GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור: לפני שאני מסכם, אני מבקש להודות על הקשב וההמתנה הממושכת ועל ההתחשבות של ידידי היקר אלכס, של נדב, של הגברת שושנה, שנרשמו לרשות דיבור, אבל מפאת קוצר הזמן והתלהטות הרוחות, לא הספקנו לאפשר לכולם לשמוע - - -
קריאה: אז אולי שווה לכנס - - -
אליהו מרידור: אז אנחנו לא נפסול את זה, אכן, לא ליטשנו מספיק את שיטות הקליטה וההשמה ואנחנו תקווה שככול שאנחנו נקדם את ההסכמים הבילטרליים, אגב, הדיון הבא, בעזרת השם, יעסוק בהסכמים הבילטרליים, חלק מאוד מאוד גדול מהתהליכים, באופן טבעי, ישתנה ויותאם
אליהו מרידור:  קיבלנו סקירה על העדכונים של התקנות והתוכניות לעתיד, אלה שבפתח ושלב הרחוק יותר
אליהו מרידור:  שמענו את המצוקות של המשפחות, גברת רוסו סיכמה פה היטב, את אחת המחלות הכואבות של הספסור, של עשרות אלפי שקלים, זה סכום מטורף שבקצה, מגולגל למשפחות עצמן, שוב פעם וחוץ מהמספסרים, אין אף צד שנהנה מזה, לא המטפל, לא המטופל, לא משפחתו ונודע לנו היום על חברה שנקראת הקרן שהיא חברה מסחרית, למרות שהיא עם איזושהי קונוטציה של קרן, לאט לאט, אנחנו למדים להכיר את פועלה, אנחנו נרים מסך לגבי העיסוק והגילוי הנאות שהם מבצעים, או לא מבצעים, לאורך השנים, מול קהל הלקוחות שלהם
אליהו מרידור:  אנחנו נבקר אתכם גם כן, בעזרת השם
יריב לוין: נשמח
אליהו מרידור: בטוח, הקפה עליי, מה שנקרא ובדיונים הבאים, אנחנו נמשיך לבחון את החלופות הנדרשות כדי שמצד אחד, הנעלמים, לא יהיו בידיעת העובדים שאמורים להגיע, אנחנו נצמצם את סימני השאלה ואת הוואקום שהרבה פעמים הם רוצים ליצור, בחוסר הבהירות, לעניין מקום עבודתם, התכונות הנדרשות, המאמץ הנדרש, המיומנות המצופה ואזורי המחייה שלהם
אליהו מרידור:  אני הצעתי כבר בתחילת הדרך שיחתום אותו עובד, לפני שהוא מגיע לארץ, לא רק על אותו הסכם, אלא שהוא יודע שאלה הם התנאים והנה התמונה והנה הוידאו וכך נראה המטופל ומצהיר אותו עובד שבמידה וחרף כל מה שהוא יודע ובהנחה ולא הורעו תנאיו ולא קיבל עובד 200 קילו, כשסיפרו לו שהוא 60 קילו, יידע העובד שבמידה והוא מבקש, לעזוב את מקום העבודה זה ישירות לטרמינל, לא שלוש עבודות ולא תשעים ימים ולא עוד סיבוב ולא עוד מסחור, אני משוכנע שכשיידעו העובדים שאנחנו מצרים את צעדיהם ואנחנו לא מתכוונים חלילה, להרע להם ולא מתכוונים להסתיר מהם ולא מתכוונים לנצל אותם ולא מתכוונים לפגוע במעמדם ולא בזכותם ולא בבריאותם ולא בכבודם, אלא אנחנו בסך הכול רוצים ושואפים, ל- win-win situation
טל רוסו: לא בכפייה
אליהו מרידור: בוודאי לא בכפייה, חד משמעית, מצד שני, גם אי אפשר להפוך כל דבר לכפייה, אני רוצה שהעובד ידע מראש, למי הוא מגיע ומה העבודה הנדרשת ומה השכר שהוא יקבל ומה צבע המצעים שהוא יישן עליהם ואיך נראה המטבח שהוא יבשל בו ויאכל בו והוא ידע את הכול, מרגע שאני עמדתי כמעסיק, בכל התנאים ובכל הגילוי שגיליתי לו ולא שיניתי כלום ולא הרעתי כלום והיחס שלי אליו היה הוגן וחרף כל זאת, הוא החליט למסחר את הוויזה, זה יכול להיות, אך ורק לכיוון טרמינל שלוש, אל תתבלבלי לרגע, לרגע
טל רוסו: מה זה למסחר? לעבור לעבודה אחרת, כי אתה לא מסתדר, כי הבנת שפיזית אתה לא מסוגל לעשות את זה, זה למסחר את הוויזה?
