GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טירה גלינויר: אני אומר לך במדויק, 271.
אבתיסאם מראענה: שכבר נקלטו במערכת החינוך?
טירה גלינויר: כן, שילבנו אותם והם התקבלו בברכה.
טירה גלינויר: אנחנו מאוד מבינים שזו סיטואציה אחרת, אנשים לא תכננו להגיע לפה, הם לא הגיעו לפה לחופשה.
טירה גלינויר: הם ברחו ונמלטו.
טירה גלינויר: נערכנו לשתי פעימות.
טירה גלינויר: אחת עד שהם ייכנסו למערכת החינוך, הנגשנו יחד עם השלטון המקומי ובשיתוף עם משרד הרווחה למוקדי הפעלה ברשויות.
טירה גלינויר: מצאנו שפחות צורכים אותם מכמה סיבות.
טירה גלינויר: אני מצאתי ואני המון בשטח, אנשים מאוד פטריוטיים למולדת שלהם.
טירה גלינויר: מצאתי שהורים דוברי רוסית וילדים דוברי אוקראינית, מתוך בנייה של אתוס, וזה מקסים בעיניי.
טירה גלינויר: הילדים לומדים בזום כל יום, חמישה ימים בשבוע, מ-10:30 בבוקר עד 14:00 עם ארץ המוצא.
טירה גלינויר: הגיעו לכאן משלוש מדינות, כמובן שמאוקראינה המספר הגדול ביותר אבל זה השפיע גם על רוסיה ובלרוס.
טירה גלינויר: אנחנו נותנים לכולם שירות, אנחנו מבינים שהם נאלצו להגיע.
אבתיסאם מראענה: איזה שירות?
אבתיסאם מראענה: אם הם פותחים את הזום ולומדים בארץ המוצא שלהם, איזה שירות משרד החינוך נותן?
טירה גלינויר: הצענו מוקדי הפעלה וקליטה בתוך מסגרות החינוך.
טירה גלינויר: יש לנו סל רגשי ונפשי גם לילדים וגם להורים.
טירה גלינויר: אני חייבת להגיד שהשימוש בו מאוד מינורי.
טירה גלינויר: אנחנו חשבנו שאולי זה נשען על היבטים תרבותיים.
טירה גלינויר: איפה שצריך ומישהו יודע שצריך אותנו, אנחנו כאן ובשמחה.
טירה גלינויר: אני יכולה להגיד שקלטנו גם ילדים לתוך מסגרות החינוך המיוחד בהליך מיוחד לאור המצב.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: איזו תמיכה או שעות נוספות מקבלים מוסדות לימוד שקולטים את הפליטים?
טטיאנה (טניה) מזרסקי: האם יש רכזים שעות נוספות למורים?
טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש מישהו נוסף?
טירה גלינויר: אני חייבת להגיד שאנחנו מוצאים שזה פחות או יותר אותם מוקדים.
טירה גלינויר: איפה שאנחנו קולטים את העולים מגיעים גם ילדי נמלטי מלחמה לתוך המערכת.
טירה גלינויר: אנחנו מכניסים אותם במשותף עם העולים לתוך כיתת אולפן והמשאבים התוספתיים שבית הספר מקבל לטובת האירוע הזה.
טירה גלינויר: לצד זה יש לבתי הספר משאבים לא מעטים על מנת לתת סיוע דיפרנציאלי ואחר בעבור כל ילד וילדה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אין משאבים נוספים שאתם נותנים לבתי ספר?
טירה גלינויר: בטח שיש, לרוב הם מגיעים לאותם מוקדים שגם העולים נקלטים בהם.
טירה גלינויר: הם נכנסים לאותו מאגר.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: בית הספר מקבל תקציב נוסף?
טירה גלינויר: בית הספר מקבל תקציב תוספתי לקליטה של העולים החדשים.
טירה גלינויר: אנחנו לא מונעים מהילדים פליטי המלחמה להצטרף לאותה קבוצה.
טירה גלינויר: עוד דבר בנוגע למה שאמרת קודם על ילדים נלווים.
טירה גלינויר: הרבה מאוד ילדים מגיעים בסטטוס של ילד נלווה.
טירה גלינויר: אנחנו במשרד נותנים להם זכאות 22א והם מקבלים את כל מה שתלמיד עולה חדש מקבל.
נעה בן שבת: בדיון הקודם דיברת על כך שצריך לפתור את סוגיית הכיסוי הרפואי.
נעה בן שבת: זה שזה - - -
טירה גלינויר: הביטוחי.
טירה גלינויר: זה לא הספיק, אנחנו הרחבנו.
אבתיסאם מראענה: מה זה הרחבתם?
טירה גלינויר: למוקדי הפעלה לקח זמן להפעיל את המוקדים עד שתיפתר סוגיית הביטוח שמשרד הרווחה הקצה לטובת המגיעים.
טירה גלינויר: היא לא הספיקה כי היא מדברת על טיפול רפואי דחוף.
טירה גלינויר: אנחנו הרחבנו דרך מכרז לחירום שיש למשרד ומצאנו את הדרך לאפשר.
אבתיסאם מראענה: אני לא מבינה את התשובה הזאת.
