GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נורית מילשטיין: שהיא הרבה זמן בארץ ולא אישרו לנו, הגשתי בזמנו איך שהיא הגיעה אלינו, הגשתי בקשה לוועדה הומניטרית, נדחינו על הסף, עכשיו אחרי שהעובדת החוקית הייתה רשומה על אימא שלי, הוסרה הקודמת בביטוח לאומי או בכלל, הגשתי שוב מיד איך שהעובדת החוקית עזבה, כדי שיהיה ברור שיהיה פה רצף ואנחנו לא חידשנו פה שום דבר, רק ניסינו להיות בסדר, וכן להביא עובדת חוקית כדי שיהיה לנו שקט, כי גם יש את האיום שלא תקבלו גמלת סיעוד מביטוח לאומי, אז גם עכשיו נדחינו, אנחנו מה אני אגיד לך.
אבתיסאם מראענה: כמה שנים העובדת הזאת אצלכם?
אבתיסאם מראענה: סליחה בארץ, 12 שנה?
נורית מילשטיין: היום 17 שנה, היא הייתה 15 שנה, היא סיימה לעבוד במרץ והגיעה אלינו באוגוסט.
אבתיסאם מראענה: אני מבינה, שריי היא בעצם זה קייס לגבי הוראת השעה ששנינו אנחנו ואתם אתם ואנחנו רוצות לקדם נכון?
שריי גבאי נוריאל: אני לא מכירה את הסיבות הפרטניות אבל יכול להיות.
נורית מילשטיין: סליחה עוד משהו, אתה אמרת - - -
אבתיסאם מראענה: משה קוראים לו.
נורית מילשטיין: סליחה משה, מגיעים אליכם בדיוק המקרים הספציפיים האלה של דברים שהם יוצאי דופן של אנשים שהם דמנטיים אונקולוגים, אימא שלי בת 94 עברה את 94, היא דמנטית כבר שבע שנים, אני מניחה שאתם מבינים ששבע שנים דמנציה זה הזיות, זה באמת לא רוצה להכביד, אבל מה יותר מזה, עובדים אחרים לא רוצים, אחד מהתאגידים אמרה לי תשקרי, אל תגידי שהיא בת 94 כי אף אחד לא ירצה לבוא בכלל לראיון.
אבתיסאם מראענה: כן, נורית תודה רבה שמענו.
משה נקש: אני רק בקצרה אתייחס לזה, מה שאני אמרתי זה המקרים שמגיעים בפני הוועדה, מקרה שלא עומד בתנאי הסף לא מגיע בפני הוועדה, ואין לנו את היכולת ואת האפשרות לבחון את הדברים האלה שדיברתי עליהם.
אבתיסאם מראענה: אף אחד לא מעיין בזה בכלל, הוא נדחה עצם העובדה שזה לא עומד בתנאי הסף.
משה נקש: זה לפי הוראות החוק, אם זה ייכנס בגדר הוראת השעה שתהיה או לא, אנחנו נצטרך לראות מה בסוף יהיה הנוסח הסופי של הוראת השעה, לדעת את הדברים ספציפית ואז נוכל לראות אם זה ייכנס או לא.
נורית מילשטיין: ואתה מתכוון שזה מגיע אליכם כשזה מגיע לערר, זה מה שהתכוונת?
משה נקש: סליחה?
נורית מילשטיין: זה מגיע לשולחנכם כשזה מגיע לערר?
משה נקש: לא, זה מגיע לשולחננו כשזה עומד בתנאי הסף הקבועים בחוק.
אבתיסאם מראענה: הבנת למה הוא התכוון?
אבתיסאם מראענה: יש הוראת שעה שגם רשות האוכלוסין, משרד הפנים גם אנחנו מקדמות, שיכול להיות שזה בעצם כל הסיפור הזה של תנאי סף במקרים האלה שצריכים להשתנות.
נורית מילשטיין: כן, כי הלוואי והיינו יכולים לבחור משהו אחר באופציות.
אבתיסאם מראענה: ברור אני מבינה, תודה ששיתפת אותנו.
נורית מילשטיין: תודה על כל מה שאת עושה, באמת תבורכי.
אבתיסאם מראענה: בכייף, מרינה פולינובסקי היא איתנו מקו לעובד בזום, יש לנו זום היום, היא לא נמצאת?
אבתיסאם מראענה: היא עסוקה?
אבתיסאם מראענה: בסדר אז תגידו לה שאנחנו פה, אוקי תודה לך.
אבתיסאם מראענה: עורכת דין דפנה פודור, בבקשה.
דפנה שגל פודור: שמי עו"ד דפנה שגל פודור, ואני רוצה רגע להתחיל מהחוסר, אז אני מסתמכת על סקר שהרשות ביצעה ולמדתי אותו, שמדבר על חוסר של 19 אלף , כמעט 20 אלף.
משה נקש: פער לא חוסר.
דפנה שגל פודור: כן פער, ומשה דיבר על מעסיקים שהוציאו היתר כדי להשתמש בו אחר כך, אבל הסקר גם מדבר על 36% שמעסיקים מתוך הפער הזה, 36% מעסיקים עובד זר, זה אומר שהם מעסיקים עובד זר לא חוקי, המשמעות היא 7,100 מעסיקים של עובד זר לא חוקי בהתאם לסקר, ועוד 6,000 שחיפשו בשלושת החודשים האחרונים.