אליהו מרידור: חד משמעית, חד משמעית
יריב לוין: אם היית נותן לי, לשטוח לפניך את מהלך הגיוס, שאני בכל אופן, בחלקת האלוהים שלי, עושה וממליץ שגם אחרים יעשו, היית מקבל תסקיר
אליהו מרידור: אנחנו נקיים את זה, גם אם נצטרך לקיים דיון נוסף, כשבנאדם יודע שהוא מגיע להיות עובד במטופל סיעוד ששוקל 80 קילו, הוא צריך לבדוק לפני כן, שאין לו פריצת דיסק
טל רוסו: אף אחד לא רוצה, גם המטופלים הסיעודיים לא צריכים את זה
אליהו מרידור: תודה רבה לכל הנוכחים והמשתתפים
אליהו מרידור: צוהריים טובים לכל הנוכחים, ברוכים הבאים
אליהו מרידור:  אני מקדם בברכה את חברתי, חברת הכנסת יסמין פרידמן
יסמין פרידמן: אני לצערי אהיה לזמן קצר, כי יש דיון בנגב גליל, של פערים בבריאות
אליהו מרידור: הגעתך זה הישג בפני עצמו, אז גם אם זה לזמן קצר, אין ספק, אנחנו בכל זאת, נמצאים באיזשהו מרתון בלתי פוסק, כפי שגם את חווה איתנו, לאורך הלילות האחרונים והימים ועדיין, יש נושאים שעומדים על הפרק ואנחנו בוחרים לנהל את הדיון הזה, לקיים אותו, בשל חשיבותו ורגישותו
אליהו מרידור:  הכנסת מציינת היום, את יום הזקן, יום הקשיש, בהגדרת "והדרת פני זקן", מתוך אמונה והפנמה שכל זכות קיומנו היא אך ורק אם נדע לזכור ולהעריך, את מי שגידלו אותנו, את מי שהביאונו עד הלום
אליהו מרידור:  חלק מסיורי הוועדה, לאורך התקופה האחרונה, התפרסו, בין היתר, גם כן, על ביקור בבית רחל איצ'ק, משם ניסינו לעמוד מקרוב, אחר תחום העסקת עובדים סיעודיים במוסדות
אליהו מרידור:  אני שמח ומברך את חברי, חבר הכנסת אייכלר, שתיכף יצטרף אלינו גם כן, הרב ישראל אייכלר ואני מקווה שאנחנו באמת, נצא עם איזושהי בשורה שתוכל לבטא את הערכה שלנו, כלפי זקנינו, לאפשר להם להזדקן בכבוד, לתת להם סיוע ולוודא שהם מקבלים את המענה, גם כן במוסדות סיעודיים
אליהו מרידור:  נשמח לתת את רשות הדיבור לחברת הכנסת יסמין
יסמין פרידמן: זה יהיה קצר
אליהו מרידור: את מחליטה, זה יכול גם לא להיות, זו בחירה שלך
יסמין פרידמן: לא, לא, זה יהיה קצר, כי זה די ברור מה קורה פה
יסמין פרידמן:  צריך להאריך את הפטור, נקודה, היחידים שמתנגדים זה האוצר ואני רוצה להבין, למה אתם מתנגדים ואם אתם מתנגדים, מה אמורים לעשות? כאילו, איך אמורים לטפל בכל הזקנים שנמצאים במוסדות האלה, אנחנו מדברים פה על לחדול, או להיות קיים ואני, באמת, אני לא יכולה כבר לשמוע, אנשים באים לוועדות ומתחננים, לא הגיוני שיישבו פה אנשים ויתחננו שהמדינה תעזור להם, לטפל בהורים שלנו, זה פשוט לא נתפס
יסמין פרידמן:  אז אני באמת רוצה להבין, למה המדינה מתנגדת להאריך את התוקף?
אליהו מרידור: אוקי, הבנתי, לפני שהאוצר יתייחס, אני מבקש לשקף כאן את התרשמות שלי, שהיא נובעת, כאמור, גם כן מהביקור שלי, במוסד הסיעודי וגם כן משאלות ומחקרים שאני עורך בתקופה האחרונה, אני מקדם בברכה את חברי, חבר הכנסת, הרב ישראל אייכלר שכאמור, יזם את הדיון, ברוך הבא, כבוד הרב, בבקשה
אליהו מרידור:  אני מייד אתייחס למה שאמרת ואשתף אותך ואת הנוכחים, בהתרשמויות שלי, אבל ברשותכם, אני מבקש לתת את רשות הדיבור לחברינו, חבר הכנסת ישראל אייכלר
ישראל אייכלר: תודה רבה, יישר כוח לחברינו אלי רביבו, מאז שנכנס לכנסת, אני מייד שמתי לב, לנאמנות שלו, ללהט שלו, לעשייה ואני בטוח שבעזרת השם הוא יוכל להצליח פה בעניין הזה, כי מכל הדיונים שעלו פה היום, כולם מדברים על הזעקה של העניין הזה של העובדים הסיעודיים, כמה שזה חסר ואת כל הבעיות שיש, אני בטוח שאצלך, בדיוק זה המקום שתוכל, קודם כל, להביא אנשים לחקלאות, המדינה מבינה שצריכים להביא, יש בעיות קשות מאוד ובעיקר, על הצד השני גם, שיש בעיות לפעמים עם עובדים זרים, מול הקשיש, היה לנו דיון שלם על העניין הזה, כדי להרגיע את האווירה, אני רוצה לספר בדיחה, אני לא יודע אם זה מתאים, אבל תסלח לי
