GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליהו מרידור:  אני שמח לתת את רשות הדיבור לחברתנו אתי עטייה, לאחר מכן למירב
חוה אתי עטייה: תודה רבה, אדוני היושב ראש, על קיום הדיון החשוב
חוה אתי עטייה:  העליתי שתי סוגיות, סוגיה אחת, ראיון אישי של העובד הזר, המועמד לעבודה, המצב כיום מקבלים תיעוד באמצעות קלטת, לחברת ההשמה וזה מגיע למשפחת המטופל, אנחנו רוצים לבחון לקבל תיעוד תיק, עם כל ההיסטוריה של העובד, כגון, האם הוא עבר הכשרה מקצועית, מה עוד? יש כל מיני דברים נסתרים, האם הוא שוהה בחופשת מחלה, מה העבר שלו מבחינה פלילית, הוא עבר שימוע, אם הוא עבד אצל מעסיקים קודמים, מה הסיבה שלא ממשיכים איתו, סירבו להמשיך להעסיק אותו וסוגייה נוספת, מחסור בעובדים זרים חוקיים, אולי ברי השמה בענף הסיעוד, אולי בהמשך להסכמים הבילטרליים, לבחון מנגנון נוסף, להגדיל את מכסות הסיעוד לענף הסיעוד הביתי, אני אשמח מאוד לקבל התייחסות, תודה רבה
אליהו מרידור: בחפץ לב, אני בטוח שיותר מאוחר, גם תוכלי לבוא יותר לידי ביטוי, למען ההגינות אני אומר, שבמהלך חלק מאוד גדול מהדיונים הקודמים, רוב הנושאים שאת כרגע העלית, הועלו ודנו בהם וגם נמסרה סקירה מאוד מאוד רחבה, כמובן וכמובן שלגבי החלק הארי של השאלות שלך, שמדובר במדינות שאנחנו חתומים איתם על הסכם בילטרלי, זה כבר כל השאלות האלה מתייתרות, אבל אנחנו נצלול לזה יותר לעומק ולפני שניתן את רשות הדיבור לראש מנהל עובדים זרים ברשות האוכלוסין, הגברת עורכת הדין, ענבל משש, אנחנו ניתן את רשות הדיבור לחברתנו, חברת הכנסת מירב כהן, בבקשה
מירב כהן: תודה רבה וקודם כל, תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה, באמת נושא הסיעוד זה הנושא בעניי הכי כאוב והכי מורכב, אין דבר אחד שאתה פותר ופתרת את הבעיה, זה טלאי על טלאי על טלאי, שבסוף כל העיוות נובע מזה שזה לא בידי המדינה, אוקי, זה משהו שהופרט, אבל זה בריאות של אנשים, אז יש פה דיסוננס וכל העיוות נובע מזה, זה שורש הבעיה, אבל זה המצב הנתון ובהינתן המצב הנתון הזה, אני אתייחס להיבט שבו היום אתם ממקדים את הדיון
מירב כהן:  אז יש באמת, איך מתאימים בין היכולות והמיומנות של העובד, לבין הצרכים של החולה, זה היבט אחד, זה רמה גבוהה, אנחנו שואפים לבאמת, התאמה בין השניים, זה רמה גבוהה, הבסיס והבעיה שאנחנו נתקעים בה כבר עכשיו זה שאין בכלל אנשים ואז לוקחים כל בנאדם עם דופק, זו המציאות שבה אנחנו חיים ואני מסכימה שצריך לשאוף להתאמה
מירב כהן:      אני רגע הולכת בכלל לאיך מייצרים, בכלל שיהיה היצע, בעצם היום, אתי, בתחום הבייתי, אין בעיה של מכסה, זאת אומרת, כל בנאדם שרוצה להזמין לביתו עובד סיעודי והוא באמת, עומד באי
מירב כהן: די
מירב כהן: אל, הוא מוגדר כחולה סיעודי, אין בעיה הוא יקבל אישור, הבעיה היא שזה לוקח זמן, זה לוקח לפחות שלושה חודשים סדר גודל, עכשיו הצורך הוא דחוף, הבנאדם סיעודי, אין מי שיקלח אותו, אין מי שיאכיל אותו, אין מי שיחליף לו והעובד הזר, יבוא עוד שלושה חודשים, מה עושים בגפ הזה? אז במקרה הטוב, עובד זר שנמצא פה בארץ, סוחט אותך, כי הוא יודע שאתה חייב אותו דחוף, אתה צריך אותו עכשיו, אז הוא מעלה מחירים, זה המקרה הטוב, שאתה מצאת מישהו והוא מעלה לך מחירים, המקרה הרע זה שאתה גם לא מוצא מישהו שמעלה לך מחיר ואז בני המשפחה נמצאים בקריסה ואני מכירה הרבה מאוד מקרים של אנשים שפשוט עוזבים את העובדה שלהם והולכים לטפל בהורים שלהם, כי ההורים זה הכי חשוב ואז זה גם לא טוב, כי אז לא רק החולה הסיעודי במצוקה, כל בני משפחתו נכנסים למצוקה ועל הגפ הזה, צריך לגשר, זאת אומרת, אני מחדדת, מבחינת מכסות, בתאוריה, יגידו לך במשרדי הממשלה, אין בעיה בענף הביתי של מכסות, תגידו, אין בעיית היצע, יגידו לך את זה ואז אתה אומר, אבל איך יכול להיות שאין בעיית היצע, אם אני מקבל כל כך הרבה פניות ציבור של אנשים שאומרים שאין להם עובד זר
מירב כהן:  חלק מההסבר טמון בפער, בטווח זמנים, שלוקח מהרגע שאתה מבין שאתה חייב סיעודי, לרגע שאתה יכול לקבל עובד זר מחוץ לארץ
