GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל שפירא:  כל היום אתה צריך להתעסק עם עורכי דין ותביעות, ואלה דברים שמדינת ישראל הטילה עליהם
אליהו מרידור: אז תקשיב, אני אומר את זה לפרוטוקול, בהמשך למה שאמרתי בתחילת הדיון
אליהו מרידור:  חלק מאוד מאוד גדול מהמכאובים שאתם מבטאים משקף את המכאובים של כלל המעסיקים של עובדים זרים
טל שפירא: אלה עוולות, אלה לא מכאובים
טל שפירא:  אלה עוולות
אליהו מרידור: מכאובים
אליהו מרידור:  עדיין מדינת ישראל חתומה על אמנות בין-לאומיות, ואני פונה מכאן בדרישה גם לנציג הממ"מ, והעברתי גם פנייה ללשכה המשפטית לבדוק מה אנחנו יכולים לשנות בחקיקה, כדי שההתייחסות ההעסקתית לעובדים זרים תהיה שלא כפי שמעסיקים עובדים תושבי המדינה, כי הם לא באמת תושבי המדינה, ולכל היותר שהתנאים הפנסיוניים שלהם יושוו לאלה שהם אמורים לקבל ממדינת המוצא שלהם
אליהו מרידור:       עדיין, מתשובות הביניים שקיבלתי, אני מבין שכלל הנראה, הואיל ואנחנו מוגבלים בחקיקה בתחום, הגוף היחיד שיכול לסייע לנו, ואני מכאן שולח את בקשתי ואת פנייתי, אני משוכנע שתגובה גם על ידיכם, להסתדרות
אליהו מרידור:  ההסתדרות הוא הגוף היחיד שיכול לקבוע בהסכם קיבוצי תנאי העסקה
אליהו מרידור:  לא נראה לי הגיוני, לא נראה לי שוויוני, בטח לא נראה לי מתבקש ולא מחויב לשלם פנסיה לעובד שמגיע לפה לתקופה קצרה
אליהו מרידור:  הוא לא מזדקן כאן, את מרב שנותיו הוא לא נתן כאן
אליהו מרידור:  המדינה שממנה הוא הגיע לא משלמת לו פנסיה, ואם כן, באחוזים מופחתים באופן ניכר
טל שפירא: והוא לא ישראלי, והוא לא חייל משוחרר שתרם למדינה
אברהם מיכאלי: הבעיה פה היא שהתאחדות האיכרים חתמה על הסכם קיבוצי, והם מחילים אותו על כל החקלאות
אברהם מיכאלי:  זאת הבעיה
אברהם מיכאלי:  הבעיה היא גם אצלנו
אברהם מיכאלי:  דובי אמיתי חתום על הסכם קיבוצי
אברהם מיכאלי:  התאחדות האיכרים חתמה על צו הרחבה, ובעקבות הצו הזה שהיא חתמה עליו, מחילים אותו על כל החקלאים, זאת הבעיה
אברהם מיכאלי:  אני ישבתי עם ההסתדרות
אליהו מרידור: נמצאת פה נציגת משרד העבודה
אליהו מרידור:  אני מבקש לתת לה את רשות הדיבור, ושתגיב לנאמר
רן לביא: צוהריים טובים
רן לביא:  עורכת דין שירי לב רן, אני הממונה על זכויות עובדים זרים במשרד העבודה
רן לביא:  אני רוצה ברשותך להתייחס לכמה נקודות שעלו פה במהלך הדיון, וקצת לשים דברים על דיוקם בכל מה שקשור במסגרת העובדתית ובמסד הנתונים שאנחנו מדברים עליו
רן לביא:      נתחיל לגבי תחולתם של מכלול חקיקת דיני העבודה על עובדים
רן לביא:  כפי שאדוני אמר בצדק, ישראל חתומה על כמה אמנות שמחייבות אותה להשוות את תנאי ההעסקה על כלל העובדים בישראל, ללא קשר למוצאם, לאומיותם, דתם וכו'
רן לביא:  הדבר הזה עולה בקנה אחד לא רק עם עקרון השוויון שחל במדינת ישראל, אלא הוא גם מתיישב עם חקיקת העבודה הקוגנטית ועם חוק שוויון הזדמנויות בעבודה, שגם הוא חל על כלל העובדים מעצם היותם עובדים
רן לביא:      אני רוצה להגיד כאן במאמר לא בדיוק מוסגר, אבל בסוג של הערת צד
רן לביא:  נסיגה מעקרון השוויון מתחולה שווה של חקיקת העבודה על כלל העובדים בישראל היא לא עניין של לרצות ארגונים כאלה ואחרים
רן לביא:  מעבר לחובות המשפטיות שיש לנו, מדינת ישראל חתומה על הסכמים בילטרליים עם מדינות זרות
טל שפירא: תבטלי את ההסכמים האלה
טל שפירא:  זה מה שמחסל את החקלאות
רן לביא: במסגרת אותם הסכמים, במהלך המשאים והמתנים, המדינות שאיתן אנחנו חתומים מבקשות לקבל מידע, שבו הן גם טורחות לוודא שהעובדים מקבלים את מלוא זכויותיהם
רן לביא:  אני מזכירה לאדוני הסכם אחד שכרגע נמצא בהקפאה, הסכן מאוד משמעותי, לא בתחום החקלאות, אבל הסכם שנמצא בהקפאה בדיוק בגלל קשיים כאלה ואחרים בכל מה שקשור לתחולת תנאי ההעסקה של העובדים הזרים
אליהו מרידור: ברשותך, שתי שאלות
אליהו מרידור:  האם הארגונים הרלוונטיים שאמורים ליהנות מאותו שירות של העובדים היו חלק מהתוויית החתימה על ההסכם, על כל הדרישות, על כל ההגבלות?