ישראל אייכלר:  חמותי הייתה לה עובדת זרה מפיליפינים, צדיקה כזאת, אני לא ראיתי, אפילו בקרב בני עמנו ואני לא רוצה לפרט, כמה שהיא הייתה מסורה וכמה שהיא הייתה צדיקה, לא רק לגבי חמותי, לא יאומן, צדקה, חסד, ממש נשמה גדולה
ישראל אייכלר:  אז אמרתי לאחד הגיסים שלי, אולי צריך לעניין אותה בגיור, אז הוא אומר, לא, לא, תעשה טובה, אל תהפוך אותה - - -
אליהו מרידור: עוד זקוקים לה
ישראל אייכלר: עוד זקוקים לה, לכן צריך לכבד את העובדים הזרים ולדעת שהם אלה שמחזיקים את ההורים שלנו ואת הקשישים וצריך לתת להם יחס וצריך לעזור להם וכמובן, לקשישים האלה, אדוני היושב ראש, וודאי יידע להגיד יותר טוב, ישיש עם חוכמה, מי זה זקן קנה חוכמה, אם יש משהו שאני יכול להוסיף, מחפשים כל מיני תארים, אזרחים וותיקים, קשישים ובלבד, לא יגידו את האמת הפשוטה, איך היינו קוראים לבן גוריון? הזקן, כי זקן זה כבוד, זה שקנה חוכמה וקשישא, כמה שידוע לי ודאי גם לך, קשישא ב-א' בסוף, זה בארמית, אדם זקן, אז אומרים, קשישים, אפשר להגיד, זקנים, בפרט אני יכול להגיד את זה, כי אני על פי החוק כבר קשיש
אליהו מרידור: אבל אתה לא זקן
ישראל אייכלר: יכול להיות שאני זקן, זה שקנה חוכמה, אבל לחלוטין
ישראל אייכלר:  לכן אני רוצה להודות לאדוני היושב ראש, אני חושב שיש לך הרבה עבודה בעניין הזה וטוב שממקדים את הנושא הזה של העובדים זרים, עובדים זרים צריך גם בחקלאות וגם בבניין וגם בזה, אבל המצווה הגדולה ביותר, כמו אותה צדיקה שהזכרתי, זה דווקא בסיעוד
ישראל אייכלר:  אני רוצה לאחל לכולכם - - -
אליהו מרידור: ולקיים את הגדרת היום המקודש שאתה קבעת היום 'והדרת פני זקן', זאת אומרת שלא רק לאפשר לו לחיות, אלא למלא את ימיו באופן מכובד, באופן ראוי ועל ידי כך, גם כן, לאפשר לו למצות את ימיו שנגזרו לו על ידי שמיים
ישראל אייכלר: נכון
ישראל אייכלר:  יש פתגם ברוסית, מישהו פה יודע רוסית? איך אומרים 'סטדינה', שזקנה זה לא אושר - - -     זה היה בדיון הקודם
ישראל אייכלר: כן, הזכרתי את זה גם שם ואצלנו אומרים, לא, הזקנה זה התקופה היפה ביותר וצריך לאפשר לזקנים, כתוב 'והדרת פני זקן' ואחר כך כתוב, ויראת מאלוקיך אני השם', אומר רש"י שכל מקום שזה מסור ללב, שאתה לא יכול לדעת, אם הבנאדם באמת עושה את זה בכוונה טובה, אז אומר הקדוש ברוך הוא, אני כן יודע, אדם יושב באוטובוס ולא רואה שקשיש, או קשישה עלתה, הוא מסתכל על הנוף, צריך לקום, לשיבה תקום', אז אומר לו הקדוש ברוך הוא, 'ויראתם אלוקיך', אני רואה שאתה רואה
ישראל אייכלר:  לכן גם בעניין הזה, אני רוצה להודות לך, אני רוצה לשמוע
אליהו מרידור: אוקי, אז חברי, חבר הכנסת, כבודו, הרב אייכלר, אנחנו ייעדנו היום את הדיון, סביב נושא הענקת והארכת פטור, למוסדות סיעודיים, בתשלום אגרה לעובדים זרים שעובדים אצלם ודיברה חברתינו, חברתנו הכנסת, יסמין פרידמן, על המצוקה ועד כמה שזה אמור להיות אבסורד, שאנחנו בכלל צריכים לדבר על זה, זה אמור להיות טריוויאלי ואני אומר לכם, באופן מאוזן, כיושב ראש הוועדה, שבבדיקות שאני קיימתי, התאכזבתי לראות וללמוד שלצד המחסור, מיד אנחנו נדבר על המכסה ועל מיצוי המכסה וככול ויכסה, את מה סיבת אי מיצוייה, העובדה שמוסדות סיעודיים, לא ממלאים את כלל המכסה שהם זכאים לה, חרף העובדה שעובדים זרים סיעודיים במוסדות, עושים המון המון עבודות מדהימות, רק שהם לא טיפול בקשיש ולגישת האוצר, אנחנו אמורים, הם נותנים איזשהו תזרים של מכסות כדי שכשישראלים יכולים לעבוד, לאפשר להם לעבוד ולא להרוג את תחום העסקה
