GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל בירן:
 חברות הביצוע זה שחקן מאוד מרכזי וגם ׳Imazlar׳, יחד עם זאת, מה שצריך לטייב, צריך לטייב, ואנחנו עושים עבודה בימים אלה בדיוק על הדבר הזה
אליהו מרידור:
המשרד שלכם אמון על קיום בקרה על העסקת חברות ביצוע מסין?
מיכל בירן:
במשרד שלנו יש מודל של חברות ביצוע, שהוא מודל נפרד להסכמים הבילטרליים
מיכל בירן:
 ואנחנו עובדים, גם פה- - -
אליהו מרידור:
מכיוון שהתחלנו איך שהוא לדבר על חברות ביצוע אז אני רק רוצה טיפה לדגום את זה
מיכל בירן:
אין בעיה
מיכל בירן:
 זה אירוע שאפשר לדגום אותו, הוא אחר מההסכמים הבילטרליים, בעינינו ככל שיש צורך ענק בכוח עבודה בענף, אז חברות הביצוע עושות עבודה, הפריון שלהן הוא מאוד מאוד משמעותי, הם שחקנים מאוד מאוד משמעותיים כדי להצליח להתמודד עם משבר הדיור ולכן הם מאוד חשובים לנו
מיכל בירן:
 עם זאת, אנחנו יודעים שיש סוגיות שצפות בנושא הזה, זה בדיוק קשור לטיוב ולצוות שדיברנו עליו קודם
מיכל בירן:
 נראה לי שאלה הם עיקרי הדברים
אליהו מרידור:
 לעניין הכשירות של העובדים שמגיעים במסגרות ההסכמים הבילטרליים?
מיכל בירן:
אני לא מכירה אתגר בנושא הזה כלל
מיכל בירן:
 יש בדיקות שנעשות בצורה מסודרת, במנגנון שדובר עליו קודם
מיכל בירן:
 אנחנו לא חווים איזה שהם תלונות או בעיות של כשירות בנושא הזה
מיכל בירן:
 יש גם מיונים שחזרנו לעשות, עכשיו כשסין פתחה את השמיים
אליהו מרידור:
 שאלה ששמרתי אותה לסוף
אליהו מרידור:
 הוועדה קיבלה פניות מקבלנים, באילת, על מחסור בכוח אדם
אליהו מרידור:
 לא שיקפת את זה בדברייך
אליהו מרידור:
 מה הסיבה?
מיכל בירן:
כבודו, אתה צודק, לא שיקפתי את זה פה
מיכל בירן:
 אין סיבה שלא שיקפתי, סתם לא התייחסתי
אליהו מרידור:
אז אני פונה אלייך ולכולכם, אני לא תמיד מציף את כל מה שאני יודע, מבין, חקרתי ובדקתי
אליהו מרידור:
 אני זורק לכם גלגלים, תשתמשו בהם, אל תאצלו אותי לשאול אתכם, בסדר?
מיכל בירן:
אין בעיה, הכול בסדר
מיכל בירן:
 אני כן אגיד שמדובר פה בהוספה של 200 עובדים באילת
מיכל בירן:
 אני לא מזלזלת בזה, זה חשוב
מיכל בירן:
 אבל אם אני מנסה לתת לך סקירה מקיפה על כל הענף, אנחנו מדברים פה על סכומים של אלפים ועל הרבה מאוד כוח עבודה שנדרש ועבודות שנעשות
מיכל בירן:
 לכן זה לא בתוך ה- Pool
מיכל בירן:
 אבל יש צורך בהגדלת כוח העבודה באילת, במספרים נמוכים כמו שציינתי, סביב ה-200 עובדים מירדן כתוספת במכסה
מיכל בירן:
 אני חושבת שיש פה קונצנזוס בין הרבה מאוד משרדים על הנושא הזה, שזה נושא שצריך לקדם
מיכל בירן:
 אנחנו, אישית, בחנו אצלנו באגף את הצורך
מיכל בירן:
      שאלת איך בודקים צורך? אז באילת לצורך העניין, לראות את תוכניות הבנייה המשוערות ולדעת כמה פינוי בינוי בהתחדשות עירונית צפוי להיות שם? מה הוא כוח העבודה הקיים בתוך האזור? הרי אי אפשר להביא לאזור הזה בהכרח את כל סוגי כוח העבודה
מיכל בירן:
 ואנחנו מצאנו שכן יש צורך
מיכל בירן:
 אבל כדי לעשות את הפעולה של הגדלת המכסה, שוב, אנחנו לא לבד בתוך המערכה הזאת
אליהו מרידור:
אני רוצה לדעת מה אתם עשיתם בחלק שלכם, אחרי זה אני אשאל את שאר המשרדים
מיכל בירן:
 העמדה מקצועית שלנו, היא שיש להגדיל את המכסה שם
מיכל בירן:
 אני חושבת שיש פה - - -
אליהו מרידור:
מה עשיתם עם זה באופן אופרטיבי?
מיכל בירן:
עכשיו צריך להגיע להסכמה
אליהו מרידור:
מה זה עכשיו? אני פניתי אליכם עם העניין הזה לפני לא מעט זמן
מיכל בירן:
אוקיי
מיכל בירן:
 צריך תיקון של החלטת ממשלה
מיכל בירן:
 ולטובת תיקון של החלטת ממשלה, אנחנו לא שחקן בודד ויחיד במערכה
אליהו מרידור:
מה אתם עשיתם?
