GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגלית זוהר: היה מקרה שהם אמרו: את תחזרי לישראל רק אם תפקידי ערבות בסך 30,000 שקל שזה סכום שאני חושבת שכל היושבים פה מבינים שלקורבן סחר אין את אותם 30,000 שקל.
סיגלית זוהר: או היה מקרה שרשות האוכלוסין אמרה שהיא בכלל לא מאפשרת שנת שיקום כי ההליך הפלילי הסתיים והיא במדינת המוצא, אז לא מתעורר הצורך בשיקום.
סיגלית זוהר: אז זה לא מדויק שבכל פעם שצוות המקלט ממליץ על הגשת בקשה לשנת שיקום הבקשה מתקבלת.
סיגלית זוהר: לצערי אני מרגישה נסיגה במקום התקדמות במרוצת השנים.
סיגלית זוהר: כמו למשל לדוגמה של הקורונה, של נשים שביקשו לחזור, שהיו פה לצורך מתן עדות, חזרו למדינת המוצא, ביקשו לחזור ורק לאחר שהגשנו ערר הבקשה אושרה.
אבתיסאם מראענה: על כמה מקרים אנחנו מדברות?
סיגלית זוהר: היו לנו שלושה מקרים בקורונה של נשים שהעידו בתיק פלילי, קורבנות סחר לזנות, שהוגש בעניינן כתב אישום עם מסכת מתוארת בכתב האישום של ניצול מיני מאוד מאוד קשה, שפשוט כחלק מהשיקום – אחת גדלה אצל הסבתא, כמו שאמרתי, ורצתה לנסוע לסבתא, אחת רצתה להשלים איזה שהוא מבחן, היא לומדת שם באוניברסיטה הפתוחה, אחת סתם נסעה לבקר את המשפחה שלה, הן נתקעו בגלל הקורונה, השמים היו סגורים וכשהן ביקשו לחזור, למרות שצוות המקלט ממליץ על השיקום, והוא בעל הראייה להחליט למעשה מי צריך שיקום ומי לא, משרד הפנים החליט שהם אלה שאמונים על ענייני השיקום ודחה את הבקשה.
סיגלית זוהר: ואז למעשה צריך להגיש ערר וערר לוקח זמן, ערר לגמרי מיותר, עררים שכולם התקבלו.
סיגלית זוהר: אז כן יש מצבים שאנחנו מבקשים שנת שיקום והבקשה נדחית בנימוקים שהם לא מתאימים, בראייתי.
סיגלית זוהר: ולא הצלחתי להבין את מה שאמרו פה הנציגות מרשות האוכלוסין לגבי עניין הזיהוי.
סיגלית זוהר: נמצאת פה אישה במקלט מטעם המדינה, היא עדה בתיק פלילי, מגיעה העובדת הסוציאלית שלה המטפלת בה עם הדרכון, אתם חושבים שהיא אולי מגיעה עם דרכון של מישהי אחרת?
ענת אלבלדס: קודם רק להזכיר שאנחנו לא קובעות נהלים.
סיגלית זוהר: אין בעיה, אז אם אני יכולה להבין את נושא הזיהוי.
סיגלית זוהר: מה החשש?
סיגלית זוהר: שהעו"סית המטפלת תגיע עם דרכון אחר?
ענת אלבלדס: בעבר באמת היו עושים - - - ואחר כך זה שונה.
סיגלית זוהר: אז על הנסיגה הזו אני מדברת.
ענת אלבלדס: אם יהיה את השינוי, ויש שינוי ש - - -
סיגלית זוהר: אז מי נתן את ההנחיה?
סיגלית זוהר: אני אשמח לשמוע מי נתן את ההנחיה.
ענת אלבלדס: אין בעיה, אבל זה דבר שלא אנחנו אלה שגרמנו.
ענת אלבלדס: את יכולה לשאול את הרשות.
סיגלית זוהר: אז אולי נעלה שוב את מיכל.
סיגלית זוהר: כי אם אנחנו מדברים על נסיגה, אז זו למשל דוגמה מובהקת לנסיגה.
ענת אלבלדס: ואז יש אפשרות לזיהוי אחר של נציג מטעמכם.
ענת אלבלדס: זה זיהוי שלהם פה ומישהו שמקובל על כולם - - -
סיגלית זוהר: מגיעה עו"סית עם דרכון.
ענת אלבלדס: היה את הדבר הזה וזה שונה.
סיגלית זוהר: אז אני רוצה לדעת למה זה שונה.
אבתיסאם מראענה: מיכל, נשאלה פה שאלה של נסיגה ואנחנו רוצות לדעת בדיוק מה הייתה הנסיגה ומאיזה טעמים.