רן לביא: קודם כול, אני לא יודעת למה הכוונה במגבלות
אליהו מרידור: אני אסביר
אליהו מרידור:  הצורך בחתימה על הסכן בילטרלי נולד מהשטח
אליהו מרידור:  אם לא היו צרכנים שלא דורשים יבוא עובדים, המדינה לא מקדמת את חתימת אותו הסכם בילטרלי
אליהו מרידור:  כי ההסכם הוא לא המטרה, הוא האמצעי
אליהו מרידור:  כשמגבשים הסכם, אני מניח שנכון יהיה לבדוק או לתאם או לשמוע לפחות את הנהנים הפוטנציאליים ושיהיו שותפים לתהליך
אליהו מרידור:  שידעו שהם מייחלים למשהו שיכול להיות שבתוכו יש מוקשים שייתרו את הרצון שלהם בקידום ההסכם שהמדינה שואפת אליו
אליהו מרידור:  אז זאת שאלה ראשונה
רן לביא: אני אומר שני דברים
רן לביא:  אני אתחיל דווקא מהנקודה האחרונה
רן לביא:  אני כן יכולה להעיד מידיעה שכשאנחנו גיבשנו את ההסכם הבילטרלי לענף המלונאות עם הממשלה הפיליפינית, אנחנו עבדנו בשיתוף פעולה מלא עם התאחדות המלונאות כדי לוודא
רן לביא: אז את זה אני אצטרך, ברשותך, אדוני, מאחר שלא הייתי - - -
אליהו מרידור:  וזה בדיוק מה שאני שואל לעניין ענף החקלאות
אליהו מרידור:  ואני תמה איך יכול להיות שלעניין ענף המלונאות את כן בקיאה, ואת יודעת, באותו רגע את עונה לי ואת מחריגה
אליהו מרידור:  זאת לא מדיניות גורפת, גברתי?
רן לביא: בוודאי שכן, אבל אני פשוט אומרת שמאחר שאני הייתי במשא ומתן בענף המלונאות, אז אני יודעת להגיד על כך
אליהו מרידור: הבנתי, מקובל, אני מכבד את זה
אליהו מרידור:  ברשותך, שאלה
אליהו מרידור:  הנציגים הרלוונטיים של האיגודים בתחום החקלאות שנמצאים כאן, היו חלק מהתוויית החתימה על ההסכם?
קריאה: מה פתאום, מי שואל אותנו בכלל?
טל שפירא: זה נכפה עלינו
טל שפירא:  אנחנו צריכים לחתום בלית ברירה
אליהו מרידור:  אני מבקש את התייחסות המדינה לנושא
יעקב מוסקוביץ: היסטורית, בתחום החקלאות, מי שקיבל עוד מיגאל אלון שהיה שר העבודה בשנות השישים את האחריות על נושא העסקת זרים בחקלאות, הייתה התאחדות האיכרים
יעקב מוסקוביץ:  התאחדות האיכרים היא חלק מאוד קטן מתוך החקלאים
יעקב מוסקוביץ:  ומה שקורה הוא שההסתדרות והם בעצם קובעים את המדיניות בלי שזה עובר את ציבור החקלאים באמצעות המוסדות המוסמכים שלו, שמאגדים 97% מהחקלאים
רן לביא: אני רוצה להזכיר שכל גורמי הממשלה הרלוונטיים בכל משא ומתן על כל אחד מהענפים הם חלק בלתי נפרד מהמשא ומתן, ולכן אני כן יכולה להגיד שבכל מה שקשור בהסכם הבילטרלי שנחתם במסגרת ענף החקלאות היו גם נציגים של משרד החקלאות
רן לביא:       דבר נוסף שרציתי לומר לגבי ההסכמים הבילטרליים זה שכפי שאדוני אמר, ההסכם הבילטרלי כשלעצמו הוא לא התכלית
רן לביא:  אבל ההסכם הבילטרלי מבקש בעצם גם למנוע את דמי התיווך הלא חוקיים
אליהו מרידור: מאה אחוז, הוא בא להסדיר את התחום
אליהו מרידור:  ודווקא בגלל זה הסכם בילטרלי הוא עד כדי כך קשיח, שהוא מחייב את כל הצדדים
אליהו מרידור:  ויש פה יותר משני צדדים, אנחנו מתבלבלים לחשוב שיש פה שני צדדים
אליהו מרידור:  יש פה יותר משני צדדים
רן לביא: הצדדים להסכם הבילטרלי הם שתי המדינות שחתומות על ההסכם
