GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד"ר אסף לוי:  כי אם המכסה היא 30,000 וצריך אחת לחודשיים, להחליף 20% פעם בשנה, אז בפועל אף פעם לא יימצא פה המספר שהממשלה קבעה, של 31,000
ד"ר אסף לוי:  אנחנו בטופ בטופ בטופ כשנגיע למיצוי התוספת, נהיה פה ב-26,000
ד"ר אסף לוי:       ולכן הדבר הראשון שצריך לעשות מעבר להגדלה הנדרשת לתת עוד ידיים, זה להגדיל את המכסה, שמלאי החיכוך ייכנס בתוך המכסה, או לאפשר לחקלאי להזמין עובד לפני שעובד יצא
ד"ר אסף לוי:       אמרתי שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם רשות האוכלוסין, והם יגידו, איך נדע להבטיח שהעובד באמת יצא ולא יברח? אז דרך קביעה של מלאי חיכוך בתוך המכסה אנחנו נוכל לפתור את זה
ד"ר אסף לוי:      עוד דבר שמאוד יעזור לחקלאים, ומבחינת היעילות הכלכלית, שזה דורש חקיקה ומחשבה מאוד ארוכה, אבל חמש השנים נקבעו בחוק, אבל הן לא תורה מסיני
אליהו מרידור: ברשותך, סליחה שאני קוטע אותך, אתה אומר דברים מאוד מאוד חשוב, ד"ר לוי
אליהו מרידור:  ביניהם יש לי שתי שאלות, ולאחר מכן גם קריאה לכבוד סגן השר
אליהו מרידור:       בראשונה, אתה דיברת על כך שאתם מאפיינים, אתם הגורם המאפיין את הצורך ואת החלוקה
אליהו מרידור:  כשמצד שני, אנחנו יודעים שלאילת מגיעים עובדים מירדן
אליהו מרידור:  לצורך עבודה שהיא לא בתחום החקלאות
אליהו מרידור:  ידוע שהפרויקט הזה קוצר שבחים רבים
אליהו מרידור:  הוא גם כן מעודד את הכלכלה באילת, גם את הכלכלה בממלכה, מחזק את הקשרים שנרקמו ונחתמו במסגרת הסכם השלום ונותן מענה – "זה נהנה וזה לא חסר", כפי שכתוב במקורות
אליהו מרידור:       אני יודע שגם החקלאים מבקשים ונואקים, באזור הערבה לכל הפחות, לקבלת מכסה לעובדים מירדן, וגם רשות האוכלוסין, מבדיקה שקיימתי, מסכימה בחפץ לקדם זאת ולהקצות
אליהו מרידור:  רק שבדרך, הדרישה הזאת לא הגיעה
אליהו מרידור:       אני מנסה להבין, כגורם שמתכלל את הצורך ואמור להוציא את הפנייה הזאת, מה הסיבה שעד היום פנייה כזאת לא יצאה
אליהו מרידור:  ואם כן דבריי נכונים, אני קורא מכאן לחברי כבוד סגן השר להוציא באופן הנמרץ ביותר דרישה כזאת, כדי שנתחיל להניע את התהליכים ולעודד
אליהו מרידור:  אני הייתי שמח, ואני בטוח שאנחנו נוכל למצוא איזושהי משוואה שתוכל לאפשר לינה גם כן לעובדים מירדן כפי שהם לנו בתקופת הקורונה
אליהו מרידור:  לעובדים שיגיעו לתחום הגיאוגרפי הנמצא בערבה הקרובה, אין צורך בלינה, כי מרחק הנסיעה פחות או יותר אקוויוולנטי למרחק הנסיעה לאילת
אליהו מרידור:  מכיוון שאנחנו יודעים שגם הנושא הזה יקצור הצלחה, אני אשמח להרחיב אותו לאזורים שהם מעט מרוחקים יותר מאותו מקטע נסיעה, ונוכל לעודד באופן שוויוני לכלל החקלאים
אליהו מרידור:  זה לא שאם מישהו נמצא מרוחק יותר ממעבר הגבול, הוא צריך לשלם על כך שהוא לא ייהנה מהידיים העובדות המסורות של החברים מירדן
אליהו מרידור:       לפיכך אני משוכנע שאנחנו נוכל למצוא איזושהי קונסטלציה שבעטיה הם יוכלו ללון באזורים האלה, שהם גם אזורים פחות אורגניים, פחות של מגורים מרובי אוכלוסין, ויהיה פחות חיכוך בין אוכלוסיות
אליהו מרידור:  כי אנחנו יודעים שבאזורים שיש בהם חיכוך מול האוכלוסייה, יש איזו מתחיות וקשה להלין אותם, כשמדובר בעיקר במרכז הארץ
אליהו מרידור:  זה הנושא שאני מבקש רגע שתתייחס אליו בבקשה
ד"ר אסף לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש
ד"ר אסף לוי:  ואם יורשה לי להגיד, לא שאתה נכנס בדלת פתוחה, אתה נכנס בהאנגר
ד"ר אסף לוי:  בדיוק הראיתי לחברים שאני אישית כתבתי שתי הצעות מחליטים שיאפשרו הגדלת המכסה לעובדים מירדן לערבה, אבל אם כבודו היה ממנה אותי לתפקיד קודם, לא הייתי נעצר
ד"ר אסף לוי:       הדרישה של האוצר הייתה שזה יהיה מתוך המכסה הכללית של העובדים הזרים מתאילנד, ולא בנוסף
ד"ר אסף לוי:  והיה קשה מאוד גם משפטית וגם תפיסתית-עקרונית להסביר למה לתת מתוך המכסה הכללית - - -
אליהו מרידור: סליחה, מתאילנד ולא בנוסף, אבל כולל גם כן פלסטינים?