מיכל בירן:
אנחנו ידענו להגדיר את הצורך, עכשיו אנחנו פונים לשותפים
מיכל בירן:
 זאת אומרת, כבר נעשתה פנייה לשותפים, היא לא נעשתה כאן, היום ועכשיו
מיכל בירן:
 משרד האוצר, רשות האוכלוסין וההגירה, משרד המשפטים, משרד החוץ
מיכל בירן:
 כל השחקנים שפחות או יותר - - -
אליהו מרידור:
אני מבקש ממך, דקלה, תרשמי בבקשה
אליהו מרידור:
 יש לכם שבוע מעכשיו, להעביר אליי את כל הפניות לכל אותם שותפים
אליהו מרידור:
 הנתונים שאני מחזיק בידיי הם מעט שונים מההתייחסות שאני מקבל מגברתי
מיכל בירן:
מה הכוונה פניות אדוני?
אליהו מרידור:
פניתם אל השותפים, נכון? את אמרת: ״קיבלנו פנייה, אפיינו צורך, ראינו את הפנייה כצודקת ומכיוון שאנחנו לא השחקנים היחידים וזו לא הטריטוריה רק שלנו, יש לנו עוד שותפים שאנחנו צריכים לרתום אותם, בכדי לרתום אותם, ביצענו פניות לאותם שותפים- האוצר, האוכלוסין, המשפטים
אליהו מרידור:
״
מיכל בירן:
זה שיח שנעשה
אליהו מרידור:
אלה לא שיחות פרוזדור
אליהו מרידור:
 אני מבקש לקבל תיעוד לגביי כל פנייה שנעשה בסוגייה הזאת ואת ההתייחסות של השאר
מיכל בירן:
יש טיוטת נוסח
אליהו מרידור:
לא טיוטת נוסח
מיכל בירן:
מה הכוונה?
אליהו מרידור:
אני יודע שמשרד האוצר מסכים
אליהו מרידור:
 זה מה שאני יודע
אליהו מרידור:
 אולי אני יודע לא נכון, אולי מטעים אותי
אליהו מרידור:
 את חדשה ואני הרבה יותר חדש ממך
אליהו מרידור:
 זה ניסוי וטעיה ולומדים תוך כדי ומבינים
אליהו מרידור:
 אבל בכל זאת, את תוספת תפקיד מספיק נכבד במשרד ואתו את מגיעה לכאן כדי לייצג אותו
אליהו מרידור:
 אז אני מבקש לכל את כל הפניות שנעשו לשאר השותפים כדי להניע את התהליך ואת התשובות שלהם, גם אם אין תשובות, רק את הפניות לכלל השותפים
אליהו מרידור:
 אני מבקש להעביר את רשות הדיבור וההתייחסות לנציג התאחדות הקבלנים ׳בוני הארץ׳
יצחק רבין:
 כן כבודו
יצחק רבין:
 גורביץ׳ יצחק, סמנכ״ל התאחדות הקבלנים
יצחק רבין:
 לגבי הסוגייה של העובדים הירדנים, אנחנו מכירים את המחסור
יצחק רבין:
 הצגנו נתונים לגבי התחלות הבנייה באילת ומה נגזר כתוצאה מכך לגבי עובדים ירדנים
יצחק רבין:
 אנחנו מתייחסים רק לעובדים לעבודות הרטובות ולא ליתר העובדים
אליהו מרידור:
ארבע העבודות הרטובות
יצחק רבין:
טפסן, ברזלן, טייח ורצף
יצחק רבין:
 ההערכה שלנו היא שאל מול 172 העובדים שכרגע מועסקים לטובת ענף הבנייה באילת, אנחנו צריכים תוספת של 400 עובדים
יצחק רבין:
 הצגנו את הדבר הזה
אליהו מרידור:
אני שמעתי עכשיו מהשכנה שלך 200 עובדים
יצחק רבין:
 אוקיי, אז יכול להיות שהם מתבססים על נתונים אחרים
אליהו מרידור:
לא, מה אנחנו עובדים על פי מערכות שונות?
ענבל משש:
אתה דיברת על מספר המועסקים והיא דיברה על הדרישה
ענבל משש:
 או שאני טועה
יצחק רבין:
אני דיברתי על תוספת של 400 עובדים
יצחק רבין:
 אבל זה מבוסס מודל הנדסי ואנחנו נשב עם משרד הבינוי ונתאם
אליהו מרידור:
לא, לא
אליהו מרידור:
 אדוני, אני מבקש לדעת האם הצורך הזה שאתם ביקשתם הועבר כבקשה רשמית למשרד הבינוי והשיכון?
יצחק רבין:
כן
יצחק רבין:
 ואני יודע שמשרד הבינוי והשיכון - - -
אליהו מרידור:
אתה יודע לומר לי שיצאה פניה כזאת כתובה?
יצחק רבין:
 כן
אליהו מרידור:
 איך את מסבירה לי גברתי, נציגת משרד השיכון, שאתם יודעים על 200?
מיכל בירן:
אנחנו כמובן עשינו את הבדיקות אצלנו לגבי התחלות בנייה, אגב נפגשנו גם עם האיגוד באילת
אליהו מרידור:
 אז יכול להיות שצריך לדייק טיפה, יכול להיות שיש פה אי הבנה וזה הרבה יותר פשוט
אליהו מרידור:
 כשאת אמרת לי 200, זו הכמות שאתם אפיינתם כצורך מצדיק נוסף? זאת אומרת, קיבלתם דרישה ל-400, בחנתם את הדרישה ואמרתם שכן יש הצדקה לדרישה, אבל לא ל-400 אלא ל-200 ועם זה אנחנו מתקדמים
אליהו מרידור:
 הבנתי אותך נכון?