אליהו מרידור:  אבל הנהנים הם יותר משני צדדים
רן לביא: הנהנים, אתה יודע, אדוני, יכולים גם להגיד שהעובדים עצמם הם נהנים מההסכם הבילטרלי
אליהו מרידור:  חד-משמעית
אליהו מרידור:  אני לא מבקש ולא מצפה שמישהו מטעם משרד החוץ ייסע לכפרים בתאילנד ויתחיל לדבר עם עובדים פוטנציאליים
אליהו מרידור:  אמורה להיות איזושהי נציגות, ו/או המדינה ששולחת אמורה למנות נציג מטעמה, ואם היא מוותרת זה כבר עניין שלהם
אליהו מרידור:  אני לא בא לתקן את הסדרי העבודה בין הצדדים שם
אליהו מרידור:  האינטרס שלי מתחיל קודם כול בצורך
אליהו מרידור:  הצורך הוא לא ההסכם
אליהו מרידור:  ההסכם בא לבטא את הצורך, והצורך נוצר כתוצאה מקריאה מהשטח
אליהו מרידור:  ואם השטח, באמצעות הארגונים שמאגדים את אותם מבקשים, לא חלק מאותה התוויה של חתימה על ההסכם, זה נכפה עליהם
רן לביא:  אז אני יכולה להגיד לאדוני שוב, שאני אבדוק את זה, כדי לא להגיד דברים שאינם נכונים
רן לביא:  אבל כל מה שמשוקף בתוך ההסכם, קודם כול, ההסכם מקים בדיוק את המנגנון שמוודא בדיוק את מה שאדוני אמר, אבל לצד זאת, נוסף על ההסכם, הסכם העסקה סטנדרטי שמכיל רק את המינימום שבמינימום שהצדדים מחויבים - - -
אליהו מרידור: לא, לא, לא, אל תגדירו את זה כמינימום
אליהו מרידור:  זה לא מינימום
אליהו מרידור:  אנחנו תכף נתייחס לזה, כי אנחנו מבינים מעוד ענפים ששכר המינימום המדווח הוא נושא התחלתי
אליהו מרידור:  במדינת ישראל אנחנו כופים על עצמנו ועל הנהנים, על המעסיקים בכלל הענפים, תנאי מינימום, ובאותה נשימה מחייבים גם תנאי מקסימום
אליהו מרידור:  אין תקרת הכנסה, יש מינימום הכנסה
אליהו מרידור:  וזה במנותק גם מהיכולת הרבה פעמים, ובוודאי מהמקומות שמהם הם מגיעים
אליהו מרידור:       לצערי, אנחנו מחויבים בתוך האמנות, שאני שמח שאנחנו חלק מהן, כי זה מסביר עד כמה אנחנו באמת מדינה מתפתחת וכחלק בלתי נפרד ממדינות ה-OECD
אליהו מרידור:  מצד שני, בתוך זה יש איזושהי גיבנת, שאנחנו נושאים באיזשהו נטל באופן לא הוגן
אליהו מרידור:  וכשאני אומר לא הוגן, הוא לא מתחיל ונגמר בהפרשה לפנסיה
אליהו מרידור:  כי אני אף פעם לא שומע שבמסגרת הסעיפים של האמנות יש החרגה שאומרת שאם עובד ברח למעסיק שלא בהצדקה, כשהוא לא עשה לו שום דבר רע, אלא פשוט בא לו לעבוד גם באיזושהי מסעדה גם באופן בלתי חוקי, אז מחלטים את הסכומים שהוא צבר
אליהו מרידור:  וכשהוא מוצא מהארץ הוא מוצא, וזה עולה לו כסף
אליהו מרידור:  אף פעם אני לא שומע על כך התייחסות
אליהו מרידור:  תמיד הסלחנות וההכלה היא כלפי העובד
אליהו מרידור:  היא אף פעם לא מסתכלת על הצד הנהנה, שהוא נהנה רק בהגדרה, אבל הוא הרבה פעמים סובל וקמל
אליהו מרידור:  וצריך לומר את זה ביושר
רן לביא: אני רוצה רק להשלים במסגרת הדברים האלה, ותכף אני אדבר קצת על מה שאנחנו רואים בקרב העובדים
רן לביא:  להזכיר שישראל מגישה דוח למחלקת המדינה האמריקאית
רן לביא:  בשנה האחרונה מדינת ישראל, בשל כמה סיבות, ירדה בדירוג שלה
קריאה: כמה משלמים שכר בארצות הברית לעובד זר, את יודעת?