ד"ר אסף לוי: לא
ד"ר אסף לוי:  המכסה הפלסטינית היא חיצונית למכסה מתאילנד
ד"ר אסף לוי:  יש לנו שתי מכסות, של 6 וחצי קבועים, ועוד 13 וחצי עונתיים
אליהו מרידור: למה אתם לא מבקשים לעודד את זה ולא מבקשים להגדיל מכסה?
ד"ר אסף לוי: המכסה של הפלסטינים הוא כרגע לא במיצוי, יש לנו עודף היצע על הביקוש
אליהו מרידור: מה הסיבה?
ד"ר אסף לוי: חלק מזה, העובדים הפלסטינים, מאחר שרובם נדרשים להיכנס ולצאת, עובדים באזורים שיותר קרובים למעברים, והדרישה, בטח לערבה, היא מרוחקת
אליהו מרידור: לא, לא, לא
אליהו מרידור:  הערבה היא פלח נפרד, לכן הפרדתי אותו
אליהו מרידור:  אבל כשאנחנו מדברים על מכסה, היא מכסה מצרפית, היא כוללת
ד"ר אסף לוי: יש שתי מכסות
ד"ר אסף לוי:  אחת לעובדים התאילנדים, ואחת לעובדים הפלסטינים
אליהו מרידור: התאילנדים והירדנים אתה מתכוון
אליהו מרידור:  בוא נדייק
אליהו מרידור:  ואני שואל, בסופו של יום, האינטרס הוא אינטרס משותף, והצורך הוא צורך משותף
אליהו מרידור:  אני לא עושה כרגע חילוק אם החקלאי הוא מהערבה, מהצפון או מהמרכז, ואני מבקש רגע גם לא לעשות חילוק מהאזורים שמהם מגיעים העובדים
אליהו מרידור:  הרי ברור, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, האינטרס הראשון במעלה הוא לתת מענה לתושבי מדינת ישראל
אליהו מרידור:  הואיל והם אינם, הם לא בנמצא, האינטרס הבא שלנו הוא לעובדים הפלסטינים
אליהו מרידור:       כי אנחנו מבינים מה המשמעות כשאנחנו מגדילים מכסה לעובדים שמגיעים מהרשות הפלסטינית, גם מיהודה ושומרון וגם מעזה
אליהו מרידור:  שאז אנחנו באמת מביאים לרגיעה, מוציאים קיטור, מספקים להם כלכלה ויציבות, מורידים את המתח ואת האנטגוניזם, מרחיקים מעורבות בטרור, כי מדובר בידיים עובדות שאין להן פנאי לחשוב בנושאים לאומניים
אליהו מרידור:  ואני שואל למה כתפיסת עולם מדובר במכסה נפרדת
שמואל כץ: כי הנהלים מכבידים ובלתי אפשריים
אליהו מרידור:  אדוני חקלאי? מאיפה אתה?
שמואל כץ: מכרם מהר"ל
אליהו מרידור: אני רוצה לשאול אותך בבקשה כמה שאלות
אליהו מרידור:  מה אתה מגדל?
שמואל כץ: פרדס
שמואל כץ:  אני פרדסן, אני גם מייצג חקלאים בבתי דין לעבודה, אני עורך דין, ואני גם בעלים, מנהל של חברת עיבוד שמעסיקה פועלים מהשטחים
אליהו מרידור:  ובפרדסנות שלך מועסקים גם כן עובדים פלסטינים?
שמואל כץ: כן, בהחלט
אליהו מרידור: כמה, וכמה באחוזים?
שמואל כץ: זאת בדיוק הבעיה
שמואל כץ:  אם ניכנס לעניין הזה, זו הבעיה
שמואל כץ:  אין יציבות, זה לא בניין, זה לא תעשייה
שמואל כץ:  בחקלאות יש סירוגיות בדרישה
שמואל כץ:  יש עונתיות
שמואל כץ:  יש ימים שלא צריך עובדים, ומחייבים אותי לדווח על העבודה של העובדים האלה
שמואל כץ:  זה כרוך באלף דברים מסביב שמקשים עליי לקבל היתרי עבודה
אליהו מרידור: מר שמואל, ברשותך, לא ביקשתי סקירה, מאוד מאוד ייתכן שהיא תגיע לאחר מכן
אליהו מרידור:  אני שואל אותך שאלה
אליהו מרידור:  כמה עובדים אתה מעסיק בחברה?
שמואל כץ: בסביבות 120
אליהו מרידור: כמה מתוכם פלסטינים?
שמואל כץ: 120
אליהו מרידור: שאלתי כמה עובדים בכלל אתה מעסיק
שמואל כץ: אה, 120 פלסטינים בלבד
אליהו מרידור: זאת אומרת שיש לך רק פלסטינים?