אבתיסאם מראענה: את אמרת שלא היה פה שום סירוב לשנת שיקום ובסוף אנחנו מגלות שכן היה סירוב, במיוחד בתקופת הקורונה, של נשים שהוכרו או שהן בתהליכים משפטיים.
סיגלית זוהר: כשצוות המקלט מבקש את שנת השיקום.
אבתיסאם מראענה: צוות המקלט מבקש והם בעצם נסעו מכל מיני סיבות לארץ המוצא שלהן ובתקופת הקורונה הן נתקעו שם ולא יכלו לחזור.
אבתיסאם מראענה: אני רק אחדד, הן לא חזרו בכלל?
סיגלית זוהר: הן חזרו כי הגשנו ערר, נאלצנו להגיש ערר.
אבתיסאם מראענה: תסבירי לנו מה קרה.
סיגלית זוהר: בין היתר דרשו מהן ערבות בסך 30,000 שקל, מקורבן סחר בזנות ממולדובה, שמגיעה לכאן בגלל - - - יש לי עוד דוגמאות לנסיגה, אבל אני אסתפק באלה.
מיכל יוספוף: לא שמעתי את השאלה.
אבתיסאם מראענה: טוב, אני אחזור עליה.
אבתיסאם מראענה: יש פה סוגיה שעלתה שכן היה סירוב כשבעצם צוות המקלט כן מבקש שיקום, במיוחד על שלושה מקרים לאחרונה, בתקופת הקורונה, כשנשים נסעו לארץ המוצא שלהן, געגועים לסבתא, שזה די לגיטימי בעיניי –
סיגלית זוהר: לא, הסבתא שגידלה אותה נפטרה.
אבתיסאם מראענה: הסבתא נפטרה והיא רצתה להיות בלוויה של הסבתא ונשים נתקעו, שלושה מקרים שסיגלית דיברה עליהם, ואותן נשים, הוגשה בקשה לשיקום מטעם המקלט ורשות האוכלוסין כן סירבה.
מיכל יוספוף: אני מכירה את המקרים האלה, אבל כדי לתת לך את התשובה הנכונה והמלאה אני צריכה לפתוח את התיקים כדי להגיד בדיוק מה קרה שם.
מיכל יוספוף: זה לא שהן יצאו, עד כמה שזכור לי, נגיד לפני חודשיים ועכשיו אמרנו שהן לא יחזרו, הייתה תקופה די ארוכה אחרי שהן יצאו מפה שהן דרשו לחזור חזרה.
סיגלית זוהר: השאלה אם היא מקבלת את חוות הדעת של אנשי המקצוע או לא מקבלת את חוות הדעת של אנשי המקצוע.
סיגלית זוהר: הרי זה מה שהיא אמרה, מקבלים את חוות הדעת של אנשי המקצוע.
אבתיסאם מראענה: השאלה שנשאלת היא כזאת, הסיפור הזה לא יכול לעבוד רק כשרשות האוכלוסין וההגירה יכולה לנהל את האירוע, את מסכימה איתי, יש פה שילוב של כמה משרדים וכמה נשים ואנשים, מדהימות, בעיקר מדהימות, שרואות את גודל הסוגיה הזאת, רשות האוכלוסין לבדה לא מנהלת את האירוע הזה.
אבתיסאם מראענה: אני גם רואה כמה אירועים שהיא רוצה לנהל אותם לבד ולצערי הרב זה לא נכון ואנחנו רואות את הפגיעה גם בתקופה האחרונה, אבל אני אפסיק לרמוז כמה רמזים, אני אהיה עניינית לגבי הסוגיה הזאת.
אבתיסאם מראענה: יש פה סיוע משפטי, יש פה את המקלט שמטפל בהם, יש פה רווחה, אם היא מתערבת או לא מתערבת, אבל למה לא להיכנס למצב שבו יש כאן המלצות של מי שמטפל באותן קורבנות ולמה לא לוקחים אותן בחשבון?
מיכל יוספוף: אז א', אנחנו לוקחים בחשבון.
אבתיסאם מראענה: אתן לא מטפלות.
מיכל יוספוף: היא הביאה את המקרים של השוליים.
מיכל יוספוף: בוא נשאל את סיגלית, מ-2004 עד היום כמה מקרים נתנו שנת שיקום וכמה לא נתנו?
מיכל יוספוף: למה היא לא מסתכלת על חצי הכוס המלאה והיא מסתכלת על שלושה המקרים האלה?
אבתיסאם מראענה: בסדר, גם אם יש שלושה מקרים, מה לעשות?
אבתיסאם מראענה: יש שוליים.
מיכל יוספוף: אני חושבת שבכל הנושא הזה של סחר בבני אדם ונשים יש שיתוף פעולה מצוין בין כל המשרדים, אנחנו חלק מהשרשרת הזאת של המשרדים שעובדים על זה.
