GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: אני רוצה שתשלחו את המסרונים שאתם שולחים גם לוועדה, אני רוצה לראות את הנוסח.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת שהנוסח שיוצא יהיה מונגש באוקראינית וברוסית, שגם החברים והמשפחות יקבלו את ההודעה בעברית.
נפתלי יעבץ: כל ההודעות שלנו - - -
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת שלשגרירות אוקראינה יהיה בעמוד שלה הנגשה של המידע.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת מהארגונים האזרחיים שאתם עוזרות ועוזרים לנו לקבל את המסרון הזה.
אבתיסאם מראענה: תצליבו את המידע ותקבלו את המסרון.
אבתיסאם מראענה: בבקשה לא לזרוע כאוס, הגיע הזמן שהאנשים האלה יידעו בדיוק מה מגיע להם ומה לא מגיע להם.
אבתיסאם מראענה: הדבר הזה צריך להיות מסודר וברור.
אבתיסאם מראענה: דוקטור איילת עוז, בבקשה.
איילת עוז: אני מאוד הצטערתי לשמוע על העדכון.
איילת עוז: בדיוק רציתי לחדד כמה נקודות ואז מתברר שכל הדיון הזה היה על בסיס מוטעה.
איילת עוז: אני כן רוצה לומר שני דברים משמעותיים לגבי הבשורה או ההודעה האחרונה לעניין מי שהיו בארץ לפני.
איילת עוז: ראשית, מדובר בהפרה ברורה של פסק הדין של השופטת אגמון גונן שדיברה על האוכלוסייה שהייתה בישראל לפני, והבהירה שלא לאפשר עבודה לאוכלוסייה שהייתה בישראל לפני ונמצאת תחת הגנה זמנית זו הפרה של הזכות החוקתית שלהם לכבוד.
איילת עוז: כבודה ואנחנו היינו בדיון אחר על הגנה זמנית ממש לפני שעה, ושוב אנחנו רואים שכשקובעים הגנה זמנית בלי לעשות חשיבה לפני, התוצאה היא פגיעה בזכויות אדם.
איילת עוז: מעבר לזה, אני רוצה להצביע על עוד דבר שהוא חוסר הגינות אנושית בסיסית.
איילת עוז: ב-27.02, שלושה ימים אחרי פרוץ המלחמה, הודיעה רשות האוכלוסין באתר שלה על אותה מדיניות הגנה זמנית למי שהיה בישראל לפני, וכתבה במפורש בהודעה שלה שאין צורך לפנות בבקשה פרטית למקלט בעקבות הלחימה באוקראינה.
איילת עוז: כלומר, היא הרגיעה את כל אלפי האנשים שהיו בישראל, אתם לא צריכים ללכת להגיש בקשות פרטניות למקלט, אנחנו מבינים את חומרת המצב ואנחנו מגינים עליהם.
איילת עוז: לו היו מגישים ב-27.02, הרי לפחות מי שהיה פה שנה כבר היה זכאי לקבל היעדר אכיפה לפי נוהל הגשת בקשות מקלט של הרשות.
איילת עוז: אז מה עשתה הרשות?
איילת עוז: אמרה להם לא, אל תגישו, והיום שלושה חודשים אחר כך היא אומרת להם שלא יהיה להם אי אכיפה.
איילת עוז: זה לא רק לא חוקי כי זו הפרה מפורשת של פסק הדין, זה גם באמת התנהגות לא הגונה ברמה הכי בסיסית.
איילת עוז: אני מאוד מקווה שעד סוף היום הדבר הזה ישתנה גם על ידי הרשות.
אבתיסאם מראענה: צודקת, כשצודקות צודקות.
אבתיסאם מראענה: כשאומרים לאותה אוכלוסייה לא להגיש מעמד והכל בסדר, אתם מובטחים, אין לכם גם לאן לחזור.
אבתיסאם מראענה: אני לא יודעת אם יש להם בתים שם - - -
איילת עוז: אמרו להם שאין שום צורך בפרטני, אנחנו רואים את התמונות בדיוק כמוכם.
איילת עוז: אחר כך משתמשים בזה נגדם.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת מרשות האוכלוסין לקבל את חוות דעתכם למה החרגתם את אותה אוכלוסייה שנמצאת בישראל לפני המלחמה.
אבתיסאם מראענה: מה קרה שהחרגתם אותם.
אבתיסאם מראענה: אתם נוטשים פה קרוב ל-18,000 אזרחים ואזרחיות אוקראינה שנמצאים בארץ.
אבתיסאם מראענה: אתם זורקים אותם ללא נודע, לכלום.
אבתיסאם מראענה: שני, יש לך שלוש דקות.
שני בר טוביה: אני דוקטור שני בר טוביה מפורום ארגוני הפליטים ומבקשי המקלט.
שני בר טוביה: אני אהיה מאוד קצרה כי הדברים שיושבת ראש הוועדה ואחרים פה אמרו היו נוקבים מספיק.
שני בר טוביה: אני רק רוצה לומר שהדברים ששמענו היום בסך הכל מזכירים לנו שוב שיש בעיה בסיסית בתפיסה של ישראל כלפי זרים שזקוקים להגנה בינלאומית.