מיכל בירן:
הבנת אותי נכון
מיכל בירן:
 אבל אני פתוחה לשמוע על המודל הנוסף לגבי ה - - -
אליהו מרידור:
 ה-200 שאתם הגעתם אליהם כמסקנה, אמורים להיות נגזרת של עבודת מטה, שהתולדה שלה היא פנייה שלהם אליכם
אליהו מרידור:
 זאת אומרת, ככה אני מבין את זה לפחות
אליהו מרידור:
 הם מאגדים צרכנים, מגישים לכם אחרי עבודת מטה איזה שהוא מודל עם דרישה: ״אנחנו זקוקים להגדלת מכסה ב-400
אליהו מרידור:
״ אתם בודקים, מגיעים למסקנה שכן זקוקים להגדלה אבל רק ל-200
אליהו מרידור:
 ועם זה אתם מתקדמים בפעם הראשונה אל שאר השותפים הבין משרדיים, חוזרים אליהם ומעדכנים אותם: ״שלום, אתם הגעתם למסקנה של 400, אנחנו של 200, בואו נבין את זה״
אליהו מרידור:
      בדרך כלל כשמגיעה דרישה ל-400, למה זה לא 4,000? למה זה לא חמישה? אתם אמורים לבקש את המודל שעל בסיסו הם הסתמכו, לקבל את מסד הנתונים הרחב עם התוכניות העתידיות והתב״ע המתוכננת וכל מה שמסביב, שעל הבסיס הזה הם נסמכו בהערכה שלהם
אליהו מרידור:
 כי קבלן שהיום בונה, במצב מאוד מאוד רגיש, והרווחיות שלו נפגעת כי המינוף הוא מאוד מאוד יקר, אז הוא יודע שאם הוא מבקש מכסה ובקשתו נענתה, והוא מקבל עובד ואין לו מה לעשות אתו, אז הוא כורה לעצמו בור
מיכל בירן:
אני אגיד שאנחנו נפגשנו עם האיגוד באילת
מיכל בירן:
 המספר 200 הגיע גם מהצורך שאנחנו הבנו מהשטח
מיכל בירן:
 זאת אומרת, שגם עשינו את המיפוי במודל כדי להבין את המספרים אבל המספר הזה הוא לא מספר מנותק מצרכים שהופנו אלינו ואנחנו נשמח במסגרת הבקשה הקודמת, גם להעביר את הבקשה שהועברה אלינו מהאיגוד בקשר לעיר הדרומית
מיכל בירן:
 בסדר? אני רגע אגיד שהשותפים שלנו כאן מקריאיםGrosso Modo  את המספר 200, כי זה מה שהיה ברוב השיחות שנעשו אצלינו
אליהו מרידור:
זאת אומרת שאלה שנפגשתם איתם לא קשורים להתאחדות בוני הארץ?
מיכל בירן:
לא
יצחק רבין:
כבוד היושב ראש, מדובר בתהליכים שבסך הכול הם חיוביים
יצחק רבין:
 פעם אחת הצגנו על בסיס כל התחלות הבנייה, מה צפוי להיות הפער
יצחק רבין:
 אם משרד הבינוי פגש את נציגי הקבלנים, אני לא בטוח שכולם היו, אבל אם הם תיארו מצב של 200, אז זה הפער בין הדברים
אליהו מרידור:
אז אני מצפה מכל מי שמגיע לדיון הזה ובכלל לדיונים, לוודא שהוא מדבר באותה שפה עם השותפים שלו, עם מי ששולח אותו, עם מי שאמור לסייע לו לקדם את בקשותיו
אליהו מרידור:
 כי לדבר בכמה שפות זה סתם מתיש, מביך ונראה לא רציני
בועז טופורובסקי:
קודם כל אני רוצה להגיד לך שדקלה הייתה מנהלת הוועדה, כשאני הייתי יושב ראש ועדת משנה, אז יש לך מנהלת מצוינת ובהצלחה
אליהו מרידור:
אם היית יודע כמה עבדתי כדי שהיא זו שתגיע אלינו
בועז טופורובסקי:
טוב, אז יש לי כמה שאלות ברשותך וברשותכם
בועז טופורובסקי:
 שאלות שאני מנסה לענות עליהן הן מפניות שאני מקבל וגם מהחיים עצמם
בועז טופורובסקי:
 קודם כל, אומרים לי קבלנים ואנשים שעובדים בבניין, שרצף עולה בשחור, 1,000 שקלים ליום
בועז טופורובסקי:
 ששפכטליסט עולה בשחור 800 שקלים ליום
בועז טופורובסקי:
 אני הייתי וניחמתי אבלים אצל משפחה, בחור מבוגר שנפטר, אז שאלתי את העובד הזר אם הוא צריך עזרה, הוא אמר לי: ״מה פתאום, אני עכשיו ארוויח כפול בשחור במשך כמה חודשים״
בועז טופורובסקי:
      אחר כך, הייתה לי עוד פנייה משגריר של מדינה, שבא ואמר שיש עורכי דין ישראליים, שמביאים אנשים מחו״ל, הם חותמים על מסמכים כאילו שהם פליטים ועד שמבררים האם הם פליטים או לא הם בינתיים עובדים בשחור בהמון כסף
בועז טופורובסקי:
 אני באתי לכאן כתם, אני מודה, אני לא מתעסק בנושא הזה
אליהו מרידור:
אתה מביא דברים שהם בוננזה, מה זאת אומרת?