דפנה שגל פודור: אז אנחנו במדברים פה בהתאם לסקר של רשות האוכלוסין וההגירה, על 13 אלף, או שמעסיקים לא חוקי, או שלא מעסיקים ומחפשים ולא מוצאים בטווח של שלושה חודשים, אז זאת המשמעות.
דפנה שגל פודור: עכשיו אנחנו נמצאים פה חצי שנה אחרי שהיינו פה בפעם הקודמת ודיברנו על למה למשוך.
אבתיסאם מראענה: את היית כאן לפני חצי שנה, אנחנו פה כל שבוע.
דפנה שגל פודור: בהקשר הזה, אז אנחנו נמצאים פה אחרי שלפני חצי שנה דיברנו על למה אנחנו מחכים לשנייה האחרונה ובוא נעביר איזה שהיא וודאות למטופלים, אני רוצה לשקף ודיברתי על זה גם עם שריי, המוסד לביטוח לאומי התחיל להתקשר למטופלים סיעודיים ולהגיד להם שאם הם לא מסדירים את המעמד של העובד הלא חוקי שנמצא אצלם מכוח תקופת ההתארגנות, הם מפסיקים לקבל את הגמלה שלהם, את הקצבה ושוק הסיעוד הוא בהיסטריה.
שריי גבאי נוריאל: אני רק אציין את התשובה שנתתי ואני אומר אותה גם פה, ביטוח לאומי מסתמך על התקופות שקבועות כרגע, הוא רואה שאו-טו-טו עומדת להסתיים תקופת התארגנות אז הוא עושה את מה שצריך לעשות.
אבתיסאם מראענה: מתחילים להתארגן בעצמם.
שריי גבאי נוריאל: משניתנה על ידינו תקופת התארגנות נוספת, אני לא ביטוח לאומי, אבל אני מניחה שמה שהוא יעשה - - -
משה נקש: עדכנו אותם באופן מידי הם מודעים לזה.
דורון רז: אני יכול להגיש שביטוח לאומי כבר עדכן אותנו.
אבתיסאם מראענה: דורון חכה.
שריי גבאי נוריאל: אני רק אסיים ואני אומר שביטוח לאומי בדרך כלל כן עוקב אחר העדכונים שלנו ומתאים את עצמו או את תשלום הקצבאות בהתאם להודעות, ומשאנחנו עדכנו את תקופת ההתארגנות אני מניחה שהם יעדו את אותו הדבר.
דפנה שגל פודור: אני גם מניחה.
משה נקש: כנראה כבר עשו לפי מה שדורון אומר.
דפנה שגל פודור: פשוט זה קרה שלושה ימים לפני שאנשים כבר באמת מטפסים על הקירות, כי הם לא יודעים מה יקרה עוד שלושה ימים, ולכן אנחנו עכשיו יש גרייס של חצי שנה, ותודה רבה על תקופת ההתארגנות, ותודה לגברתי על המעקב העיקש והדבקני, יש חצי שנה גרייס, אני חושבת שצריך לתת לשוק הזה איזו שהיא וודאות אחרי שנתיים לחוקק את הוראת השעה.
אבתיסאם מראענה: נכון, אנחנו היינו על זה, רק פשוט הפלתם לנו את הממשלה.
דפנה שגל פודור: אני יודעת, אני יודעת, אני בטוח לא.
דפנה שגל פודור: אז כן אני אגיד, שמתקדימים קודמים לא את כולם מעניין דברים שלא קשורים בתקנות איו"ש, כמו שעבר חוק שקשור באנשים עם מוגבלויות, אני מניחה שגם החוק הזה לא יקים את כל חברי האופוזיציה על הרגליים, ולכן ככל שאפשר להמליץ המלצות הייתי שמחה שבאמת יהיה וודאות, אני אגיד לגבי החוקים, וקראתי גם את התזכיר של גברתי וגם את תזכיר החוק של רשות האוכלוסין וההגירה, למקרה שנורית דיברה עליו אין פתרון ממשי.
דפנה שגל פודור: בהוראת החוק של גברתי יש איזה שהוא פתח לחריגים, אבל בהוראת השעה שעוסקת בכל מי שהגיש בקשה הומניטרית ונדחה, אין פתרון לדבר הזה, ואני חושבת - - -
שריי גבאי נוריאל: אני אומר, בתזכיר החוק הממשלתי שהוגש על ידי השרה שלנו, השרה שקד, נקבע שם שמי שביום ה-1 למרץ 2020 מלאו לו 13 שנים, לא יוכל להיכנס בהוראת השעה, הרציונל היה שוב, אנחנו לא רוצים להכשיר פה מעמד של עובד זר שנמצא פה שנים רבות, לאור תקדימים שהיו ופסיקה שנתנה מעמד קבוע בעקבות הדבר הזה, ולכן אנחנו תמיד עושים את האיזונים, בכל זאת אנחנו רשות האוכלוסין וההגירה, וזה גם אינטרס ממשלתי, תמיד עושים איזונים אל מול שיקולי הגירה, והגבול צריך לעבור איפה שהוא, וסברנו שנכון להעמיד את הגבול במקרה הזה, זה יוצא שעובדים יוכשרו של 15 שנים, אפילו מעבר למה שהחוק קובע היום 13.
