו תוך כדי הדיון
אליהו מרידור:
      תיקח בחשבון, מר ליאור, שאני אשאל אותך בין היתר על סעיף מחלה
אליהו מרידור:
 אני ארצה לקבל את ההתייחסות שלך בניתוח התלוש שאתה מנפיק, בחלק הרלוונטי של העסקה שלך
אליהו מרידור:
 איך אתה סופר את ההפרשה למחלה ומה אתה עושה עם הכספים שלא נוצלו ובכל זאת הגיעו אליך
אליהו מרידור:
 לא כרגע, לא כרגע
אליהו מרידור:
 כיוון שהתחלנו ברגל ימין ואתה התוודית על מה שהיה צריך להתוודות עוד בראשית, תוך כדי ראשית דבריי
אליהו מרידור:
 אז אני נותן לך איזה שהוא קרדיט ונותן לך שאלה אחת שאתה גם תצטרך להתייחס אליה
אליהו מרידור:
      לפני שאני אעבור הלאה ונתכנס לקראת דברי סיכום, נמצאים איתנו בדרך כלל מר ארז כהן ומר אלכס פרידמן, "נכה לא חצי בן אדם"
אליהו מרידור:
 ואני הפעם מבקש להסתייע בכם, אבל אני לא רוצה לשאול אתכם
אליהו מרידור:
 אני אבקש את רשותכם לדבר עם מי שנמצא מהעובדים שלכם כאן
אליהו מרידור:
 זה בסדר? מקובל עליך?
ארז כהן:
בשמחה
אליהו מרידור:
אז אני אבקש בבקשה עובד של כל אחד מכם להגיע לכאן
אליהו מרידור:
 מה שלומכם?
מנג'ולה קקולוולה:
שלום, אני מנג'ולה, מטפלך של אלכס פרידמן
אליהו מרידור:
כמה זמן אתה עם אלכס?
מנג'ולה קקולוולה:
עם אלכס בסביבות שנתיים
אליהו מרידור:
שנתיים
אליהו מרידור:
 וכמה זמן אתה בארץ?
מנג'ולה קקולוולה:
כמעט 12 שנים
אליהו מרידור:
12 שנים כמעט
אליהו מרידור:
 אתה מהודו או מסרינלנקה?
מנג'ולה קקולוולה:
אני מסרילנקה
אליהו מרידור:
 ו-12 שנים, אני חוזר ככה לנושא שהצית פה לא מעט מתיחות בתחילת הדיון
אליהו מרידור:
 ואני מבקש מכם שתעדכנו גם את המנכ"לית, בסדר? כמה מפגשים של הדרכות אתה קיבלת עד היום? 12 שנים אתה בארץ
אליהו מרידור:
 אתה היית זכאי במקור, סליחה, אני עכשיו שואל אותו
קריאה:
השאלה אם הוא עבד עם קשיש
קריאה:
זה לא חוק סיעוד, חשוב לי להגיד את זה
קריאה:
 הוא לא עובד עם קשיש
קריאה:
 זה משהו אחר לגמרי
דניאל פרידמן:
סליחה
דניאל פרידמן:
 לא, חשוב לציין שדווקא מנג'ולה מטפל שלי הוא הדוגמה הקלאסית בתור אחד שעבר את שני העולמות
אליהו מרידור:
יפה מאוד
דניאל פרידמן:
לפניי הוא עבד כשבע שנים במסגרת כוח הסיעוד עם קשיש
אליהו מרידור:
אז זה בסדר, אנחנו רגועים עכשיו? אתם מרשים לי עכשיו להמשיך לשאול אותו? אני מודה לכם מאוד
אליהו מרידור:
      אז אתה היית מטפל בקשיש פעם
מנג'ולה קקולוולה:
כן
אליהו מרידור:
ואני, אתה יודע שעכשיו היה דיון פה
אליהו מרידור:
 המדינה משלמת הרבה הרבה כסף לחברות הסיעוד בשביל ללמד אתכם, שאתם תהיו עובדים טובים יותר
אליהו מרידור:
 אתה היית צריך פעם לקבל לפחות 12 פעמים ארבע שעות כל פעם
אליהו מרידור:
 זה אומר 48 שעות הדרכה
מנג'ולה קקולוולה:
אני יודע, אני יודע
מנג'ולה קקולוולה:
 אני מבין מה אתה אומר
מנג'ולה קקולוולה:
 כל ה-12 שנה אני רק אני עשיתי קורס בגלל, אבל אני הייתי לבד
מנג'ולה קקולוולה:
 למה בגלל אני לא עושה את זה
אליהו מרידור:
איפה עשית את זה?