בועז טופורובסקי:
ואני עכשיו רואה גם משהו שנתתם לוועדה, שרשום כאן שעובדים זרים מחוץ להסכם הסדר, יש 52 אלף ו-996, מה זה אומר? זה אותם אלה של השחור? אני רק מנסה להבין מה אני לא מבין
בועז טופורובסקי:
 ואם יש כל כך הרבה עובדים זרים וכל כך הרבה הסכמים בילטרליים, אז איך אלה המחירים? איך זה יכול להיות שהם מקבלים כל כך הרבה כסף?
אליהו מרידור:
אז אני מזמין אותך לדיון שיתקיים פה בשבוע הבא בעזרת השם, בנוכחות שר החוץ, שיגיע לכאן עם בשורות לעניין השלמת תהליכים לחתימה על הסכמים בילטרליים, שאמור לספק נוסחה למלחמה ביוקר המחייה
בועז טופורובסקי:
אני מבין הסכמים בילטרליים, תכף אם אתה רוצה נכנס לעניין המקצועי
אליהו מרידור:
בועז יקירי, אני רק מעדכן אותך שיש החלטת ממשלה שמגדירה שמדינת ישראל מייבאת עובדים רק תחת חתימה על הסכמים בילטרליים, או כאלה שהם בשלבים, בתהליכים
בועז טופורובסקי:
ועל כמה הסכמים בילטרליים חתמנו עד היום?
אליהו מרידור:
15?
בועז טופורובסקי:
מתוך כל כך הרבה מדינות רלוונטיות?
אליהו מרידור:
ומדינת ישראל נמצאת במשא ומתן עם עוד חמש מדינות בערך
בועז טופורובסקי:
למה זה כל כך מעט? זאת אומרת, אני מניח שיש מספיק עובדים בעולם כדי למלא באופן מוחלט את מכסות העובדים שאנחנו צריכים
אליהו מרידור:
זה מורכב
אליהו מרידור:
 יש אינטרסים דו צדדיים
בועז טופורובסקי:
כשאומרים מורכב זאת אומרת שרוצים לברוח מהבעיה
בועז טופורובסקי:
 בואו נתחיל מהשאלה האחרונה ברשותכם, מה זה 52 אלף ו-996 עובדים שהם מחוץ להסדר? מה זה אומר?
ענבל משש:
בענף הסיעוד העובדים מגיעים שלא באמצעות הסכמים בילטרליים, כך גם בחברות ביצוע כפי ששמעת
בועז טופורובסקי:
זאת אומרת שזה עובדים רשמיים ומוכרים? זאת אומרת שיש אפשרות להגיע לא דרך הסכמים בילטרליים
ענבל משש:
עוד פעם, משנת 2005 מדינת ישראל פועלת לחתימת הסכמים בילטרליים עם מדינות שונות, לגיוס בצורה מפוקחת והוגנת של עובדים זרים בענפים שונים, בהתאם לצורכי המשק
בועז טופורובסקי:
אני מבין
בועז טופורובסקי:
 אבל 18 שנים אחר כך, עדיין יותר ממחצית - - -
ענבל משש:
ב-2010 נחתם הראשון, ועוד פעם, יש מכסות חדשות
ענבל משש:
 לדוגמה, המכסה של מוסדות סיעוד היא ב-2020
ענבל משש:
 אז אתה רוצה שאני אחתום על הסכם ב-2010?
בועז טופורובסקי:
אני חלילה לא בא בטענות
בועז טופורובסקי:
 אני מנסה להבין מה זה 52 אלף ו-996 עובדים שהם מחוץ להסדר
אליהו מרידור:
אני אנסה, ברשותך, עורכת הדין משש
אליהו מרידור:
 עד שנת 2005 מדינת ישראל חיה במציאות שבה הגיעו עובדים שלא במסגרת - - -
בועז טופורובסקי:
הבנתי
בועז טופורובסקי:
 אז אלה העובדים שנשארו מאז 2005? זה מה שאני מנסה להבין
בועז טופורובסקי:
 מהסכמים שלא השתנו מאז
אליהו מרידור:
חלקם כן, רובם לא
אליהו מרידור:
 מכיוון שכבר סיימו את תקופת השהייה שלהם
אליהו מרידור:
 מדינת ישראל מביאה היום מהודו עובדים זרים
אליהו מרידור:
 האם יש לנו איתה הסכם בילטרלי? לא
אליהו מרידור:
 האם עומד להיות לנו איתה אוטוטו? כן
אליהו מרידור:
 וכן הלאה, פיליפינים, וייטנאם, בהתאם
אליהו מרידור:
 יש תהליכים
אליהו מרידור:
 אני מרחיב לך
אליהו מרידור:
 לצורך העניין, כשמדינת ישראל נמצאת במשא ומתן לצורך חתימת הסכם בילטרלי עם מרוקו, אבל עדיין לא מביאה כי זה עוד לא חונה שם, אוקיי?
בועז טופורובסקי:
אדוני היושב ראש, אני מבין שזה מורכב
בועז טופורובסקי:
 אז זה מידע לא נכון? רצף לא עולה 1,000 שקלים ביום בשחור? למי שבונה?