רן לביא: אני לא כל כך מבינה למה השאלה הזאת היא רלוונטית
רן לביא:  אני שוב אומר שמדינת ישראל הורדה בדרגה במסגרת דוח מחלקת המדינה האמריקאית, כאשר הדברים האלה עלולים בהורדה נוספת של הדירוג גם להביא לסנקציות ממשיות נגד מדינת ישראל
רן לביא:  ולכן, בדיוק מהסיבות האלה, מכל הסיבות שמניתי, אנחנו צריכים לשמור על עקרון השוויון
טל שפירא: עוד מעט לא יישארו חקלאים, רק שתדעי
טל שפירא:  זה לא מעניין אתכם
טל שפירא:  אתם דואגים רק לעובדים, אבל לחקלאים אתם לא דואגים
רן לביא: לגבי הסוגיה הפנסיונית, אני רוצה להבהיר בבקשה
רן לביא:  מלבד כלל הנקודות שמניתי עד כה, צריך להבין שהפנסיה שספציפית העובדים הזרים בחקלאות מקבלים, זו לא הפנסיה שאנחנו מכירים
רן לביא:  המרכיב הפנסיוני שהעובדים זכאים לו הוא מרכיב חיסכון
רן לביא:  הם לא מקבלים קצבה מהביטוח הלאומי, הם לא מקבלים ביטוח פנסיוני מלא כמו ישראלים, הם לא מקבלים כיסויים ביטוחיים
אליהו מרידור: חלק מהביטוחים כן, זה לא נכון
קריאה: זה לא נכון מה שאת אומרת
קריאה: נציגת ממשלה נותנת פה נתונים לא נכונים
רן לביא: מה שהעובדים מקבלים זה קודם כול כיסוי רפואי שהמעסיקים מחויבים לתת להם
רן לביא:  מבחינת הביטוח הלאומי, שזה לא פנסיה, העובדים זכאים לקבל שלושה ביטוחים שבהם הם מבוטחים
רן לביא:  זה לא קשור לפנסיה
רן לביא:  הפנסיה היא החיסכון המעסיק והעובד, ספציפית עובדים זרים בכלל, ובטח ובטח בחקלאות, אמורים לשלם את חלקם במרכיב הפנסיוני
רן לביא:  זה לא ביטוח פנסיוני רגיל של קרן פנסיה
טל שפירא: בתאילנד יש לו פנסיה?
רן לביא: מה שהעובדים זכאים לקבל זה את תנאי ההעסקה שהם זכאים להם במדינה שבה הם עובדים
רן לביא:  דיני העבודה בישראל הם דינים טריטוריאליים
רן לביא:  אני שוב אומרת, אנחנו מחויבים להכלה של דינים טריטוריאליים מכוח כלל הדינים שאני מניתי קודם
רן לביא:  כל החלטה לעשות את השינוי הזה, מעבר לחוקיות שלה צריך להבין את המשמעויות שאנחנו עלולים לספוג ממדינות זרות
רן לביא:       כמו שאמרתי, אנחנו הורדנו בדרגה בדוח מחלקת המדינה האמריקאית
רן לביא:  הורדנו בדרגה בשנה שעברה, והורדה נוספת, המשמעות שלה היא סנקציות של ארצות הברית נגד מדינת ישראל
רן לביא:  צריך להבין את זה
רן לביא:       כל זה היה כפתיח
רן לביא:  אני רק רוצה לציין לגבי העלויות בהעסקה של העובדים הזרים
רן לביא:  שלל הדרישות שיש לגבי עלויות שכר, כמו שאמרתי, מדובר בחקיקה שהיא שווה
רן לביא:  הדרישות האלה היו חלות גם על עובד ישראלי שהיו מעסיקים
רן לביא:  הפער נוגע בכל מה שקשור במגורים, שאין חובה למגורים וביטוח רפואי, שבביטוח הרפואי העובד גם נושא בחלק מהביטוח
רן לביא:       לגבי המגורים, יש הבדל בין עובד ישראלי לעובד זר
רן לביא:  במקרה של עובד זר, המעסיק מחויב לתת לו מגורים
רן לביא:  אני רוצה להגיד לאדוני שאני רק לפני שבוע, וגם לפני שבועיים, עשיתי סיור יחד עם העמיתה שלי ממשרד החוץ
רן לביא:  זה אומנם היה ספציפית סיור שעשינו לגבי משתלמים בחקלאות
רן לביא:  אבל אנחנו ראינו תוך כדי הסיור שראינו את המשתלמים בחקלאות, גם ראינו את המגורים של המשתלמים, וראינו גם את המגורים של העובדים התאילנדים
רן לביא:  אני הבנתי שאדוני מתכוון לעשות סיור במגורים של עובדים מתאילנד
אליהו מרידור: לא במגורים
אליהו מרידור:  סיור, וחלק מהסיור יופנה גם לבחינת המגורים
רן לביא: אני מאוד אשמח להתלוות לסיור וגם להציג בפני אדוני מקומות שאנחנו ראינו את המגורים של העובדים
רן לביא:  אני מבטיחה לאדוני, מבטיחה לאדוני, שאדוני לא היה מאפשר את המגורים האלה
רן לביא:  לא היה מאפשר לא את המגורים האלה ולא את הניכוי של שקל אחד ממה שאנחנו ראינו מהתנאים המחפירים שראינו את העובדים חיים בהם
יעקב מוסקוביץ: את מבינה שזה חוזר אלייך בבומרנג? שלא נתתם להוציא את כל ההוצאות ה - - - הבאתם אותנו לפשיטת רגל שאנחנו לא מצליחים אפילו להחזיק מבנים כמו שצריך
רן לביא: אפשר בהחלט לדבר על התאמה של ניכויים לגבי הוצאות שקיימות, אבל הניכויים האלה צריכים להתכתב גם עם המציאות, צריכים להתכתב עם מגורים הולמים כפי שהתקנות מבקשות
רן לביא:  צריך להבין שהעובדים הם בסופו של דבר לא עבדים, לא עובדים מסוג אחר
רן לביא:  ולהפך, דווקא בתור מדינת ישראל, דווקא בזכות המקורות שלנו, צריכים לדאוג יותר שתנאי המחיה של העובדים האלה יהיו ראויים
רן לביא:  ואני שוב אומרת, רק לפני שבוע אנחנו ראינו מגורים שההגדרה הולמים לא הייתה מתאימה להם
רן לביא:  ואני לא מדברת על המשתלמים, אני גם יכולה לדבר על המגורים של חלק מהמשתלמים
רן לביא:      הדבר האחרון שאני מבקשת להציג לאדוני, שהוא קשור בפנסיה וגם קשור בניכויים
רן לביא:  הענף היחיד שבו אין תשלום של דמי הפנסיה לפיקדון עבור העובדים, על אף שהמעסיקים מחויבים בתשלום המרכיבים הפנסיוניים, הענף היחיד שבו אין חובה להעביר לפיקדון, שזה גם מתכתב עם מה שאדוני אמר לגבי איפה אפשר להכאיב לעובד שלא ממלא אחר החובות שלו, אז הפיקדון לא חל על מעסיקים בחקלאות
רן לביא:  אין בזה תוספת עלויות, אין בזה עוד ייקור של עלות ההעסקה
רן לביא:  מדובר בכספים שממילא הם אמורים לשלם לעובדים
רן לביא:  ומדינת ישראל ביקשה שהתשלומים האלה יועברו לחשבון הפיקדון שמנוהל על ידי רשות האוכלוסין וההגירה
טל שפירא: זה לא עסק שלכם בכלל
טל שפירא:  למה אני צריך לשלם למדינה את הפנסיה שלו, תגידי?