שמואל כץ: נכון
ד"ר אסף לוי: לחברת העיבוד
ד"ר אסף לוי:  חברת עיבוד לא מקבלת עובדים זרים
ד"ר אסף לוי:  צריך לדייק
ד"ר אסף לוי:  אם נשאל חקלאים אחרים - - -
אליהו מרידור: אני שואל בפרדסנות
אליהו מרידור:  פרדסנות שהוא לא עיבוד
אליהו מרידור:  אני שואל בכלל בתחום שלך, העבודה היא לא רק עיבוד
אליהו מרידור:  יש לך כבר תוצר קיים שאתה צריך לטפח אותו, אתה צריך לרסס אותו, אתה צריך לדלל אותו, נכון? אתה צריך לקטוף אותו
שמואל כץ: יש הבדל בין לרסס ללדלל
שמואל כץ:  לדלל - - - זו עבודה עם קבוצות גדולות יותר, ולרסס אני עושה בעצמי, עם המרסס
אליהו מרידור: יופי, ואני שואל אותך, אדוני, כמה בסך הכול עובדים אתה מעסיק אצלך בתחום
שמואל כץ: אצלי במשק שלי, או בחברה?
אליהו מרידור: במשק
שמואל כץ: במשק, אם זה קטיף, אז באה קבוצה של עשרה, חמישה עשר איש, לשבוע ימים, וזהו
אליהו מרידור: מהיכן הם מגיעים?
שמואל כץ: הם מגיעים מאזור טול כרם, ג'נין
אליהו מרידור: סך ההעסקה שלך הוא 120 עובדים?
שמואל כץ: אמרתי בחברה
שמואל כץ:  החברה נותנת שירותי עיבוד לאחרים
שמואל כץ:  המשק שלי הוא משק קטן יחסית
שמואל כץ:  הוא שולי לצורך העניין הזה
אליהו מרידור: עובדים מתאילנד יש אצלך? אני אשאל את זה בצורה הפוכה
שמואל כץ: עובדים מתאילנד במשק שלי אין
אליהו מרידור: אין
אליהו מרידור:  אבל האפיון שלך הוא כנראה מאוד מאוד ספציפי
אליהו מרידור:  כי בדרך כלל לחקלאים, הצורך הוא צורך רב-עונתי
אליהו מרידור:  זה נכון שבעונה יש פיק גבוה יותר, אבל הצורך הוא רב-עונתי
שמואל כץ: כבודו דיבר על למה לא מעסיקים יותר פלסטינים
שמואל כץ:  אחד הדברים הוא הנהלים של מדור התשלומים, שמחייב העסקה מלאה
שמואל כץ:  בחקלאות, בניגוד לתעשייה, אין העסקה מלאה
שמואל כץ:  פתאום קיבלתי - - - בשטח לרסס, שלושה ימי הפסקה בקטיף
שמואל כץ:  מה אני עושה עם העובדים? הם יושבים בבית
שמואל כץ:  מדור התשלומים מחייב אותי לדווח על עבודה שלהם
שמואל כץ:  עם כל מה שמסביב, עם דיווחי סרק
אליהו מרידור: מה היה קורה לפני שניתנה ההבנה בין הרשות הפלסטינית למדינת ישראל בהבאת עובדים מהרשות? את מי היית מעסיק?
שמואל כץ: גם
אליהו מרידור: מה זאת אומרת גם? באיזה אופן?
שמואל כץ: ברגע שלא הייתה מגבלה - - -
אליהו מרידור: לא ברגע שלא הייתה מגבלה
אליהו מרידור:  לפני שניתנה אפשרות להעסיק עובדים מהרשות הפלסטינית, מי עבד אצלך?
שמואל כץ: כשהייתי יותר צעיר - - -
אליהו מרידור: לא כשהיית יותר צעיר
אליהו מרידור:  האישור להעסיק פלסטינים בתחום החקלאות הוא לא מקום המדינה, היו פיקים שלא היה ניתן להכניס
שמואל כץ: מ-1967 בערך
אליהו מרידור: אבל היו תקופות שלא היה אפשר להעסיק
שמואל כץ: כשהיו סגרים, לא היה אפשר
שמואל כץ:  אז הפרי נשאר על העץ לפעמים
אליהו מרידור:  אני מכיר מציאות קצת מורכבת יותר, שבה חקלאים ואפילו פרדסנים מעסיקים עובדים שהם לא מהארץ, עובדים זרים מתאילנד
אליהו מרידור:  ואז הם לא אומרים להם, אין לי צורך בימים האלה, תחזרו לתאילנד
אליהו מרידור:  למה אתה מצפה שעובד שמגיע מהרשות הפלסטינית, שבונה עליך כמעסיק, ליישום הצורך שלו ליציבות תעסוקתית, שאתה תגיד לו, היום אל תבוא
אליהו מרידור:  מה אתה רוצה שהוא יעשה? במה הוא יאכיל את המשפחה שלו?