שריי גבאי נוריאל: אז סברנו ששם, יחד עם זאת אני אומרת שוב, זה עדיין לא הובא לדיונים, יכול להיות שהתנאים ישתנו, אנחנו לא יודעים מה יהיה הנוסח השוני, אז צריך גם להגיד את זה.
דפנה שגל פודור: נכון, אז חשוב לי להגיד בעניין הזה, שאנשים הסתמכו עד עכשיו במשך שנתיים על הוראות בעניין תקופת התארגנות, ובהוראות לעניין תקופת ההתארגנות, לא היה כתוב לא 13 שנים, לא 15 שנים, לא היה שום קריטריון.
משה נקש: כן אבל בדחיה המקורית שלהם היה כתוב, בדחיה המקורית כתוב שזה מעל 13 שנה ולכן לא ניתן לאפשר, וגם בהתארגנות אנחנו מבקשים ומודיעים שזה התארגנות למציאת עובד חליפי, לא להעסקה.
שריי גבאי נוריאל: מה שיותר חשוב מזה, שבהוראת השעה הקודמת ב-21 ליולי, התנאים שלה לא כללו משום מה 13, אנחנו עוד פרצנו את זה קצת יותר בהוראת השעה הנוכחית.
דפנה שגל פודור: נכון, אבל יש כאלה שמעסיקים ממש ממרץ 2020 עובד זר, לקחו את מי שיש, וכרגע הם נמצאים שנתיים עם עובד זר, ויש איזו שהיא, אנחנו כאילו מדברים פה על הפריבילגיה כי אפילו הבסיס של להעביר הוראת שעה הוא מוטל בספק, אבל כן חשוב להבין שלא היו קריטריונים בתקופת ההתארגנות ואנשים לקחו את מי שהיה.
משה נקש: זה לא נכון, החוק הוא חוק והוא קיים כל הזמן, זאת אומרת שאי אפשר להתעלם ממנו.
דפנה שגל פודור: לא אבל אם אתם פרצתם את החוק.
שריי גבאי נוריאל: אנחנו לא פרצנו, אני רוצה לדייק, כשאנחנו אמרנו שאנחנו מאפשרים תקופות התארגנו לשהייה, זה לא אומר שנתנו אשרה או שהבטחנו באיזה שהוא שלב שתינתן אשרה, אמרנו כרגע יש בעיה בכניסת עובדים והחלפת עובדים חדשים, ולכן כרגע אתם יכולים להישאר ביחד, אגב אנחנו גם לא אמרנו יכולים להישאר ביחד, אנחנו אמרנו שהעובד יהיה לא בר אכיפה, זה מה שאמרנו, זה לא אומר שפרצנו את גבולות החוק.
שריי גבאי נוריאל: יתרה מכך, כשאנחנו הסדרנו חוקית את הוראת השעה, אני עוד פעם מזכירה, שעשינו צעד מבחינת חוקיות, אמרנו בפירוש שעדיין הגבול הוא 13, גם אחרי תקופות התארגנות שניתנו, אז לא עשינו שום צעד אחר שמבהיר שהתפרצו פה הגבולות.
דפנה שגל פודור: אני לא מסכימה, אני גם אגיד זה כבר ממש כניסה לעניין משפטי, אבל אני אגיד שהחוק, חוק עובדים זרים וחוק הכניסה לישראל, הוא בכלל לא מתיר את תקופת ההתארגנות הזאת, אבל אם כבר היא נפרצה וניתן לעובדים זרים להתחיל השמות אצל מטופלים שאין קשר בין ההיתר לבין הוויזה, לא מקושר אצלכם, אז צריך להביא בחשבון שיש אנשים שהסתמכו על הדבר הזה, לא כולם משפטנים ואנשים רואים שאפשר להעסיק, מתחילים להעסיק, גם בחוסר ברירה, כי באמת חסרים פה עד היום, חסרים בהתאם לסקר שלכם, לפחות 13, אז אנשים התחילו העסקה, וצריך להביא בחשבון גם את העניין הזה.
שריי גבאי נוריאל: בעניין אחד אני מסכימה איתך וחשוב שזה יאמר פה, את צודקת, אין סמכות מפורשת בחוק לתת תקופות התארגנות, אז מה זה אומר שאנחנו לא צריכים לתת תקופות התארגנות?
דפנה שגל פודור: לא זה אפילו עבירה, מה שזה אומר זה שצריך - - -
שריי גבאי נוריאל: אפשר כי הפרשנות שלנו אומר שמכוח, בדיוק אנחנו לא נתנו שום אשרה, ואם לשרת הפנים יש סמכות לתת אשרה, אז בוודאי שיש לה סמכות פחות מזה, להגיד לך בינתיים תישאר אתה לא בר אכיפה, זה סמכות אכיפה וזה אפשרי.
שריי גבאי נוריאל: ואני רק אומרת, אם אתם עומדים על דעתכם שבאמת הפרשנות לא מאפשרת תקופת התארגנות, אז מה זה אומר שלא היינו צריכים לתת תקופת התארגנות?
דפנה שגל פודור: לא, זה אומר שצריך לתת איזה שהוא פתרון חוקי, שיסדיר את הדבר הזה, ובקשה אחרונה, אני מבקשת כן להבהיר כי גם בהודעות על תקופת ההתארגנות, בן אדם מהיישוב לא מבין שהוא צריך להגיש בקשה ולהידחות, לא כולם נמצאים פה בוועדות בכנסת, אז כן להבהיר את הדברים יותר.