שני בר טוביה: שמענו כאן סיפורים ממקור ראשון של איך זה לחיות במדינת ישראל במבוך הבירוקרטי הזה, בלי מספר תעודת זהות ובלי שהזכויות והחובות ברורים, שקופים ומפורסמים.
שני בר טוביה: שמענו הדגמה חיה.
שני בר טוביה: כנ"ל לגבי הסדרי אכיפה, עלו פה הרבה תמיהות וסימני שאלה מה זה הסדר אי אכיפה.
שני בר טוביה: זו מדינת חוק, מה זאת אומרת לתת לבן אדם לעבוד אבל לא לתת לו אישור עבודה?
שני בר טוביה: זה נשמע דבר נורא תמוה.
שני בר טוביה: אני מזכירה את מה שיושבת ראש הוועדה יודעת וכנראה עוד כמה פה בחדר, בישראל יש כמעט 30,000 אנשים שחיים עם הסדר אי אכיפה כבר מאז 2011, האריתראים והסודנים.
שני בר טוביה: מותר להם לעבוד, אבל זה לא כתוב באף מקום.
שני בר טוביה: אין להם אישורי עבודה ויש הסדר אי אכיפה.
שני בר טוביה: בדיוק כמו שאמרת, זה זורע כאוס וזה לא לטובת אף אחד.
שני בר טוביה: הגיע הזמן לתקן את זה.
אבתיסאם מראענה: עורכת דין דינה דומיניץ ממשרד המשפטים, בבקשה.
דינה דומיניץ: אני שמחה ומברכת על ההתפתחות של אי אכיפת עבודה ביחס לנמלטות המלחמה שנמצאות כאן.
דינה דומיניץ: כפי שגברתי וחברי הוועדה יודעים, אנחנו בשיח מתמשך גם עם רשות האוכלוסין, משרד הרווחה והארגונים, מתוך דאגה שמי שלא הובאו לכאן מלכתחילה כקורבנות סחר, ויש גם כאלה, המצוקה וחוסר היכולת לעבוד תדרדר אותן לזנות.
דינה דומיניץ: אנחנו עוקבים אחרי זה גם בכובע של הוועדה הבין משרדית ליישום חוק איסור צריכת זנות והחלטות הממשלה.
דינה דומיניץ: אני מתכוונת לכנס את הוועדה הזו בקרוב כדי לדון בטיוב הנושאים גם עם רשות האוכלוסין, ולראות איך אנחנו יכולים לוודא שאפשרות ההעסקה תמומש ושהן יוכלו לעבוד ולפרנס.
דינה דומיניץ: בעיקר צריך לראות איך אנחנו מצליבים בין דיווחי מצוקה שמגיעים למשרד הרווחה דרך המוקד שלהם, שאולי עשויים להצביע על כך שכבר יש נשים ונשים עם ילדים בפרט שנמצאות באיזושהי מצוקה.
דינה דומיניץ: אולי נוכל לכוון אותן למקומות תעסוקה.
דינה דומיניץ: אנחנו ממשיכים לעקוב ומקווים שהמצב ישתפר והמלחמה כמובן תגיע לסיום בקרוב.
אבתיסאם מראענה: יהב ארז, דוברת המטה למאבק בסחר בנשים.
יהב ארז: תודה לך יושבת ראש הוועדה על הדיון החשוב הזה.
יהב ארז: הגעתי לכאן כדי לדרוש שיוענקו אשרות עבודה לפליטים ופליטות מאוקראינה, אבל מסתבר שתוך כדי הדיון שרת הפנים אישרה בדיוק את זה.
יהב ארז: אנחנו במטה למאבק בסחר בנשים מברכות על ההחלטה לגבי מי שהגיעו לכאן מאז פרוץ המלחמה.
יהב ארז: אני אסביר בקצרה למה זה חיוני להעניק אשרות עבודה גם למי שהיו כאן לפני כן.
יהב ארז: הפגיעות והדחיקה לשוליים תמיד מובילה למקומות מסוכנים מאוד.
יהב ארז: תעשיית המין אורבת לנשים וילדות במצב פגיע.
יהב ארז: כבר אמרנו והוכחנו איך חוסר היכולת לכלכל מדרדרת מהר מאוד למעגל הזנות.
יהב ארז: אני מדגישה ומזכירה שזנות מביאה על מי שנמצאת בה טראומה מסוג אחר שאף מצב אחר לא משתווה לה.
יהב ארז: אנחנו מקוות שהמשק יקלוט את הפליטים והפליטות וזה באמת ישפר את מצבם, ומזכירות שיש עוד הרבה עבודה עד שנחיה בעולם בטוח שבו אנשים לא עושים ניצול ציני של מצוקה של האחר.
יהב ארז: תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: ג'יין מנציבות האו"ם לפליטים בבקשה.
Jane Williamson: (מדברת בשפה האנגלית – להלן תרגום חופשי) תודה רבה.
Jane Williamson: יש לי כמה הערות עבורך.
Jane Williamson: קודם כל, כמובן אנחנו מברכים את הדיון היום ביחס לאוקראינים בישראל.
Jane Williamson: זה מאוד מבורך ואנחנו חיכינו לכך.