אבתיסאם מראענה: מצד אחד אני מקבלת את המסמך שלכם, אתם מפעילים בתוך רשויות סוג של מרכז, בתנאי שיש בו לפחות 20 ילדים מגיל 6 עד 17 השוהים בארץ באשרת תייר.
אבתיסאם מראענה: למשרד יש מרכז שיש בתוכו רכז חינוכי למוקד הפעלה, ימי טיול, ערכת הפעלה מותאמת, עזרה רגשית ונפשית, מגוון הצגות, סדנאות והרצאות.
אבתיסאם מראענה: הם לא ייכנסו למערכת החינוך.
טירה גלינויר: זה רק על מי שעדיין לא עברו שלושה חודשים.
אבתיסאם מראענה: אבל עברו כבר.
טירה גלינויר: כמו שהראיתי, כל מי שעבר מוזמן.
טירה גלינויר: הרשויות יודעות על זה, מנהלי מחלקות הקליטה ומנהלי מחלקות חינוך.
טירה גלינויר: הרשויות יודעות שכל מי ששוהה בארץ שלושה חודשים מוזמן להשתלב במערכת החינוך.
טירה גלינויר: יש לנו מגשרים.
טירה גלינויר: כל מי שנמצא בארץ שלושה חודשים מוזמן להיכנס למערכת החינוך.
אבתיסאם מראענה: אבל הרישום של מערכת החינוך, לפי מה שידוע לי, איך נרשמים?
אבתיסאם מראענה: אין להם תעודת זהות.
טירה גלינויר: אנחנו רושמים אותם עם מספר דרכון.
אבתיסאם מראענה: את בטוחה שאתם רושמים אותם לפי מספר דרכון?
אבתיסאם מראענה: לפחות ממה שאני יודעת - - -
טירה גלינויר: אין דרך אחרת.
אבתיסאם מראענה: אני רק אתן לך הערה קטנה לבדיקה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא נסגור את כל העניינים, אנחנו רק מתחילות.
אבתיסאם מראענה: בהחלט נקיים דיון בהקדם האפשרי על מנת להבין איך אנחנו מתקדמות.
אבתיסאם מראענה: כל מי שנמצא בארץ ומחוסר מעמד, הסיפור הזה של רישום אותם ילדים במערכת החינוך, ממציאים להם מספרים.
אבתיסאם מראענה: זה לא מספר דרכון.
טירה גלינויר: זה מספר דרכון.
אבתיסאם מראענה: חד משמעית?
אבתיסאם מראענה: יש מספר דרכון ולפיו רושמים אותם למערכת החינוך?
טירה גלינויר: כן.
טירה גלינויר: בלי קשר למעמד של ההורים שלהם.
אבתיסאם מראענה: רומן, תוכל בבקשה להגיד לי האם הקהילה פה, הפליטות והפליטים ומשפחותיהם מודעים להנגשה של מערכת החינוך לאותם ילדים?
אבתיסאם מראענה: המשפחות מבינות שהילדים שלהם שנמצאים בארץ יותר משלושה חודשים יכולים להיכנס למערכת החינוך ולהתחיל ללמוד?
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) אני חושב שלא, זה לא מידע שזמין לציבור.
רומן קוטוויץ: מרבית האנשים לא יודעים על זה.
רומן קוטוויץ: אפשר להבין אותם כי אף אחד לא ידע כמה זמן הם יהיו פה, שהם יהיו פה כל כך הרבה זמן.
רומן קוטוויץ: אם אני אענה על השאלה, לא, האנשים האלו לא יודעים.
רומן קוטוויץ: אנשים פנו אלינו ואנחנו עזרנו לכל אדם בשאלה נפרדת.
רומן קוטוויץ: מה שאני מבין פנו אלינו ילדים של אנשים שהם לוחמים באוקראינה, שני ההורים משרתים בצבא באוקראינה ואני הייתי צריך להכניס את הילדים האלה לבית ספר, ילדים בני 6 ו-12, אני התקשרתי לעוזר של חברי הכנסת, עוזר של שר החינוך של ישראל, זאת אומרת זה עובד כמו בכל מקום.
רומן קוטוויץ: זאת אומרת אני נאלצתי להתקשר לכולם על מנת שיקלטו את הילדים האלה.
רומן קוטוויץ: כמו כן, ביקשתי באמצעות חבריי חברי מועצות של רשויות מקומיות, למצוא מישהו בעיריית באר שבע על מנת שיקלטו את הילדים האלה.
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) זה אנשים רגילים כן?
אבתיסאם מראענה: אני מכירה את האירוע הזה של באר שבע.
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) אתם מבינים מה עוברים כל השאר.
אבתיסאם מראענה: אתם יכולים לעבוד במשרדי החינוך, הרווחה והכלכלה, על הכיף-כיפאק של עבודה, אבל כשאין הנגשה לאותה אוכלוסייה, מה עשינו בזה?
אבתיסאם מראענה: השאלה היא האם אתם בקשר עם השגרירות של אוקראינה?
אבתיסאם מראענה: האם אתם אומרים להם שזה הנוהל, זה מה שקורה, זאת התוכנית שלנו.
אבתיסאם מראענה: בבקשה תפיצו אותה באתר של השגרירות או שבשגרירות יתנו להם את המענה.