משה נקש: דיברנו על זה כאן, גם גברתי היו"ר הזכירה את זה כמה פעמים, וקראה מפה לאנשים, וזה כן במה מכובדת שאנשים שומעים, ומעבר לזה אמרנו את זה, וכל הלשכות הפרטיות יודעות, וכל חברות הסיעוד אגב שגם נמצאים פה בדיון גם מכירים את זה, וגם ביטוח לאומי מכיר את זה, אז יותר מזה קצת קשה לבוא אחד אחד ולהגיד לו בוא תגיש.
דפנה שגל פודור: בסוף אני אגיד לך שאני מקבלת אנשים שביקשו להגיש והלשכה הפרטית אמרה להם אתם תידחו אין לכם טעם.
אבתיסאם מראענה: שנייה, אני חושבת שדיברנו על זה בתחילת הדיון העלנו את הסוגייה הזאת, הבנו את הסוגייה הזאת, נתנו את התשובה, ברגע שיש באמת הוכחה על אנשים שלא ממש ידעו והכל, אפשר להגיש אליהם, אבל בסופו של דבר אני חייבת לציין, מאז כניסתי לתפקיד ואני יו"ר הוועדה, הסוגייה הזאת אנחנו מפיציים אותה, באופן אישי אני עובדת בזה, בפייסבוק שלי, אנחנו באטרף, אנחנו עולים לתוכניות שאני חושבת ושהיינו שותפות בעצם בתוכניות רדיו, להסביר לאנשים מה צריך לעשות כי איכפת לנו וחשוב לנו, אז יש אנשים שאולי גם עם כל הכבוד, מה אנחנו נרדוף אחריהם?
דפנה שגל פודור: אפשר להכניס בהודעה, להכניס שורה, התנאי הוא, להבהיר את הדבר הזה.
אבתיסאם מראענה: אני מסכימה שהיה בלבול, ואני מסכימה שהיה כאוס, והמון שאלות ואי הבנות הגיעו אלינו לקבל, וניסינו והכל, אנחנו עכשיו הגדרנו את הדברים האלה, אני בסיכום אגיד את הדברים מאוד ברור, ואם אני אטעה שזה סביר, אז תתקנו אותי, אבל הדבר הזה ייצא מהוועדה, את מוזמנת להפיץ, כולם מוזמנים לדבר על זה, שהדברים יהיו ברורים, אנשים גם צריכים לעזור לעצמם עם כל הכבוד, אנחנו נעשה את העבודה שלנו, אבל יש אנשים שצריכים לדעת, אתה מחזיק עובד זר, אתה צריך מינימום להבין את מי אתה מחזיק בבית שלך, ומה הזכויות שלך ושלו.
אבתיסאם מראענה: אוקי, אני רוצה לתת את זכות הדיבור למרינה מ"קו לעובד".
אבתיסאם מראענה: היא איתנו בזום?
מרינה פולינובסקי: כן שלום, מדברת עו"ד מרינה פולינובסקי מ"קו לעובד", רכזת סיעוד.
מרינה פולינובסקי: רציתי לשאול שתי שאלות, קודם כל לגבי תקופת ההתארגנות, האם היא חלה רק על מי שהבקשה נדחתה לגופה או גם בקשות שנדחו על הסף בשל אי עמידה בתנאים?
אבתיסאם מראענה: תודה מרינה, כן תשובה מר נקש.
משה נקש: חלה כמו שאמרנו פה באריכות ודי אחידות בדיוק שעשינו, חלה על כל מי שנדחה, בין אם זה על הסף או בין אם זה לאחר דיון בוועדה.
אבתיסאם מראענה: תודה, אוקי.
אבתיסאם מראענה: בבקשה מאיה בנדס.
מאיה בנדס: עו"ד מאיה בנדס, מטה מאבק הסיעודיים, שוב תודה לגברתי היו"ר שמבצעת את המעקב באופן תדיר, בעצם עוה"ד דפנה פודור אמרה כמעט את כל מה שהיה לנו להגיד בנושא, אני רק רוצה לגעת בנקודה אחת, שגם בדיון האחרון שהתקיים בנושא לפני כחצי שנה, ביני לבין מר נקש היו חילופי דברים, של למה להגיע כל פעם לדקה ה- 90, מר נקש אמר מה פתאום, אנחנו לא מתכוונים להגיע עוד פעם לדקה ה- 90 והנה אנחנו עוד פעם בשעת השין, בדקה ה- 90.
משה נקש: אבל היה פה הליכים שעשינו במקביל וחיכינו לקבל הוראת שעה.
שריי גבאי נוריאל: אני רק רוצה לציין שאנחנו עובדים על הוראת השעה הזו, כבוד היו"ר יודעת את זה, מכירה את זה הרבה מאוד זמן, אבל לצערנו לא בשליטתנו.
מאיה בנדס: אבל אפשר גם לפני שלושה חודשים לבוא ולהגיד, אנחנו רואים שזה ייקח קצת זמן, בינתיים נאריך את ההוראה.