מירב כהן:  עכשיו, לפעמים זה, כי רק עכשיו הפכת להיות סיעודי, לפעמים העובד הזר עזב, בלי התראה, עזב אותך, אתה לבד
קריאה: נטש
מירב כהן: לפעמים זה, נטש, מסכימה, טרמינולוגיה חשובה, מקבלת את ההערה שלך, נטש
קריאה: עזב, זה בהסכמת הצדדים
מירב כהן: לפעמים זה סתם חופשה, כי גם הוא בנאדם והוא צריך חופשה, בסדר, החיים מזמנים סיטואציות
מירב כהן:  עכשיו אני אסביר, מה בעיניי צריך להיות הפתרון, אני כשהייתי בממשלה, קידמנו הצעה כזו, תיכף נשמע איפה היא עומדת וכחברת כנסת, אני קידמת הצעת חוק, כי זה הכלי שעומד לרשותי
מירב כהן:  אני חושבת שהפתרון הוא הדבר הבא, הבעיה היום שמי שיכול להיות המעסיק של העובד הזר, זה רק החולה הסיעודי, כל עוד אין הזמנה על שמו של בנאדם, התהליך לא מתחיל, אני חושבת שצריך לייצר גוף, חברה, עמותה, שהוא מעסיק של עובדים - - -
אליהו מרידור: תאגיד ממשלתי, רשות
מירב כהן: כן, כן, עכשיו, שנייה אני רק אסביר את הרציונל ואני אגיד גם מה עשינו, כי אנחנו עשינו וועדה בין-משרדית על הנושא הזה במאי שנה שעברה שהגישה את המסקנות כבר במאי
מירב כהן:  אני חושבת שצריך להיות גוף שהוא יש לו את האפשרות, להיות מעסיק של עובדים זרים, שהם עובדים זרים זמינים להחלפות, אם מישהו עכשיו תקוע אז הוא יכול להזמין את השירות הזה שהוא מקבל 'הד הוק', עובד זר שיבוא, עד אשר יבוא עובד זר קבוע מחו"ל, אולי העובד הזמני יהפוך לקבוע, יחליטו מה שיחליטו הצדדים, ברגע שיש לנו תאגיד כזה שהוא יכול לבוא לייצר לנו פתרונות מהירים, אז אנחנו מרגיעים את כל המערכת, זה דבר מאוד מאוד הגיוני, אנחנו בזמנו, השרה שקד הייתה שרת הפנים, אני הייתי השרה לשוויון חברתי, פניתי אליה ובאמת הקמנו צוות בין-משרדי, ברשותה של ענבל משש שעשתה עבודה מאוד יסודית ומקצועית והגיעה וזה באמת הוגש במאי, תתקני אותי, אם אני טועה ובעיניי זה פתרון, לא לכל הבעיות, אבל בהחלט יהווה הקלה משמעות בבעיית הזמינות של העובדים הזרים ואני הייתי רוצה, באמת, לצאת מהדיון היום, א', עם תשובה איפה זה עומד, כי כשממשלה נפלה זה כבר היה יחסית בשלבים מתקדמים ושנית, האם יש לנו איזה מושג על היקף התופעה? כמה אנשים זקוקים למטפל סיעודי ולא מקבלים, כי אין זמינות, כמה אנשים נטשו אותם, כמה אנשים נמצאים בהמתנה, כי לדעתי, היקפי התופעה הם מאוד מאוד גדולים
מירב כהן:  אז יש הרבה מאוד בעיות, אגב, כתבתי דוח שלם על הסוגיות השונות, זה חלק מזה, אני אשמח גם להעביר לך ואני חושבת שאם נתמקד בזה, זו בשורה, זו בשורה חשובה
אליהו מרידור: לחלוטין, אני רק מעדכן אותך, לפני שהגברת משש תקבל את רשות הדיבור, אני אשמח שהיא תגיב לכן, לפני שאני אשאל את השאלות, שבאג'נדה שלי, נכון יהיה שהמדינה תקים תאגיד שהעובד מהיום הראשון יהיה מועסק על ידי התאגיד ולא רק במצב של תחלופה מהמלאי הקיים, כי הם נפלטו לשוק, אבל זה נושא שהוא רחב מאוד והוא עדיין נמצא בהתהוות
מירב כהן: זאת אומרת בשוטף
מירב כהן: זאת אומרת, במקום חברות הסיעוד
מירב כהן: זו תפיסה אחרת, אני אומרת, לכל הפחות, לפחות שיהיה לי למקרה חירום
אליהו מרידור: היום עובד שנקלט אצל משפחה ומגלה בדרך כלל ברצותו למשפחה אחרת, הוא כבר מתחיל מסשן אחר, כי הוא כבר קיים, אבל אם הוויזה שלו, מתחילתה ועד סופה, מצויה אצל המעסיק שהוא אחד, שהוא אותו תאגיד - - -
מירב כהן: אתה אומר ככה הם לא ייעלמו
אליהו מרידור: א', אין להם לאן להיעלם, ב', כשהם מפסיקים את עבודתם, שלא בצדק, זאת אומרת, הם לא סיפרו להם משהו והם ראו משהו אחר, בסופו של יום, או שהם התעללו בהם, או שהתנהגו שלא על פי כבודם והם החליטו שהם לא עובדים, זאת אומרת, באותו רגע, שהם החליטו שהם לא עובדים, הם מבקשים את התיק והם מבקשים הסעה לשדה תעופה, כי הם חוזרים לבית שלהם על חשבונם, כשהם יבינו את זה, הסחטנות תיגמר, זו הגישה שלי
אליהו מרידור:  חלק מגופי התקשורת, לא אוהבים את זה ונהנים לחבוט בי, אבל אני לא משנה את ה- - -
מירב כהן: למה? מה הטענה מנגד? מה הביקורת?