Jane Williamson: אבל אני רוצה להעיר על מס' פרטים, שאני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב, שיש הצהרה פומבית מאוד חשובה עבור האוקראינים, עבור מעסיקים עבור הרשויות עבור כולם, שזה יהיה מאוד ברור שאנשים יוכלו לעבוד פה.
Jane Williamson: כי זה הבעיה שאנחנו רואים.
Jane Williamson: אנשים מבקשים לעבוד והמעסיקים שואלים 'איזו מין ויזה זו?' 'אתה בטוח שמותר לך לעבוד?', הם לא רוצים את הבעיה, הם לא רוצים את הטרחה, הם מעדיפים להעסיק מישהו אחר.
Jane Williamson: צריך לברר את זה.
Jane Williamson: אנחנו ראינו את זה בשלל מקרים.
Jane Williamson: כמו כן, אני חושבת שחשוב לזכור, שיש אנשים שלא מסוגלים לעבוד.
Jane Williamson: יש אימהות עם ילדים קטנים פה, חלקן יתקשו לעבוד.
Jane Williamson: אם כך עלינו לזכור שאנשים עדיין צריכים גישה לדברים סוציאליים בסיסיים כמו ביטוח רפואי, אפילו אם הם לא מסוגלים לעבוד.
Jane Williamson: אנחנו מעודדים לנתק את עניין הביטוח הרפואי מעניין העבודה.
Jane Williamson: להפוך אותו זמין לאנשים שלא יכולים לעבוד.
Jane Williamson: אני מבינה את ההארכה עד ה-30 ליוני, אבל זה לא כל כך רחוק, ואני לא חושבת שיש מישהו פה בחדר שמאמין שהמלחמה באוקראינה תיגמר עד ה-30 ליוני.
Jane Williamson: מלחמה מונעת יציבות מאנשים.
Jane Williamson: היא שולפת את היציבות מתחת לרגליהם, שאנשים הופכים לפליטים.
Jane Williamson: על המדינה הקולטת זה מה שהיא יכולה על מנת לשקם את היציבות הזו.
Jane Williamson: חלק מכך זה להעניק לאנשים אפשרות לעבוד, ביטוח רפואי, ותחושת יציבות עד שיוכלו לשוב לביתם.
Jane Williamson: כל מה שאני שומעת מפעילים מאוקראינים ושגרירות, שפליטים אוקראינים בישראל רוצים לחזור הביתה כאשר המלחמה תיגמר, ולעזור לשקם את מדינתם.
Jane Williamson: להרחיב על כך, אני חושבת שזה מאוד חשוב למדינה המארחת לחשוב על הרעיון שכאשר הם מארחים פליטים עוזר להם, כי כאשר הם יחזרו למדינה שלהם הם יוכלו לתרום באופן פעיל ויעיל לשיקום המדינה שלהם.
Jane Williamson: זה מאוד חשוב.
Jane Williamson: רציתי רק לציין משהו לעניין החינוך, ש- - - מעודדים מדינות קולטות פליטים כולל ישראל לקלוט את הילדים במערכות החינוך מהיום הראשון שהם במדינה.
Jane Williamson: אני למדתי משנים רבות של ניסיון, שחינוך איננו רק להמשיך את החינוך של הילד, זה מדובר על לשים את הילדים במסגרת יציבה.
Jane Williamson: הילדים עברו טראומה, הם נשלפו מבתיהם, בתי הספר באוקראינה הם במצב של חוסר יציבות.
Jane Williamson: וההרגשה של ללכת לבית ספר כל יום, להיות בחברת ילדים אחרים, להיות בחברת מורים, להיות בחברת מבוגרים אחרים שלא עברו טראומה כמו הוריהם, זה מאוד חשוב לבריאות נפשית לטווח ארוך, ולעתיד הילדים.
Jane Williamson: אם כך, זה מאוד חשוב שלילדים יהיה את הזכות לחינוך.
Jane Williamson: אני חושבת שאנחנו בסוף שנת הלימודים ויש 3 חודשים במהלך הקיץ להתכונן לכך, אנחנו מאוד מעודדים את ממשלת ישראל לעשות את זה.
Jane Williamson: שוב בנוגע לתעסוקה, להבהיר מאוד לקונסול, להורים, לציבור, לכולם שהחינוך פתוח לילדים מאוקראינה.
אבתיסאם מראענה: שרון, את רוצה להוסיף משהו?
שרון הראל: אני אוסיף במילה אחת תודות למדינת ישראל על כך שהיא פתחה את שעריה והצטרפה למדינות העולם שנותנות מענים לפליטים האוקראינים, גם אם זה היה תהליך ארוך יותר שלא קרה בקלות המרבית.
שרון הראל: עיקר המדינות שנושאות בנטל הן המדינות השכנות.
שרון הראל: העובדה שישראל מרוחקת ולא גובלת באוקראינה ובכל זאת קולטת אוקראינים היא בהחלט מוערכת.
שרון הראל: לצד זאת אנחנו נזכיר שימים ספורים לאחר פרוץ המלחמה מדינות אירופה שקלטו עשרות אלפים ומאות אלפים לא רק אפשרו כניסה ללא התניה, אלא אפשרו גם מתן זכויות מלאות לכלל המגיעים, נגישות למערכת הבריאות, לבתי ספר ולאשרות עבודה.