שריי גבאי נוריאל: אנחנו לא יכולים לדעת כמה זמן זה בדיוק ייקח, הליך חקיקה הוא הליך סבוך, אנחנו תלויים בוועדות, אנחנו תלווים בממשלה, אנחנו תלויים בהרבה מאוד דברים, אנחנו מבחינתנו את הנוסח העמדנו.
מאיה בנדס: אני רק אשמח לסיים, אז עוד פעם אנחנו בדקה ה-90, עוד פעם אנחנו מקבלים המון פניות, גם במטה מאבק הסיעודיים וגם אני באופן אישי בעבודה שלי, מאנשים שקיבלו טלפונים גם מחברות סיעוד, וגם מביטוח לאומי, שאו-טו-טו ב-30 ליוני הקצבה נלקחת מהם, והיו עד אתמול בערב בחרדה עצומה עצומה לאיך עכשיו אנחנו ממשיכים לממן את הטיפול הזה, רק נקודה למחשבה, התווכחנו על זה אז, אנחנו מדברים על זה גם הפעם, אני כן אשמח לדעת שהדברים נמצאים בשליטה ולא נגיע עוד פעם לדקה ה-90, נמצא את עצמנו בוועדה בעוד חצי שנה בתקווה, ונדון עוד פעם למה שוב אנחנו בדקה ה-90.
אבתיסאם מראענה: טוב יקירתי, אני לא אתן להם לענות על זה, אני דווקא אענה על זה.
אבתיסאם מראענה: אני מפקחת על החברים שלנו ומשרדי הממשלה, ואת האמת צריך להגיד אותה, באמת, הם עושים עבודה מצוינת, הסוגייה הזאת של קידום החקיקה, אנחנו אוכלים אחת לשנייה את הראש, אנחנו יושבים בשעות לא שעות ובימים לא ימים, ובחפירות אין סופיות, ומגיעים למצבים שבהם אנחנו נכנסים וצוללים לפרטי פרטים של בני אדם וסיפורים ולא חסר.
אבתיסאם מראענה: הכוונה שלנו, לא כוונה העבודה לקדם את החקיקה באמת כבר כמה חודשים טובים, ולא ראינו בחירות באופק ולא היה לחץ של אנחנו מתפזרות או קורה משהו, אנחנו ידענו שתהליך מתקדם, יש לי את החקיקה שלי, ויש לרשות את החקיקה שלה, וזה משהו שעבדנו עליו בטירוף, וזה לוקח זמן וכן לוקח זמן, וטוב שזה גם לוקח זמן, כי צריך לבחון את כל האלמנטים ואת כל הדברים, וחיי בני אדם, ורווחתם וחוקיותם והכל.
אבתיסאם מראענה: אז אני יכולה מנקודת המבט שלי להגיד ולהסתכל על רשות האוכלוסין וההתנהלות שלה, במיוחד ענבל משאש ושריי ומשה נקש, ואנשים שאני עובדת צמוד ובמיוחד בסוגיות האלה, אני חייבת להגיד שהם עושים באמת את המקסימום, ותוך כדי העבודה השוטפת שהם עושים בכל כך הרבה זירות.
אבתיסאם מראענה: אז מהבחינה הזאת אני יכולה באמת לתת להם את הציון על העבודה המדהימה שהן עושות ועושים.
אבתיסאם מראענה: הסוגייה למה אנחנו מגיעות לדקה ה-90, אני מסכימה איתך, אני מסכימה איתך, סוגייה שעלתה כמה פעמים בדיון הזה, אז אנחנו גם בוועדה לא מחכות עד הדקה ה-90, ואנחנו כן מתחילות לחפור, ולשמחתי הרבה גם רשות האוכלוסין והשרה כן נענים לבקשות שלנו, אנחנו אומרים, מתריעות, צריך לקיים את זה, צריך לקדם את זה, אנחנו דורשות, אנחנו מבקשות, אנחנו מאוד נשמח והדברים כן קורים.
אבתיסאם מראענה: אני מאוד מאוד מאוד מאחלת לנו, באמת מאחלת לנו, שהחקיקה תתקדם בהקדם האפשרי, ואז אנחנו נוכל להביא גם בשורה ענקית אחרי כל כך הרבה שנים של באמת בלגן וכאוס.
דפנה שגל פודור: אני מציעה לא להוריד את הרגל מהגז, ממשלת מעבר לא ממשלת מעבר, אני באמת מאמינה שהחוקים האלה אולי יעברו.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נוריד את הרגל מהגז רק אם תהיה תאונה, אנחנו בכל הכוח עושות מה שצריך.
מאיה בנדס: אני רק אוסיף על הדברים של גברתי, הרשות יודעת שאני מאוד מעריכה, שתינו, כולנו מאוד מעריכים את העבודה שלהם, הם עושים עבודה נפלאה וגם יש ביננו תקשורת מצוינת, ואנחנו על המון דברים מסכימים ורואים עין בעין, וגם בתוך המון הערכה והמון הסכמה יש גם חילוקי דעות, וגם הדברים האלה צריכים תמיד להיאמר לדעתי.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, אני רוצה לתת לאלכס פרידמן, שלום חברי מה שלומך?