אבתיסאם מראענה: השאלה היא אם כל מה שאתן עושות במשרד החינוך מונגש לאותה אוכלוסייה.
טירה גלינויר: אני יודעת שהיו לשגריר פגישות עם השרה שלנו, אני מניחה שהשגריר כן מודע לזה.
טירה גלינויר: אני לוקחת את מה שאמרת ואנחנו נפעל.
אבתיסאם מראענה: אני קוראת בשם הוועדה לעבוד ביחד, כל משרדי הממשלה עם השגרירות, להנגיש את המידע.
אבתיסאם מראענה: לאותה אוכלוסייה יש כתובת אחת או ברשויות מקומיות.
אבתיסאם מראענה: צריך להנגיש את המידע, יש מצב של חוסר וודאות.
אבתיסאם מראענה: לא יודעים מתי הם ילכו ומתי המלחמה הזאת מסתיימת.
אבתיסאם מראענה: כרגע משרד החינוך מנגיש את מסגרת החינוך לילדים, יש רישום שהתחיל, מתי הוא מתחיל, מתי הם נכנסים לבתי הספר.
אבתיסאם מראענה: אני מצפה ממשרד ממשלתי שיעשה את העבודה שלו, אחרת מה עשיתם?
טירה גלינויר: אני אחבר את זה לשגרירות.
טירה גלינויר: בעיקרון מול הרשויות, אני יכולה לשלוח לך כל מה שהוצאנו.
טירה גלינויר: נדאג להעביר את זה לשגרירות.
אבתיסאם מראענה: לגבי ביטוח הבריאות של הילדים, אם ילד נופל במסגרת בית הספר, האם הוא מבוטח?
אבתיסאם מראענה: נעה, זה מה שרצית לשאול?
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להמשיך ולעבור לאגף זכויות האדם בארגונים האזרחיים ולתת להם להגיד את דעתם.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לאפשר לעורך הדין אביטל קדרון מלשכת עורכי הדין.
אבתיסאם מראענה: יש לך שלוש דקות, בבקשה.
אביטל קדרון: תודה רבה.
אביטל קדרון: גברתי יושבת הראש, אנחנו כבר מכירים.
אביטל קדרון: אני מודה לך, את אישה חדה והשאלות היו חדות אבל התשובות לשאלות החדות שלך היו לדעתי לא מספקות ואף לעג לרש.
אביטל קדרון: אינני הולך להתייחס לדבריו של נציג רשות האוכלוסין וההגירה, אבל הוא בעצם לא סיפר פה שום דבר חדש.
אביטל קדרון: הפליטים האלה עדיין נמצאים באותו מצב קטסטרופלי כמו שהם הגיעו.
אביטל קדרון: לא הייתה מחשבה מראש, אין הסדרה שלהם.
אביטל קדרון: אנחנו פשוט דוחפים אותם כלפי מטה.
אביטל קדרון: הם כבר מצאו את הפתרונות שלהם, אבל הפתרונות שהם מצאו מביישים גם אותם וגם אותנו.
אבתיסאם מראענה: תסביר, איזה פתרונות הם מצאו?
אביטל קדרון: חברת IBM או כל חברה אחרת לא תקבל תכנתים שנמצאים באשרת תייר.
אביטל קדרון: אי אכיפה אינה אומרת שהפעילות שלהם אינה חוקית או שהפעילות של המעבידים שלהם אינה חוקית, היא רק אומרת שלא נפעל כלפיהם.
אביטל קדרון: זוהי לא מדיניות, זה לטמון את הראש בחול.
אביטל קדרון: אנחנו מורידים אותם לרמה של עבודה שחורה, אנחנו מורידים אותם לרמה נמוכה ביותר, אבל אנחנו לא מבינים שאנחנו גם בעולם של כלים שלובים.
אביטל קדרון: אי אפשר להוציא אנשים החוצה לעבודה כאשר לילדים שלהם אין גנים, אי אפשר להוציא אותם לעבודה כאשר הילדים שלהם לא נקלטים בבית ספר.
אביטל קדרון: גברתי, אי אפשר לדחוף ילדים שמדברים רוסית לתוך מערכת חינוך שמדברת עברית.
אביטל קדרון: אין אולפנים, אין - - -
טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם אין להם מוטיבציה ללמוד.
אביטל קדרון: האמרה שכל אחד שיפנה אלינו נכניס אותו למערכת החינוך, תחשבי את שלוקחים ילד ישראלי ומביאים אותו לסין בכיתה ג'.
אביטל קדרון: מה הוא יעשה שם?
אביטל קדרון: יישב כמו עציץ?
אבתיסאם מראענה: מה אתה רוצה שיקרה?
אביטל קדרון: החלום שלי מאוד פשוט.
אביטל קדרון: אם מדינת ישראל הייתה פועלת נכון ולא נופלת בכל מהמורה, היא הייתה מכינה תוכנית מגירה מסודרת איך קולטים פליט במדינת ישראל, הייתה נותנת לו אישור עבודה זמני דרך אותן חברות שמעסיקות עובדים זמניים, הייתה נותנת לו אשרה ללוח זמנים שאפשר לטפל בו, לא חודש בחודשו.