מנג'ולה קקולוולה:
בתל אביב
מנג'ולה קקולוולה:
 זה מתן, חברת מתן
מנג'ולה קקולוולה:
 כמו שלוש שבועות, אבל רק יום ראשון
מנג'ולה קקולוולה:
 ארבע פעמים, לא, ארבע שבועות, ארבע פעמים מבוקר בשמונה
אליהו מרידור:
פעם בשבוע, ארבעה שבועות
אליהו מרידור:
 שזה ארבעה מפגשים
אליהו מרידור:
 לפני כמה שנים?
מנג'ולה קקולוולה:
לפני 4 שנים
אליהו מרידור:
לפני 4 שנים
אליהו מרידור:
 כן
גל גז נוה:
אני יכולה לשאול שאלה, ברשותך?
אליהו מרידור:
כן, בוודאי
גל גז נוה:
אני לא הבנתי אם זה היה דרך נותן השירות שהעסיק אותך בזמנו? דיברת על מתן?
מנג'ולה קקולוולה:
לא, מתן, לא, אני ראיתי משהו יש קורס בפייסבוק
מנג'ולה קקולוולה:
 לא, זה לא פרטי, אני לא שילמתי כסף
מנג'ולה קקולוולה:
 רק אני שאלתי איך אני עושה
מנג'ולה קקולוולה:
 רק הם אמרו
אליהו מרידור:
מה שהוא אומר כזה דבר
גל גז נוה:
רק אדגיש שהקורס של העובדים הזרים הוא יותר קצר ממה
אליהו מרידור:
כן, כן, 12 מפגשים, 4 שעות כל מפגש
גל גז נוה:
לא, זה הקורס הארוך של העובדים הישראליים
גל גז נוה:
 הקורס של העובדים הזרים זה 25 שעות פלוס 6 מעשי
גל גז נוה:
 סך הכול 31 שעות
אליהו מרידור:
אה
אליהו מרידור:
 היה מוטב שלא תספרו לי את כל האמת, את כל הטוב הזה
גל גז נוה:
 אבל היה חשוב לי להבין
אליהו מרידור:
בכמה נתונים אתם מפנקים אותי בדיון אחד? אני לא מצליח להכיל את זה
גל גז נוה:
אבל היה חשוב לי להבין באמת
אליהו מרידור:
אני מודה לך על הגילוי הנאות
אליהו מרידור:
 את מבינה את המשמעות
גל גז נוה:
ברור
אליהו מרידור:
אני אעבד את הנתונים
אליהו מרידור:
 אולי פעם הבאה אני אביא קלקולטור עם סרט
אליהו מרידור:
 מה אתם אומרים? הבנתי
אליהו מרידור:
 אז מה שהוא מספר גברתי
מנג'ולה קקולוולה:
לא, אתה יודע, סליחה, אני רוצה להגיד עוד משהו אחד
מנג'ולה קקולוולה:
 כל העבודות לא אותו דבר
מנג'ולה קקולוולה:
 בעל הבית שלי הוא היה אוהב לעשות הכול לבד
מנג'ולה קקולוולה:
 אבל הוא לא כבד, הוא קל
מנג'ולה קקולוולה:
 גם אלכס, הוא קל
מנג'ולה קקולוולה:
 אני רוצה להרים אותו, ביד
דניאל פרידמן:
כן, כי אתה לא נותן לי אוכל
אליהו מרידור:
איזה מתוק אלכס
מנג'ולה קקולוולה:
אבל הרבה אנשים יש יותר מ-90 קילו משהו
מנג'ולה קקולוולה:
 צריך מנוף
מנג'ולה קקולוולה:
 אבל אף אחד לא מלמד אותנו איך לעשות את זה
מנג'ולה קקולוולה:
 רק מתי נותן מנוף מהיצרן או משהו רק אומר הנה, זה עושה