רן לביא: זה כן עסק שלנו
רן לביא:  אנחנו נתקפנו על הדברים האלה, בין השאר גם על ידי שגרירות תאילנד, שביקשה לקבל הבהרות בנושא הזה
אליהו מרידור: טוב, תראי, כל השיח חוזר לשאלה הראשונה שלי
אליהו מרידור:  אני מבקש את התייחסות המדינה
אליהו מרידור:  האם מדינת ישראל בשבתה כנציגה מול תאילנד, כשישבה לכתוב את ההסכם הבילטרלי, שיתפה את מי שאמור ליהנות מהשירות הזה? פשוט
אליהו מרידור:       זו שאלה, עד שאנחנו לא נקבל לכך התייחסות, ידינו מעט כבולות
אליהו מרידור:  כי מצד אחד, המדינה לא יכולה להיות מוחרגת משאר המדינות שהיא חברה בהן, ובטח לא מאמנות שהיא חתומה עליהן
אליהו מרידור:  מצד שני, יש לנו כאן אנשים שנתנו את מיטב חייהם למען עיבוד האדמות ופיתוח ההתיישבות במדינת ישראל, בראייה ציונית, כשזה עוד לא היה נוח
אליהו מרידור:  והם פשוט נובלים
אליהו מרידור:  והם או פושטים רגל או פשוט נוטשים את התחום
אליהו מרידור:  ואני לא רוצה בעוד עשרים שנה לדעת שאין לנו יותר חקלאות בארץ
אליהו מרידור:  אין לנו יותר חקלאות
אליהו מרידור:  והאחריות שלנו כמחוקקים היא לבדוק מה אנחנו יכולים לעשות במסגרת המגבלות של אותם איזונים ובלמים, שמצד אחד לשמור על האינטרס כלפי חוץ, מצד שני, עניי עירך קודמים
אליהו מרידור:  אז אני אומר, כל השיח הזה יוכל באמת להתפתח אך ורק אחרי שאתם תענו לי אם הם היו חלק מכך
רן לביא: אז אני מייד אתן לקולגה שלי ממשרד החוץ לענות
רן לביא:  אני רק רוצה להגיד שאני מסכימה עם אדוני, אני הראשונה לומר שהחקלאים הם מלח הארץ
רן לביא:  אני צורכת בעצמי הרבה מאוד חקלאות ישראלית, אין מחלוקת בעניין הזה
רן לביא:  אבל הצורך לא יכול להיות על גבם של העובדים
רן לביא:  הצורך בסיוע הכלכלי לא יכול להיות על חשבונם של העובדים
רן לביא:  זה העניין
אליהו מרידור: כשאני נתתי סקירה שזה 1,300 שקלים, וחלקו על דבריי ואמרו לי 2,000 ויותר, את סימנת לי משהו
אליהו מרידור:  אני מבקש את ההתייחסות שלך
רן לביא: אין בעיה
רן לביא:  כי היו פה כל מיני ערבובים של כל מיני נתונים, של אגרות, של צו הרחבה, זרקו פה גל מיני מספרים לאוויר
אליהו מרידור:  חלק מהסקירה, אני דיברתי על כמה סעיפים
אליהו מרידור:  אחד מהם בהתייחסות להנמכה בגובה שכר האגרה, והשני בצו הרחבה
אליהו מרידור:  זה סעיף אחר
רן לביא:  בגלל זה אמרתי, המספרים שהוצגו, נזרקו כאן כל מיני מספרים
אליהו מרידור: אבל אני לא זרקתי סתם מספרים
רן לביא: לא, חלילה, אדוני, אני לא אומרת שאדוני זרק, חלילה
רן לביא:  המספרים שנזרקו כאן לגבי 750 שקל שהם חלק מצו ההרחבה או דברים כאלה, זה פשוט לא נכון
רן לביא:  להפך
רן לביא:  מה שסימנתי לאדוני זה שאדוני צדק במה שהוא הציג, ושהמספרים שנזרקו לעברו היו פשוט לא מדויקים
אברהם מיכאלי: 7,500 שקל לשנה לכל עובד, זה מה שעולה
אברהם מיכאלי:  חד וחלק
אברהם מיכאלי:  זו התוספת
אליהו מרידור: זה פחות ממה שאמרתי, אדוני
אליהו מרידור:  אני אמרתי שזה עולה 750 שקלים לחודש
אליהו מרידור:  7,500 חלקי 12 זה פחות מ-750 בחודש
אליהו מרידור:  ואני הבהרתי שמדובר בצו הרחבה, ומה נמצא בתוכו
אליהו מרידור:  אותם 2,000 שקלים שמשלם כל מעסיק אחר בתחום, במקרה שלכם ירד, עם - - - בכנסת הקודמת או זו שלפניה ל-1,300 שקלים
אליהו מרידור:  אמרת לי שזה לא נכון
טל שפירא: אגרת חידוש ויזת עבודה זה 2,150 שקל, אדוני