מיכל יוספוף: לצערי הרב זה שמסתכלים רק על השלושה האלה שבתקופת הקורונה לא נתנו להן להיכנס ועל זה נתלים, אני נורא מצטערת.
מיכל יוספוף: אנחנו נתנו לעשרות מקרים שנת שיקום, אני לא אגזים אם לא למאות מקרים, ונתפסים על השלושה האלה.
מיכל יוספוף: זה היה בתקופת הקורונה שלא נתנו להיכנס, ולא חשבנו שהיא צריכה לחזור.
מיכל יוספוף: אחרי תקופה, זה היה אחרי תקופה, לא של חודש-חודשיים.
מיכל יוספוף: אבל אם היושבת ראש רוצה שאני אתן לה את המקרים האלה, אני אעביר לה את המקרים ואני אסכם לה אותם, במה מדובר, כמה זמן הם היו בחוץ לפני שדרשו אותם לשנת שיקום.
אבתיסאם מראענה: טוב, מיכל, תודה רבה על המענה שלך.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מאוד מאוד מאוד נשמח מהשיחה הזאת לפחות לקחת בחשבון גם את הסיוע המשפטי ולקחת בחשבון את חוות הדעת של כל מי שעוסק בסוגיה הזאת, ואם את תעבירי לסיגל את האינפורמציה ואם זה לא חדירה לפרטיות אני גם אשמח לדעת מה היה שם לגבי הסירוב, לגבי אותם שלושה מקרים בקורונה.
מיכל יוספוף: אין בעיה.
יסמין קונפינו: אני רוצה להגיד שהסיפור הזה, קודם כל הוא מאוד אישי, וזה לא יסמין קונפינו כן או לא, יש פה עניין של האם מדובר בתהליך שיקומי ואנחנו לא יכולים ולא אמורים לפרט את טיב ההליך השיקומי, מה היא דיברה, מה היא לא דיברה, איפה היא ישנה, איפה היא לא ישנה, כמה פעמים – המידע שעובר זה: זאת תכנית הטיפול והשיקום, מבחינתנו היא עוברת תהליך, וזה מה שאנחנו יכולים לתאר.
אבתיסאם מראענה: מה הם קשורים לסיפור הזה?
יסמין קונפינו: שאלת המעמד.
יסמין קונפינו: יש עניין שאנחנו פה להגיד, האדם מעוניין לעבור, יש מוטיבציה לשינוי.
יסמין קונפינו: אם אין מוטיבציה לשינוי אז לשם מה להשאיר אותו פה לשנת שיקום?
יסמין קונפינו: יש פה משהו שצריך להתרחש בשנת השיקום הזו, הרי זה לא מלון, אנחנו לא מספקים שירותי מלון.
אבתיסאם מראענה: לא, אבל אני מנסה להבין, בסדר, יש את הסוגיה של המעמד, האם שני משרדים שאומרים, רגע, חכו שנייה, יש פה את הרווחה ומקלט, באמת, זה לא עכשיו אנשים שעובדים בשביל עצמם, זה באמת משהו מאוד מאוד גדול.
אבתיסאם מראענה: את אומרת לי את המספר הזה ואני נדהמת לגלות ש-800 קורבנות סחר הוכרו במדינת ישראל.
יסמין קונפינו: מעל 800.
יסמין קונפינו: 800 זה לפני שנה או שנתיים.
אבתיסאם מראענה: מעל 800, הוכרו?
אבתיסאם מראענה: אז עזבי שהיה חשד ולא בדיוק ולא דיברו ולא שיתפו פעולה.
אבתיסאם מראענה: מ-2004, זה מספר מטורף.
יסמין וולך: העניין הוא שיש פה מוטיבציה משותפת, אנחנו גם לא רוצות שיהיו פה אנשים שלא מעוניינים לעבור הליך טיפולי, זה מתסכל את הצוות, זה פוגע בתהליכים הטיפוליים של מי שכן בא לעשות שינוי.
יסמין וולך: אני באה ואומרת שאנחנו, הצוות שפה, ביחד עם הפיקוח המרכזי, כשעולות דילמות ושאלות, בא ואומר שהאדם עובר תהליך ואנחנו לא פה להתחיל לפרט, זה עניינים גם נורא אישיים ופרטיים, זאת ההמלצה שלנו ועכשיו תבוא רשות ההגירה ותחליט כן או לא.
יסמין וולך: חשוב לי לומר שאנחנו הגורם המקצועי שאומר שעוברים פה תהליכים או לא עוברים פה תהליכים.
עילית מידן: אולי גם צריך לומר שבקונטקסט של סחר בבני אדם והמשויכות הבינלאומית אז בעצם הסיפור של שנת השיקום זה כדי שהיא לא תחזור עכשיו למולדובה ותמשיך לעסוק בזנות שם.