שרון הראל: בכלל מדינות האיחוד האירופי האוקראינים מקבלים סל מלא של זכויות וגישה מלאה.
שרון הראל: אנחנו מעודדים גם את מדינת ישראל לנהוג באותו אופן.
שרון הראל: ככלות הכל, אנחנו מדברים כרגע על מציאות שנוצרה כתוצאה מהמשבר שפרץ.
שרון הראל: אנחנו לא בוחרים להיות פליטים, אנחנו נוצרים, זה נכפה עלינו בנסיבות של מלחמה שפורצת ללא תזמון מתאים, עם העובדה שחלק שהו כאן או לא שהו כאן.
שרון הראל: צריך להתייחס לכולם כאוכלוסייה ברת הגנה שאין לה יכולת לשוב למדינתה.
אבתיסאם מראענה: אלישר סטולר, בבקשה.
סטולר: אני רוצה להודות לכם על הזכות שניתנה לי להופיע פה.
סטולר: בין הדברים שנאמרו פה, אם זה ממשרד הרווחה עם הטופס המקוון שמדברים עליו, אנשים לא באמת מקבלים את המענה הזה דרך טופס הסיוע.
סטולר: בתור מתנדב אני עוזר לקהילה שנמצאת כרגע בארץ, נתקלתי בזה המון.
סטולר: אני וחבריי נרשמנו לשם כדי לסייע, אף אחד לא פנה אלינו מתחילת הסיפור.
משה שויגר: לסייע או לקבל סיוע?
סטולר: גם לסייע וגם לקבל סיוע.
סטולר: אני עזרתי גם לאלה שנמצאים פה בארץ בלי מעמד מסוים.
סטולר: הם ביקשו עזרה ואני אישית עזרתי להם למלא את הטפסים.
סטולר: לא קיבלנו מענה עד עצם היום.
אבתיסאם מראענה: הטופס בעברית?
סטולר: הוא בכל השפות האפשריות, גם אוקראינית, גם רוסית, גם אנגלית וגם עברית.
סטולר: עזרתי להם למלא אותו.
אבתיסאם מראענה: כמה זמן עבר?
סטולר: חלקם מילאו אותו בתחילת מרץ ועד עכשיו לא היה מענה.
סטולר: נאלצנו לעזור באופן פרטני ואישי, אספנו כספים מאנשים פרטיים.
משה שויגר: הטופס הדיגיטלי עלה ב-14.04.
סטולר: באחד הקבוצות שראיתי שהטופס הזה קיים, מהרגע הראשון שזה התחיל להיות נפוץ והתחילו לפזר את זה, אז אני פיזרתי את זה, אם זה אני או חברים שלי שמציעים דיור לאלה שאין להם איפה להתגורר, בין אם זה חדר, מיטה או משהו כזה.
סטולר: אף אחד לא פנה אלינו מאז, זה עדיין נשאר שם.
סטולר: לגבי רשות האוכלוסין, יש לי מקרה ספציפי בבת ים - - -
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא נדון במקרה ספציפי, אתה מוזמן באהבה גדולה לפנות לוועדה ואנחנו נדון בזה וננסה לעשות את התיווך.
סטולר: אבל זה מקרה שחוזר על עצמו כדפוס.
סטולר: קרובי משפחה שנמצאים פה במדינת ישראל, אח, אחות, מישהו מקרבה ראשונה שכבר נמצא פה ומהווה תושב ישראל, אותם אלה שהגיעו אליהם מנסים להגיע לרשות האוכלוסין וההגירה ונתקלים בבעיית בירוקרטיה על מנת להוכיח את עצמם כתושבי מדינת ישראל, למרות שהקרבה הראשונה שלהם נמצאים בארץ.
סטולר: אחיו הישיר של אותה אישה או אם של אותו בחור לא מצליחה להגיע לרשות האוכלוסין על מנת לקבל את סל הקליטה שמגיע לה.
סטולר: היא מוצאת את עצמה מתגוררת בבית מלון על חשבון אנשים שמסבסדים אותה באופן אישי או ממשרד הרווחה.
אבתיסאם מראענה: יש משהו אחר?
סטולר: יש עוד הרבה.
Elisheva Turkington: (מדברת בשפה האנגלית – להלן תרגום חופשי) אני רוצה רק לחזור על כל מה שג'יין אמרה.
Elisheva Turkington: אנחנו נמצאים במשבר.
Elisheva Turkington: באמת.
Elisheva Turkington: אנחנו לא יכולים להמשיך לתמוך בפליטים מהכיסים שלנו, מה שעשינו בחודשים האחרונים.
Elisheva Turkington: יש לנו אחריות בסיסית כמדינה, הקהילה במשבר, אין להם כסף, אין להם עבודה.
Elisheva Turkington: אין דירות יותר, אין אירוח בחינם יותר, זה היה פתרון זמני.
Elisheva Turkington: אנחנו צריכים את המשאבים של המדינה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת זכות דיבור אחרונה לרות דיין מדר, מנהלת מחלקת חברה במרכז השלטון המקומי.
אבתיסאם מראענה: גברתי, יש לך דקה וחצי.