אליהו מרידור:
לפי מיטב ידיעתי לא, אבל לא רחוק, אני מניח שלא רחוק
אליהו מרידור:
 וזה לא שייך לאם הוא עובד זר או לא
אליהו מרידור:
 אבל אתה נוגע בנקודה שהיא באמת נקודת נפץ
בועז טופורובסקי:
אני במקור מראשון לציון ואני גר בנס ציונה
בועז טופורובסקי:
 אני לא נמצא במקומות האלה אבל הסתובבתי בכל מיני מקומות בשרון וגם ראיתי בכל בית עובד
בועז טופורובסקי:
 ובהרבה מאוד בתים עובדים שהם לא עם הסכמים
אליהו מרידור:
אז אני אסביר
אליהו מרידור:
 אתה מדבר כנראה על עובדים מהשטחים - - -
בועז טופורובסקי:
לא, עובדים מאסיה
בועז טופורובסקי:
 שמנקים, הולכים לקניות
בועז טופורובסקי:
 כששאלתי מה זה אמרו לי: ״אל תדבר על זה״
אליהו מרידור:
אלה ככל הנראה העודפים שלא התקבלו בכפר שמריהו ובסביון
בועז טופורובסקי:
אני הייתי שמח גם להבין
בועז טופורובסקי:
 אני מנסה להבין איך אנחנו מורידים את יוקר המחייה
בועז טופורובסקי:
 אם עכשיו ׳דניה סיבוס׳ בונה שכונה ובאותה שכונה יש עובדים שמקבלים 1,000 שקלים ליום כי אין להם עובדים, אז ברור שאחר כך יסבירו לנו למה עלות הבנייה למטר היא - - -
אליהו מרידור:
הזמנתי אותך להגיע לכאן בשבוע הבא
אליהו מרידור:
 אתה תקבל סקירה מלאה על המהלכים המאוד מאוד מתקדמים ששרק החוץ מקדם, ממש בימים אלה, כדי שיבשרו בשורה למדינת ישראל על אחד מהאפיקים שבאמצעותם אנחנו מתכוונים בעזרת השם להילחם ביוקר המחייה ובעלויות הבנייה
בועז טופורובסקי:
אני אנסה ללמוד קצת יותר עד לדיון הבא
אליהו מרידור:
אני מבקש לקבל את ההתייחסות של התאחדות התעשיינים ואני מבקש גם לפרט על הבקשות שלכם, אם ישנם עובדים זרים שממתינים, מתעכבים, חסרים וכן הלאה
אליהו מרידור:
 יש פה מישהו?
אליהו מרידור:
טוב, אני מבקש לצרף ב- Zoom את הגברת אופירה מוסקוביץ׳ ממטה מערך הסיעודיים
אופירה מוסקוביץ':
צוהריים טובים
אופירה מוסקוביץ':
 אני ממטה מערך הסיעודיים כמו שאמרת
אופירה מוסקוביץ':
 אני מבקשת לנסות להדגיש כמה דברים לגבי ענף הסיעוד
אופירה מוסקוביץ':
 גם לגבי הסכמים בילטרליים וגם לגבי הבאת עובדים שלא במסגרת ההסכמים הבילטרליים
אופירה מוסקוביץ':
 אנחנו נתקלים בשבועות האחרונים בכמה וכמה מקרים, של עובדים שמגיעים ואין להם אפילו את הידע הבסיסי, ואז לא ניתן אפילו לתקשר בכלל עם העובד
אופירה מוסקוביץ':
 אנחנו נתקלים במקרים בהם כאשר עושים את ההזמנה של העובד, הלשכה הפרטית לא מעבירה חוזה חתום על ידי המשפחה, שכולל הסבר על השכר שיקבל העובד כשהוא מגיע
אופירה מוסקוביץ':
 שלא נדבר על זה שאת המפרט על מצבו של הסיעודי וצרכיו, לא ממלאים עד תום
אופירה מוסקוביץ':
      ואז מה שקורה זה שעובד מגיע ואז מסתברים לו הנתונים החסרים ובין היתר גם מגיעים עובדים שבעצם אין להם הכשרה כדי לטפל בסיעודי
אופירה מוסקוביץ':
 אז אם אנחנו מדברים על נושא של הסכמים בילטרליים, אז איפה אפשר לראות את הסילבוס של אותם עובדים, שצריכים לעבור הכשרה
אופירה מוסקוביץ':
 מי עושה להם מבחן מעשי? מי בודק שאכן הם יודעים לדבר את השפה שנדרשת בבית המטופל? איך ייתכן, שלמשל מגיע עובד מהודו והוא בכלל לא יודע אנגלית
אופירה מוסקוביץ':
 איך ייתכן שמגיעה עובדת מאוזבקיסטן והיא לא יודעת לדבר רוסית? וזו הדרישה לבית המטופל
אופירה מוסקוביץ':
 ואז המשפחה שחיכתה בין שבועות רבים לשלושה חודשים, נותרת באותו מצב
אופירה מוסקוביץ':
 איך אפשר לפתור את העניין הזה?