אליהו מרידור: אין סוף של טענות, דרך דה מרקר, דרך הארץ ופשוט - - -
מירב כהן: לא, אבל לגופו של עניין, מה הקושי?
אליהו מרידור: לגישתם הם אומרים שהמדינה תהיה המעסיק הגדול ביותר במשק ותצטרך להתמודד עם עשרות אלפי עובדים כשהם לא באמת עובדים שלהם, יש עוד שיקול מיסוי, כי אם הם יהיו עובדי מדינה, העלות תהיה תלוית מע"מ ואני משוכנע שהמדינה תוכל להרשות לעצמה כדי לאפשר לסיעודיים ולבני משפחותיהם, להתמודד באופן מכובד עם האתגרים שבין כה וכה, החיים מזמנים להם, גם אם המדינה לא תכניס תוספת מע"מ בגין העסקה הזאת, זה משהו שהוא, אני חושב שמדינת ישראל יכולה להרשות לעצמה, אחרי 75 שנים, להיות שירותית כלפי הזקוקים כשאין פה עסק, זה שירות נטו כדי לחיות ולהתמודד עם האתגרים בכבוד
אליהו מרידור:  אז הגברת משש, אנחנו נהנים להקשיב לסקירותיך והעדכונים שלך, מעת לעת, אני אשמח
מירב כהן: אני רוצה להגיד בהזדמנות הזאת, כל מי שמתעסק בתחום הסיעוד, בפרטי ובציבורי, עושה עבודת קודש באמת, זה חיים של אנשים, זה לטפל מבוקר עד ערב באנשים שהחיים שלהם תלויים בזה וזה מאוד קשה, אבל חשוב, אז יישר כוח, באמת, גם לחברות הסיעוד, גם לעובדים שלה, לעמותות וזה שוחק מאוד
ענבל משש: תודה רבה, קודם כל, אמת, אני רוצה לברך על החזרה לכנס הקיץ, שמחים לחזור
ענבל משש:  כך, כמה מילים לגבי ענף הסיעוד, היינו בלא מעט דיונים, אני יודעת שזה באמת, במוקד העשייה, גם בוועדה וזה מאוד מאוד חשוב, גם לאדוני היושב ראש וגם לחברות הכנסת שנוכחות כאן ואני מכירה כבר מספר שנים את העיסוק בתחום, באמת, הכה רגיש וכה מורכב וכה חשוב שהוא בסך הכול, ביומיום באמת, עניינם של הרבה משפחות במדינת ישראל שנמצאות במצוקה מאוד מאוד קשה
ענבל משש:  הם נדרשים באמת למענה טיפולי ולסיוע של עובד זר בפעולות הכי בסיסיות והכי פשוטות בחיי היומיום שלהם ואנחנו באמת, ברשות האוכלוסין וההגירה במנהל עובדים זרים, משתדלים כרגולטור של כל הנושא של הסדרת העסקת עובדים זרים, לעשות, לא מעט צעדים כדי לקדם ולשפר, אז חלק מהדברים שבאמת נאמרו פה, היה לנו את הצוות הבין-משרדי, אדוני שמע סקירה מלאה על עבודת הצוות, על המסקנות של הצוות, בעצם, העמדנו שם כמה חלופות והחלופה המיידית הייתה, כל אותה מעטפת תמיכה, היא מקודמת, נתנו לוחות זמנים במועד דיון הקודם
ענבל משש:  אנחנו מחויבים ללוחות הזמנים, עובדים על זה בלחץ
מירב כהן: על התאגיד הזה, את מתכוונת?