אבתיסאם מראענה: השאלה כמה זה עמוק אצלנו ברמה של באמת להסתכל על בן אדם ולהיות אכפתיים כל כך מתהליך שכמו שאמרתם בסרט, זה משפט שככה נחרת לי עמוק עמוק עמוק, איך אמרתם את זה?
אבתיסאם מראענה: בצלמו, צלם אנוש, צלם האדם.
אבתיסאם מראענה: בעצם מהמקום הכי בסיסי הזה להתחבר לדבר הכי בסיסי של האנושיות שלנו.
אבתיסאם מראענה: השאלה כמה אכפת לנו מהמהלך הזה.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שמאוד אכפת, עובדתית אנחנו נמצאות פה ויש המון עבודה מדהימה, השאלה עד כמה –
יסמין קונפינו: שוב, זה אלמנט של הרבה הכשרות, אני גם רוצה להגיד שיש את הדור הוותיק מ-2004 ולפני כן שהוא קבע את הבסיס להחלטות שמתקיימות עד היום, ולעומת זאת יש באמת כל הזמן גורמים אחרים שמתחלפים ולכן כל הזמן צריך להמשיך בהכשרות כדי שיבינו את היסוד, את הליבה של התופעה הכל כך קשה הזו ושיבינו שזה לא רק זנות, או לא רק העסקה פוגענית או לא רק דברים אחרים שבסופו של דבר יש פה שלילת חרויות במובן הכי בסיסי של המילה, ולכן מהמקום הזה אנחנו צריכים לעשות הכול כדי לסייע לאותם אנשים.
יסמין קונפינו: ואני לא רוצה להתיימר ולהגיד לשקם, כי שיקום זה דבר ארוך, זה תהליך שיכול להימשך לכל החיים, וכל מה שמדינת ישראל מנסה לעשות זה לתחום את זה בתקופת זמן מאוד קצרה יחסית למה שהם עברו, להתעללויות הקשות, וכן לתת להם איזה שהוא אופק לחיים חדשים, בין אם הם ברי הרחקה ובין אם לא.
יסמין קונפינו: לכן צריך לעשות הכול כדי לאפשר את זה.
תמי: תמי.
אבתיסאם מראענה: את רוצה להגיד משהו?
אבתיסאם מראענה: מה תפקידך?
תמי: אני ראש צוות - - -
אבתיסאם מראענה: ראש הצוות, שמה זה אומר?
תמי: נותנת מרשם ומעמד.
אבתיסאם מראענה: שמה, את באה בבוקר למשרד ומה קורה שם?
תמי: מנהלת צוות - - -
אבתיסאם מראענה: אבל זה לא זר לך כל הדבר הזה, זה מוכר לך, את עובדת בזה.
תמי: כן, כן.
אבתיסאם מראענה: כמה שנים את עובדת שם?
תמי: 14 שנה.
ענת אלבלדס: אבל דרך אגב, יש לציין גם מהכיוון שלנו שאנחנו רואים, לגמרי רואים את האוכלוסייה המוחלשת, המסוממים וזה, וגם רואים את ה – היו אצלנו כמה שאנחנו אפילו לא ידענו איך להתנהל איתם, שאמרנו: מה אנחנו עושות?
ענת אלבלדס: למי אנחנו מדווחות?
אבתיסאם מראענה: בסוף התפקיד שלכם - - -
ענת אלבלדס: לא, לא בגלל זה, אני לא יודעת עד כמה הן – הן נמצאות נגיד בשנת שיקום, כשהן באות אלינו עם חוזה דירה, ואנחנו ראינו לפחות שלושה מקרים שצרם לנו, לא ידענו מה לעשות, אני והיא מסתכלות אחת על השנייה: לדווח, לא לדווח?
ענת אלבלדס: לדוגמה, איזה מישהי יפהפייה, אני אומרת לך שכל המבטים היו עליה, אין מה להגיד - - -
אבתיסאם מראענה: טוב, זה לא משפט - - -
ענת אלבלדס: לא, אני אגיד לך למה היה לנו, ובצמוד מישהו שאת רואה שהוא שומר ראש.
ענת אלבלדס: זה אני רואה, הן לא רואות.
ענת אלבלדס: אני לא יודעת עד כמה הן, ובגלל שזה הליך סודי, זה הכול מחוץ למקלט והכול סודי.
ענת אלבלדס: כלומר אנחנו לא יודעים עד כמה ובאיזה רמה הן מודעות לדברים ושהן יודעות.
יסמין קונפינו: אבל זה לא שנת שיקום מחוץ למקלט.
ענת אלבלדס: זה שהם מביאים חוזה דירה, זה שהם חתומים ומביאים חוזה דירה.
יסמין קונפינו: באיזה הקשר זה?