אליהו מרידור:
 אז בואו תקשיבו, בואי תקשיבי
אליהו מרידור:
 המציאות היא כזאת: מספר לך בחור באופן רהוט, ברור, שבחלוף שמונה שנים שהוא כאן, שמונה שנים
אליהו מרידור:
 לא שמונה ימים, לא שמונה חודשים, שמונה שנים
אליהו מרידור:
 בדרך הטבע הוא לא היה אמור להיות פה
אליהו מרידור:
 אבל בחלוף שמונה שנים שהוא כאן, רק בגלל שהוא שאפתן, הוא גילה פרסום בפייסבוק שיש הכשרה והוא הביע עניין ופנה אליהם והצטרף לאיזה שהיא תוכנית של ארבעה מפגשים פעם בשבוע
אליהו מרידור:
 אוקיי? אף אחד לא שאל אותו בשמונה שנים האלה אם הוא יודע להרים קשיש, אם הוא יודע להשתמש במנוף, אם הוא יודע להחליף טיטול, אם הוא יודע לזהות מצוקות, אם הוא יודע לבדוק סוכר
אליהו מרידור:
 אם הוא יודע להוציא מדדים בסיסיים
אליהו מרידור:
 כלום
אליהו מרידור:
 שמונה שנים שמדינת ישראל משלמת מאות מיליונים, מאות, תקשיבו טוב
אליהו מרידור:
 מאות מיליונים, שמונה שנים, אף אחד לא טורח לבדוק איתו
אליהו מרידור:
 משלמים בגין זה, אבל לא מקיימים את זה
אליהו מרידור:
 ואחרי זה שמישהו יבוא ויספר לי שבמכרז הבא אנחנו כבר נתקן את העוולה הזאת
אליהו מרידור:
 היינו צריכים לחכות 15 שנים בשביל לתקן עוולה? שואל אתכם
אליהו מרידור:
 שמונה שנים
אליהו מרידור:
 לא פנו אליו, הוא פנה
אליהו מרידור:
      אתם יודעים מה המשמעות להרים קשיש במנוף שהוא לא מוכשר לכך? אתם יודעים שבן אדם שהוא ללא תזוזה, הסידן בורח לו
אליהו מרידור:
 אפשר לשבור לו מפרק או מרפק יותר קל מאשר אני שובר עט
אליהו מרידור:
 להניף אותו במנוף כשהוא לא מוכשר
אליהו מרידור:
 לאמלל אותו ולקצר לו את החיים יותר ממה שהגורל כפה עליו? ואתם באים לספר לי שאתם זקוקים לשנה בשביל לענות ל-5,000 שאלות מטרילות, בשביל לפרסם מכרז, לסגור אותו? איפה הרגש שלכם? כל מי שעוסק בתחום הזה מכיר את הנתונים וחי איתם, הוא שותף לפשע
אליהו מרידור:
 שיבדוק אם הוא במקום העבודה הנכון
אליהו מרידור:
 חצופים
דניאל פרידמן:
הבעיה שאדוני מוסיף שאלות
דניאל פרידמן:
 עכשיו זה לא שנה, זה שנתיים
אליהו מרידור:
אם יש מישהו שגורם לי לחייך כשאני חנוק זה אלכס
דניאל פרידמן:
בשביל זה אני פה, בין היתר
אליהו מרידור:
 אני חושב שאין טעם, כן, בבקשה
ארז כהן:
אני רוצה להוסיף כמה מילים על מה שכבודו אמר והדברים צמררו אותי וחשובים
ארז כהן:
 ושלא, אתה עוד היית רחמן ולא הזכרת את האנשים הנזקקים שהם מונשמים