ענבל משש: לא, היו שם שתי חלופות, החלופה הראשונה הייתה על המעטפת
ענבל משש:  אני רוצה להגיד שיש פה, באמת, תוכנית מאוד מאוד, אני אגיד, טובה לדעתי שתיתן מענה, עוד פעם, זה לא כלי אחד לבדו, זה שורה של צעדים שיתמכו אל כל התהליך הזה בצורה טובה
ענבל משש:  דבר אחד שיעלה זה כבר ביוני, ממש פרויקט שלם, אני יכולה להציג דמו לאדוני, אבל פרויקט שלם שיעלה באיי קמפוס שהוא תוכנית מודולרית של כל נושא העסקה, מתיאום הציפיות, מכל מה שנדרש ממעסיק כדי לעשות, באמת, את התהליך העסקה, כמה שיותר ברור, כמה שיותר מונגש, כמה שיותר קל, פשוט הוא לא, בואו, להעסיק עובד זר על ידי מטופל סיעודי, העסקה ישירה, זה לא דבר קל, זה משהו שבנינו אותו מודולרי, יש שם באמת, משהו מאוד מאוד מקיף, מימון של רשות האוכלוסין וההגירה, יחד עם ישראל דיגיטלית שעבדנו על זה, עם חברה שלקחנו
ענבל משש:  אני יכולה להראות לאדוני, משהו באמת, לדעתי, מאוד מאוד מרשים, במקביל זה כלים למעסיקים, הנושא הזה של האפליקציה, זאת אומרת, תוכנית שלמה שאנחנו - - -
אליהו מרידור: אתם ערוכים עם איזושהי פרזנטציה להיום, גברתי?
ענבל משש: בנושא הזה, לא, זה צריך לעלות באיי קמפוס, לא התבקשתי ולכן לא הכנתי
אליהו מרידור: בסדר גמור
ענבל משש: וזה יעלה ביוני וזה נעשה בשיתוף פעולה וזה משהו מאוד מאוד באמת, רציני, יפה, משמעותי שייתן כלים טובים למי שמתקשה, למי שנדרש עוד מידע וכו'
ענבל משש:  הדבר השני, אמרנו, זה הנושא הזה של האפליקציה, גם הוא מקודם, בימים אלו ממש עובדים על הנושא של האפיון בצורה מעמיקה, בזמנים מאוד מאוד קצרים, זה גם יעלה חינם, אין כסף, יהיה פתוח לכולם וייתן מענה לכל הנושא הזה של ההתנהלות
ענבל משש:  הרצון שלנו היה לשפר את תהליך העסקה, לתת כלים, להפחית נטל בירוקרטי וזה באמצעות הכלים האלו
ענבל משש:  יחד עם זאת, אנחנו יודעים שזה לא יפתור את כל הבעיות, יחד עם זאת ועם כל המצוקות שאנחנו שומעים יומיום, שעה-שעה, אנחנו מנסים לתת מענה, יחד עם התאגיד שרצינו להקים, גם בנושא מחליפים וגם בכלל, אנחנו בוחנים את הנושא הזה, אנחנו נקדם את השיח הבין-משרדי, מכיוון שזה לא תלוי רק בנו, זה תלוי ביתר משרדי הממשלה, אבל אנחנו בתוך האירוע הזה ומנסים לקדם גם מענה כזה
ענבל משש:  במקביל, הנושא הזה של העובדים הזרים שמגיעים באמצעות ההסכמים הבילטרליים, אתם יודעים ואני לא מסתירה את זה, יש פה כרגע קושי אל מול הפיליפינים שלא הצלחנו כרגע - - -
אליהו מרידור: יש אתגר שחונה אצלם ולא אצלנו, אני מציע לדייק את זה
ענבל משש: תראה, יש שיח, זה קשור ליחסי החוץ עם הפיליפינים, אנחנו מחכים לתשובות, אנחנו יום יום על האירוע הזה, באמצעות כמובן, שגריר ישראל בפיליפינים, אני עם הצוות שלי נפגשתי עם שגריר הפיליפינים בישראל, הייתה פגישה מאוד חיובית, האמת שזה נתן לי הרבה אופטימיות, אני מקווה שאנחנו נצליח לראות את זה מתקדם וקורה
ענבל משש:  עלו פה כמה דברים, א', לגבי התאמה של המטפל-מטופל, גם בעולם הבילטרלי וגם בכלל, אז כפי שכולנו יודעים, יש פה איזשהו משולש העסקה, גם העובד, גם הלשכה הפרטית וגם המטופל הסיעודי ובעצם, משנת 2006 כשהממשלה החליטה לאמץ את הדוח של הצוות הבין-משרדי, היא דיברה על המענים שצריכים להינתן על ידי הלשכות הפרטיות ולשכות פרטיות הן בעצם, תחת הרגולציה של רשות האוכלוסין וההגירה והתפקיד שלהם זה הבאה, תיווך וטיפול בכל מה שקשור בנושא העובדים הזרים, אצל מטופלים סיעודיים, הם כמובן מקבלים כסף מהמטופל הסיעודי, אנחנו מכירים את ה-2000 ואת הסכום החודשי, בעד ההשמה והטיפול השוטף וגם מאז שעברו התקנות באוקטובר, נכנסו לתוקף, יותר נכון באוקטובר, הם רשאים לגבות, גם כסף מהעובדים לפי הסכום שנקבע בתקנות