אביטל קדרון: זה מעקר את כל הפעילות של כל משרדי הממשלה מימינך ומשמאלך מכל יכולת לתת להם איזשהו פתרון.
אביטל קדרון: הייתה נותנת או מכינה להם דרך המוסדות המוניציפליים כיתות במתנ"סים לנושא של אולפן בעברית ומשלבת אותם אחרי שלושה חודשים במערכת החינוך.
אביטל קדרון: כלומר היינו מכינים סל סגור שמבין שאי אפשר לצאת לעבודה בלי שיש פתרון לילדים.
אביטל קדרון: היא הייתה נותנת להם יכולת להשתלב במה שהם יכולים לעשות דרך אותם מקומות קיימים.
אביטל קדרון: זה לא היה עולה לנו אגורה שחוקה אחת כדי לעשות את התוכנית וליישם אותה.
אביטל קדרון: מה אנחנו עושים?
אביטל קדרון: אנחנו דוחפים אותם למקומות האלה ודוחפים אותנו ללכת לבתי המשפט כדי לאלץ אתכם לעשות את הדברים האלה.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, הדברים מאוד ברורים וחדים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לשני חברים שלנו.
אבתיסאם מראענה: בן אלבז, בן זוגה של ילנה וילנה בת זוגו של בן.
אבתיסאם מראענה: אתם ביחד?
בן אלבז: כן, אנחנו ביחד.
בן אלבז: אני מדבר בעברית והיא מדברת ברוסית תחת תרגום.
בן אלבז: אני רוצה להציג את עצמי.
בן אלבז: אני עזבתי את ישראל לפני שש שנים לטובת לימודי רפואה באוקראינה, ושם הכרתי את לנה בשנה הראשונה ללימודי הרפואה.
בן אלבז: לנו יצא להגיע לארץ ולחוות את כל התהליך בשטח.
בן אלבז: אני חייב להגיד שמדברים כאן נורא יפה ונאמרים דברים מהממים, אבל יש פער גדול בין מה שקורה בשטח לבין מה שנאמר כאן.
בן אלבז: כשאנחנו מנסים להשיג את משרד הקליטה, האוכלוסין וההגירה או כל דבר אחר, אי אפשר להשיג בטלפון.
בן אלבז: כשמגיעים אליהם פיזית צריך לעמוד בחוץ מ-06:00 בבוקר.
בן אלבז: גם כשהגענו לפני חודשיים זה לעמוד מ-06:00 בבוקר בגשם.
בן אלבז: ממתינים עד השעה 12:00 ואז מגיעים אל השומר כשאנחנו בראש התור והוא אומר לנו שאין כניסה, אי אפשר להיכנס.
בן אלבז: אף אחד לא מספק לנו תשובות בשום מקום.
אבתיסאם מראענה: כשהגעת לאותו סניף של רשות האוכלוסין מה חיפשת שם?
בן אלבז: חיפשנו אם יש אישורי עבודה לפליטים, לאנשים שהגיעו לכאן בעקבות המלחמה.
בן אלבז: לאחר שלוש-ארבע פעמים שהגעתי לשם דיברתי עם המנהלים, והמנהל אמר לי ללכת לעבוד בשחור, לאף אחד לא אכפת, לא נעשה לכם כלום.
בן אלבז: בת הזוג שלי היא רו"ח באוקראינה והיא אוהבת ללכת בדרך הישר.
בן אלבז: היא כל הזמן אומרת לי, גם אם אני אלך לעבוד כאן, אני רוצה לשלם מיסים, אני רוצה לקבל ביטוחים, אני רוצה להיות כמו כולם.
בן אלבז: אני לא רוצה להרגיש שונה.
בן אלבז: זה נותן פרצה למעסיקים לנצל אותם ולא לשלם להם שעות נוספות או שכר ראוי, כי בעצם אף אחד לא עוקב אחרי זה וזה לא מעניין אף אחד.
בן אלבז: רק שנייה, אני מאוד נסער ועצבני, מצטער.
אבתיסאם מראענה: אתה במקום הנכון לבכי.
בן אלבז: זה מעבר לבכי, זה להיתקל בבירוקרטיה מתישה כל יום מחדש.
בן אלבז: זה להתקשר למשרד הפנים כשאומרים לך להזמין תור באינטרנט ולהקיש תעודת זהות כשאין להם תעודת זהות.
בן אלבז: זה להיכשל במכשולים בכל יום.
בן אלבז: מה אנחנו אמורים לעשות?
בן אלבז: עם מי אנחנו אמורים לדבר?
בן אלבז: למי אנחנו פונים?
בן אלבז: אין תשובות בשום מקום.
בן אלבז: כל יום יש לנו חומה של בירוקרטיה.
בן אלבז: גם כשאני רוצה לפנות למשרד הפנים ולפתוח תא משפחתי, אומרים לנו להביא את המסמכים שלנו מאוקראינה.
בן אלבז: אנחנו לא יכולים, איך היא תטוס לאוקראינה להביא את המסמכים?
בן אלבז: יש טיסות?
בן אלבז: נוצר מצב שאני יוצא לעבוד למרות שאני צריך ללמוד ויש לי מבחן ברפואה עוד מעט.