שמואל כץ: העובדים הזרים מתאילנד, בערך 10% הם בפרדס
שמואל כץ:  הרוב הם בירקות, 50 וקצת אחוזים הם בירקות, מפני ששם העבודה היא יחסית קבועה
שמואל כץ:  בפרדס אני לא יכול להחזיק עשרה עובדים תאילנדים, כי אני לא צריך אותם כל השנה
אליהו מרידור: אז אני מספר לך שאני הגעתי לכמה פרדסים, חלקם באזור המרכז, אגב, למי שאמר קרוב למעבר הגבול, אז הוא לא קרוב למעבר הגבול
אליהו מרידור:  ובעל הפרדס עשה לי סקירה, יש לו גם כן בית אריזה, פרדסים שלו פרושים בכמה אזורים גיאוגרפיים במדינה
אליהו מרידור:  הוא מעסיק בכל ימות השנה גם עובדים מתאילנד וגם עובדים פלסטינים
אליהו מרידור:  הוא רווה נחת מהעובדים הפלסטינים
אליהו מרידור:  הם עובדים חרוצים, אין להם לא בעיית השתכרות ולא סמים ולא איבוד עשתונות, והמזג שלהם יותר קרוב לישראלי
אליהו מרידור:  והוא לא מתלונן מה הסיבה שהוא אמור להעסיק אותם בשוטף והוא לא יכול להפסיק את העסקתם מעת לעת
אליהו מרידור:  אני בטוח שאם אדוני היה שכיר, הוא לא היה רוצה לקום בוקר אחד ולקבל הודעה מהמעסיק שלו שבשבוע הבא שלושה ימים הוא לא עובד
אליהו מרידור:  זאת אומרת, אל תחיה, אל תתפרנס
שמואל כץ: יחד עם זה, אם אין עבודה, אין עבודה, מה לעשות?
אליהו מרידור: אין בעיה, אין עבודה
אליהו מרידור:  אם אתה רוצה שתהיה לך יציבות תעסוקתית, אתה חייב לייצר יציבות תעסוקתית
שמואל כץ: אז לכן יש חברות מהסוג של החברה שלי, חברות עיבוד, שמניידות את העובדים מפרדס לפרדס
שמואל כץ:  אני גמרתי את הקטיף שלי באשכוליות במשך חמישה ימי עבודה עם קבוצה של 15 איש
שמואל כץ:  עכשיו יש לי חודש הפסקה עד שאני קוטף את זן המנדרינה שלי, שאז אני אצטרך עוד פעם חמישה ימי עבודה ל-15 האנשים האלה
שמואל כץ:  אז בין לבין אני מעסיק אותם אצל אברהם, אצל משה, אצל חיים, וככה זה מתנהל
שמואל כץ:       לגבי עבודה קבועה של הפלסטינים, זה נכון במשק פרחים, זה טוב מאוד במשק ירקות
שמואל כץ:  יש ענפים שזה פחות מתאים, וזו בדיוק הסיבה למה אין תאילנדים בפרדסים, בגדול
אליהו מרידור: אני מתנצל, אבל אתה הצלחת להסיט את הדיון למקום אחר, כי רק אחרי כמה דקות אני מבין שאתה התפרצת לנושא שהוא לא חלק מהשיח
אליהו מרידור:  אני שואל מה הסיבה שלא ממצים את מקסימום ההעסקה
אליהו מרידור:  אתה דיברת על תת-התחום שלך, שלא מייצג את כלל הענפים בחקלאות
אליהו מרידור:  ומכאן, אם אנחנו לא נוברים ולא נוברים, אפשר לחשוב בטעות שאולי צריך בכלל להוריד את המכסה, אין לנו צורך, שהמציאות היא אחרת
ד"ר אסף לוי: מכסה לעובדים פלסטינים מחולקת לשניים
ד"ר אסף לוי:  6,500 עובדים קבועים, שבדרך כלל ענפי הירקות או לענפים שיש להם תשומת עבודה לאורך כל השנה, ועוד כ-13,500 עובדים, שהם נקראים עובדים עונתיים, שהם מחולקים בתקופה של שלושה חודשים עד שישה חודשים, והם מועסקים לרוב בשנה שלמה, אבל אצל אנשים שונים
ד"ר אסף לוי:  או במסיק הזיתים, או בקטיף השקדים או בקטיף ההדרים, ולכן אנחנו מנהלים את זה לפי עונתיות
ד"ר אסף לוי:  הכול עניין של ביקוש והיצע
ד"ר אסף לוי:       המכסה של 6,500 העובדים ממוצית לרוב באופן מלא, גם יש שם עונתיות כזאת או אחרת, יש הנושא של העונתיות שעובדת בעיקר עם קבלני עבודה, אנחנו קוראים להם, או נותני שירותי עבודה, זה יכול להיות בכל מיני תחומים
ד"ר אסף לוי:  ולכן, אמרתי ששם אנחנו עדיין לא במיצוי מלא
שמואל כץ: מי שחושב ש-1,500 מעסיקים ו-10,000 עובדים, לגבי פלסטינים, זו האמת, הוא פשוט שוגה
שמואל כץ:  יש אין-סוף עובדים פלסטינים שעובדים ללא היתר
שמואל כץ:  אין-סוף
שמואל כץ:  אוטובוסים שלמים
שמואל כץ:  עד המבצע האחרון, אוטובוסים שלמים
שמואל כץ:  דרך המעברים ולא דרך המעברים
שמואל כץ:  כנ"ל לגבי מספר המעסיקים החקלאים
שמואל כץ:  זה לא 1,500, שאתה מקבל נתון רשמי
שמואל כץ:  זה יותר
שמואל כץ:  כלומר, הנתונים הרשמיים שיש לגבי עובדים פלסטינים הם לא נכונים