אבתיסאם מראענה: נראה שאנחנו לא מצליחים לשמוע אותך, רות, אז תשלחי לנו בבקשה את מה שאת רוצה, ואנחנו בהחלט נהיה על זה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד ממש ממש תודה על הדיון.
אבתיסאם מראענה: זו רק התחלה, זו ההזדמנות שלנו.
אבתיסאם מראענה: פתחתי את הדיון בידיעה משמחת, חשבתי שזה באמת אשרות עבודה.
אבתיסאם מראענה: הייתה תחושה מאוד חיובית ואני רוצה להיאחז בחיובי, קרה תהליך אחד קדימה.
אבתיסאם מראענה: לא נשארנו תקועות באיזשהו מקום רק לדרוש ולא לקבל תשובות.
אבתיסאם מראענה: אני כמובן מברכת את השרה איילת שקד על קבלת ההחלטה לאפשר לאותם פליטות ופליטים לעבוד ואי אכיפה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לקרוא לשרת הפנים איילת שקד על מנת שתבחן את מתן אשרת העבודה לשנה, בדומה למדינות אחרות בעולם.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שמדינות אחרות בעולם התארגנו מהתחלה לסוגייה הזאת של קליטת פליטים.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שמה שקורה, זאת לא המלחמה הראשונה ולא האחרונה שתהיה בעולם.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שמדיניות מלחמה, הגירה ופליטות שאנשים מגיעים אלינו, אני חושבת שהגיע הזמן שתהיה לנו מדיניות של קליטה של אותם פליטים ופליטות.
אבתיסאם מראענה: הדבר הזה צריך להיות מוסדר, פעם אחת ולתמיד, ולא כל פעם נצטרך להמציא את הגלגל מחדש.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שכמו שקורה במדינות אחרות כפי פליטות ופליטי אוקראינה, אנחנו צריכים להחיל אותו דבר.
אבתיסאם מראענה: נתנו להם באופן אוטומטי מתחילת המלחמה את היכולת לשהות במדינות שקלטו אותם למשך שנה עם אשרות עבודה.
אבתיסאם מראענה: הבטיחו להם את הזמן הזה על מנת שיוכלו להרפות ולהירפא מהמלחמה, לצאת מהטראומה של המלחמה, לבכות, לעבוד, להתפרנס בכבוד.
אבתיסאם מראענה: שתהיה מדינה מחבקת שנותנת את האפשרויות האלה לאותם פליטים ופליטות, שהם בכל מקרה נמצאים אצלנו.
אבתיסאם מראענה: במקום כל פעם לדחות את זה לעוד חודש או חודשיים, כל פעם אנחנו משקללות את זה מחדש.
אבתיסאם מראענה: אני שואלת את השאלה הזו.
אבתיסאם מראענה: מה זה נותן לנו?
אבתיסאם מראענה: זה זורע עוד יותר כאוס, ישיבות, מים מינרליים, אתם באים ובאות, תחבורה ציבורית, בשביל מה כל הדבר הזה?
אבתיסאם מראענה: אני באמת שואלת את השאלה הפשוטה הזו.
אבתיסאם מראענה: למה אנחנו עושים ועושות את המהלכים האלה כל פעם מחדש?
אבתיסאם מראענה: בואו ניתן את השנה הזאת, בואו נבטיח להם שיש להם פה שנה.
אבתיסאם מראענה: כולנו נתפלל לכך שהמלחמה תסתיים ואחר כך הם ייצאו מכאן כמו שג'יין מנציבות האו"ם אומרת, הם ילכו מכאן וייצרב להן בזיכרון ובלב שהייתה להם פה חוויה אמיתית של מדינה שרואה אותם.
אבתיסאם מראענה: בואו נעשה את המאמץ ונאפשר להם את השנה.
אבתיסאם מראענה: הוועדה מבקשת מרשות האוכלוסין לקבל חוות דעת בנוגע לסיבות החרגת אוכלוסיית האוקראינים ששהו בישראל לפני תחילת המלחמה והמדיניות החדשה בנוגע לעבודה.
אבתיסאם מראענה: תסבירו לי.
אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת למשרד הרווחה לאפשר לאזרחי אוקראינה ששוהים ושוהות בישראל מלפני תחילת המלחמה גישה לכלל השירותים הניתנים במסגרת מנגנון צו השעה.
אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת לכל משרדי הממשלה לעבוד בשיתוף פעולה עם השגרירות האוקראינית בישראל על הנגשת השירותים והמידע בנוגע לזכויות המגיעים לאוכלוסיית הפליטות והפליטים.
אבתיסאם מראענה: הוועדה דורשת לשלוח הבהרה לאזרחים ולאזרחיות אוקראינה לגבי המעמד שלהם לפי הקבוצות עליהן דובר בדיון, וכן לגבי המשמעויות הנגזרות ממעמד זה, עבודה, ביטוח רפואי וכדומה.
אבתיסאם מראענה: כלומר שהכול יהיה ברור.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת בלי כאוס.
אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת לרשות האוכלוסין לבחון הקלה בהגשת מסמכים לרשות האוכלוסין, ולמזער את הסבך הבירוקרטי.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה שתגידו לי מה אתם עושים.