אליהו מרידור:  כשאני מגיע לבית אבות שמתוחזק ונראה מדהים וצוות אדיב מאוד, אני פוגש, עובדים זרים במטבח ובחלוקת מזון ובגינון ובתיקון מיטות וניקיון מסביב לאתר ועזרה לחשמלאי וערכתי עוד ביקור סמוי וראיתי את זה עוד יותר אפילו ואני אומר שעל ידי כך שאנחנו מאפשרים הגדלת מכסה ו/או מתן פטור, היא רק לצד העובדה שאנחנו מבקרים, שהייעוד של אותם עובדים שמגיעים ארצה, באמת לא ישתנה ולצד זאת, לאפשר צמיחת כלכלה, כדי שידיים עובדות ישראליות, יוכלו באמת למלא את אותם תפקידים
יסמין פרידמן: מכיר הרבה ישראלים שיעבדו בניקיון בתוך בית אבות, בשכר מינימום? לא
אליהו מרידור: אז לפחות על פי ההגדרה של הצוות הניהולי, השכר הוא הרבה הרבה יותר גבוה משכר מינימום ו- - -
ישראל אייכלר: מישהו אמר לי בוועדה שרוב המטפלות הן ישראליות, לא ידעתי את זה
יולי תמיר: המטפלות בבית, בסיעוד הביתי של מטב, כי העבודה המוגדרת למטפל בבית, שונה לחלוטין מעבודה המוגדרת למטפל במסגרת
אליהו מרידור:  אחת עד ארבע הם לא בדרך כלל , הן ישראליות, אחת עד ארבע
יסמין פרידמן: באזור הנגב, אגב, הרבה ערביות
אליהו מרידור: עדיין ישראליות
יסמין פרידמן: לא, אבל הרבה מהמגזר הבדואי
אליהו מרידור: אין שום בעיה, אני ממש שמח בכך, אני מבקש לעודד, אדרבא, העסקה והטמעה של עובדים מכלל המגזרים ובכללם, בוודאי של המגזר הערבי, תושבי ישראל, דבר מבורך, צריך לטפח את זה, אני מקדם את זה בברכה ועדיין אני אומר שכשאני פוגש עובד זר שמתקן מיטה של קשיש, אז לכאורה, זה סיוע לקשיש, כי הקשיש צריך לישון על מיטה והוא מחליף לו מנורה אז הוא צריך שתהיה לו תאורה
אליהו מרידור:  אני חושב שכן ניתן עדיין, להשאיר את אותה אינטגרציה להעסקת ישראליים, להילחם כך גם כן באבטלה, לאפשר ולעודד ידיים ישראליות עובדות זו המטרה הראשונה במעלה וגם כן להגיש אוכל, גם להגיש אוכל ולעשות עוד עבודות שהן במעטפת והן לאו דווקא באותה עבודה עם גישה ישירה לטיפול סיזיפי בקשיש, שחסרות ידיים ישראליות
אליהו מרידור:  אף אחד לא יכול לספר לי שעל ידי תמריצים ועידוד סטודנטים ו/או ללשכות תעסוקה, לא ניתן לאתר אנשים שמבקשים לעבוד
צביקה ניר: אני אומר לך, חד משמעתית, לא ניתן, חד משמעית
צביקה ניר:  צביקה זמיר, מנכ"ל מרכז סיעוד וותיקים
צביקה ניר:  יש לי הודעה פתוחה בכל הלשכות, ברמה ארצית, אני הייתי גם שותף לתהליך שניסינו להכשיר את הבדואים בבאר שבע כדי שיבוא לעבוד ואחרי שהכשרנו 20 בנות מהם, אף אחת לא נשארה בתחום, הלוואי והיה, הלוואי והיה
אליהו מרידור: באיזה תחום?
צביקה ניר: סיעוד, טיפול
אליהו מרידור: כנראה שדבריי לא הובנו כהלכה, בכל זאת אני אחרי שתי לילות ללא שנה ויכול להיות שהתקלה נמצאת אצלי, אני אומר, מר זמיר ענה לי, לא על מה שדיברתי, אז לפחות הוא לא הבין את מה שאמרתי
יסמין פרידמן: למה? אבל גם אני הבנתי ככה
אליהו מרידור: אז אני אסביר שוב פעם, צריך להבין שמכסה מוגבלת והפטור נמצא בסימן שאלה, כי מאוד מאוד חשוב למדינת ישראל, באמצעות נציגי האוצר ומבחינתי, בצדק רב, שכל פעילות שעדיין ישראליות מסוגלות לבצע אותן ויש נכונות, נכון יהיה לעודד אותן לעבוד בכך
יסמין פרידמן: איך אתה רוצה לעודד אותן? מענקים?