אליהו מרידור: אז מה שאדוני אומר, הצורך קיים והכרחי, רק הבירוקרטיה מכבידה
אליהו מרידור:  זה מה שאתה אומר, אז תכף אנחנו ניגע בזה
אליהו מרידור:  אבל כשאני פניתי אליך, ד"ר לוי, לפני כמה דקות, וביקשתי לדעת מה הסיבה שהכמות המאושרת היא לא מצרפית, היא בדיוק באה לתת מענה לצורך הבא שאני הולך לדבר עליו
אליהו מרידור:       תראו איזו אנומליה
אליהו מרידור:  מצד אחד יש חוסר בידיים עובדות ואנחנו מבקשים הגדלת תקנים של עובדים זרים
אליהו מרידור:  מצד שני, לא ממומשת מלוא המכסה של הבאת עובדים פלסטינים, שלנו כמדינה יש האינטרס הגבוה ביותר בהעסקת עובדים שהם לא ישראלים, שיגיעו עובדים מהרשות הפלסטינים
אליהו מרידור:  ואני שואל, מה הסיבה שאת הצורך הזה אתם לא ממלאים בעודף הזה
אליהו מרידור:  ולא היינו צריכים להידרש לשאלה הזאת אם התקנים והצרכים היו מצרפיים
אליהו מרידור:  וזאת השאלה שלי
אליהו מרידור:      אני יודע שבעבר, אגב לעניין העובדים העונתיים, היה בעבר הסדר, והוא כבר לא קיים
אליהו מרידור:  אני אשמח ללמוד לאחר מכן גם מה הסיבה שהוא לא קיים
אליהו מרידור:       כרגע רשות הדיבור ניתנת לחברי חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי
אחמד טיבי: תודה רבה, כבוד היושב-ראש
אחמד טיבי:  אני מסכים איתך בהחלט, גם עם עורך הדין שדיבר על איכות העובדים והפועלים הפלסטינים בהשוואה לעובדים זרים אחרים
אחמד טיבי:       דיברנו כאן על המכסה
אחמד טיבי:  זה היה המוטו העיקרי של הדיבור
אחמד טיבי:  המכסה של עובדים זרים, בעיקר מתאילנד
אחמד טיבי:  אני קורא נייר עמדה של קו לעובד על תנאי העבודה של העובדים הזרים
אחמד טיבי:  אי-תשלום שכר מינימום, אי-מתן מנוחה, פנסיה ופיצויים, דיווח על שעות עבודה
אחמד טיבי:  כדאי שהוועדה תשמע עדכון בנושא הזה
אליהו מרידור: זה אחד מהנושאים שכבר ביקשתי לדבר עליו, והעליתי אותו לסדר היום בפתיחת הדיון
אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, רק הערה קטנה בנוגע לפלסטינים
אברהם מיכאלי:       דניאל אברהם, אני יושב ראש התאחדות החקלאים החדשה באיגוד לשכות המסחר תל אביב
אברהם מיכאלי:  אני רוצה להגיד לך, אני גם חקלאי שיש לי 70 עובדים
אברהם מיכאלי:  אני עובד מול מדור התשלומים, אז אני, אין לי שום זכויות
אברהם מיכאלי:  אני חייב לדווח להם בסוף חודש כמה ימים הוא עבד, הם שולחים לי כמה לשלם את התנאים הסוציאליים, אני צריך לשלם את התנאים הסוציאליים, מקבל את התלוש של העובד אחרי חודש וחצי
אליהו מרידור: יש לך אפשרות להפיק את התלוש באופן עצמאי?
אברהם מיכאלי: אני מפיק לתאילנדי, אני מפיק לישראלי
אברהם מיכאלי:  לעובד הפלסטיני אסור לי
אברהם מיכאלי:  בפניות למדור תשלומים - - -
אליהו מרידור: מי מגביל אותך?
אברהם מיכאלי: זה הנוהל, מרשות האוכלוסין
אברהם מיכאלי:  ואני גם אסביר לך למה
אברהם מיכאלי:  מי שמפריע לי – רשות האוכלוסין
אברהם מיכאלי:  לא רק שהיא מנפיקה את התלוש בעבורי, אלא נוסף על כך, התלוש הוא לא תלוש
אברהם מיכאלי:  היא כותבת לי, זה דמי
אברהם מיכאלי:  זה לא התלוש
אברהם מיכאלי:  בוויכוח איתם, עם הגברת - - - מה אמרה לי? תנפיק עוד תלוש
אברהם מיכאלי:  אבל רגע, אני גם אשלם מס הכנסה פעמיים? ביטוח לאומי פעמיים? ולא רק זה, אני גם מעלים מס, כי פעמיים הוצאה
אברהם מיכאלי:  פעם הוצאה באופן פרטי, פעם שנייה הם עושים לי הוצאה
אברהם מיכאלי:  זה נראה לך הגיוני?      זה בדיוק המצב, ואנחנו מבקשים להיפרד מהם
אברהם מיכאלי:  אני רוצה לעשות את התלוש לעובד הפלסטיני שלי בדיוק כמו לתאילנדי וכמו לישראלי, אני מעסיק גם ישראלים
אברהם מיכאלי:  אז מה, אני לא יכול להנפיק תלוש? זה נראה לך הגיוני? אני נמצא תחת משטר דיקטטורי, אדוני, בעניין הזה, והגיע הזמן לשחרר אותנו מהם
אברהם מיכאלי:       אני הלכתי גם לבית המשפט המחוזי