ענבל משש:       אז חלק מהתפקידים של הלשכה הפרטית זה כל הנושא הזה של תיווך בעובדים, כמובן איתור המעסיקים, ביצוע ביקורי בית טרום-השמה אצל המטופל הסיעודי כדי לעמוד, בעצם, על המצב שלו, כדי לעשות את ההתאמות הנדרשות, בהתאמה של המטפל הסיעודי שיהיה מצ'ינג הכי טוב, הכי אפשרי, עוד פעם, זה בני אדם, לעיתים זה יכול להתאים בצורה מסוימת ואז יש פערים שמתגלעים, תוך כדי תהליך העסקה, אבל בגדול התפקיד של הלשכה היא לעשות את המצ'ינג הזה, בצורה הכי נכונה שתתאים לצרכים של המטופל הסיעודי, חלק יש להם שימוש במנוף, חלק כבדי משקל וחלק עם בעיות כאלו ואחרות וזה עולם תוכן מקצועי שלם ומלא וזה לא דומה לענף החקלאות למשל שאנחנו יכולים להגיד שאנחנו רוצים לקבל אותם, בין היתר, כן, כי יש עוד כללים, אבל בין היתר מאזורים חקלאיים למשל, פה יש מצ'ינג ממש של התאמה אחד על אחד של העובד הזר, לצרכים של המטופל הסיעודי, כי אין לעובדים הזרים זכות קנויה להגיע לכאן, אלא באמת לטפל במטופלים האלה שכל כך צריכים את העובדים האלו
ענבל משש:  לעיתים מתגלות מחלוקות, תוך כדי תהליך העסקה, אני מניחה שהלשכות יגידו את העבודה המקצועית שהם עושים, באמצעות העובדים הסוציאליים, גם בתהליך טרום השמה שמגיעים לבתים, אחר כך בהזמנה של העובד עבור צרכי המטופל, בהתאמה, אחר כך יש את הביקור הנוסף שהוא חודש אחרי ההשמה, שהם צריכים להגיע לבית, לראות שזה עובד בסך הכול, לראות אם יש פערים - - -
אליהו מרידור: ברשותך, אני מבקש שתתארי לי בשני אופנים את תהליך התאמת העובד הזר למטופל ואם יש איזשהו אפיון שונה, בין עובד שמגיע מארץ המוצא שלו, לבין זה שכבר נמצא בארץ, אני אשמח שאת כבר נמצאת פה, אז תרחיבי, כי זו הייתה הבקשה הבאה שלי שהתכוונתי לבקש ממך
ענבל משש: בסדר גמור, קודם כל, כמובן שיש מאגר הוא לא גדול, אבל יש מאגר קיים בארץ וככול שיש מאגר קיים בארץ ומטופל סיעודי שמוציא היתר, הוא יכול לעשות את זה באופן עצמאי ויכול לעשות את זה באמצעות הלשכה, צריך לפנות ללשכה הפרטית, הלשכה הפרטית צריכה לראות, אם יש מהמאגר הקיים בארץ, יש יתרונות, יש חסרונות, להזמין מחו"ל, או להזמין מהארץ ולכן הלשכה הפרטית אמורה, קודם כל, לראות אם יש מענה מתוך הארץ ולהציע לו את אותו עובד, כמובן בהתאמה לצרכים שלו והלשכה אמורה למלא דוח, העובד הסוציאלי של הלשכה, אמור למלא דוח טרום-השמה, בדוח טרום-השמה, הוא רושם את כל המאפיינים, את כל הדרישות, הוא רושם, למה דווקא עובד, את כל המאפיינים של הצרכים של המטופל, הכול כמובן מוסדר בנוהל עבודה - - -
אליהו מרידור: אבל לא של המטפל, במאגר הזה - - -
ענבל משש: לא, הצורך הוא צורך של המטופל, כי הוא צריך לרשום איזה נכויות יש למטופל ומה הגובה שלו ומה המשקל שלו והאם הוא חי בבית, יש דוח טרום-השמה, אני יכולה להציג אותו - - -
אליהו מרידור: אבל אני שואל, למה אין את אותו דוח, באותו מאגר שמפרט באמת, את הניסיון התעסוקתי של העובד, את פרק הזמן שהוא נמצא בארץ, כמה עובדים הוא כבר עבר, מה הסיבה שהוא עזב, אם הוא עזב, עוד כמה זמן יש לו ויזה, לדעת שיהיה עליו תיק עבודה נרחב יותר, לפחות, לפחות, לפחות, כמו זה שמגיע אליו מהמטופל הפוטנציאלי?
ענבל משש: הבנתי, אז ככה, אז אני אגיד, כל עובד זר חדש, לפני שהוא מגיע למדינת ישראל אז כמובן יש את התהליך ההזמנה שלו, בין אם זה באמצעות הבילטרלי ובין אם לא ותהליך ההזמנה שלו כשהוא לא בבילטרלי, הלשכה הפרטית צריכה לצרף, כמובן, את תעודת ההכשרה שלו, את כל המסמכים שנדרשים - - -
קריאה: והריאיון המוקלט?