אליהו מרידור: אז אני מבהיר יסמין
אליהו מרידור:  יש הבדל עצום, אם אנחנו מעסיקים עובד כלשהו בעבודת תחזוקה, או בהגשת אוכל במטבח, או בעזרה בחלוקת אוכל, לבין מקלחת לקשיש והחלפת טיטול, יש הבדל עצום, או החדרת קטטר
יסמין פרידמן: אוקי, נניח שיעסיקו את העובדים הזרים, אך ורק במקלחת והחלפת טיטולים, בסדר? יופי, עדיין צריך לנקות את המקום, עדיין צריך זה ופה טוענים החבר'ה שהם לא מצליחים למצוא עובדים, שיש להם - - -
אליהו מרידור: זה לא מה שאמר מר זמיר
יסמין פרידמן: לא, הוא אמר שהוא לא מצליח
אליהו מרידור: מר זמיר אמר שהוא ביצע פעולות נרחבות שעדיין מתקיימות והן כשלו, כשמדובר בהשמת עובדים לסיעוד ואני אומר שכשמביאים עובד זר בכובע אחד של סיעוד, אבל בפועל, הוא איש תחזוקה, אנחנו מחטיאים פה את המטרה
יולי תמיר: כבוד היו"ר, מדברת יולי גת, אני יושבת איגוד בתי אבות
אליהו מרידור: שלום גברתי, הכרנו בעבר
יולי תמיר: שלום ותודה רבה, תודה רבה על היום הזה, באמת, אני חושבת שהוא מאוד חשוב ותודה לך על הנושא הזה שהעלית
יולי תמיר:  אני יושבת ראש בתי אבות, מעל 200 מסגרות, מתחייבת כאן בוועדה שכל עובד ישראלי שיהיה מוכן לעבוד בעבודות השונות, לא רק המטפלים, אני מתחייבת שיהיה לו מקום עבודה באחד המוסדות
יולי תמיר:  המחסור מטורף וכל מי שיהיה מוכן לעבוד במסגרות, אני מתחייבת שיימצא לו עבודה ולאו דווקא בשכר מינימום
יולי תמיר:  אני חושבת שאתם פשוט לא מבינים את הקטסטרופה שאנחנו חיים בה, אנחנו צריכים 10 אלף תקנים של מטפלים, יש לנו בקושי 3,000
יולי תמיר:  אלף פלסטינאים, 1,100 נפאלים ועוד בערך אלף ישראלים, כל היתר עובדים חוקיים, לא חוקיים, פליטים וכדומה ומחסור מטורף
יולי תמיר:  משלמים שעות נוספות בכמויות, עד כדי שאנחנו שוחקים את העובדים
יולי תמיר:  אנחנו מדברים על מחסור, באמת, לא הגיוני לעבוד בתנאים האלה וכן, מוסד שיש לו מישהו שהוא מטפל ואחר כך, אין לו מי שייתקן את המיטה, אז הוא מבקש מאותו מטפל שייתקן את המיטה, כי אין עובדים
אליהו מרידור: לא, לא, הנה, הנה, פה אנחנו נכנסים - - -
יסמין פרידמן: אבל, זה בשוליים
אליהו מרידור: זה ממש לא בשוליים
יולי תמיר: אני רוצה לומר עוד משהו, קודם כל, יש דברים שהם אוכל, לא יכול להגיש מישהו שלא מבין, המטופל הזה צריך אוכל טחון והמטופל הזה צריך אוכל גרוס וכן הלאה וכן האלה, מה הוא יכול לאכול, אפילו כוס מים אסור לאף אחד לתת, כי אתה לא יודע, אם הוא צריך הסמכה, או לא צריך הסמכה, אלא רק מטפלים שהוכשרו לדבר הזה
יולי תמיר:  יש לפעמים עבודות שנראים לנו שהיא לא עבודת מטפל, אבל היא ממש בהארד-קור של עבודתו ואני חוזרת ואומרת, המחסור הוא מטורף, אף עובד, לא העובדים הזרים ולא העובדים הפלסטינאים ולא מחוסרי ה- האריתראיים למיניהם, לא לוקח מקום של ישראלי, אף אחד לא תופס מקום של ישראלי
יולי תמיר:  כל ישראלי שיגיע, אנחנו נקבל אותו בזרועות פתוחות וניתן לו יותר משכר מינימום, למרות שהמדינה מתקצבת אותנו בשכר מינימום וצריך לדעת את זה
יולי תמיר:  המדינה מתקצבת בשכר מינימום והמוסדות מוכנים לתת יותר ובלבד שיגיעו ישראלים
יולי תמיר:  זה לא פשוט לקבל עובדים נפאלים, המנטליות היא לא זהה, השפה היא בעייתית, התקשורת, ההדרכות שאנחנו משקיעים בהם כל הזמן, זה עלויות מטורפות ואנחנו מתחננים, כי אין מי שיטפל בזקנים
יולי תמיר:  הגיע זמן שגם האוצר יבין שאין מי שיטפל בזקנים
יולי תמיר:  עכשיו הסיעוד הביתי קיבל פטור, למה? כי הבינו שאין ישראלים, החקלאות קיבלה פטור, כי הבינו שאין ישראלים, מה עוד צריך?
צביקה ניר: 300 שקל זה פטור?