אברהם מיכאלי:  בהתחלה הם גבו ככה: מהמעסיק, מאיתנו, גבו 0
אברהם מיכאלי: 25%, העבירו להתאחדות האיכרים
אברהם מיכאלי:  מהעובד הפלסטיני גבו 0
אברהם מיכאלי: 75% והעבירו להסתדרות הכללית
אברהם מיכאלי:  בתביעה ייצוגית שלי, שאני עתרתי, המדינה ביטלה להם את זה
אברהם מיכאלי:  אז זה דבר שלא יעלה על הדעת
אברהם מיכאלי:  ההתנהגות שלהם ברוטאלית, וזה כל מה שרציתי להגיד
אליהו מרידור: אני מאוד מאוד מודה לך על דבריך
אליהו מרידור:  גברתי נציגת רשות האוכלוסין יותר מאוחר תידרש לזה
אליהו מרידור:  יש רשות דיבור, הייתה להם זכות סירוב ראשוני, מה שנקרא
אליהו מרידור:       ככל שמה שאתה אמרת נכון, והם יאשרו את דבריך, אני אומר לך שאני למד מכך שרשות האוכלוסין מכשילה את הצלחת והתרחבות הפרויקט של הבאת עובדים מהרשות הפלסטינית, ואני אידרש לטפל בזה מהיום
אליהו מרידור:       נמצאת פה נציגה מקצועית מאוד, היא מנמקת מאוד, היא בקיאה, אני ראיתי על פניה שהנושא לא זר לה, רק לפני שאני מחליט אני רוצה להקשיב לצד השני
אליהו מרידור:       אז אחרי שסיימנו להקשיב בקשב לדבריך, אנחנו נחזור לד"ר לוי
ד"ר אסף לוי:  בעצם, הממשלה קובעת את על המכסות
ד"ר אסף לוי:  בכל הענפים המכסה קובעת מכסה נפרדת לחקלאים, עם כל המדיניות וקידום המדיניות שהממשלה קובעת לגבי השטחים והעובדים מיהודה ומשומרון, וגם מעזה, בשנה שעברה התקבלה החלטה שגם ייכנסו עד 8,000 עובדים מעזה, ובנפרד קובעת את המדיניות לגבי הבאת עובדים זרים מעבר לים, נקרא להם, ולא בגבולות הצמודים לנו
ד"ר אסף לוי:       אבל אם יורשה לי, אדוני, עוד פעם לחזור לעובדים מירדן
ד"ר אסף לוי:  אנחנו מבינים את הצורך, מבינים את החשיבות, ואני גם חושב שלא תהיה בעיה ואני לא חושב שנציגי החקלאים או נציגי הערבה ירצו, יהיה מאוד פשוט להגיד אם חקלאי מתוך ההקצאה שלו של עובדים זרים, אם הוא ירצה להביא מתאילנד או מירדן, זה מאוד קל לעשות
אליהו מרידור: למה? למה הוא צריך לקזז מהמכסה שיש לו?
ד"ר אסף לוי: מעולה, אני חושב שהגיע לפה, אני פשוט פרשתי מתחילת הדיון, אז הגיע נציג משרד האוצר, ועוד פעם אני אגיד, נכניס אותו לדיון, אנחנו לא הכרנו
ד"ר אסף לוי:  אנחנו ניסינו לקדם הצעת מחליטים שמגדילה את מכסת העובדים מירדן ותאפשר מכסה לעובדים מיוחדת לחקלאות, אבל נעצרנו על ידי האוצר בטענה, זה עוד אולי טרם זמנך, שהם מסכימים, ובתנאי שזה יהיה מתוך המכסה
ד"ר אסף לוי:  והיושב-ראש צודק, ואני אשמח לעזרתו, שהתוספת הזאת תהיה און טופ המכסה, שגם ככה אנחנו צריכים להגדיל
אליהו מרידור: נפלא, ואני שואל אותך עכשיו אם יש לך נתון לא הערכתי
אליהו מרידור:  נתון אצבע, אבל שיהיה הכי קרוב למציאות, בדבר השאלה מה אחוז מיצוי ההעסקה על פי המכסה באזור הערבה? בכלל
אליהו מרידור:  יש תקנים, יש מיצוי
אליהו מרידור:  מה האחוז?
ד"ר אסף לוי: אז אני יכול לדבר רק על העובדים הזרים לחקלאות מ - - - התאילנדים, ותכף החברים מהערבה, כי אדוני, אני לא עוסק לא בתעשייה ולא בכלום, ואין לי הנתונים
אליהו מרידור:  אני מבקש לדעת, אבל אני לא רוצה לדעת רק תאילנדים, כדי שבסוף לא יסתבר לי שיש איזושהי דלתא שהלכה לאיבוד והיא לא תאילנדים
אליהו מרידור:  לכן אני מבקש לדעת, יכול להיות שבכל זאת יש פלסטינים שמגיעים, אני לא יודע מה, אני רוצה לדעת מה אחוז מיצוי המכסה לזכאים בערבה
ד"ר אסף לוי: אז אני אענה משפט, ואז החברים מהערבה יעזרו לי לענות לכבודו, ואני אגיד עוד משפט
ד"ר אסף לוי:  הערבה, בגלל הריחוק הגיאוגרפי שלהם, במודל הקיצוץ שלנו, מקבלים תיקון העדפה
ד"ר אסף לוי:  הם מקבלים 30% בגלל מרחק מיישובים גיאוגרפיים ישראליים, הם מקבלים במודל הקיצוץ העדפה כדי לתת להם מענה
ד"ר אסף לוי:  בניכוי מלאי החיכוך, המיצוי של הניצול של העובדים הזרים בהתאם למודל החלוקה נושק ל-100% מלמטה
אליהו מרידור: הבנתי, אוקיי
אליהו מרידור:  מה שמך, אדוני?