בן אלבז: הגעתי לעבוד במקומות כמו יריד חבר ויצא לי לנהל יריד חבר, אולם עם 60 מעסיקים מהגדולים במשק בארץ.
בן אלבז: כולם פשוט רודפים אחר עובדים ואין עובדים.
בן אלבז: היא נמצאת לידי והם אומרים שהם מאוד רוצים להעסיק אותה אבל הם לא יכולים בצורה הזאת.
בן אלבז: איך נשלם לה, במזומן?
בן אלבז: איך נבצע לה העברה בנקאית לבנק שאין לה?
בן אלבז: איזה תלוש נוציא לה?
בן אלבז: מה נעשה?
בן אלבז: המשק זקוק לעובדים וידיים עובדות.
בן אלבז: נמצאים כאן אנשים רציניים שרוצים לעבוד, אנשים משכילים, ואין את האופציה.
בן אלבז: זה יפה שאין אכיפה, אבל בשטח זה לא קורה.
אבתיסאם מראענה: במינימום מילים הצלחת לספר סיפור אחד שלם.
אבתיסאם מראענה: אני מפרגנת לך על ההופעה שלך, עשית עבודה מהממת.
אבתיסאם מראענה: גברתי, בבקשה.
Olena Hrabovetska: (מדברת בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) שלום קוראים לי ילנה, אני הגעתי מאוקראינה.
Olena Hrabovetska: אני הגעתי מאוקראינה בלילה בין 2 ל-3 במרץ.
Olena Hrabovetska: תסלחו לי, זה יהיה אמוציונאלי כי אין לי כבר כוחות להסביר איך מרגישים תושבי אוקראינה שנמצאים פה.
Olena Hrabovetska: גם שהדבר היחיד שאנחנו יודעים זה לחכות.
Olena Hrabovetska: לצערנו מתי שאנחנו פונים לרשויות כל שהן, אני בטוחה שבמילים אתם רוצים לעזור באופן מקסימאלי.
Olena Hrabovetska: אבל זה לצערי רק במילים.
Olena Hrabovetska: כי מתי שאנחנו באים בפועל מתחיל 'אוי', 'תחכו', 'לא היו הנחיות', 'לא היו פקודות' ולא היה כלום.
Olena Hrabovetska: אם יש שאלה בעניין – אתם יודעים – דברים אלמנטריים, כמו לקבל ביטוח רפואי כל שהוא; ואני לא מדברת על כך שבישראל המחיה מאוד יקרה.
Olena Hrabovetska: אנחנו נמצאים פה כבר 3 חודשים וברור שיש צורך באיזו שהיא עבודה.
Olena Hrabovetska: ומתי, זה קורה מאוד לאט.
Olena Hrabovetska: לא מדובר על בן אדם אחד או 2, מדובר על עשרות אלפים של אנשים שכעת נמצאים בישראל, הם צריכים עזרה.
Olena Hrabovetska: הם צריכים עזרה לפחות להרגיש בבטחה פה, כי אנחנו נמצאים באי ודאות.
Olena Hrabovetska: אין לנו תשובות יש לנו גם תשובה אחת לחכות.
Olena Hrabovetska: לאן שלא פנינו, אין שום תשובה, אין תאריכים.
Olena Hrabovetska: אני מאוד מודה על כך שמקבלים את ילדי אוקראינה לבתי ספר.
Olena Hrabovetska: אבל תסלחו לי, כעבור חודשיים וחצי לקלוט רק 200 ילדים?
Olena Hrabovetska: כאשר יש אלפים?
Olena Hrabovetska: יש אלפי ילדים ויש משפחות שצריכות לתת לילדים דברים אלמנטריים, בגדים, אוכל.
Olena Hrabovetska: אני לא יכולה למצוא את המילים לכך שזה כל כך אבסורדי כאשר שואלים בסדר, תספקו מסמכים על כך.
Olena Hrabovetska: למשל אני ובן שאנחנו זוג שאנחנו נשואים.
Olena Hrabovetska: אני לא יכולה לספק מסמכים כי זה היה לא שלי, אני הגעתי לישראל בגלל שהתחילה מלחמה, זה לא בגלל שזו בחירה שלי להגיע להשתמש ברגע.
Olena Hrabovetska: אני אזרח שומר חוק אני רוצה לעשות מהצד שלי את הכול בצורה נכונה, שלא יהיה – זאת אומרת שלא אבייש את המדינה שלי, שלא אראה שאנחנו מהווים איזה שהם פורעי חוק.
Olena Hrabovetska: אנחנו רוצים לפחות לדעת על מה אנחנו יכולים לסמוך.
Olena Hrabovetska: אני בטוחה שאני יכולה להגיד בצורה בטוחה בשם כל – נאמר ככה – בשמי ובשמם של אזרחי אוקראינה שאולי אנחנו לא צריכים כל כך עזרה כלכלית, אישור עבודה ואנחנו נוכל לעבוד ואנחנו נוכל לעזור בעצמנו לארגן את חיינו, אבל אין לנו כלום.
Olena Hrabovetska: לצערי כל זה קורה בצורה איטית מאוד.
Olena Hrabovetska: אין שום תשובה.
Olena Hrabovetska: הייתי במשרד הפנים 5 פעמים.