יולי תמיר: הם קיבלו מאות שקלים בודדים, מינימלי, בסדר, גם את זה אנחנו יכולים לשלם
יולי תמיר:  מה עוד צריך לעשות, כדי להסביר שאין עובדים ישראלים
יולי תמיר:  עשו כבר מבצעים, עשו תוכנית טלוויזיה, מה לא עשו כדי לגייס ואין עובדים ישראלים
יסמין פרידמן: זה פשוט כאילו, אתם לא מפנימים שהישראלים הפכו להיות מפונקים, מה לעשות, לא עובדים בחקלאות, לא עובדים בזה, לא עובדים בסיעוד, לא עובדים, וואלה, דור של ההורים שלנו עבד בהכול, הדור שלנו והדור בכלל, הצעיר יותר ממני, לא עובדים בזה
יסמין פרידמן:  עכשיו מה אנחנו יורים לעצמנו ברגל? עכשיו הם גם לא מבקשים ממכם תקציב, הם אומרים כן, לא יהיה לכם הכנסות של כמה, 1,100 עובדים, תסבירו לי? על איזה אובדן הכנסות אנחנו מדברים? אנחנו לא מדברים על מיליונים, כדי שיהיה מי שיטפל במבוגרים
אליהו מרידור: טוב, לפני שאני מתייחס לדבריה שיוצאים מן הלב, של גברת גת ואני לצד זאת, חושב שאנחנו יכולים לצאת פה עם כותרת בהצעתך ואני אגע בזה עוד מעט, אני מבקש לתת את רשות הדיבור לנציגי האוצר
נועה שוקרון: צוהריים טובים, נועה שוקרון, רכזת תעסוקה, אגף תקציבים, משרד האוצר
נועה שוקרון:  אני חוששת שהיו כמה דברים שנאמרו בדקות האחרונות שאינם מדויקים ואני אנסה גם לעשות סדר וגם לדייק את המספרים
נועה שוקרון:  ענף הסיעוד המוסדי, לא היה ענף שזכאי לעובדים זרים בכלל, עד שנת 2020, במהלכה, בעצם, זו שנת קורונה - - -
אליהו מרידור: מה הסיבה שמראש אותו ענף, לא היה זכאי? צריך להתחיל עם משהו
נועה שוקרון: ראשית אני אומר שאני לא מכירה פנייה של האגף, על מנת להיות זכאי, דבר שני, אני אגיד שכן כמדיניות, אנחנו בוררים באופן מאוד מאוד מאוד קשיח את הענפים שנכנסים לענפים שבהם יש עובדים זרים, משתי סיבות, אחת הסיבה הכללית שמדברת על כך שעובדי ישראל קודמים ובסופו של דבר, אנחנו רוצים לוודא ששוק העבודה ונתוני האבטלה, יישארו כפי שהם נמצאים היום
נועה שוקרון:  הדבר השני ואנחנו רואים עדויות לזה, במהלך השנים, זה שענפים שמקבלים עובדים זרים, כגון, חקלאות ובניין, הם ענפים שהופכים להיות ענפים שעובדים ישראלים, גם לא רוצים לעבוד בהם ולכן מבחינתנו, הפתיחה של הענף לעובדים זרים, מכילה בחובה הרבה מאוד סכנות, עם זאת ולאחר חישוב ולאור הבנה של מצוקת כוח אדם שבה נמצא הענף, שוחררו בעצם, 2,500 תקנים, בשנת 2020
נועה שוקרון:  אני כן אציין שהמכסה הזו, טרם אוישה, זה לגבי הדבר הזה
נועה שוקרון:  ככול ענף וגם - - -
אליהו מרידור: באיזה אחוזים מומשה?
יולי תמיר: לא בגללנו היא לא מומשה, לא בגללנו, בגלל תהליכים שנעשו מול הנפאלים, כמה אנשים היו ובשלב השני, כרגע, בגלל שהפטור לא מוארך, אז העלויות הן בלתי אפשריות
נועה שוקרון: אז רק אם אפשר, אחד, שכן הממשלה תסיים את ההתייחסות שלה ואחר כך תגיבו ורשות האוכלוסין תגיב לגבי האחוזים, חלקם אכן נובעים מההתארכות של ההסכמים הבילטרליים, גם זה משהו ששוקף למוסדות השונים, בשנת 2020
נועה שוקרון:  שוב, התהליך הזה של בעצם, התנעה של הסכמים בילטרליים, ברגע שענף נכנס לעולם העובדים הזרים, הוא תהליך שקורה בכל הענפים והוא שוקף שהוא תהליך שלוקח זמן, גם זה משהו שאנחנו אומרים הרבה מאוד פעמים, עובדים זרים היא בעיה לטווח ארוך, לא לטווח קצר ונשאלת השאלה, במצב השוק העבודה הנוכחי, בראי אינפלציה, בראי עליות הריבית ומתוך הבנה שכלל העולם, הולך לגידול בשיעורי האבטלה, האם זו המדיניות שמדינת ישראל, בוחרת לה כרגע, אבל מכיוון שאנחנו לא מדברים על מכסות, אלא על אגרות, אז אני כן ארצה שנייה לחזור ולכנס את הדיון, בזמן שאושרו המכסות האלה, הנחת העבודה של כולם, בוודאי הייתה צריכה להיות ואם היא לא הייתה כזו, אז אני חושבת שהייתה פה טעות, היא שהאגרות יהיו האגרות, כפי שהן, לכלל הענפים של עובדים זרים, כי בעצם, ברגע שניתנת מכסה - - -
קריאה: סיעוד בבית אין לו אגרות
נועה שוקרון: אני אתייחס גם לזה