יפתח בן דוד: קוראים לי יפתח בן דוד, אני מפארן בערבה בחמישים השנה האחרונות
יפתח בן דוד:  אני חקלאי, מה לעשות
יפתח בן דוד:  וגם יושב ראש של לשכה להביא עובדים זרים, שהיא לשכה של חקלאי הערבה, היא לא לשכה למטרת רווח
יפתח בן דוד:       הסיפור שבערבה מנצלים את כל מכסת העובדים הזרים התאילנדים
יפתח בן דוד:  פלסטינים אין, כי לא יכולים ללון
יפתח בן דוד:  היו שנים שלנו, לפני המון שנים
יפתח בן דוד:  באים, בחלק מהעונות, עובדים מהפזורה הבדואית באזור דימונה, באר שבע, באים ליוממות כזאת, שבאים לשבע שעות, שש שעות, בטרנזיטים כאלה ואחרים, יש 1,050 משתלמים שהם לא עובדים, בניגוד למה שנאמר פה, הם לא עובדים, הם באים על אשרת סטודנט ולא כמו שציינו המכובדים מקו לעובד
יפתח בן דוד:  יש כמות כזו
אליהו מרידור: כמה שעות הם משתלמים ביום?
יפתח בן דוד: הם עובדים חמישה ימים בשבוע, ארבעה וחצי ימים בשבוע, ויום וחצי לומדים באיי-קאט, יש לנו מרכז גדול במרכז - - -
אליהו מרידור: אני שואל כמה שעות ביום
יפתח בן דוד: הוא עובד שמונה שעות
אליהו מרידור: זאת אומרת שהוא עובד, אבל הטייטל שלו הוא משתלם
יפתח בן דוד: לא, לא
יפתח בן דוד:  הטייטל שלו, הוא בא כמשתלם, הוא עובד ולומד מהחקלאי שלו
אליהו מרידור: כן, כן, אני אומר, בחמשת הימים, שמונה שעות, חמישה ימים בשבוע
יפתח בן דוד: אז הוא גם עושה עבודות חקר, הוא עושה פרויקט - - -
קריאה: אנחנו מלמדים אותם
אליהו מרידור: אין ספק, אין ספק
אליהו מרידור:  אני שואל שאלה פשוטה, אני מבקש תשובה פשוטה
אליהו מרידור:  אם תסרבלו אותי בעולם התוכן שלכם, אנחנו לא נוכל להתקדם, כי אני באמת רוצה ללמוד ממך
אליהו מרידור:  לכן אני מבקש מיקוד
אליהו מרידור:  אני לא שואל על חלק השבוע שבו הוא משתלם
אליהו מרידור:  שואל, במהלך שעות היום הוא עובד כשמונה שעות
אליהו מרידור:  וכשאתה סופר עובד, זה אומר שהוא לא נמצא במעבדה או שאתה לא לוקח אותו ליד עץ ומדגים לו ומספר לו, אלא הוא עובד
אליהו מרידור:  זה יום וחצי
יפתח בן דוד: במעבדה או בכיתת לימוד, הוא נמצא במרכז ספיר או בסיורים בארץ
אליהו מרידור: זה יום וחצי בשבוע
אליהו מרידור:  בשאר הימים הוא משובץ במצבת העובדים
יפתח בן דוד: הוא אצל חקלאי, שלפי דרישת משרד הכלכלה - - -
אליהו מרידור: כן, כן, לא שאלתי את הדרישה
אליהו מרידור:  שוב, תשובה פשוטה
אליהו מרידור:  הוא עובד כאחד העובדים שמונה שעות ביום?
יפתח בן דוד: לא כאחד העובדים
אליהו מרידור: מה הוא עובד שונה מאחד העובדים בשמונה שעות ביום?
יפתח בן דוד: כי הוא גם עושה את עבודות החקר שלו תוך כדי עבודה, וזה הכול
יפתח בן דוד:  והיתר הוא עובד, הוא בא להתקיים
אליהו מרידור:  מה תחומי החקלאות? מה הענפים בחקלאות?