אליהו מרידור:
אני מאוד מאוד מודה לך
אליהו מרידור:
 את משקפת פה מצב שהוא כאוב וידוע
אליהו מרידור:
 דנו בו בעבר
אליהו מרידור:
 ההסכמים הבילטרליים אמורים לענות בין היתר, על האתגרים האלה
אליהו מרידור:
 בעבר ביקשתי מרשות האוכלוסין לגבש איזה שהוא מסלול, שבאמצעותו יצולמו העובדים, יחתמו על תצהירים ושהם ידעו, שבמידה ותהיה סטייה מההסכמים וההתחייבויות, הם יוחזרו לארץ המוצא על חשבונם באופן מידי
אליהו מרידור:
 ביקשתי לגבש איזו שהיא מדיניות ואני אשמח לקבל איזו שהיא התייחסות לגביה ובתוכה, לגבי מה שהגברת כרגע דיברה עליו
אופירה מוסקוביץ':
עוד שאלה אחת אם אפשר, בענף הבנייה עושים לעובדים מבחנים, בענף הסיעוד אני לא שמעתי על האפשרות הזאת, שהעובדים יעבר מבחן טרם כניסתם לישראל
אליהו מרידור:
טוב, אז אני מבקש לתת את רשות הדיבור לעורכת הדין משש ואז אלכס
דניאל פרידמן:
זה באותו נושא אז אולי כדאי שאני אתייחס קודם
אליהו מרידור:
בבקשה
דניאל פרידמן:
תודה רבה
דניאל פרידמן:
 טוב, אז כמו שענבל יודעת, אחד הנושאים שאנחנו לא מסכימים לגביהם, זה שבכל הנושא של הבילטרלי, המטופל והמטפל לא יכולים ליצור קשר עד שהוא מגיע לארץ
דניאל פרידמן:
 והיה לנו על זה דיון לא מזמן, על התאמת עובדים זרים
דניאל פרידמן:
 ואנחנו סבורים שזה אחד מהמכשולים הגדולים ביותר שגם גורמים להמון המון תופעות
דניאל פרידמן:
 כאשר מגיע עובד בלי שפה, או שלהפך, מגיע עובד שמופתע מהעבודה
דניאל פרידמן:
 כי בכל זאת, יש את הספסרים עליהם דיברת ואני תומך בך בנושא הזה
דניאל פרידמן:
 המטרה שלהם היא להביא את העובד
דניאל פרידמן:
 ואז זו בעיה משני הצדדים
דניאל פרידמן:
      אני לא יודע אם יצא לך לראות, אבל אני ממליץ לך, כשאתה נכנס לאתר, בעצם הלשכה הפרטית מציעה לך מועמד או מספר מועמדים ואז אתה פשוט צופה בסרטונים של עובדים שקוראים מדף
דניאל פרידמן:
 אתה לא יכול לבחון האם הם באמת יודעים את השפה, אתה לא יכול לשאול אותם שום שאלה ובטח ובטח לא להרגיש שום דבר אישי בין המטופל לאדם שעומד להפוך לאדם הקרוב ביותר אליו
דניאל פרידמן:
 ואנחנו חושבים, וענבל יודעת, שזה אחד מהדברים שחייבים להשתנות כמה שיותר מהר על מנת ליצור התאמה בין העובדים למטופלים
אליהו מרידור:
שיקפת היטב את הצורך
אליהו מרידור:
 מר נדב דקל, בבקשה
נדב דקל:
שמי נדב
נדב דקל:
 יש לי תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים ואני גם רואה חשבון
נדב דקל:
 אני אדם מונשם, אני אדם סיעודי 188%
נדב דקל:
 כשאני רוצה לבקש להביא עובדת זרה מחוץ לארץ, אז הם מביאים לי, כמו שאמר אלכס, וידיאו שבו אנשים מדקלמים ומספרים שהם יודעים לאפות ולנקות את הבית
אליהו מרידור:
מה שנקרא, אוצר מילים נרכש
אליהו מרידור:
 איזה שהוא סט של אוצר מילים שמלמדים אותם
נדב דקל:
נכון
נדב דקל:
 אבל כשאני נכנס יותר לעומק, אני מגלה ש-99% מהעובדים, מאוזבקיסטן לדוגמה, הם רוצים לעבוד רק בתל אביב
נדב דקל:
 הם לא רוצים לעבוד בנהריה, או בכל מקום בפריפריה
נדב דקל:
 אני יודע שלרובם יש קרובי משפחה כאן בארץ
נדב דקל:
 דודים, אח, או אחות
נדב דקל:
 הם יודעים מראש גם מה לבקש
נדב דקל:
 הם גם לא רוצים לעבוד עם אנשים יותר מידי סיעודיים
נדב דקל:
 אני מכיר הרבה מקרים, אם נדבר על אוזבקיסטן, ש - - - פנימית וכשהם באים לפה וצריכים להיקלט ל-24 שעות ביממה אצל משפחה יהודית, אז הבדלי התרבויות הם כל כך קשים, שתוך זמן קצר העובד הזר מוצא את עצמו מחוץ לעבודה
נדב דקל:
      דבר שני, נתקלתי בהרבה עובדים מאוזבקיסטן, שהם באים ומראש דורשים שיהיה בבית אלכוהול
נדב דקל:
 זה חלק מהדרישות שלהם
נדב דקל:
 אני לדוגמה, הזמנתי עובדת ממולדובה, חיכיתי חודש וחצי עד שהיא תגיע וביום הטיסה שלה היא החליטה לא לבוא
נדב דקל:
 למה? כי בעלה אסר עליה
נדב דקל:
 אני לא מבין איך המשרד בישראל, שעושה הסכם עם עובד זר בחוץ לארץ ויש מקרה בו הוא לא מגיע, אז למה לא נותנים לו קנס? אני צריך לחכות עוד חודש וחצי לעובד אחר
נדב דקל:
 הוא יכול גם להציב לי תנאים
נדב דקל:
 הרי כשהולכים לעבוד בבית חולים, אתה לא קובע במי אתה מטפל, בגבר או באישה
נדב דקל:
      אז הם כבר מציבים לי תנאים, עוד לפני שהם מגיעים, דרך מידע שהם מקבלים מהחברים שלהם בישראל, שהם רוצים לעבוד רק בתל אביב, שם יש להם שכר יותר גבוה והם יכולים להישאר בסביבת הקהילה שלהם, הם רוצים לעבוד רק עם אישה