Olena Hrabovetska: מתוכן 3 פעמים פשוט לא הכניסו אותי בכניסה, בגלל שאמרו שאין לאוקראינים שום חדשות, ו-'לא יגידו לכם כלום', 'חכו, חכו, חכו'.
Olena Hrabovetska: מתוך זה פעמיים אני נכנסתי בכל זאת פנימה, ובפנים אמרו לי אותו דבר.
Olena Hrabovetska: אחר כך אמרו לי תקבעו תור באינטרנט.
Olena Hrabovetska: באתר אין אפילו שפה רוסית.
Olena Hrabovetska: אי אפשר, זה בלתי אפשרי לקבוע ככה תור.
Olena Hrabovetska: בסוף אני יודעת אנגלית, אבל אין אפילו שפה אנגלית באתר.
Olena Hrabovetska: אין כל ממשק.
אבתיסאם מראענה: מה זה הממשק הזה?
טטיאנה (טניה) מזרסקי: תורים במערכת לכל מיני מוסדות.
אבתיסאם מראענה: זה מיועד ספציפית לפליטות אוקראינה?
Olena Hrabovetska: (מדברת בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) אני לא מבינה פשוט למה, אם אין תשובה מדויקת למה לשלוח הביתה?
Olena Hrabovetska: שולחים לאתר, פשוט מהיד לחוץ.
Olena Hrabovetska: פשוט אנחנו מסתובבים סביב עצמנו.
Olena Hrabovetska: אני מודה מאוד לכל מי שעוזר לאוקראינים.
Olena Hrabovetska: (מדברת בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) הייתי רוצה להודות לאלי, היא עוזרת בתל אביב, פניתי לשם כמה פעמים.
Olena Hrabovetska: היא עושה עבודה מאוד טובה.
Olena Hrabovetska: אבל לצערי, נאמר, מהצד.
אבתיסאם מראענה: אני מבינה, תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת תשובות לזה.
אבתיסאם מראענה: אני פונה לרשות האוכלוסין, יש לכם מוקד שקוראים לו סימי, זה מוקד מאוד חשוב ונתמך.
אבתיסאם מראענה: הוא אמנם נותן שירותים לעובדות ועובדים זרים שהגיעו בהסכם, יש לכם שם שפות והכל, אתם יכולים בקלות להנגיש את סימי לאותם אנשים.
אבתיסאם מראענה: אם צו השעה הוא לא זה שמקבל את הפניות של אותם מקרים שמדברת אליה אלנה, תנו לה תשובות.
אבתיסאם מראענה: אומרים לה ללכת לממשק באתר ולהתגלגל בינתיים, אל תפריעי.
אבתיסאם מראענה: היא הולכת, אין לה תעודת זהות, הממשק לא באנגלית, הוא לא ברוסית.
אבתיסאם מראענה: מישהו יכול להסביר לי למה הן צריכות וצריכים לעבור את כל הדבר הזה?
אבתיסאם מראענה: מצד אחד ננגיש להן שירות של בריאות הנפש, אבל מצד שני הדבר הבסיסי, לקבל מענה מה היא צריכה לעשות ואיזה ממשק, הדבר הזה לא מונגש.
אבתיסאם מראענה: עם כל הכבוד, זו לא פעם ראשונה שאנחנו מול אוכלוסייה זרה שלא מדברת עברית.
אבתיסאם מראענה: יש לנו עובדות ועובדים זרים שאתם מולם.
אבתיסאם מראענה: השאלה שלי היא כזאת, איזה פתרון אתם נותנים לה?
רונית אליאן: אני אחדד שזימון התור ללשכות בתחום שהבחור פה ביקש הוא לא דרך האפליקציה.
אבתיסאם מראענה: מה זה תחום?
אבתיסאם מראענה: איזה תחום?
רונית אליאן: התחום של האשרות, מתן מעמד לבת הזוג שלו במסגרת הזו, זה לא דרך האפליקציה.
בן אלבז: אני מדבר על שני דברים נפרדים.
אבתיסאם מראענה: חכה, אני צריכה תשובות.
אבתיסאם מראענה: זאת אומרת שאם יש בני זוג שאינם נשואים, לאן הם פונים?
רונית אליאן: הם שולחים ברמה העקרונית מייל ללשכה שמטפלת באזור מגוריהם.
רונית אליאן: יש את רשימת המיילים באתר.
רונית אליאן: הלשכה יוצרת איתם קשר לזימון הריאיון וגם מציגה להם מה הם צריכים להמציא במועד הגשת הבקשה.
אבתיסאם מראענה: האם הגשת למייל שרשום שם?
בן אלבז: אני הגעתי לשם.
בן אלבז: כשמגיעים לפגישה הם אומרים להביא תעודת יושר מהמשטרה באוקראינה.
בן אלבז: לא ניתן לעשות דבר כזה.
בן אלבז: תציג לנו מסמכים מאוקראינה שהיא לא נשואה, רק היא יכולה לבקש אותם באוקראינה, אפילו לא על ידי נוטריון או עורך דין.
בן אלבז: רק היא פיזית.
בן אלבז: אנחנו לא יכולים להביא את המסמכים אז זה נתקע בירוקרטית כל הזמן ואין לנו איך להתקדם.