ענת אלבלדס: של הסחר.
ענת אלבלדס: לא ידענו אם הוא שומר עליה שחלילה וחס שהיא לא תחזור לבדה, או שהוא מגן עליה - - - פעם ראשונה, פעם שנייה, אז - - -
אבתיסאם מראענה: וכשדיווחתם?
ענת אלבלדס: דיווחנו למי ש - - - מאיים עליה, היא חוזרת לפה, הם לא יראו אותה, אנחנו רואים אותה.
ענת אלבלדס: אז במקרים חריגים אנחנו מדווחים על זה.
אבתיסאם מראענה: אבל הם היו במקלט?
ענת אלבלדס: הם היו בעדות.
ענת אלבלדס: היא הייתה בעדות.
חמה שמייסר-ישראלי: חשוב לי להגיד שחלק מההמלצות של הוועדה זה בדיוק לענות לסוגיה הזאת ולעשות הכשרות לכל העובדים שמתעסקים בתחום הזה, גם ברשות ההגירה, גם במשטרה, גם בסיוע המשפטי, גם במשרדים המקבילים, לעשות הכשרות כדי לדעת לזהות ולעשות את הממשקים האלה.
ענת אלבלדס: יש משהו, בן אדם, את רואה אותו שם עם הקסקט, שהוא בא, רק שהיא לא תזוז, צמוד אליה, וכל דבר ואת מנסה לבדוק, אז - - - נותנים מה שצריך, כדי לבדוק, לראות את זה שם, כי זה לא משהו שאת תראי או אני אראה, או שיהיה לי דיווח אחר, אז מאוד חשוב התקשורת בינינו.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לדבר על בריאות, זה נושא מאוד מאוד חשוב לי.
אבתיסאם מראענה: מי האחראית שלנו על הבריאות?
אבתיסאם מראענה: שלום, גברתי, מה שלומך?
אבתיסאם מראענה: את יושבת כל כך בשקט.
חוה וקסמן: משרד הבריאות מעניק שירותי רפואה לאוכלוסייה ששוהה במקלטים באמצעות מספר שירותים.
חוה וקסמן: שירותי רפואה ראשונית על ידי - - -
אבתיסאם מראענה: לא, אל תגידי לי את זה.
חוה וקסמן: לא, למה?
חוה וקסמן: זה חשוב.
אבתיסאם מראענה: חשוב, חשוב, את צודקת.
אבתיסאם מראענה: אני שומעת ראשונית נהיה לי - - -
חוה וקסמן: אני יודעת למה, מאיפה זה בא, אבל יש פה מעבר לראשוניות.
חוה וקסמן: המשרד עשה פה את המקסימום מקצה לקצה.
חוה וקסמן: אבל נתחיל מהתחלה.
חוה וקסמן: שירותי רפואה ראשונית על ידי רופאה מומחית, רופאת משפחה שמגיעה פעמיים בשבוע למקלטים ונותנת מענה טלפוני במידת הצורך במקרים דחופים.
חוה וקסמן: במידת הצורך הרופאה מפנה מקרים מורכבים, בין אם זה מעקב ובין אם זה פרוצדורות כירורגיות ובין אם זה אשפוז, לבית חולים בילינסון, שזה שירות כרוני לחולים כרוניים, מורכב יותר, למשרד יש התקשרות עם בית חולים בילינסון, לכן היא מפנה ישירות לבית החולים הזה.
חוה וקסמן: בנוסף קיים שירות לבריאות הנפש על ידי רופאה מעמותת 'עמך', גם איתם יש לנו התקשרות.
חוה וקסמן: רופאה פסיכיאטרית שנותנת שירות בין אם זה טיפול על ידי שיחות, בין אם זה טיפול תרופתי וגם טיפול תרופתי כרוני או חריף או טיפול נפשי, כיסוי של אמבולנסים במידת הצורך וכיסוי למימון הסדר ביטוחי לילדים בהסדר מאוחדת.
אבתיסאם מראענה: מה זה מימון?
חוה וקסמן: מימון מלא.
אבתיסאם מראענה: שאיך קוראים לו אצלכם בניירת, למימון המלא הזה?
חוה וקסמן: כיסוי ביטוחי לילדים בהסדר מאוחדת.
אבתיסאם מראענה: עם מאוחדת?
חוה וקסמן: במקרה הזה זה קורבן סחר ששוהה במקלטים.
אבתיסאם מראענה: זה ממש בהגדרה?
חוה וקסמן: הסדר מאוחדת, כי הסדר זה השתתפות של הורה ושל המוסד, קורבנות סחר אנחנו מממנים את זה, המשרד מממן, אין להם אופציה אחרת.
אבתיסאם מראענה: זה ככה אצלכם מוגדר בהגדרה, קורבנות סחר, ויש את הכיסוי הזה לילדים שלהם?