נדב דקל:
 אני יכול להגיד שאם אני פונה ללשכה, אז אין להם היום מכסות, אין מספיק עובדים
נדב דקל:
 אני, כאדם מונשם, לא יכול לחכות חודש וחצי
נדב דקל:
 בעבר הייתי לבד בבית, וכשאני פונה היום, ויש לי את זה גם בהקלטה בטלפון, אז הוא ישר מביא אותי: ״אני רוצה להזמין לך עובד מהודו, מסרי לנקה
נדב דקל:
 ״ ואני רוצה עובד שאני צריך אותו במיידי
נדב דקל:
      אני כבר מעסיק עובדים יותר מ-20 שנה ואני יכול להגיד שבעבר לא היה מצב כזה
נדב דקל:
 אם הייתי רוצה עובד, תוך יום או יומיים היה לבעל הלשכה עובד בשבילי
נדב דקל:
 מאוד חשוב להגיד שמביאים גם עובדים מבוגרים ועובדות מבוגרות, שבדרך כלל כשהן מגיעות למשפחה יש להן גם הרבה דרישות, כי הן מבוגרות
נדב דקל:
 הן לא יכולות להסתגל לאורך חיים שהוא טיפה קשה, ולא שואלים אותן בחוץ לארץ מספיק שאלות ולא נותנים להן מספיק מידע, בשביל שכאשר הן יגיעו לארץ הן יסכימו לעבוד בכל עבודה
נדב דקל:
 אנחנו בסוף נתנו להם ויזה כדי להגיע לארץ, הם מרוויחים שכר של פי חמישה או שישה, ואחרי שהם מגיעים לארץ, אחרי שהם מקבלים את הוויזה, אז הם מחליטים שהעבודה יותר מידי קשה, מתפטרים והולכים לעבוד בניקיון
אליהו מרידור:
נדב היקר, כולנו מרותקים לשמוע את מה שאתה מספר
אליהו מרידור:
 זה ידוע אגב, לא מחדש שום דבר
אליהו מרידור:
 לגבי חלק ממה שאמרת, רשות האוכלוסין תתייחס
אליהו מרידור:
 לגבי חלק אחר, אנחנו מקיימים דיונים ייעודיים לגבי הכשלים ואין צל של ספק שמה שאתה מסביר ומתאר כרגע בכאב, מחדד את הצורך שלנו כמדינה לחתור לחתימה על הסכמים בילטרליים ואנחנו צריכים לוודא, בוודאי כוועדה, שההסכמים מעוגנים, סוגרים ומכסים באמת את כל הצרכים האלה, כדי שלא יהיו כשלים מזעזעים כפי אלה שתיארת
נדב דקל:
אני הייתי יכול בעצמי להביא עובד זר, ואני אומר לכם שהעובדים הזרים הטובים ביותר היום הם מהפיליפינים
נדב דקל:
 הם באים מתרבות שהם מכילים את החולה הסיעודי, לא כמו בארצות אחרות כמו הודו או אוזבקיסטן
נדב דקל:
 ואם אני הייתי יכול היום להזמין עובד ממאגר עובדים של הפיליפינים ולא להיות תלוי - - -
אליהו מרידור:
מר נדב, אנשים נמצאים פה במשך שעות רבות ועדיין לא התבטאו
אליהו מרידור:
 כפי שאמרתי, אתה אומר דברים שהם נכונים ואני מצדיק אותך, אני אומר לך מבלי להכביר במילים, כי יש נושאים שעדיין נמצאים בהתהוות ואלה נושאים שאני לא רוצה חלילה להכשיל אותם בכך שאני אתן להם ביטוי
אליהו מרידור:
 מדינת ישראל פועלת לא רק בימים אלה אלא גם בשעות אלו, כדי לקדם חתימה על הסכמים בילטרליים בין היתר, עם מדינות היעד שעליהן אתה מדבר
אליהו מרידור:
 ברשותכם, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור למר ששי שדה, משנה למנכ״ל ההסתדרות הלאומית
ששי שדה:
תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה
ששי שדה:
 הסכמים בילטרליים הם בהחלט מאוד חשובים ויש להם תכלית מאוד ראויה, שנועדה למנוע ניצול עובדים, ספסרות ודברים כאלה
ששי שדה:
 אבל אני דווקא רוצה בדיון הזה להעלות רעיונות חדשים ולנסות להיות קצת יצירתי יותר, ליד ההסכמים הבילטרליים
ששי שדה:
 כי אנחנו רואים שבסוף אנחנו נמצאים עם כמות עובדים זרים די יציבה וגם עם הגדלת המכסות,      לא הצלחנו למלא את המכסות החדשות
ששי שדה:
 אחד הרעיונות זה לעשות ׳מסלול ירוק׳, מול המדינות המפותחות כמובן ולא מול מדינות העולם השלישי
ששי שדה:
 בדיוק כמו שקיים באירופה וב- OECD, שפועל רומני יכול מחר בבוקר לקום ולהחליט שהוא עובר לעבוד בצרפת וכל דבר כזה או אחר, אני לא רואה סיבה שמונעת מאיתנו לעשות ׳מסלול ירוק׳ כזה גם כאן
אליהו מרידור:
אנחנו עדיין לא חלק מהגוש
אליהו מרידור:
 ורוב מדינות היעד שאנחנו חותרים לחתום איתן על הסכמים בילטרליים, בדגש על אספקת עובדים, הן מדינות עולם שלישי
ששי שדה:
אז אני שמתי בצד לרגע את מדינות העולם השלישי ואני מנסה לדבר כרגע על המדינות המפותחות יותר
ששי שדה:
 ששם גם החשש לניצול ולספסרות הוא קטן יותר
ששי שדה:
 במדינות העולם השלישי, שם זה קורה בוודאות ולא אולי, שם נישאר עם ההסכמים ונהיה יותר מקובעים
ששי שדה:
 אבל כן ננסה לפתוח אפשרות נוספת לייבא עובדים דווקא מהמדינות האלה, שיכול להיות שיש שם עובדים שרוצים להגיע, ממדינות שאין לנו איתן הסכמים בילטרליים והם לא יכולים לבוא, וחבל, אני חושב שאנחנו מפספסים פה
אליהו מרידור:
אתה יודע לתת לי דוגמה?