טל שפירא:  אני יודע מה שילמתי, אל תגיד לי "מערבב", אני יודע מה אני משלם
טל שפירא:  אני משלם 2,150 שקל כל שנה חידוש על כל עובד
טל שפירא:  2,154
אליהו מרידור: תקשיבו, יש שלושה סעיפים באגרה
אליהו מרידור:  חלקם שנתיים, חלקם חד-פעמיים
טל שפירא: לא
טל שפירא:  לא
טל שפירא:  כל שנה, כל שנה, אדוני
טל שפירא:  כל שנה
טל שפירא:  2,154 שקל כל שנה
טל שפירא:  ותמיד לוקחים את זה שנה קדימה
טל שפירא:  כל שנה, זה גנבה
טל שפירא:  56,000,000 שקל המדינה לוקחת לנו ב-15 בדצמבר שנה קדימה
טל שפירא:  אל תגידי לי שלא
טל שפירא:  56,000,000 שקל אתם גובים
טל שפירא:  על מה? על מדבקה בדרכון? אתם לא מתביישים? אנחנו מקבלים מכתב איומים, אדוני, ב-15 בדצמבר
טל שפירא:  טל שפירא, זה אני, אם לא תשלם על חמישה עובדים שלך 2,150 שקל עד 15 בדצמבר דרך אתר התשלומים הממשלתי, לא תקבל חידוש עובדים, ניקח את העובדים, לא תקבל חידוש ויזה, לא תקבל כלום
טל שפירא:  26,000 עובדים, אדוני, כפול 2,150 זה 56,000,000 שקל
טל שפירא:  56,000,000 אתם גונבים מאיתנו כל שנה
טל שפירא:  אתם שודדים
טל שפירא:  אתם לא מתביישים
טל שפירא:  על זה אנחנו צריכים ללכת לבג"ץ
טל שפירא:  ואני לא מדבר על 580 השקלים, עוד לא הגענו לזה בכלל
טל שפירא:  אתם גנבים
טל שפירא:  אתם, משרד הפנים ומשרד הלא יודע מה, על מדבקה בדרכון שלא עולה 25 שקל
אליהו מרידור: אני דורש ממך, תעצור
אליהו מרידור:  אני מאפשר לך להתבטא יותר מפעם אחת
אליהו מרידור:  רשות דיבור ניתנת אך ורק על ידי
אליהו מרידור:  אני אפשרתי לך עד עכשיו לדבר יותר מפעם אחת שלא ברשות דיבור
אליהו מרידור:  אפשרתי לך לדבר יותר מהזמן המקובל כי אני מזדהה עם הכאב שלך
אליהו מרידור:  כי אני מבין שאתה מדבר מדם ליבך
אליהו מרידור:  אבל מכאן עד שאתה תשתלח בנציגים של משרדים ממשלתיים, המרחק הוא עצום
אליהו מרידור:  אני לא אותיר לאף אחד שנייה אחת, לא דקות, שנייה אחת להשתלח ולפנות בהאשמות, בטח לא ברמה האישית
אליהו מרידור:  מדובר באנשים מסורים, הם פקידים
אליהו מרידור:  הדירקטיבה היא גם לא שלהם
אליהו מרידור:  הם משקפים את עמדת המשרד שהם מייצגים
אליהו מרידור:  יש גבול
אליהו מרידור:  אני מציע לך ולכל הנוכחים פה לרתום את אותם נציגים ולא לתקוף אותם
אליהו מרידור:  הם לא שק החבטות שלכם
אליהו מרידור:  אתה כן חובט בהם
אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רק למען גילוי נאות, במשאים ומתנים שהתנהלו בשנה האחרונה, האוצר הסכים לוותר על האגרות
אבשלום וילן:  נכון להיום, עד 31 במרץ, יש לנו עוד עשרה ימים, ואני בא עכשיו מישיבה עם האוצר, שביקשנו מהם לדחות
אבשלום וילן:  כי האגרות, א' כול, זו לא האשמה אישית, זה, המדינה, איפה שהיא יכולה לקחת, מנסה לקחת
אבשלום וילן:  ואין פה שום האשמות אישיות, אני מציע לרדת מהסיפור האישי
אבשלום וילן:  רגע, טל, אל תענה לי עכשיו
אבשלום וילן:  אני מנסה לעזור לך
אבשלום וילן:       הבעיה היא שיש הסכמה שהאגרות האלה הן מיותרות, ואם רוצים להקל על החקלאים, צריך לבטל אותן
אבשלום וילן:  הייתי הבוקר, מפה באתי מהאוצר
אבשלום וילן:  אמרנו, אולי את זה לפחות תסכימו לעצור, עד שנגמור את ההסכם, כבר לא רחוק
אבשלום וילן:  לא הסכימו, זה על בלימה
אבשלום וילן:       נוסף על כך צריך להבין עוד משהו, מה שנאמר פה על הפנסיות ועל הפיקדון