אלכס פרידמן: ברוך השם, קודם כל אני מסכים עם קודמי ושותפי גם לגבי ה- 13 שנה, גם לגבי התאריך סיום של תקופת ההתארגנות, אני חושב שאם אנחנו הולכים לבחירות ב- 1 בנובמבר, ה- 31 בדצמבר מאוד מאוד גבולי, יכול להיות שיהיה שר או שרת פנים חדש חדשה, ואז כל הנושא הזה לא יהיה מוכר, ואם היום אנחנו פה בדקה האחרונה, כשנגיע לחדשים זה יהיה עוד יותר קשה ולא פשוט, זה בנושא הזה.
אלכס פרידמן: שני דברים שאני חייב להגיד, הראשון לגבי מה שנאמר פה קודם לגבי הוויזה והעובד שטס ללמוד בחוץ לארץ, אני לא מבין למה צריך בן אדם עם מוגבלות או קשיש, להיות כבול למישהו, למה צריך ועדה בשביל לשחרר אותו, אין בעיה שהעובד צריך תקופת התארגנות, אבל למה בזמן הזה הוא צריך להיות תפוס בוויזה ודברים כאלה, בעיני זה, דיברנו על זה הרבה ואני חושב שחייבים לעבוד על זה, ועדה זה גם מיותר, זה דורש משאבים, זמן, לא חושב שזה צריך להיות, כדאי שנחשוב על זה, למרות שדיברנו על זה לא פעם.
אלכס פרידמן: והדבר האחרון, זה דווקא מעניין שאני מדבר אחרון, אני בטוח שאנחנו עוד נפגש פה בדיוני פגרה, אבל אני חושב שכולם יסכימו פה, ואנחנו חייבים לך תודה ענקית על השותפות, על העשייה, על הרצינות בהובלת התהליכים, כמו שאמרת הרגע, את תשבי להם על הוריד גם בהמשך.
אבתיסאם מראענה: לא התפקיד שלי לשבת להם על הווריד.
אלכס פרידמן: זה מה שבאתי להגיד, גם בנושא הקודם, חבל שכולנו צריכים לשבת על הורידים של כולם והתהליכים לא קורים מעצמם בתוך המובן מאליו, אבל באמת מגיע לך תודה רבה, אנחנו מאוד אוהבים אותך, ומאחלים לך בהצלחה בדרך הלא פשוטה בארבעת החודשים הבאים.
אבתיסאם מראענה: תודה, תודה רבה, תודה על השותפות איתכם, לא הייתי מסכמת את העבודה כלשבת אחד לשני על הוריד, כמו שהייתה שותפות מדהימה ומאתגרת וכל כך חשובה ומלמדת, זה מה שהיה, אז תודה אלכס.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת לעו"ד תומר ורשה בזום.
תומר ורשה: כן שלום.
תומר ורשה: אז קודם כל באמת תודה רבה, אני מצטרף לכל התודות, לברכות על כל הדברים הטובים שעשית בוועדה, חשוב רק להדגיש דבר אחד לכל המשפחות שכרגע שומעות את הבשורה שיש הארכה של תקופת התארגנות, יש כאן איזו שהיא אי הבנה שצריך לחדד.
תומר ורשה: בעצם מדובר על כל אותן משפחות שהגישו בקשות ונדחו, ועכשיו מקבלות עליהן את הדין שהן צריכות להחליף את המטפל, ולכן בעצם רשות האוכלוסין האריכה את תקופת ההתארגנות, כדי שהם ימצאו מטפל חלופי, כל אותן משפחות שרוצות היו לשמור על המטפל הקיים ולהילחם עליו, לא יכולות להמתין בלי לעשות שום דבר לאותה הוראת שעה.
תומר ורשה: כפי שראינו בהוראות שעה קודמות, הן לא חלו על כל המשפחות, גם בתזכיר שהוצג עכשיו, יש שם התייחסות באופן חלקי בלבד למשפחות, אנחנו גם כן הערנו על התזכיר הזה כל מיני הערות, אנחנו עוד לא יודעים מה התקבל ומה לא, אבל ידוע לנו שנגיע לדצמבר, ייתכן שזה יהיה גם לאחר מכן, ואז יגלו כמה משפחות, כמות גדולה יחסית, שהחוק החדש לא יחול עליהם.
תומר ורשה: מה שחשוב להדגיש, זה שאין הארכה להגשת עררים.
תומר ורשה: מי שקיבל סירוב ורוצה להילחם על העובד שלו, על המטפל, חייב להגיש ערר לבית הדין לעררים, אחרת יהיה שיהוי וההחלטה המנהלית תהפוך לחלוטה, הוא לא יוכל עוד לנקוט שום הליכים בעניין.
תומר ורשה: עד 31 בדצמבר 2022, זה רק הארכה למי שהמטופל מוכן שהמטפל יעזוב.
תומר ורשה: אם הוא יגיש את הערר בעוד חצי שנה הוא יידחה על שיהוי, יש רק 30 ימים ממועד ההחלטה ולכן זה מאוד מהותי לעשות את האבחנה הזאת, בין משפחות שמקבלות עליהן את הדין, לבין משפחות שכן היו רוצות להילחם על המטפל, ושם צריך לנקוט הליכים כבר עכשיו, ייתכן שלאחר הגשת הערר בית הדין יעכב את ההליכים וימתין, אבל יהיה ערר בבית הדין שישמור על זכויות המשפחה, נקודה מאוד חשובה.