יפתח בן דוד: ירקות, מטעים, רפת, קצת לול, בעיקר ירקות בערבה התיכונה
אליהו מרידור: לא יודע למה תמיד כשאני שומע חקלאות בערבה, זה מראה לי תמר, ככה בדמיון
יפתח בן דוד: יש הרבה תמרים
יפתח בן דוד:  לגבי העובדים הירדנים
יפתח בן דוד:  עובדים ירדנים הביאו בזמנו במעבר צופר
יפתח בן דוד:  המובלעת צופר הוחזרה לירדנים לפני שנתיים או שלוש, אפשר היה לעבור קרוב
יפתח בן דוד:  ירדני שצריך לעבור צריך לנסוע עד אילת ולחזור, זה 200 ק"מ לצד
יפתח בן דוד:  לא פרקטי
יפתח בן דוד:  מגורים – יצטרכו לתת לו מגורים נפרדים
יפתח בן דוד:  הוא לא יהיה יכול לגור עם התאילנדים, זו לא אותה מסורת, זה לא אותו אוכל, זה לא אותו דבר
יפתח בן דוד:       ודבר נוסף, זה לא עובדים זרים, זה עובדי חקלאות מתאילנד, זה לא עובד זר
יפתח בן דוד:  אני חי ממנו
אליהו מרידור: הוא עדיין זר
אליהו מרידור:  לא, לא, הוא לעד יהיה זר
אליהו מרידור:  שלא נתבלבל
אליהו מרידור:  הוא לעד יהיה זר
יפתח בן דוד: אני חי ממנו, הוא חי ממני
יפתח בן דוד:  זו ההגדרה
אליהו מרידור:  אז אתה אומר כזה דבר, כל מי שאמר שיש דרישה להבאת עובדים ירדנים לחקלאות בערבה, זה לא נכון
אליהו מרידור:  זאת לא הדרישה
יפתח בן דוד: יטבתה, שקרוב למעבר, פרקטי
יפתח בן דוד:  בערבה התיכונה או בכיכר סדום, שהחברים האלה פה, אפשר
יפתח בן דוד:  אם היה פתח בכיכר סדום, נאות הכיכר, עין תמר, הם היו עוברים ברגל
יפתח בן דוד:  אבל הם צריכים לנסוע 400 ק"מ
יפתח בן דוד:  זאת אומרת, יש פה בעיה
יפתח בן דוד:  מעבר צופר נסגר
יפתח בן דוד:  מדינת ישראל החזירה את צופר
יפתח בן דוד:  לא שלא מגדלים שם פלפל אותם ישראלים, תאילנדים מפה
יפתח בן דוד:  זה חלק מהדיון
קריאה: זה מתאים מאוד לקיבוצים בערבה הדרומית
קריאה:  פשוט מתאים מאוד, וטובה שעה אחת קודם
טל שפירא: אבל אם ייתנו להם אישור לישון, לא לחזור הביתה, יכול להיות שזה יתאים גם לנו
אליהו מרידור: הוא אומר לך שלא
אליהו מרידור:  הוא אומר, זה לא
אליהו מרידור:  בגלל המרחק
אליהו מרידור:  ואז הוא יצטרך ללון
אליהו מרידור:  אבל הוא אומר, לא, אבל ללון, הוא לא יכול להיות עם התאילנדים
אליהו מרידור:  זאת אומרת, אני, מרוח הדברים - - -
טל שפירא: אנחנו לא נגד
טל שפירא:  אני מהערבה, אנחנו לא נגד האופציה הזאת, אפשר לבדוק אותה, זה מה שאני מציע
טל שפירא:  אני חושב שאפשר לבדוק אותה, זה הכול
אליהו מרידור: זה לא מה שהשתקף מתגובתו, אבל אם הבנתי אותו לא נכון, אני אשמח להקשיב לו שוב
טל שפירא: הנושא העיקרי הוא נושא עלויות העובדים, ולזה באנו לפה
טל שפירא:  אתה מבין? החקלאות תיגמר בגלל העלויות הגבוהות של העובדים, ובגלל כל ממשלות ישראל לדורותיהן שהטילו עלינו כל מיני דברים
טל שפירא:  כשתיתן לי את רשות הדיבור, אני אגיד לך בדיוק על מה מדובר
טל שפירא:  בעלויות שיש היום של העובדים התאילנדים, אין שום גידול במדינת ישראל שמסוגל לשלם אותן
טל שפירא:  אני אומר לך, אני חקלאי שלושים שנה מצופר
טל שפירא:  אין גידול אחד במדינת ישראל שמסוגל לשלם את הסכם ההעסקה הבילטרלי שנחתם מול ממשלת תאילנד
טל שפירא:       ורק שתדע שבפורטוגל, יש להם הסכם עם ממשלת תאילנד, שמביאים משם עובדים שמקבלים רק בעבור שעות ושעות נוספות, וזהו, וזה נגמר
טל שפירא:  וזה מה שצריך להיות פה
אליהו מרידור: אני אעביר את השאלה לנציג הממ"מ
אליהו מרידור:  אני מבקש בבקשה שתבדוק אם פורטוגל חתומה על האמנות שאנחנו חתומים עליהן בדבר העסקת עובדים זרים
טל שפירא: רק דבר אחד, נודע לי אתמול, לא בדקתי את זה לעומק
טל שפירא:  נודע לי אתמול שבפורטוגל עובדים עובדים מתאילנד
טל שפירא:  זה נודע לי אתמול, אבל זה לא לדיון כרגע
אליהו מרידור: הדיון בא לדבר בכלל על האתגרים שעומדים בפני החקלאים בהעסקת עובדים זרים, ואתה בא לייצג צורך מסוים, ואחרים רוצים להציג צורך אחר, ויש הנציגות של הקו לעובד שרוצים להציג את המכאובים של העובדים
אליהו מרידור:  אז אנחנו נצטרך לתכלל את הכול
טל שפירא: כן, אבל לב הבעיה, אדוני, הוא העלויות הנכבדות
טל שפירא:  זה לב הבעיה
טל שפירא:  אני מצופר, מאה משפחות, נותרנו 22 חקלאים, לא כי כל השאר לא רצו להיות חקלאים
טל שפירא:  כי כל השאר מגדלים הפסדים במקום רווחים
טל שפירא:  הם כבר לא מסוגלים
טל שפירא:  הם לא מסוגלים לשלם את צו ההרחבה של 750 שקל, הם לא מסוגלים לשלם את הפנסיה ואת הפיצויים, הם לא מסוגלים לשלם את כל התביעות