חוה וקסמן: כן, בהחלט.
אבתיסאם מראענה: לילדים.
חוה וקסמן: לילדים שבמקלטים.
אבתיסאם מראענה: ובשיקום?
אבתיסאם מראענה: מת?
אבתיסאם מראענה: נגמר?
חוה וקסמן: כל זמן שהוא נמצא בשנת השיקום בוודאי שכן.
אבתיסאם מראענה: כל עוד שהיא פה, יש חקירה, היא בשיקום, היא נמצאת בשטח של מדינת ישראל היא מכוסה?
חוה וקסמן: מכוסה, בוודאי.
אבתיסאם מראענה: 100%?
חוה וקסמן: 100%.
אבתיסאם מראענה: אחות שלי, אנחנו מדברות 100%?
אבתיסאם מראענה: יופי, בסדר, אני רגועה עכשיו.
חוה וקסמן: היה מקרה שהתקשרה אליי יסמין לפני שבוע.
יסמין קונפינו: מה, לגבי האשפוזית?
חוה וקסמן: הילדה של קורבן סחר, פליטה מאוקראינה.
יסמין קונפינו: אז אני רק אגיד, אני אעשה סדר בהמשך למה שחוה אמרה.
יסמין קונפינו: מרגע שהקורבנות נקלטים במקלטים ועד לתום תקופת השיקום, וזה יכול להיות גם עניין של כמה שנים טובות, הם זכאים לכל סל הבריאות במימון של משרד הבריאות, זה גם הרופאה, גם הפסיכיאטרית, כמו שחוה אמרה וגם כמובן טיפולים רפואיים בבית החולים, גם במרפאות חוץ.
אבתיסאם מראענה: גם אשפוז ארוך טווח?
חוה וקסמן: כן, הכול.
חוה וקסמן: יותר מזה, יש אפילו פניות מיוחדות שיסמין מעבירה אליי לביצוע ניתוחים מורכבים יותר.
חוה וקסמן: כמובן שזה מועבר אלינו לדיון ואישור.
אבתיסאם מראענה: כמה זמן הדיון והאישור?
חוה וקסמן: מהר מאוד.
חוה וקסמן: זה תהליכים אולי פנימיים בבית החולים, לזה אנחנו מחכים, אנחנו מחכים שרופא יבדוק ורופא מרדים יבדוק, יש תהליכים שאין מה לעשות, שצריך לעבור אותם בבית החולים כהכנה לניתוח.
יסמין קונפינו: סל השיקום הוא באמת רחב והוא מאוד מגוון והודות למשרד הבריאות אנחנו הצלחנו לבצע כמה פרוצדורות רפואיות שקשורות בין היתר לעינויים שעברו בסיני שהקשו גם על הנשים וגם על הגברים ולזכות משרד הבריאות ייאמר שהם יצאו מפה בתום שנת השיקום כשמצבם הוטב בצורה משמעותית.
אבתיסאם מראענה: פלסטיקה, נגיד?
אבתיסאם מראענה: לא יודע, עניינים, ניתוחים?
יסמין וולך: לא, פלסטיקה לא.
חוה וקסמן: לא פלסטיקה, אנחנו מדברים על ניתוחים הכרחיים.
אבתיסאם מראענה: פלסטיקה, למה זה לא משהו – זה משהו מגונה?
חוה וקסמן: פלסטיקה זה לא בסל השירותים של סל הבריאות.
יסמין קונפינו: כן, וגם לא טיפולי שיניים וגם לא טיפולי פוריות.
חוה וקסמן: שיניים?
חוה וקסמן: בסל הבריאות?
חוה וקסמן: למי?
חוה וקסמן: זה רק לאוכלוסיות מוגדרות ומיוחדות.
חוה וקסמן: היה מקרה שבאמת פנו - - -
אבתיסאם מראענה: אני יודעת שהלב שלך בדיוק במקום הנכון, לא זז סנטימטר, תגידי לי מה זה אוכלוסיות מיוחדות.
חוה וקסמן: אוכלוסיות מיוחדות, יש ניצולי שואה ויש אוכלוסיות מיוחדות.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח שתשלחו לי מה זה אוכלוסיות מיוחדות.
חוה וקסמן: אני אשלח.
אבתיסאם מראענה: אני גם רוצה לשלב אותם באוכלוסיות מיוחדות.
אבתיסאם מראענה: נדבר על זה.
חוה וקסמן: טיפול נפשי, יש סל בשיקום נפשי, זה מוגדר.
חוה וקסמן: אני רוצה להיות מאוד מדויקת ולכן אני אשלח את זה בצורה מסודרת.