ארז כהן:
 ששנייה אחת ללא הדרכה, ללא טעות, ואין בן אדם
ארז כהן:
 אני לצערי אספר פה ואתוודה שאמי ז"ל הייתה נכה בניוון שרירים
ארז כהן:
 היא הייתה עם פיום
ארז כהן:
 זה מכונת הנשמה
ארז כהן:
 שני העובדים, שתי העובדות שלה עזבו אותה באותו הרגע, היו לה שתי עובדות
ארז כהן:
 הן עזבו אותה באותו הרגע
ארז כהן:
 ואנחנו נאלצנו, אנחנו, המשפחה, אני נסעתי עשרות פעמים, עשרות פעמים לכל מיני מקומות בארץ, כי חברות כוח האדם לא הצליחו לספק עובדת או עובד, שלא לדבר על הכשרה
ארז כהן:
 ואנחנו היינו צריכים ללכת להביא עובדים, כדי שינסו לעזור
ארז כהן:
 כי אני, כמו שאתם רואים, לא יכולתי לעזור לה
ארז כהן:
 אני אגיד לסוף
ארז כהן:
 הבאנו כל מיני עובדים ועובדות, שהגיעו
ארז כהן:
 אף אחד לא העביר אותם שום הכשרה
ארז כהן:
 אף אחד לא שאל, רק ביקשו לרשום אותם בחברת כוח האדם
ארז כהן:
 אמי נפטרה בגלל, אני לא רוצה להגיד בגלל
ארז כהן:
 אמי נפטרה בגלל שלא החזירו לה את הפיום, את מכונת ההנשמה לתוך הקנה, לתוך הצוואר, לתוך הפיום, וכך היא נפטרה
ארז כהן:
      זה אני רציתי לתת את המקרה הספציפי הזה ולתת את החשיבות של הכשרת עובדים לאנשים, במיוחד על כאלה שהם מונשמים
ארז כהן:
 שאני בטוח שהעובדת הזו שהייתה איתה, היא הייתה מקסימה ורצתה לעזור, אבל היא לא ידעה בכלל מה לעשות
ארז כהן:
 היא לא הבינה מה קרה
ארז כהן:
 כך אני איבדתי את אמא שלי
ארז כהן:
 זה היה מקרה כואב
אליהו מרידור:
מצמרר
ארז כהן:
וזה קורה עדיין
ארז כהן:
 זה קורה עדיין
ארז כהן:
 חודש שעבר, לפני, סליחה, חודשיים, איבדתי עוד אחד, עוד חבר, עוד דוד, שבדיוק באותו מקרה גם ככה
ארז כהן:
 אז אני נותן את הדגש, בבקשה
ארז כהן:
 תנו את ההכשרה לאלה המונשמים, לעובדים המונשמים
ארז כהן:
 זה חיים ומוות
אליהו מרידור:
מר כהן, אני מאוד מאוד מודה לך
אליהו מרידור:
 אני, בכל הכנות, אם לא הייתי מחויב על פי התקנון, כידוע לכם, לסיים את הישיבה, מקשיב לך בקשב רב, למרות שזה חורט את ליבי
אליהו מרידור:
 אבל כידוע, כמו שאתה מכיר, אני ניהלתי דיון שעוסק אך ורק במקרים האלה
אליהו מרידור:
 אני לא מתכוון להרפות
אליהו מרידור:
 ומי שכבר מכיר את דקלה והצוות שלה ועדן ושאר צוות הלשכה, אנחנו רושמים הכול, זוכרים הכול ועוקבים אחרי הכול
דניאל פרידמן:
אדוני, אם יורשה לי דבר אחד
אליהו מרידור:
כן, אבל אני רק חייב לסיים, כי לא יהיה לי זמן לסיכום