ענבל משש: לא, הריאיון המוקלט זה בתהליך הבילטרלי, שלא בתהליך הבילטרלי, הלשכה הפרטית צריכה לעשות את הביו-דטה של העובד שהיא מזמינה, עם כל הפרטים הנדרשים, להעביר את זה אלינו כשהיא מזמינה את העובד, כולל צילומים של תעודות ההכשרה שלו, צריך להגיד שהעובדים האלה שלא בבילטרלי, מגיעים לקונסוליה, בסדר? יש מרכז בקונסוליה, הלשכה הפרטית אמורה, כשהיא הזרוע שלהם בחו"ל, אמורה לפנות לקונסוליה, הקונסוליה אמורה להזמין את העובד, אחרי שהיא מציגה את כל המסמכים, ממש האותנטיים, לא הצילומים שהם שלחו לנו, הקונסול אמור לעבור על כל המסמכים, לראות, כמובן, שיש בדיקות רפואיות, לראות שיש היעדר רישום פלילי, לראות שיש תעודת הכשרה, מעת לעת, הם גם מראיינים את העובדים ובודקים, יש הצהרות שהעובדים צריכים לחתום, יש זכותון שעובד צריך לקבל, סך הכול התפקיד של הקונסוליה זה לוודא את הדברים האלו ולשמש בעצם, הזרוע הארוכה שלנו בחו"ל, בבדיקות שהם צריכים לעשות לעובדים הזרים, טרם שהם מגיעים למדינת ישראל
אליהו מרידור: אבל התהליך הזה, לא כולל איזושהי מערכת בקרה, סביב אותם מרכזים שמסמכים אותם ושדרכם הם לומדים
ענבל משש: הקונסוליה במדינות המוצא אז היא עומדת בקשר ישיר איתנו, היא בודקת, אני לא, פעמים מסוימת, בסדר? הייתי שמחה שמשרד החוץ יהיה פה ויתייחס, אבל פעמים מסוימות, בוא נגיד ששמעתי מלא מעט קונסולים שהם הגיעו לאותם מקומות שיש בהם במרכזי ההכשרה מהם הם מקבלים תעודות, התרשמו מהמקומות, מהמצאות העובדים, או לא מהימצאות העובדים - - -
שריי גבאי נוריאל: אני עורכת דין שריי גבאי נוריאל, אני יועצת משפטית של אגף הסיעוד, אז אנחנו כן, הדרישה שלנו, גם לפי נוהל היא שיהיה מדובר על הכשרות על ידי מוסד מוכר, על ידי הממשלה, זאת אומרת, זה לא יכול להיות סתם מוסד פרטי שאנחנו לא מכירים אותו, או משהו כזה, זה חייב להיות מוסד מאושר על ידי אותה ממשלה שממנה מגיע העובד הזר, אז בקונסוליה בין היתר, נבדק גם העניין הזה שהתעודה מאומתת ומאושרת על ידי הממשלה
אליהו מרידור: כן, תעודה מאומתת זה בסדר, אבל - - -
שריי גבאי נוריאל: על ידי מוסד מוכר על ידי הממשלה
אליהו מרידור: אנחנו מבינים שהרבה פעמים מדובר בארץ מוצא שמושגי היסוד שלהם, מותאמים יותר לעולם השלישי, אנחנו מבינים שאם זה לא על פי הפרמטרים שאנחנו מורגלים אליהם ומצפים אליהם, אין באמת בקרה של אמת, כי הם יגיעו עם תעודה באמת רשמית, באמת אותו מוסד הוא מוכר על ידי אותה ממשלה, רק שהם לא בתנאים הבסיסיים שאנחנו דורשים ומצפים שאיתם יגיעו המטפלים לזכאינו
שריי גבאי נוריאל: אז אני אגיד ככה, שני דברים, א', לפי נוהל לשכות שלנו, אנחנו באמת מביאים ממדינות שאנחנו יודעים שיש לנו איתם ניסיון, שההכשרה שם היא תקינה, זה דברים שנבדקו כבר, לצורך העניין, שמגיעים ממדינה שלא מוכרת, שההכשרה שם לא מוכרת לנו ואנחנו לא יודעים לומר שתעודות ההכשרה מאותם מוסדות שאושרו על ידי הממשלה הם מספיק איכותיות, אנחנו לא נאשר, אנחנו מסרבים
שריי גבאי נוריאל:  על זה אני אומר, שבהחלט, זה השינוי שמביאים איתם ההסכמים הבילטרליים, שההכשרות כבר הרבה יותר מפוקחות, הן מונחות על ידינו, בהחלט יש פער מסוים
שריי גבאי נוריאל:  אנחנו גם דיי סומכים על הלשכות הפרטיות שהן מה שנקרא, כרגע בהבאות הפרטיות, מבצעות עבודתם נאמנה ובודקים גם את העובד, יש להם היום יכולת בהבאה פרטית, לתשאל את העובד, לבדוק את ההכשרה שלו, אז אנחנו דיי סומכים על זה
אליהו מרידור: למי יש?