יסמין קונפינו: איפה שלפעמים יש לאקונות בערים שבאמת אנחנו יותר מתקשים זה במצב של מכורים, כשמדובר בקורבנות סחר או בחסרי מעמד שהם מכורים שסובלים מהתמכרויות, אז באמת יש בעיות שאשפוזיות שיש להם עמדה עצמאית דורשות ביטוחים ובחברות הביטוח לא מאפשרים לבטח.
חוה וקסמן: מה שקורה, באמת יסמין וגם חברות הרווחה, מעבירות אליי פניות בבקשה להסדר אשפוזית לגמילה מהתמכרות.
אבתיסאם מראענה: כשאנחנו מדברות על נשים ועל גברים כאחד.
חוה וקסמן: לא משנה מי.
חוה וקסמן: היו לי בשנת 2021 שניים כאלה, שניים אושרו, לצערי אחת מהן סירבה, חבל, אחרי שעברנו את כל הפרוצדורה היא סירבה, ועכשיו, ממש עכשיו, נכון, יסמין?
חוה וקסמן: יש לנו אחד שהוא נמצא בטיפול, זה היה מאתגר במיוחד, התהליך איתו, והצלחנו להכניס אותו לטיפול.
חוה וקסמן: הבעיה היא לא המימון שלנו, בסופו של דבר מוצאים מקום, מוצאים מקום כי גם צריך לחפש מיטה פנויה, אבל יסמין נתקלה במשהו אחר, מאחר שהגופים האלה, האשפוזיות, הם גופים פרטיים ואז ביקשו ממנה ביטוח.
יסמין קונפינו: הם מבקשים ביטוח רפואי והם לא מוכנים להסתפק בהתחייבות של משרד הבריאות שימומן הטיפול הרפואי באשפוזית, ככל שאותו קורבן - - -
חוה וקסמן: זה אומר שאם הוא ייפול או – זה סוג של ביטוח, איזה שהוא רצון שלהם שיסמין תיצור מולם, נכון?
יסמין קונפינו: כן, כדי לבטח את אותו בן אדם שנכנס לאשפוזית.
יסמין קונפינו: בסופו של דבר בן אדם לא יכול להיכנס לאשפוזית בלי הביטוח הרפואי הזה ברוב המקרים ומה שזה גוזר בסוף זה שהוא פשוט לא יכול לקבל טיפול, את הטיפול שמגיע לו.
אבתיסאם מראענה: אז רגע אני אשאל שאלה ואני אתן לך גם לסיים, האשרה הזאת של ב'1, שאנחנו מדברות עליה, יכול להיות שהיא תוקעת לנו הרבה דברים?
אבתיסאם מראענה: יכול להיות שאם אנחנו לא נהיה באשרה הזאת של ב'1 יהיה שדרוג מבחינת מעמד, יכול להיות שאנחנו נרוויח יותר?
אבתיסאם מראענה: שסל השיקול של אותם אנשים יהיה במיטבו?
אבתיסאם מראענה: למה את עושה לי ככה, גברתי?
רחל אהרוני: אני לא ממש מרגישה שיש לי זכות דיבור פה בתוך כל העסק הזה.
רחל אהרוני: אני רחלי אהרוני, ממונה מחוזית של מינהל תקון במחוז מרכז.
רחל אהרוני: אני עסוקה בסוגיה הזו כל הזמן סביב מקרים אחרים של החבר'ה הלהט"ב הפלסטינאים שלא זכאים, לא ל-ב'1 ולא לשירותים רפואיים, וכמה אנחנו נשכבים על הכביש עבור כל אחד, ואני משתאה ואני אומרת וואו, נפקחו לי העיניים פה, כי כנראה שאם יש רצון אז יש גם דרך.
רחל אהרוני: אני חושבת שיהיה הרבה יותר קשה להשיג מכלול בתמורה לוויתור על משהו שכבר הושג.
רחל אהרוני: זאת אומרת אם כבר יש את האופציה של ההכרה שמאפשרת, ב'1, את ההעסקה, אז זה כבר פותח דרך מאוד רחבה להתפתחות ולשיפור וצריך בעצם להוסיף לזה את החלקים של איזה שהיא הסדרה של הביטוח הרפואי.
אבתיסאם מראענה: אבל איך?
אבתיסאם מראענה: אנחנו במעגל הזה הרבה זמן, גם באוכלוסיות אחרות, גם הפלסטיניות.
רחל אהרוני: בדיוק, כן ברי גירוש, לא ברי גירוש, אנחנו מתעסקים עם זה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו שם הרבה הרבה זמן, אבל השאלה היא איך בעצם אפשר לתת לאותם אנשים אשרה מסוימת, מעמד מסוים, שבו הם יהיו זכאים לא מתוך - - -
רחל אהרוני: לאיזה שהיא הסדרה של ביטוח רפואי קבוע.