אבתיסאם מראענה: תשובתך גברתי?
רונית אליאן: המדיניות כרגע היא שנתיני אוקראינה שרוצים להיכנס להליך איחוד משפחות אמורים להמציא את כל המסמכים הנדרשים על פי נוהל איחוד משפחות.
רונית אליאן: אני מעריכה שאת המסמכים האלה ניתן לקבל גם בשגרירות האוקראינית בישראל, למיטב הבנתי.
אבתיסאם מראענה: רומן, זה נכון?
אבתיסאם מראענה: האם זה אפשרי לקבל את כל מה שהם מבקשים דרך השגרירות?
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) בעקבות הפעולות הצבאיות, הממשלה שלנו עובדת בצורה מתוגברת, יש לנו גם תורים אונליין, אבל אנחנו ביטלנו אותם.
רומן קוטוויץ: זאת אומרת עכשיו כל אזרחי אוקראינה שנמצאים בישראל יכולים להגיע לשגרירות מיום שני עד שישי, בשעות צהריים בלי כל הירשמות מוקדמת.
רומן קוטוויץ: זאת אומרת אנחנו באים לקראת אזרחינו.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: (מדברת בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) אדוני השגריר השאלה הייתה אם אפשר לקבל דרככם - - -
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) אני מבין, תראי, מהיום הראשון של המלחמה השגרירות הפיצה מידע בשלל דרכים, בישראל, על ההגבלות שקיימות בעקבות הלחימה.
רומן קוטוויץ: הדבר הכי בסיסי זה למשל מסמכים.
רומן קוטוויץ: כן?
רומן קוטוויץ: זו הבעיה העיקרית.
רומן קוטוויץ: שכל האנשים שמגיעים לישראל, נדרשים להציג מסמכים מסוימים, מה שלא מתאפשר היום היות ויש באוקראינה מלחמה.
רומן קוטוויץ: אנחנו הגענו להחלטה, וכמובן שהשגרירות יידעה את הרשויות בישראל, שזה בלתי אפשרי.
רומן קוטוויץ: ביקשנו מממשלת ישראל להיכנס לנעלי האנשים, לא לדרוש מסמכים כאלה.
רומן קוטוויץ: אנחנו הגענו לפשרה, כל האנשים שצריכים מסמכים מגיעים לשגרירות ואנחנו עושים להם פרוצדורה אחרת במקום זה.
רומן קוטוויץ: בעיקרון זה עובד.
רומן קוטוויץ: אבל היו מקרים מסוימים שהרשויות לא קיבלו את המסמכים שלנו, המציאו כל מיני תירוצים, או מבקשים עבור אדם ספציפי משהו אחר.
רומן קוטוויץ: זאת אומרת קורים גם מקרים כאלה של בירוקרטיה.
רומן קוטוויץ: מה שהכי מעניין, שבעיקר לא סובלים האנשים שלנו שמגיעים הנה בתור תיירים, אלא בעיקר נשות ישראלים.
רומן קוטוויץ: זה משפחות של ישראלים.
רומן קוטוויץ: זה מה שהכי הדהים אותנו.
רומן קוטוויץ: אנחנו מבינים איך אתם מתייחסים לאזרחי אוקראינה, אנחנו רואים.
רומן קוטוויץ: אבל הרי אלה המשפחות של האזרחים שלכם, תלכו לקראתם.
אבתיסאם מראענה: תודה, אני מבינה.
אבתיסאם מראענה: גברתי, רונית, אני לא קיבלתי תשובה, את אומרת שהוא יכול לעזור, אבל הוא יושב פה ואומר שהם מצטערים.
רונית אליאן: אני הבנתי ממנו שאימות מסמך זה בעיה, אבל הצגת מסמך זה אפשרי.
רונית אליאן: זה מה שאני מבינה.
רונית אליאן: האדון טוען שהוא לא יכול להציג את המסמכים, גם לא דרך השגרירות האוקראינית בישראל.
רונית אליאן: אני רק אוסיף שאני אשמח לבדוק את הנושא הזה מול הגורמים המקצועיים הרלוונטיים ברשות ונבחן את הסוגייה הזו.
רונית אליאן: רשמתי את זה בפניי.
אבתיסאם מראענה: לגבי העבודה, אלנה שאלה שאלה מצוינת.
אבתיסאם מראענה: היא ובן אומרים שהיא תלך לעבוד בחברת הייטק, כאחות בבית חולים או כמנקה איפשהו.
אבתיסאם מראענה: בעצם איך משלמים לה את הכסף?
אבתיסאם מראענה: שחור?
אבתיסאם מראענה: במזומן?
אבתיסאם מראענה: איך משלמים כסף?
אבתיסאם מראענה: מישהו יכול להסביר לי איך הדבר הזה הולך לעבוד עד סוף יוני או שנתחיל להיכנס למעגל שאנחנו יודעות מה זה?
אבתיסאם מראענה: מישהו יכול להסביר לי?
נעמי דניאל: זה נושא שאנחנו צריכים לבחון.
נעמי דניאל: כמו שאמרנו לגבי שאר העובדים הזרים, המעסיק יוציא תלוש כמו שהוא נדרש לגבי שאר העובדים.