אבתיסאם מראענה: וואו, טוב תודה רבה על ההבהרה, רק לדמיין את הסיטואציה שכל כך הרבה משפחות עכשיו יתחילו להתנהל בבתי משפט ועורכי דין, וואלה.
תומר ורשה: אין אופציה אחרת.
אבתיסאם מראענה: כן כן, בסדר אבל אני מהזווית שלי ככה מסתכלת ואני אומרת איך הגענו למצב כזה, באמת איך הגענו למצב כזה, אני לא רוצה לגזול מכם את הפרנסה, אני רוצה שתתפרנסו, שתעשו אחלה עבודה.
תומר ורשה: אם אפשר רק במשפט אחד.
אבתיסאם מראענה: שנייה תומר רגע, זה לא קשור, אבל אני אומרת, לא מספיק הסיטואציה והמשפחה והמורכבות, אני מסתכלת על נורית שהציגה את הסיפור שלה, אם חד הורית מטפלת בשני הורים, אבא שלה נפטר, אימא שלה דמנטית בת 94, עם הילד שלה עם כל החיים ועם כל המורכבות, עם הזה ועם הזה וגם עכשיו צריכה לפנות לבית משפט, וואו מה קרה?
אבתיסאם מראענה: אני לא באה אליך בטענה אבל אני אומרת, זה רק מסביר את גודל האירוע, כן בבקשה תומר.
תומר ורשה: אנחנו אמרנו בפנייה שעשינו לרשות האוכלוסין עכשיו במענה לפרסום תזכיר החוק, אנחנו באנו ואמרנו תתנו לכולם, תתנו לכולם כי יש פה מצוקה, פשוט תאשרו קטגורית את כולם, עכשיו דווקא מכיוון שיש בחירות, דווקא מכיוון שהליך החקיקה יכול להתעכב, זאת ההזדמנות להגיד יש כאן נסיבות חריגות ומצוקה אמיתית, אנחנו מאשרים את כולם ומיישרים קו, אני לא צריך את העבודה הזאת של משפחות סיעודיות קשות יום כדי שמעמדם יוסדר, אבל חשוב להבהיר את הדברים, אם הרשות תגיד אנחנו מישרים קו ואנחנו כבר אומרים שבכוונתנו לפרסם הוראת שעה שתאשר את כולם אני אשמח מאוד, מכיוון שזה לא המצב כפי שראינו מההיסטוריה, חשוב שכל אחד יהיה מודע לזכויותיו.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה, תודה לך, אוקי אני רוצה לסיים עם עו"ד אובוז.
רון אובוז: שלום, עו"ד רון אובוז ממשרד אובוז בורלא.
רון אובוז: אני מצטרף לכל הדברים שנאמרו פה, הרבה דברים חשובים, אני לא אחזור על מה שנאמר.
אבתיסאם מראענה: כן, לא לחזור, בוא תסכם.
רון אובוז: אני יודע מה לא לחזור, רק לחדד מספר דברים.
רון אובוז: תקופת ההתארגנות התחילה לפני כמעט שלוש שנים, זאת אומרת היא תגיע לשלוש שנים בסוף דצמבר, והיא התחילה כתקופת התארגנות, עכשיו להתארגן לשלוש שנים זה כבר לא תקופת התארגנות באמת, זה אנשים שכבר מעסיקים שלוש שנים את העובד שלהם.
רון אובוז: והבעיה – אני מחדד את הבעיה שנגעו בה – היא בעיקר עם אלה שלא נכנסים להוראת השעה, אלה שמעסיקים מעל 13 שנים, וגם הם לא נכנסים ב-15 שנים שאמרו בתזכיר החדש, ולא ראינו נתונים מהרשות לגבי כמה משפחות מדובר, כי בהערכה שלנו מדובר בעשרות משפחות, בוא נגיד פחות מ-200 לדעתי של משפחות שמעסיקות עובדים שלא נכללים בהוראת השעה, הם כבר תלויים בעובדים האלה, הם כבר יותר משנה, יותר משנה וחצי, כמעט שנתיים או יותר עם המטפלים האלה, ואין להם פתרון, והם מוכרחים להיות נכללים בתוך ההסדר שיבוא בהוראת השעה אם תבוא, צריך לקחת אותם בחשבון גם כן.
רון אובוז: וההצעה הפרקטית לגבי העניין הזה, כי שריי העלתה את החשש וזה חשש מובן, של השתקעות בישראל וכל הנושא הזה של מעל 13 שנים, אנחנו מבינים את המדיניות הזאת, מדיניות ההגירה של ישראל מעל 13 שנה, אבל כשיש פה תקופת התארגנות כל כך חריגה ומשבר כל כך חריג, אז לתת את הפתרון הזה, אפשר לעשות גם דברים יצירתיים.
רון אובוז: למשל אנחנו יודעים שיש דיפרנציאציה בין סוגים של עובדים בסיכון שלהם להשתקע בישראל, יש הבדל.
אבתיסאם מראענה: אני מבינה אדוני את כל הסוגייה.