אבשלום וילן:  המשא ומתן הזה מתנהל שנים, והיו חתימות של הסכמים בין מדינות, ואנחנו לא קיבלנו אותם, והממשלה בסוף נסוגה מהם
אבשלום וילן:  הדרישה היחידה שלנו הייתה, שתבין, אנחנו לא נגד תנאים סוציאליים, אנחנו לא נגד שום דבר, רק אמרנו, אין מצב שאנחנו נצטרך לשלם גם פנסיה וגם פיקדון
אליהו מרידור: אבל זה נגזרת של זה, אדוני
אבשלום וילן: חברים יקרים, אני הייתי במשא ומתן, לא אתם
אליהו מרידור: מר וילן, ברשותך, שאלה
אליהו מרידור:  אני מבקש להפנות שאלה לנציג משרד האוצר שהגיע לכאן, כדי שהוא יענה לי
אליהו מרידור:  חשוב שנבין שתשובתו נכנסת לפרוטוקול
אליהו מרידור:  אתם נהנים מהעובדה שכשאני מזמן לכאן בכל דיון נציגים של משרדים ממשלתיים, ההצהרות שלהם מחייבות
אליהו מרידור:  וככל שהם מוסרים נתון שהוא לא נכון, זה קלף מדהים בשבילכם
אליהו מרידור:  כי אני מבין את הכאב שלכם, אבל מצד שני אני צריך לשמור על מכלול האיזונים, כפי שהבהרתי
אליהו מרידור:  אז בבקשה, תגדיר, מר רום
רום בר-אב: אני רום בר-אב, רפרנט תעסוקה מאגף תקציבים במשרד האוצר
אליהו מרידור: יש שתי גישות
אליהו מרידור:  האחת של קו לעובד, ואחת של החקלאים
אליהו מרידור:  אחת אומרת שמדובר בקופה אחת שבאה לשמש אכסניה לצורך אחד, וגישה אחרת אומרת, מה פתאום, מבקשים מאיתנו פעמיים, ובגלל זה המשא ומתן בלתי נגמר לאורך השנים
אליהו מרידור:  בעניין פנסיה ופיקדון
רום בר-אב: אני חושב שבמובן הזה השיח הוא לא שיח של דעות, הוא שיח עובדתי
רום בר-אב:  נמצאים פה גם נציגי רשות האוכלוסין, שהם אלה שגובים בפועל את הסכומים
רום בר-אב:  אומנם לא בענף החקלאות, אבל כן בענפים אחרים הם יוכלו להתייחס
רום בר-אב:  אבל כמובן, לא מדובר בתשלום כפול, אלא הפיקדון מהווה בעצם, נאמרה פה המילה אכסניה, אני לא יודע אם זו המילה המדויקת להשתמש בה, אבל מדובר בשימוש של ההפרשות לפנסיה לחשבון שמוגדר חשבון פיקדון, שאליו העובד מקבל גישה וזכאות ביום עזיבתו את הארץ
אליהו מרידור: קודם כול, המדינה מבהירה, מר וילן, שלא מדובר בכפל חיוב
אליהו מרידור:  והבעיה שאני מאפיין פה, ושאלתי כבר קודם, אומר פה נציג משרד האוצר, ואני מכיר את ההתנהלות הזאת, שכשהעובד עוזב את הארץ
אליהו מרידור:  זאת אומרת, כשעובד שעבד שלוש שנים, ובתקופת השיא של העבודה, בתקופת השיא של הצורך בו הוא החליט שהוא עוזב באופן חד-צדדי ומדלג למקום אחר, ואחרי זה לעוד מקום אחר, ועוברות השנים והוא כבר לא חוקי, ומגיע הזמן שהוא עוזב את הארץ, הזכות היא שלו באופן בלעדי למשוך את מה שהוא צבר
אליהו מרידור:       אני מדבר על אם יהיה בהסתמך על מה שכבר קורה בשאר הענפים
אליהו מרידור:  אני בא להזהיר אותם ובא להגן עליהם, בזכות העובדה שאני מכיר את המציאות בענפים אחרים
אליהו מרידור:  כפי שאמרתי בתחילת הדיון, נושאים רבים שעומדים על סדר היום ומחייבים אותנו להתייחסות בהשקה מרבית לגבי כלל הסעדים שמקבלים מאותם עובדים שמגיעים מבחוץ, כלל הענפים
אליהו מרידור:       מדבר פה מר וילן, הוא היה מחוקק בעצמו ומייצג חקלאים, והוא איש עם עקרונות, ואומר, רק רגע, אני עוצר וחושב
אליהו מרידור:  במשך שנים אני מנהל משא ומתן מסוים, ואני רוצה ללמוד מטעויות של ענפים אחרים בתחום העסקת עובדים, ואמורים להיות מוחלים גם על התחום שאני מייצג, אני רוצה להיזהר מזה
אליהו מרידור:  אני מניח נכון את גישתך?