שריי גבאי נוריאל: לאותן לשכות פרטיות
קריאה: להם יש יותר מסרטון, הם מקבלים מעבר לסרטון, כי הם כמו הלקוחות, מקבלים סרטון, איך הם בוחנים? הם לא מדברים עם המטפל עצמו
שריי גבאי נוריאל: היו לשכות שטענו ואני נוטה להאמין להם שהם טסים לשם לראות את העובדים, ככה תיארו לי חלק מהלשכות, אבל בהחלט, באופן הבאה הפרטי, יש להם אפשרות הרבה יותר טובה לשוחח עם העובד, לשאול את השאלות שזה מחליף למעשה, את התהליך המבוקר עם ההכשרות שקורה היום במסגרת ההסכמים הבילטרליים
עינת קולמן: רק שנייה, באמת, בפועל היום, לעובדים הזרים, יש - - -
אליהו מרידור: אמנם את לא ברשות דיבור, אבל לכל הפחות, תציגי את עצמך
עינת קולמן: אז נעים מאוד, אני עינת קולמן, עובדת סוציאלית, אני מובילה את האבק של המשפחות, נכים וקשישים, בנטישות והסחיטות של העובדים הזרים בסיעוד, אני עם רמי ועדי חלק מהקבוצה
עינת קולמן:  עשינו הפגנה ב-18 בנובמבר, בנושא הזה ואנחנו הרבה פעמים בנושא
עינת קולמן:  תראה, בפועל היום, באמת מה שהעלית זה, לעובדים הזרים יש המון מידע, כי הם מעבירים על כל מטופל, בקבוצות הווטסאפ, אם זה הודים אז בקבוצה של ההודים ואם זה פיליפינים, בקבוצה של פיליפינים, יש תמונות, יש מידע, לנו באמת, אין שום מידע, אנחנו צריכים איזשהו אתר, גם אם כשהם מגיעים לארץ, שבו ייכתב, מה הסיבה שהוא סיים את העבודה, כי באמת, אנחנו מקבלים אנשים שבסוף נוטשים, כלומר ההשמה, לא התבצעה טוב, כי אם היינו יודעים מראש שהוא שותה אלכוהול, אם היינו יודעים מראש שהוא נטש, כי הוא ביקש יותר כסף, אם היינו מבינים - - -
אליהו מרידור: אני רוצה רגע, אני שואל אותך, חלק ממה שאת מדברת, אני מציג פה לאורך כל הדרך ואני באמת מבקש למצוא איזשהו מנגנון שאנחנו נבקר גם את תהליכי ההכשרה ונתעד אותם, באותם מרכזים שבהם הם מוכשרים, אבל אני שואל אותך, מי יכול לבדוק אם אותו עובד שמגיע הוא נוהג לשתות אלכוהול באופן לא מידתי
עינת קולמן: אז אוקי, שהם באים בחו"ל זה באמת בעיה, אבל שהם נמצאים בארץ, יש מידע שהפקידים יודעים ואפשר לעשות אתר - - -
אליהו מרידור: זה כבר נוגע לאותו תיק שאני מבקש לבנות לאותו עובד שנמצא במאגר, זה בסדר, זה חלק מאותו פסיפס שאני מבקש שאנחנו נדע באמת, להכיר את אותו עובד - - -
יריב לוין: כולם נותנים, בסוף אלה שבאמת עושים את העבודה, כאילו, אנחנו לא מתפרצים, מנסים להתמודד, אני חושב שיש המון שכל במה שאנחנו עושים - - -
אליהו מרידור: תציג את עצמך בבקשה
יריב לוין: לי קוראים יריב ואני יושב ראש עמותת אחי עוז, עמותת אחי עוז זו עמותה שמאגדת, סדר גודל של חמישים וכמה לשכות פרטיות בסיעוד, מתוך 91, אני עצמי בעלים של לשכה פרטית שנקראת, לא משנה, נמצא, או עובד בתחום, קרוב ל-23 שנים
יריב לוין:  חשוב לי להביא לשולחן ופה לידיעת, גם המטופלים, שיטת ההתאמה של עובד זר היא לא שיטה מתמטית, לא אחד ועוד אחד זה שתיים - - -
קריאה: אין דבר כזה, אין אפיון כזה בכלל היום - - -
קריאה: יש גם אינטרסים של התאגידים
אליהו מרידור: שנייה, שניונת, תקשיבו, בואו תקשיבו, הסדר אצלי הוא כזה, כל מי שנמצא ברשות דיבור, יבטא את כל אשר על ליבו, לכל מי שיש השגות, יועיל לרשום אותם על דף, כמו שחבריי עושים את זה, אחרי כן, יקבל רשות דיבור ויחלוק ויבקש להציג ולאמת, מול עובדות ונתונים ידועים, אבל אף אחד לא קוטע את השני ברשות דיבור
יריב לוין: תודה, שיטת ההתאמה של עובד זר בלשכות הפרטיות, בנויה על כמה פרמטרים, קודם כל זה תשאול ראשוני, פנייה ראשונית של מעסיק שפונה אלינו ואני יכול להגיד שלכל לשכה ולא משנה מה האזור הגאוגרפי ומה גודלה של הלשכה, יש עשרות פניות ביום, פניות חדשות, אני לא מדבר על פניות שחוזרות על עצמן, התשאול נעשה טלפוני, נעשה על סמך מסמכים רפואיים, ביקור של נציג לשכה בבית המטופל, עובד סוציאלי שמגיע, כאשר מחליטים, כן לגבש את העניין, לכלל השמה וכל זה אנחנו עושים מול המטופלים ובני המשפחות שלהם, זאת אומרת, בחלק מהמקרים, אנחנו מקבלים גיבוי מהמטופלים - - -