רון אובוז: לא זה לא דבר שעלה אף פעם, הכוונה שאם יש עכשיו בערך 100 משפחות שלא נכנסו להוראת השעה, מתוכם יש עובד גבר עם משפחה של שלושה ילדים בפיליפינים, הסיכוי שהוא ישתקע בישראל הוא נמוך יותר מאשר עובדת רווקה בת 30, והאבחנה הזאת צריכה להיעשות, כאשר אנחנו רוצים לעזור לכל אחד ואחד, בתוך המסגרת של הרצון שלו להשתקע בישראל, למרות שיש פה את המצוקה הזאת, אני רק אומר שאפשר לחשוב על דברים טיפה יצירתיים, וכמובן לכלול גם את אלה שלא פנו לרשות, באו ואמרו מי שלא פנה לרשות בבקשה הומניטרית, הוא לא נכלל בכלל בתוך הוראת השעה ואין לו שום פתרון, אנשים לא ידעו מזה כמו שאמרו פה.
אבתיסאם מראענה: כן אנחנו היינו בסוגייה הזאת, אני מודה לך.
רון אובוז: אז אני אומר שהפתרון זה לכלול גם את האנשים האלה, גברתי עוד כמה דברים ברשותך.
שריי גבאי נוריאל: אני רק מזמינה אותך לקרוא את הנסיבות של הפסיקה שבה הוגשה בקשה למעמד קבוע.
רון אובוז: אני מכיר, אני מכיר את זה אז תחתימו אותם.
שריי גבאי נוריאל: זה לא בדיוק רווקות שאין להם ילדים.
רון אובוז: אז תחתימו אותם שהם לא יוכלו להגיש שום בקשות אחרי זה.
רון אובוז: עכשיו לגבי מכתב הסירוב, מי שפנה לוועדה הומניטרית ונדחה, מקבל מכתב סירוב, פה אומרים לנו, עכשיו הוא יש לו אפשרות להשיג את העובד עד סוף דצמבר, חצי שנה, במכתב כתוב לו, עלייך להודיע לעובד שהוא צריך לעזוב את ישראל בתוך 30 יום.
רון אובוז: אז המשפחות, הבלבול הזה נגרם גם מהרשות, משפחות באות אלי ואומרות לי לא אני רוצה להגיש ערעור, אבל אתה לא צריך להגיש ערעור יש לך עכשיו עובד חצי שנה, לא כתוב שאני צריך תוך 30 יום הוא צריך לעזוב.
רון אובוז: אז למה במכתב סירוב לא כתוב שנכנסת עכשיו לתקופת התארגנות יש לך חצי שנה להתארגנות, בסוף החצי שנה הוא צריך לעזוב, אבל לא מובן בשום מקום שיש לו את הזכות הזאת להמשיך ולהעסיק את העובד, והבלבול הזה נבע גם בביטוח לאומי, רק לאחרונה ביטוח לאומי הוציא איגרת שמסדרת את העניין הזה.
רון אובוז: עכשיו מה שזה גורם, אני מנסה להגיע לנקודה שגם דיברה עליה נועה, לגבי נושא הפיקדון, הפיקדון הוא לא בעיה רק של מי שלא הגיש בקשות הומניטריות, גם מי שפנה לוועדה הומניטרית ונמצא כבר כמה שנים בתוך תקופת התארגנות, כשהוא יגיע לנתב"ג וייצא מהארץ, הוא יאבד את הפיקדון שלו, הוא נחשב עובד לא חוקי, ככה הם מגדירים אותו, עובד לא חוקי.
רון אובוז: למשל עובד שפנה אלינו, שלאותו אחד יש דרכון והוא הודיע שהוא רוצה לחדש דרכון, פנה לשגרירות, השגרירות אמרה לו תביא לנו אישור שאתה חוקי בישראל, אומר אין את האישור, אני בתקופת התארגנות, אני כבר שנה וחצי בתקופת התארגנות, באו ואמרו לו, לא זה לא אומר שאתה חוקי.
אבתיסאם מראענה: אובוז, אתה - - -
רון אובוז: לא גברתי, ההגדרה הזאת אם אתה חוקי או לא חוקי, לא נכון לתת לבן אדם לעבוד פה שנתיים וחצי, לקבל את הגמלאות ובסוף להגיד לו אתה לא חוקי פה, ותאבד את הפיקדון שלך, זה גם יוצר תדמית שלילית, כי אם היו יודעים את זה, הם לא היו באים לעבוד, היו לוקחים את הפיקדון ונוסעים, אז היה לי פה עוד מחסור יותר גדול ממה שיש.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה, תודה לך.
רון אובוז: דבר אחרון גברתי.
אבתיסאם מראענה: אני חייבת לסכם.
רון אובוז: דבר קטן אחרון, לגבי הוראת השעה, המועד הקובע בהוראת השעה, המועד הקובע בהוראת השעה תמיד נקבע שלושה חודשים אחורה, עד עכשיו זה היה ככה, למה הרציונל המובן כדי שיהיה איזה שהוא ותק טיפולי של לפחות שלושה חודשים של אנשים שהסתמכו.
רון אובוז: עכשיו מה שקרה, זה שיש אנשים שלא לקחו את העובד ויום אחרי זה פנו לוועדה, רצו לבדוק שיש התאמה בין העובד למעסיק, עבד אצלם חודש, חודשיים, שלושה, ואז פנו לוועדה.
רון אובוז: עכשיו איחרו את הרכבת, ועכשיו הם נכנסים באיחור, ואז בסוף בהוראת השעה, יצא להם כמו מה שקרה בהוראת השעה הקודמת, שכל מי שפנה לוועדה בין מרץ ליולי, לא נכלל בתוך הוראת השעה.