אבתיסאם מראענה: תכתבו לי מכתב עם תשובה לשאלה הזאת, מה אתם עושים על מנת להקל על בן ואלנה, להקל על כל מי שדורש את השירות ולא מקבל אותו.
אבתיסאם מראענה: הנגשת הטיפול הנפשי לפליטות ולפליטים.
אבתיסאם מראענה: שמחנו מאוד לשמוע שמשרד הרווחה מאפשר מענים נפשיים לנמלטי המלחמה.
אבתיסאם מראענה: נבקש לקבל את הפירוט על המודל המוצע לצורך בחינה בהקשרים של מענים הניתנים לעובדות ועובדים הזרים בישראל.
אבתיסאם מראענה: בהחלט נחשפתי פה למודל מדהים ומהמם, הייתי רוצה לחבק אותו ולקחת אותו לעובדות ועובדים זרים שנמצאים בישראל.
אבתיסאם מראענה: דיון המעקב לא יהיה בעוד חודש, הוא יהיה בעוד שבועיים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה רבה למנהלת הוועדה מיכל דיבנר כרמל.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה לעורכת הדין שלנו נעה בן שבת.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה ליעל אורבך מהלשכה שלי בענייני הוועדה, לדובר נועם עינב, לחבר שלנו דובר כנסת ישראל מאיר.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה לכם חברות וחברים ותודה לטל.
אבתיסאם מראענה: אתן עושות עבודה מצוינת ומקצועית.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה לארגונים האזרחיים ולכל מי שהגיע.
אבתיסאם מראענה: בן ואלנה, אני רוצה לאחל לכם בהצלחה, שתבנו כאן בית ויהיו לכם ילדים וילדות אם תרצו בכך.
אבתיסאם מראענה: אם לא, פשוט שתהיו מאושרות ומאושרים.
בן אלבז: תודה רבה, אנחנו מקווים מאוד.
בן אלבז: האמת, אחרי כל המסע המתיש הזה, כמעט ועזבנו לקנדה.
אבתיסאם מראענה: אל תעזבו, חכו בסבלנות.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה רבה למשרד הרווחה, רשות האוכלוסין, דינה דומיניץ, משרד המשפטים, משרד החינוך, משרד הכלכלה וזרוע העבודה, תודה רבה לכולם.
אבתיסאם מראענה: תודה לרומן משגרירות אוקראינה, תודה לנציבות האו"ם, למוקד, לדוקטור שני.
אבתיסאם מראענה: תודה לכולם, הדיון הסתיים ואנחנו נהיה בקשר בקרוב.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לכולן ולכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לעובדות ועובדים זרים, בנושא שכבר דנו בו בעבר כאן, שימוש בכספי פיקדון שאין להם דורש, והחלק השני של הישיבה שלנו, היא הניכויים מכספי הפיקדון של העובדות והעובדים הזרים.
אבתיסאם מראענה: אנחנו יודעות ויודעים שיש בעצם כסף שנצבר ונמצא באוצר, כסף רב, קרוב ל- 33 מיליון שקל שנמצא בקופת האוצר, וניסינו לברר את זה לפני מספר חודשים, איפה הכסף?
אבתיסאם מראענה: מה עשיתם איתו ולמה הוא מיועד?
אבתיסאם מראענה: אז אני אפנה לאבי זלצמן מאגף החשב הכלכלי של משרד האוצר, אני אשמח שאולי הפעם יהיו לנו תשובות לגבי הסוגייה הזאת, איפה הכסף?
אבי זלצמן: אבי זלצמן, ממלא מקום רכז פנים וסביבה בחשב הכללי במשרד האוצר.
אבי זלצמן: הסכום עצמו האמת היא גדל קצת מאז הישיבה האחרונה.
אבתיסאם מראענה: יופי אני שמחה לשמוע, כמה הגיע?
אבי זלצמן: למעלה מ- 34 מיליון.
אבתיסאם מראענה: 34 מיליון?
אבי זלצמן: והכסף עצמו, לא נעשה בו שימוש עדיין, בעצם הוא היה מיועד להחלטת ממשלה בעניין תגבור שירותי תמיכה וטיפול בתינוקות, בגלל איזה שהוא עיכוב בהתקנת התקנות הוא לא בוצע אז, אבל יש לנו צוות בין משרדי.
אבתיסאם מראענה: שעוד לא קם.
אבי זלצמן: שהישיבה הבאה שלו תהיה ביולי, עוד מספר שבועות, הצוות קם הוא דן בדברים.
אבתיסאם מראענה: מה הוא דן ומתי הוא התכנס בפעם הראשונה?
אבי זלצמן: הצוות בהרכב שלו הנוכחי, שכולל גם את משרד המשפטים וגם את זרוע העבודה.
אבתיסאם מראענה: משרד המשפטים זה כולל את האפוטרופוס הכללי?
אבי זלצמן: לא כולל את האפוטרופוס כחבר בצוות, אבל כן לשמוע, משרד האוצר וכמובן רשות האוכלוסין וההגירה, אז הישיבה הראשונה בפורום הזה תהיה ביולי, ב-7 ביולי בעוד ארבעה שבועות, ואנחנו קבענו לעצמנו יעד לסיים עם ההמלצות אחרי שמיעת נציגי ציבור.