דניאל פרידמן:
לא נאום
דניאל פרידמן:
 רק תרשה לי להמליץ לך לדיון הבא אולי לזמן גם את שר הרווחה, שאמון על ביטוח לאומי
אליהו מרידור:
שר העבודה
אליהו מרידור:
אז אני, אמנם נציגו כאן ולא הספקתי להגיע אליו ולא הספקתי להעביר לו את רשמיי שלצערי כי רב כבוד השר לא טרח עד היום לענות לפנייתי
אליהו מרידור:
 ואני לא מתכוון לדבר איתו בשיחת אגב, בפרסה
אליהו מרידור:
 אני סמוך ובטוח שחרף העובדה שהוא מאוד מאוד עסוק במילוי תפקידו הוא ימצא את הזמן הראוי כדי שנקדם את הנושאים הפתוחים ושמשיקים ביני לבינו
אליהו מרידור:
      בלית ברירה, שתדעו לכם, בלית ברירה, נאלץ לסכם את הדיון
אליהו מרידור:
 כאמור, הוא לא הסתיים
איתן לבני:
אדוני, רק דבר אחד אם אפשר
איתן לבני:
 קטן
אליהו מרידור:
מילה
איתן לבני:
אני הייתי מאוד שמח שתוודא שבתוך המכרז יהיה מגבלת רווח לחברות הסיעוד באמצעות דוחות תקורה חודשיים, רבעוניים או שנתיים
איתן לבני:
 שלא תהיה שם אפשרות להרוויח בלי הכרה כסף
אליהו מרידור:
 אז אני מעביר את זה גם כן לנציגי הביטוח הלאומי
אליהו מרידור:
      1
אליהו מרידור:
 הוועדה מבקשת מהמוסד לביטוח לאומי, כדברי סיכום, להעביר עד ליום חמישי, כאמור, עד ליום חמישי הקרוב בשעה 12:00 דוחות ביצוע, מעקבים והוצאות כספיות בנושא הרלוונטי עליו שוחחנו
אליהו מרידור:
 ואני אשמח אם זה יהיה לגבי שאר הסעיפים שעדיין לא ניתחנו אותם
אליהו מרידור:
 כי אני לא מתכוון לוותר לכם עליהם
אליהו מרידור:
 לא לכם ולא לחברות הסיעוד
אליהו מרידור:
  2
אליהו מרידור:
 הוועדה מבקשת מאיגוד חברות הסיעוד עד יום שני בשעה 10:00 דוחות מאזן של שבע השנים האחרונות של כל הוצאות השירות בגין הדרכות עובדים
אליהו מרידור:
  3
אליהו מרידור:
 הוועדה מבקשת מהביטוח הלאומי לעשות בדיקה מקיפה של כמה מחברות הסיעוד שיש להם זיקה ישירה ללשכה פרטית ומה הביטוח הלאומי מתכוון לעשות בנדון
אליהו מרידור:
 הייתי נותן לכם הצעה בסיסית, לכל הפחות הייתם מטילים איזה שהיא מגבלה שמי שיש לו, לחברת סיעוד שיש גם לשכה פרטית תהיה הפרדה
אליהו מרידור:
 הוא יוכל לטפל, אבל להעסיק דרך לשכה אחרת שהיא לא שלו ולתת עובדים ללשכה אחרת שלא שלו
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, שתהיה הצרחה
אליהו מרידור:
 שלא יהיה שילוב בין אותה חברה ללשכה
אליהו מרידור:
  4
אליהו מרידור:
 הוועדה מבקשת מרשות האוכלוסין, מר נקש, הנה, גם תורך הגיע