קריאה: תודה רבה, ששים אלף
נועה שוקרון: ענף הסיעוד הביתי הוא הענף החריג מבחינתנו, גם אין לו מכסות, מלבד העובדה שסיעוד בייתי וסיעוד מוסדי, הם אכן דומים בשם, אם נסתכל - - -
קריאה: בסיעוד בייתי מטפלים אחד על אחד, אצלנו אחד לארבע
נועה שוקרון: אני כן אשמח, אבל אם אפשר כן לסיים את דבריי ואז אני גם אתייחס לכל השאלות שיעלו
נועה שוקרון:  כשאנחנו בוחנים את שאר הענפים שמקבלים עובדים זרים במשק, שוב, חקלאות, בניין וכו', ענף הסיעוד המוסדי, הרבה יותר דומה לענפים האלה, במובן הזה שיש מעסיק, המעסיק הזה זקוק לכוח אדם, הוא מנהל עסק וטוב שכך וככזה הוא בעצם, מפעיל שיקולים שונים בבחירת העובדים שלו, זה לא כמו סיעוד בייתי, כאשר המטופל הוא המעסיק, כלומר הדמיון פה לשאר הענפים הוא הרבה יותר ברור, ככזה וכמו הליך שקורה בכל ענף שנפתח, בעצם, לעובדים זרים, יש אגרות אוטומטיות שקבועות בחוק, הגיע ענף הסיעוד המוסדי וביקש הנחה, הלכה וועדת האגרות ובחנה את הדבר הזה ואכן, הלכה לקראתו ונתנה אגרות מופחתות, הן באגרה השתנית והן באגרת הבקשה
נועה שוקרון:  אנחנו מדברים על שיעור של 75 אחוז באגרת הבקשה של הפחתה, הדבר הזה הוא פרמננטי, הוא לא רק מה שהיה שנה שעברה, אני מדברת על מה שקורה עכשיו ו-25 אחוז הפחתה באגרה השנתית
נועה שוקרון:  זו החלטה של וועדת אגרות, היא וועדה מקצועית, עניינים, שכוללת חברים ממשרד האוצר, מאגף הכלכלנית הראשית, אגף שאינה מאגף התקציבים, אין להם שיקולים תקציביים בכלל, בקבלת ההחלטות שלהם
נועה שוקרון:  עוד נמשיך ונאמר, שעל זה הגיע בקשה של ענף הסיעוד הביתי, לקבל תור מוחלט, לשנה אחת, מאגרה - - -
איציק כהן: המוסדי
נועה שוקרון: טעיתי, סליחה, סליחה, פטור מוחלט מתשלום האגרה, לענף הסיעוד המוסדי, הבקשה הזו וזה כתוב גם בפרוטוקול של אותה וועדה שאישרה את הבקשה הזו, נבעה מתוך הבנה של המדינה, שבשנת קורונה, ישנן עלויות לרגולציה שהמדינה ושמשרד הבריאות השיתו על אותן מוסדות וכתוצאה מהדבר הזה שהוא בוודאי חד פעמי, הוא בוודאי פרטני ואיננו קשור לחיים הרגילים שכולנו חיים אותם היום, כתוצאה מהדבר הזה, הסכימה המדינה, באופן חד פעמי, לתת את ביטול, או איפוס האגרה לשנה אחת
נועה שוקרון:  הקורונה, תודה לאל ואני בטוחה שעל זה כולנו שמחים, הסתיימה, השתת העלויות התוספתיות הזו, בוודאי הסתיימה וכעת אנחנו חוזרים למצב האפס, מצב האפס, ענף הסיעוד הבריאותי הבייתי, כמו כל הענפים במשק, משלם אגרה - - -
איציק כהן: מוסדי, לא הבייתי
נועה שוקרון: סליחה, ענף הסיעוד המוסדי צריך לשלם אגרה, האגרה הזו נקבעת בוועדת האגרות, כפי שנקבעה, היא כבר עכשיו מוזלת וזו התפיסה שלנו לגבי איך שהדברים צריכים להתקיים
נועה שוקרון:  עוד משפט אחד אדוני, מכיוון שלא מדובר במכסות, אלא באגרות, אני רוצה לחדד עוד משהו, בעיקר לחברי הכנסת, אנחנו לא מדברים פה על מחסור ביכולת להשיג כוח אדם, העובד הזר, בין המוסד יישלם את האגרה הזו, או לא, יקבל את אותו שכר, אז הדבר היחיד שאנחנו מדברים עליו פה, הוא שורת הרווח של אותם מוסדות
צביקה ניר: לא, ממש לא
יולי תמיר: אין עובדים שמוכנים לעבוד
צביקה ניר: אתם מתבלבלים, מי שמשלם זה משרד הבריאות, נועה אתם פשוט התבלבלתם לגמרי כולם
נועה שוקרון: אני אחדד את המשפט שלי, כי למקרה שלא הייתי ברורה, העובד הזה שעליו אתם כרגע נלחמים - - -
אליהו מרידור: גברת שוקרון, זה לא הדיון
נועה שוקרון: עליות העסקה - - -
אליהו מרידור: לא, לא, לא, לא - -
נועה שוקרון: עליות העסקה, אינן הדיון?
אליהו מרידור: היא לא נותנת מענה למצוקה, כפי שהם ביטאו אותה, הם לא באו ואמרו שבגלל עלות האגרה, קשה להעסיק עובדים זרים, מתוך העובדים הזרים
יסמין פרידמן: לא, קשה להם לעמוד בזה
אליהו מרידור: והיא מסבירה, היא באה ואומרת, האגרה שמשולמת, בין כה וכה, לא מושתת על העובד הזר
צביקה ניר: כאילו זה לא הולך לעובד הזר, מה הקשר?