ששי שדה:
אולי ענבל תעזור לי פה
ששי שדה:
 רומניה? בולגריה? מולדובה?
ענבל משש:
כן, יש לנו, וגם באים
אליהו מרידור:
אגב, מרומניה לדוגמה, יש והם לא מגיעים, זה לא כזה - - -
ששי שדה:
אחת הסיבות שהם לא מגיעים זה בגלל שהם יכולים ללכת לעבוד בצרפת, שם יש להם שכר מובטח וגבוה יותר ויותר שקיפות ובהירות, אז זה דבר נוסף שאנחנו צריכים לייצר אותו כאן אצלנו
ששי שדה:
 כי החששות אצלם מהראיונות שאנחנו עושים עם העובדים האלה, הם מזה שיתעמרו בהם בארץ
ששי שדה:
 נותנים להם לעבוד הרבה שעות, גונבים מהם שכר, - - - שמתעמרים בהם מידי פעם
ששי שדה:
 אז אלה דברים שצריך לטפל בהם במקביל
ששי שדה:
 אבל אני חוזר שוב לנושא הראשון, של ׳המסלול ירוק׳, לדעתי זה מה שיכול לסייע לנו עובדים ממדינות
ששי שדה:
 אני לא זוכר כרגע במדויק איזה מדינות לציין, אבל פולין אולי ירצו לבוא לעבוד כאן, אבל בוא נגיד ככה, שמדינות שירצו, יוכלו לבוא
ששי שדה:
 ואולי לא יזרמו לכאן בהמונים אבל אנחנו נאפשר את זה
ששי שדה:
      דבר נוסף שחשבנו עליו זה לעבוד עם גופי כוח אדם
ששי שדה:
 כיום ההסכמים הם בין מדינות, שהן שוכרות את הגופים שמטפלים בזה
ששי שדה:
 ויכול להיות שאם נצליח לעשות התקשרות ישירה, אז לא תהיה המגבלה של התקציב והמכרזים וכך ישקיעו יותר בפרסום ודברים כאלה
ששי שדה:
 ויכול להיות שהם יצליחו להרחיב את כמות כוח האדם שעומדת לרשותם וכך גם להביא יותר אלינו
ששי שדה:
 שוב, הרעיון הוא לנסות קצת יותר, מעבר להסכמים הבילטרליים, שהם טובים, לנסות לפתח עוד רעיונות חדשים כדי כן לפתוח אפשרויות נוספות להביא עובדים נוספים ולמלא את המכסות הקיימות
ששי שדה:
 תודה
אליהו מרידור:
אני מאוד מודה לך
אליהו מרידור:
 אתה מדבר על דברים שהם באמת עם חשיבה מחוץ לקופסה
ענבל משש:
אדוני, אפשר להתייחס?
אליהו מרידור:
בוודאי
ענבל משש:
רק לומר שבענף התעשייה ובענף המומחים יש גיוס של עובדים ממדינות תמ״ג ומעלה
ענבל משש:
 וכן יש כניסה של עובדים, לא באמצעות ההסכמים הבילטרליים, אבל זה כדי באמת לנהל את הסיכונים בצורה נכונה
ענבל משש:
 אז מגיעים עובדים ממדינות תמ״ג ומעלה, אבל גם צריך לשלם להם בהתאם וגם את זה צריך לזכור
אליהו מרידור:
דבר שיכול להכביד עלינו במלחמה ביוקר המחייה
ענבל משש:
בתעשייה זה 130% במקצועות מסוימים ובמומחים זה כפל השכר הממוצע במשק
ענבל משש:
 עם מדינות של תמ״ג ומעלה, למשל מגרמניה, מן הסתם לא יבואו לעבוד פה, בטח לא בשכר מינימום
ששי שדה:
- - - כי כשאין עובדים אז המחיר עולה, שמעת את מה שבועז אמר