נעמי דניאל: לא אמורה להיות הבחנה ביניהם לבין עובד זר אחר.
נעמי דניאל: ברגע שהם עובדים ללא אכיפה הם יהיו ככל העובדים הזרים.
נעמי דניאל: הם יקבלו שכר שלא יפחת משכר המינימום, זכויות לגבי ביטוח רפואי וכנ"ל לגבי התשלום.
נעה בן שבת: זה נוגע לאישור העסקה, אבל הוא לא נוגע לשאר החובות של מעסיק או מי שמשלם כספים בישראל.
אבתיסאם מראענה: יש פה משהו שאנחנו לא מצליחות להבין.
אבתיסאם מראענה: האם יש אי אכיפה על עבודה ולא רק על השהייה?
אבתיסאם מראענה: כלומר, מי שעובד אין אכיפה.
אבתיסאם מראענה: מי שעובד פה בארץ לפי ההודעה של משרד הפנים, יש אי אכיפה על עבודה, נכון?
אבתיסאם מראענה: ויכולים לשהות.
משה שויגר: אני רוצה לחדד את זה, טעיתי במה שאמרתי קודם.
משה שויגר: אי אכיפה של העסקה זה רק כנגד מי ששהה פה חוקית לפני תחילת המלחמה ונכנס לפה בתקופת המלחמה.
משה שויגר: אי אכיפה של הרחקה זה לגבי כולם.
נעה בן שבת: אתה אומר שהקבוצה השלישית ששהתה פה לפני המלחמה באופן לא חוקי, אתם גם תאכפו את איסור ההעסקה שלהם.
משה שויגר: זה ייבחן על ידי השרה בסוף התקופה הזאת.
נעה בן שבת: מי ששהה קודם.
אבתיסאם מראענה: אין אכיפה על שהייה, אבל מי שנמצא בישראל לפני המלחמה יש אכיפה על עבודה.
משה שויגר: רק כנגד לא חוקיים.
קריאה: אז איך הם יתקיימו?
קריאה: השאלה היא שאלה משפטית.
אבתיסאם מראענה: אדוני, אני מבינה.
אבתיסאם מראענה: אני אתן לחברות שלנו מהמוקד לפליטים, דוקטור איילת עוז.
נפתלי יעבץ: אני רק רוצה להוסיף נקודה קטנה.
נפתלי יעבץ: תוך כדי השיחה כאן עם ידידי משה, אנחנו אחרי זה נסנכרן בינינו את המידע באופן מסודר ונוציא אותו בהודעת סמס לכל האנשים שרשומים אצלנו, ככה שהם יקבלו את המידע, מי שלא התחבר לתקשורת או לא שמע.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: מי שלא נרשם לא יקבל.
אבתיסאם מראענה: מה עם השאר?
אבתיסאם מראענה: זו שאלה מצוינת.
נפתלי יעבץ: זה חצי.
אבתיסאם מראענה: צריך לעבוד יחד כמשרדי ממשלה, מה שיש לכם בצו השעה זה אחד.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שהמספרים נמצאים ברשות האוכלוסין.
נפתלי יעבץ: אין לנו מספרי טלפון.
נפתלי יעבץ: אנחנו ננסה לבחון באיזו דרך אנחנו יכולים.
משה שויגר: אין לנו פרטי התקשרות של החצי השני.
אבתיסאם מראענה: מה קרה כשהוא נכנס לארץ?
משה שויגר: מחתים דרכון ונכנס.
אבתיסאם מראענה: אין לכם איך לתקשר אתו או איתה?
משה שויגר: אם הוא לא פונה ונותן לנו את הפרטים.
נפתלי יעבץ: יש לנו את הפרטים של מי שהגיש בקשה מקוונת, כמובן גם של המזמין שלו.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז באופן יזום לשלוח להם את ההודעות האלה.
נפתלי יעבץ: כן, זה מה שאמרתי.
אבתיסאם מראענה: זה לא מספיק, אני חושבת שהגיע הזמן שנצא מהכאוס הזה.
אבתיסאם מראענה: פתאום יש הודעה משרת הפנים, אנחנו מבינות שיש פה אירוע, לאט לאט אנחנו מבינות את הגודל שלו.
אבתיסאם מראענה: צריך לקחת אחריות על הידיעה הזאת עד ה-30.06.
אבתיסאם מראענה: האנשים האלה יעבדו, חל עליהם חוק של עובדים זרים, הם יכולים לעבוד, מנפיקים להם תלוש.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת ודורשת עד סוף היום, לפני שיהיה פה כאוס.
אבתיסאם מראענה: יצאנו בחגיגה ותכף נפתח בקבוק שמפניה ונבין שיש פה איזה אירוע.
אבתיסאם מראענה: סבבה, פרגנו לו.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת עד סוף היום שתצא הודעה מסודרת מכל משרדי הממשלה שמעורבים בתהליכים של אותם פליטים מאוקראינה.
אבתיסאם מראענה: תדברו גם על אלה שנמצאים בישראל לפני המלחמה.
אבתיסאם מראענה: שלא יהיה פה כאוס, אלה חושבים שמתחילים לעבוד ואין אכיפה, יש אכיפה.
אבתיסאם מראענה: בבקשה לעשות סדר.