אבתיסאם מראענה: איזה המלצות, מה עושים עם הכסף?
אבי זלצמן: השימוש בכסף כן, שזה יהיה עד סוף אוגוסט הקרוב, זה כרגע הסטטוס.
אבתיסאם מראענה: אתם רוצים להגיש את ההמלצות בסוף אוגוסט?
אבי זלצמן: נכון מאוד.
אבתיסאם מראענה: אוקי, אתה יכול להגיד לי מה סיבת העיכוב?
אבי זלצמן: היה גם חילופי תפקידים, אנשים בתפקידים שעסקו בכסף, גם הכסף עצמו בגלל שהוא הוקצה להחלטה מסוימת אבל לא בוצע במסגרת ההחלטה, אז הוא לא הוקצה מחדש עדיין.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות על ההחלטה של התקנות מ- 2016?
אבי זלצמן: לא ההחלטה במסגרת התקנות, ההחלטה שהתבססה על התקנות שיותקנו, החלטה עוד מ- 2015 שדיברה על התקנות שיותקנו.
אבי זלצמן: היה גם העברת תקציב, הכסף הזה הוא כסף חוץ תקציבי, הוא שוכב בחשבון נפרד לא משתמשים בו לשום דבר אחר.
אבתיסאם מראענה: הוא צבוע?
אבי זלצמן: צבוע לגמרי בבנק ישראל, ומהסיבה הזאת הוא גם לא היה תמיד בפוקוס, אבל עכשיו הוא כן בפוקוס.
אבתיסאם מראענה: 34 מיליון לא בפוקוס?
אבי זלצמן: לצערנו כן.
אבתיסאם מראענה: אוקי, נמצא איתנו גדעון זעירא, הוא מה-מ.מ.מ (מרכז המחקר והמידע) של הכנסת.
אבתיסאם מראענה: בהחלט עשית עבודה מצוינת עם כל הגרפים והמספרייאדה שקיבלנו בשבוע האחרון, רצית להגיד משהו ואני גם אנצל את ההזדמנות ולהגיד לך תודה רבה על מה ששלחת לנו.
גדעון סער: תודה לך כבוד היו"ר, רק רציתי להסב את תשומת לב הוועדה, שלפי נתונים שרשות האוכלוסין העבירה לוועדה ובעצם הופיע גם בנתונים של משרד האוצר, ש- 3.3 מיליון ₪ הועברו למשרד האוצר עוד לפני התקנת התקנות ב- 2016, ובעצם עולה השאלה אם גם בהם לא נעשה שימוש עד עכשיו?
אבי זלצמן: גם בהם לא נעשה שימוש.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם זה לא 34 מיליון?
אבי זלצמן: לא, 34 כולל את מה שהועבר לפני.
גדעון סער: ובנוגע ל- 34 מיליון, לפי נתוני רשות האוכלוסין, הועברו קצת יותר כספים דווקא בתקופה של עד 2016, יש פער של 89 אלף שקלים.
אבתיסאם מראענה: 89 אלף?
גדעון סער: כלומר לפי נתוני רשות האוכלוסין, קרוב ל- 35 מיליון הועברו למשרד האוצר, 34.8 מיליון ולא 34 מיליון.
אבי זלצמן: אני יכול לבדוק בדיוק את היתרה בחשבון ולהעביר את זה לוועדה, המספר שאני מכיר זה 34.7 מיליון.
אבתיסאם מראענה: תגיד לי, מאיפה המיליון הזה, כי אנחנו בעצם לפי הפגישה שהייתה לנו לפני מספר חודשים, דובר על 33.7 ועכשיו אתה מדבר על 34, מה קרה בחודשים האלה?
אבתיסאם מראענה: מאיפה זרם הכסף?
אבי זלצמן: הועבר כסף נוסף מרשות האוכלוסין, אם זה בגלל שיהוי, אם זה בגלל כסף שלא נדרש אחרי התקופה, ואפשר גם לשאול את רשות האוכלוסין לגבי הכסף שהועבר אלינו, הועבר כסף נוסף מאז.
אבתיסאם מראענה: אתם מקבלים דוח בדיוק כמה כסף, מתי, למה, אתם מאורגנים?
אבתיסאם מראענה: העברת הכספים היא מסודרת?
אבי זלצמן: העברת הכספים היא מסודרת, אנחנו מקבלים הודעה לפני ההעברה, הולך לעבור כך וכך כסף ביום זה וזה מהסיבה הזאת, ככה אנחנו מקבלים, וכל הסכום מועבר לחשבון הייעודי לסיפור הזה.
אבתיסאם מראענה: אוקי, אנחנו קיבלנו את הדוח הזה שבעצם עובר מרשות האוכלוסין לאוצר?
אבתיסאם מראענה: ביקשנו את הדוח הזה?
אבתיסאם מראענה: לא ביקשנו.
אבתיסאם מראענה: אפשר לקבל אותו?
אבי זלצמן: אפשר לקבל.
אבתיסאם מראענה: תודה, אני אשמח לעבור לעו"ד בן ציון פיגלסון, האפוטרופוס הכללי, מה נשמע?