אליהו מרידור: בדיוק, אין קשר בין הדברים
צביקה ניר: אין קשר גברתי
נועה שוקרון: אוקי, אני רק אחדד את הקשר שאני רואה לדברים
נועה שוקרון:  ככול שאנחנו לא מדברים על יכולת להגדיל את השכר של העובד ובכך להיות יותר אטרקטיביים, אז אנחנו מדברים פה על יכולת הקיום של המוסדות הסיעודיים, זה דיון חשוב מאוד, הדרך לטפל בו היא מכרז הקודם של משרד הבריאות ולא האגרה שנטיל של העובד הזר - - -
יסמין פרידמן: אבל תסכימי איתי שהאגרה השנתית הזאת היא נטל מאוד מאוד כבד על המוסדות האלה
יסמין פרידמן:  עכשיו אנחנו לא מדברים אל איזה מוסדות עשירים, אנחנו מדברים על מוסדות שבקושי מצליחים להשאיר את הראש מעל פני המים
יולי תמיר: ומתוקצבים שבעים אחוז על ידי משרד הבריאות
צביקה ניר: אפשר להוסיף את זה למשרד הקודם, עוד תשעה שקלים
יסמין פרידמן: אל תשכחו שהשנה הזאת, יש שחיקה אדירה, כי מחירי המזון עלו ומחירי התרופות ומחירי הכביסה ומחירי המים ומחירי החשמל ושכר המינימום עלה, מה שאומר שיש שם שחיקה מאוד קשה השנה ולכן, האגרה הזאת, מהווה משקל מאד מאוד כבד, על ההוצאות שלהם ואני לא מצליחה להבין, איך אתם לא מצליחים להבין את הקשר הזה
יסמין פרידמן:  סליחה שאני חייבת לצאת
אליהו מרידור: גברת שוקרון, את אומרת ואני מכיר את הגישה הזאת של האוצר, איתה גם פתחתי את דבריי ההסבר שלי, שמשרד האוצר, באופן טבעי, מבקש להיאבק באבטלה ולא להגביר אבטלה ולא להוציא מתחום התעסוקה, כתפיסה בכלל, ידיים ישראליות, על ידי הכנסת עובדים זרים והדרך להילחם בכך, היא השתת אגרות והגבלת כניסת עובדים זרים
נועה שוקרון: אני אחדד את דבריי ולכן אני חושבת שנכון לנו שנייה, לחדד את הדיון
נועה שוקרון:  הדרך של משרד האוצר, להגביל את כמות העובדים הזרים במדינת ישראל, היא מכסות, כמו שזו הדרך שלו, גם - - -
אליהו מרידור: זה בדיוק מה שאני אומר
נועה שוקרון: מצוין, אז להבנתי הדיון היום עוסק בהפחתת האגרות, הפחתת האגרות, איננה מדברת על הרחבה של כמות העובדים הזרים, כי יש מחסור בכוח אדם, היא מדברת על עלויות - - -
אליהו מרידור: אז ככה, נחלק את זה ברשותך, אני הבנתי שיש איזו אי הבנה קטנה, אני אדייק מעט את מה שאומרים הנציגים
אליהו מרידור:  יש שתי סוגיות, סביב השאלה הזאת, סוגייה אחת היא כמות המכסות, סוגייה שנייה היא השתת עלויות, השתת העלויות הן על בתי האבות שמתוקצבים על ידי משרד הבריאות, איזשהו מעגל קסמים קצת בעייתי
אליהו מרידור:  הם אומרים שגם את המכסות שמותר להם להשתמש בהן, אין להם יכולת כלכלית לממש אותן, הועיל והאגרות שנדרשות לשלם, גם כשהן מופחתות, מעמיסות ולא מאפשרות להם הצדקה קיומית, כעסק להתקיים
אליהו מרידור:  אני רק מנסה רגע רק לסגור את זה
אליהו מרידור:  אתם מצידכם אומרים שזו אחת הדרכים שלכם, לוודא מימוש הפוטנציאל בתוצר המקומי, בתוצר הידיים העובדות המקומי, בסדר? רואים אחד את השני אותו דבר? מבינים את זה אותו דבר? יופי ואני שואל, אתם כמשרד האוצר, מה עשיתם כדי לעודד ולאתר ולאפיין ולשדך עובדים עם ידיים ישראליות, לאותם מוסדות, א', יש תוכנית כזאת, אם כן, מה היא ואני אשמח לדעת, מה הספק כתוצאה ואם לא, מה הסיבה שעד היום, לא פותחה כזאת תוכנית, כי אי אפשר לבוא ולהגיד, אנחנו לא רוצים להאדיר ידיים ישראליות, אבל לא עשינו גם שום דבר אקטיבי, כדי לממש ולגרות אותן
נועה שוקרון: לעניין העלויות וזה להבנתי לפחות, לב הדיון, השכר הוא בתעריף האשפוז במכרז הקודים, עומד על 8,400 שקלים, עלות העסקת עובד - - -
יולי תמיר: סליחה, את יכולה להסביר? עלות מעסיק 8,400, ממש לא
נועה שוקרון: אם משרד הבריאות ומשרד האוצר מציגים - - -
צביקה ניר: זה לא נכון, הנתונים שיש לך לא נכונים, אני מצטער
אליהו מרידור: אנחנו נוכל לצלול לזה יותר מאוחר, אני עדיין מבקש, גברת שוקרון, שתעני על השאלות שלי, הן היו מאד ברורות, לא על תקציב ולא על קוד ולא על החלק באחוזים שלו, אנחנו מבינים וגם אומרים פה הנציגים, הלוואי וכל העובדים שלנו היו עובדים ישראלים, הלוואי, יש קושי ואתם אומרים, יש מציאות זה אפשרי