אליהו מרידור: זה החלק הראשון של אפיון המטופל, המעסיק, בואו, אנחנו אחרי זה
יריב לוין: רגע, רגע, שנייה, אני מיד מגיע לשלב השני
יריב לוין:  לאחר שהחלטנו שאנחנו הולכים על השמה, כי לא לכל אחד מתאימה השמה של עובד זר, יש כאלה שרוצים ללא מגורים, יש כאלה שאין להם את התקציב, אנחנו כלשכה אמורים לבוא ולשקף למטופל, או לבני המשפחה, מה כרוך בהעסקת עובד זר, הרבה אנשים כאבכת חרב, נופל להם ביום מן הימים, דגל שחור, או דגל אדום מול עיניהם ואחד מבני המשפחה רואה את עצמו מברר על סיעודי, לא יודעים מה לפני ומה אחרי, אנחנו אמורים להדריך ולהכווין ואם אנחנו רואים שאין סיכוי להעסקה בגלל קושי כלכלי, אנחנו באים ומציפים את זה, לא רוצים להכניס אדם שגם כך בצרה, לצרה גדולה יותר
יריב לוין:  ברגע שהוחלט על השמה של עובד זר, מול הלשכה והמטופל, יש שתי אפשריות, אחת, אופציה של השמה מקומית, מה שרוב הלשכות עושות, אני יכול להעיד על עצמי, 75 אחוז מהעשייה שלי זה השמות מקומיות ו-או הבאה של עובד מחו"ל
יריב לוין:  לכל השמה יש - - -
אליהו מרידור: עצור פה בבקשה, ברשותך, אבל תזכור איפה שעצרת, כי מאוד חשוב לי להמשיך
יריב לוין: כתוב לי, זה בסדר
אליהו מרידור: יופי, נפלא, 75 אחוז מאלה שאתה משלח ומקשר בינם לבין המטופלים הם המלאי הקיים
יריב לוין: בהחלט
אליהו מרידור: כמה מהם מהמאגר שכבר עבד אצלך?
יריב לוין: אני יכול להעיד, רק על עצמי לספר ידעתי, הלשכה שלי היא סדר גודל של 2,000 מטופלים, באופן קבוע, אני עומד על סדר גודל של אחוז וחצי מובטלים, סדר גודל של 30 מובטלים, כאשר 50 אחוז מתוכם, הם כבר בתהליך שאני מוצא להם עבודה אחרת, חלקם מנותקי קשר, משהו שאין לי מה לעשות אתו, סגרו את הטלפון, הלכו לעבוד בעבודות ניקיון, סיימו עבודה ועכשיו מישהו סדר להם - - -
אליהו מרידור: סיימו, או נטשו?
יריב לוין: נטשו, נעלמו, לא, אי אפשר להשיג אותם, לא אני וכמובן גם לא האכיפה של רשות ההגירה וכל השאר - - -
קריאה: אין אכיפה יש רק חוקים ש-
יריב לוין: זאת אומרת מתוך 30 עובדים שיש לי כרגע במאגר שצפים והם בין עבודות, בין 15-20 הם ברי השמה
אליהו מרידור: לא, לא, זאת לא השאלה שלי, אני שואל, מבין ה-30 הפוטנציאלים שלך, לציוות, כמה מהם הם מהמאגר הקיים שלך? זאת אומרת שהם נפלטו, או סיימו עבודה מקרב מטופליך, לקוחותיך וכמה מהם הם מהמאגר הכולל שיכול להיות - - -
יריב לוין: לא, 30 הם רק שלי
אליהו מרידור: רק שלך
יריב לוין: רק שלי, המאגר הכללי שמפרסמת יומיום רשות ההגירה והאוכלוסין, יש סדר גודל של 1,100-1,200 ומתוך זה, חלקם פריפריה, חלקם צפון, חלקם דרום, חלקם נשים, חלקם אוזבקיים, חלקם הודים, חלקם פיליפינים, זאת אומרת, נעשה את הפילוח ונראה - - -
אליהו מרידור: תאפיין לי בבקשה באחוזים, את ה-30 שנמצאים, מה שנקרא, על המדף, אצלך בלשכה, תאפיין לי כמה מהם פנויים לעבור למטופל חדש, כי הם סיימו העסקה?
יריב לוין: עקב פטירה, או מעבר לבית אבות?
אליהו מרידור: כן וכמה מהם פוטרו? אז שנייה, בוא ניקח קודם את החלק הזה, כמה אחוז?
יריב לוין: חמישים אחוז
אליהו מרידור: יופי, נשארנו עם 15
יריב לוין: בחג הפסח, היה לנו מכה לצערי, של פטירות, עצומה
אליהו מרידור: אנחנו עכשיו עם 15
יריב לוין: כן
אליהו מרידור: כמה מה-15 פוטרו וכמה עזבו ואם יש לך איזשהו רישום ודיווח שאתה מעביר הלאה, לגבי האפיון שלהם?
יריב לוין: אוקי, אז אני יכול להגיד - - -
אליהו מרידור: זאת שאלה ראשונה לעניין
יריב לוין: אוקי, אני כאחד שמעורב מאוד בחיי היומיום בלשכה שלי, אני חי בלשכה, בלשכה אני נמצא יותר מאשר בבית, מתוך ה-30 בממוצע, אמרנו 15 זה כאלה שאני כרגע דן, או עסוק בהשמה שלהם, ה-15 הנותרים, חמישה מהם מנותקי קשר, אני אומר זה מספר אמיתי ועוד חמישה וחמישה שאני יכול לחלק שהתפטרו וחמישה שפוטרו