בן ציון פיגלסון: עלא כיפאק תודה, אנחנו עדכנו את גברתי ביחד עם סיגל יעקובי והוועדה הקודמת, לא היה איזה שינוי מהותי מאז שעדכנו את גברתי במפורט בפעם הקודמת.
אבתיסאם מראענה: כן, אני זוכרת אז, ואני רק שולפת מהזיכרון שלי בעצם, אתם העברתם כסף בזמן הקורונה לתלושי מזון לאותה אוכלוסייה של מחוסרי מעמד עובדים זרים נכון?
בן ציון פיגלסון: אכן גברתי.
אבתיסאם מראענה: בעצם לפי התקנות, הכסף מהאוצר צריך לעבור לאפוטרופוס הכללי, על מנת להשקיע ברווחתם, בבריאותם ובטח בכל המסגרות של ילדים וילדות של מחוסרי מעמד ועובדים זרים, האם האפוטרופוס הכללי דרש את הכסף הזה מהאוצר או שאין ביניכם דרישה, אתם לא דורשים את הכסף?
בן ציון פיגלסון: לא אנחנו לא דורשים, אנחנו גוף שמקבל את הכסף ואז מקצה אותו בהתאם לתקנות, מפעם לפעם אנחנו באמת בודקים ושואלים אם צפויות הפקדות, אנחנו מתעניינים ומבקשים מהם, אבל אנחנו ברגע שהכסף מתקבל, פועלים כמו שעדכנו את גברתי מפורטות, כדי להשמיש את הכספים ולהוציא אותם עבור המטרה שקבועה בתקנות, אגב זה לא רק ילדים, לטובת עובדים זרים, ככה קבוע בתקנות ובכלל זה לטובת טיפול בגני ילדים, וגם לאחרונה באמת גם העברנו מיליון שקל, 940 אלף שקל, לטובת הטיפול בגני ילדים.
בן ציון פיגלסון: וכמובן כל כסף שמגיע אלינו, אנחנו משמישים אותו כמו שאמרת, גם לנושאים אחרים, גם לתלושי מזון, גם בצרכנייה החברתית שעשינו ביחד בשעתו סיור ולא מזמן היינו בחניכה של המקום הזה, גם לשמה העברנו 400 אלף שקל כמדומני, אנחנו באמת כל הכספים שמתקבלים, אנחנו פועלים להשמיש אותם עבור העובדים הזרים.
אבתיסאם מראענה: כן, השאלה שלי היא כזאת, האם בעצם כשאתם לא יודעים כמה כסף האפוטרופוס הכללי מקבל מהאוצר לטובת רווחתם, חינוך של אותם עובדים זרים ומחוסרי מעמד, הרי אותם מחוסרי מעמד ההורים שלהם עובדים בארץ והם נחשבים לעובדים זרים, השאלה בעצם, אין את היכולת, כי אתם לא יודעים כמה כסף עובר מידי שנה, הדבר הזה לא קבוע, אז בעצם איך מנהלים כזה דבר, איך מנהלים תוכנית רווחה לאותם עובדים זרים כשאתם לא יודעים כמה כסף האוצר צריך להזרים?
בן ציון פיגלסון: יש כרגע את החלטת הממשלה לתמיכה בגני ילדים, אז פה אנחנו יודעים שאנחנו נתמוך עד 1.5 שקלים, כרגע העברנו 940.
אבתיסאם מראענה: בשנה?
בן ציון פיגלסון: לא, נראה לי עבור כל התוכנית, זה החלטת הממשלה מדברת על 1.5 שקלים שיועברו מהאפוטרופוס הכללי לטובת גני הילדים, העברנו 940 אלף את היתרה נשלים, ומשתדלים לבנות במה שיש.
בן ציון פיגלסון: זאת אומרת, ברגע שיש תקבולים, אנחנו מחכים שיצטבר לסכום משמעותי, ואז אנחנו מקצים את זה, אבל כמו שפירטנו בפעם הקודמת, הכספים לא יושבים אצל האפוטרופוס הכללי הרבה זמן, כמה חודשים ואנחנו משמישים אותם עבור האוכלוסייה הנדרשת.
בן ציון פיגלסון: סך הכל בפרויקטים, אני חושב יצאו פרויקטים יפים אני יכול למנות, פעם קודמת דיברנו על זה, רכישת תווי קנייה למוצרי מזון שהיו בקורונה כמו שגברתי ציינה, הצרכנייה החברתית, הטיפול בתינוקות וגני ילדים של עובדים זרים, טיפלנו גם בהצטיידות רפואית בקורונה, היו קשיים מעטים, טיפלנו גם בזה.
בן ציון פיגלסון: אז כשיש כסף אנחנו משמישים אותו, אין תוכנית סדורה, אני חושב שגם רשות האוכלוסין וההגירה, והם יודעים יותר טוב, אין להם שליטה בתזרים המזומנים אבל אני לא מדבר בשמם, ברגע שכספים מתקבלים אצלנו, אנחנו גברתי פועלים להשמיש אותם.
אבתיסאם מראענה: כן, אני לא מצליחה להבין מה זה אין לנו שליטה, מה זה אין שליטה?
אבתיסאם מראענה: הרי הכסף הזה קיים בקופת האוצר, אנחנו מדברות על מיליונים, אם הייתה בעצם, כן בבקשה.