אבשלום וילן: פחות או יותר
אבשלום וילן:  אני אומר דבר אחד, הרי היו תביעות מאוד גדולות שנגמרו בדרך כלל בפשרות של משרדי עורכי דין בארץ, בתאילנד, על כל הנושא הזה
אבשלום וילן:  ולכן, מה שאנחנו דרשנו בנושא הפיקדון, אגב, האוצר גם הסכים איתנו, אחרי זה הם טרפדו את זה, זה בסופו של יום להגיע ל - - - כוללת, ועל פיה אותו פיקדון הוא שווה ערך ואין יותר תביעות, זה שווה ערך לפנסיה, ואת זה המדינה סירבה לתת
אברהם מיכאלי: אבל למה לא להפקיד בקרנות הפנסיה? למה צריך להפקיד בקופת המדינה?
רן לביא: אין קרן פנסיה שמוכנה
אליהו מרידור: גברתי נציגת משרד העבודה והרווחה, ונציג משרד האוצר, מה הבעיה לפתוח תקנה בחברות ביטוח, שיהיה כיוון ייעודי לצורך הפקדה רק לצורך הענף הזה? מה הבעיה?
אברהם מיכאלי: אם אני פודה את הפנסיה, אני משלם 35%, אז זה פנסיה
אברהם מיכאלי:  אם הולכים ואומרים פנסיה, הם רוצים לתת להם כמו לישראלי, אז בוא נעתיק בדיוק
אליהו מרידור: אני שואל אם ההגדרה פנסיה מרוקנת מתוכן, כי אין בה באמת תנאים פנסיוניים עתידיים
אליהו מרידור:  מה הסיבה שההגדרה היא הפרשה לפנסיה? למה המילה הזאת?
יפתח בן דוד: היא תוספת שכר הפרשה משוערת
יפתח בן דוד:  זו הנחיה לתת לו או במזומן בסוף תקופתו או להוסיף במשכורת 6
יפתח בן דוד: 5% רק את חלק המעסיק
יפתח בן דוד:  אל תבלבלו את הראש
יפתח בן דוד:  ו-8 ושליש פיצויי פיטורין
אבשלום וילן: מותר בישראל לנכות 27% מההוצאות, מהמשכורת, עד 27%
אבשלום וילן:  החקלאים, לאורך כל השנים, המדינה לא הסכימה
אבשלום וילן:  ה-540 וכמה מיליון שקל, כאשר ההוצאה הריאלית היא על כל ההוצאות הישירות על התאילנדים שמוכרות בחוק מגיעה ל-1,500 שקלים, ואת זה עד היום המדינה לא אישרה
אבשלום וילן:  ויותר מזה, זה הכול הלך לא בדיון מסודר, אדוני היושב-ראש, אלא כל הזמן בברקסים וצעקות וטרוניות
אבשלום וילן:  ואז באה איילת שקד השרה, והצליחה להוציא 539, ועד היום העסק הזה לא מוסדר, הוא מתנהל בצורה לא ראויה ולא הגונה
אבשלום וילן:  ואם רוצים לעשות סדר, אדוני היושב-ראש, קודם כול בואו נכניס גם את זה פנימה
אבשלום וילן:  הכרה בהוצאות שהחקלאים מציעים על העובדים, מהו הסכום הריאלי, האם המדינה חושבת שצריך להקטין אותו, להגדיל אותו? לא הגענו עד היום להסכם אמיתי על זה
רן לביא: אז ככה זה התנהל לפני כמה שנים, והתעריפים עודכנו, והשיח היה שהתעריפים יעודכנו ושתהיה חובת פיקדון
רן לביא:  ואחרי שהתעריפים עודכנו - - -
אבשלום וילן: לפני שמונה שנים הסכום היה 1,212 שקל
אבשלום וילן:  היום הוא 1,500
אבשלום וילן:  אמיתי
אבשלום וילן:  עכשיו, אפשר להגיד, לא את הכול, חלק, אפשר להגיד הכול
אבשלום וילן:  אבל לא אמרתם מעולם דבר
אבשלום וילן:  השרה איילת שקד, במשהו שאין לו קשר לנתונים עצמם, אלא סוג של הורדת ידיים - - -
אליהו מרידור:  נמצא איתנו מתחילת הדיון בקשב רב מר אורן בוטא, שהוא יושב ראש עסקים קטנים ובינוניים בתנועת העצמאים
אליהו מרידור:  אני מבקש לתת לו רשות דיבור
אליהו מרידור:  לאחר מכן אנחנו ננעל את הנושא המאוד מאוד טעון לדיון הזה, כדי שנוכל להתפנות לשאר הנושאים
אורן בוטא: תודה רבה
אורן בוטא:  קודם כול, החקלאים שהגיעו לכאן, הם יודעים שהם מלח הארץ
אורן בוטא:  הציבור זכר שהם מלח הארץ ומתחיל לשכוח
אורן בוטא:  אז אני רוצה להציף את הנושא הזה
אורן בוטא:  בלי החקלאים, בלי החקלאות, בלי שמירה על הקרקעות, אין לנו עתיד פה
אורן בוטא:  אני בן לאימא חקלאית ממושב זבדיאל
אורן בוטא:  יש לי משפחה ביד נתן, יש לי משפחה בבית אלעזרי, ואני מייצג עשרות עצמאים שהם חקלאים