רחל אהרוני: אם אפשר לתת ב'1 אולי אפשר לתת גם איזה שהוא ביטוח רפואי קבוע וזה יכול לפתור הרבה סוגיות.
אבתיסאם מראענה: זה תלוי אשרה או תלוי החלטה שלכם?
קריאה: זה תלוי מעמד.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז את רוצה, גברתי, לסיים את דברייך?
אבתיסאם מראענה: דיברת על טיפול פסיכולוגי, פסיכיאטרי.
חוה וקסמן: אני רק אסכם שהמשרד עשה ועושה את המקסימום לתת להם את הטיפול, כמו שאמרתי, מהתחלה, מקצה לקצה, ובאמת אני חושבת שבשילוב כוחות אנחנו מצליחים לעשות פה עבודה מאוד יפה, עם האתגרים הקשים שעומדים בפנינו אנחנו באמת מצליחים להניע פה תהליך יפה בהיבט הרפואי.
אבתיסאם מראענה: יש מישהי שרוצה להגיד משהו שאני פספסתי אותה בטעות?
אבתיסאם מראענה: אוקסנה, את פה עובדת?
אוקסנה אורמן-גרין: אני כרגע עובדת כרכזת במקלט לגברים.
אוקסנה אורמן-גרין: אני בסך הכול עובדת במסגרות פה 18 שנה, התחלתי ב-2004, בהתחלה התחלתי כמדריכה ואז התחלתי לרכז פה את המקלט לגברים, מאז ועד היום.
אבתיסאם מראענה: טוב, אז אני נאלצת לסכם את הדיון שלנו ולהגיד תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: כמובן צריך להגיד תודה רבה למיכל דיבנר כרמל, מנהלת הוועדה, היא פשוט אלופת העולם, באמת אין דברים כאלה, היא עושה עבודה מדהימה.
אבתיסאם מראענה: יש לנו גם עוד אישה מהממת שקוראים לה יעל אורבך, היא בדרך כלל גם מהממת לא פחות, כמובן תודה לדובר שלנו, מאיר, ותודה למקליט, שמואל.
אבתיסאם מראענה: סחתיין על האומץ לשבת במעגל כל כך נשי.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה לכם, באמת, היה חשוב מאוד הדיון וזאת רק ההתחלה כי יש לנו בהחלט דרך ארוכה לעקוב אחרי כל מה שקורה כאן.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לסכם את הדיון ולבקש מרשות האוכלוסין, מיכל, את אמנם באוטו, אבל אנחנו נשלח את הסיכום, נבקש לקבל מרשות האוכלוסין פרטים אודות שלושה המקרים בהם ניתן סירוב לקורבנות עליהם דיברנו בדיון.
אבתיסאם מראענה: אני כמובן אבקש לקבל פירוט של האוכלוסיות המיוחדות ממשרד הבריאות.
אבתיסאם מראענה: אני הייתי מאוד רוצה לדעת לגבי הצוות הבין משרדי והמלצות הרפורמה, מה שדיברתם פה, אני קצת הלכתי לאיבוד, יש הרבה רפורמות שקורות כל הזמן בכל רגע נתון ואני באמת לא עוקבת אחרי, אני אשמח מאוד לראות את זה מול העיניים, אפילו אפשר להיפגש יותר באינטימיות ואני אוכל להבין אותן ולא רק להגיד לי רפורמות ואני לא כל כך מוצאת את עצמי בתוך הרפורמות.
אבתיסאם מראענה: אני הייתי מאוד רוצה לבקש את הסוגיה של שדרוג מעמד.
אבתיסאם מראענה: אני מאוד אוהבת לשדרג מעמד מבלי לפחד שהאנשים האלה ישתלטו לנו על המקום הזה.
אבתיסאם מראענה: המקום הזה גדול, רחב, אחלה מקום ואנשים לא באים להשתקע פה, כל אחד רוצה להיות עם הזהות שלו, במקום שבו הוא גדל.
אבתיסאם מראענה: אני הייתי רוצה לקרוא מתוך הוועדה, כיושבת ראש הוועדה, לרשות האוכלוסין, לשרת הפנים, לראות במקרים האלה מקרים שהם כל כך חשובים, לראות אותם כבני אדם.
אבתיסאם מראענה: התהליכים שהם עושים הם משמעותיים והמעמד גוזר עליהם האם הם יקבלו את השירותים המלאים וישתקמו ויחזרו לארצם מבלי לדעת שאולי יחזרו אלינו.
אבתיסאם מראענה: אל תחזרו אלינו, תשתקמו, תקבלו את כל הדברים שאתם צריכים ושלום ונתראה רק בשמחות ובימים טובים יותר.
אבתיסאם מראענה: הייתי קוראת לשדרוג המעמד של האוכלוסייה הכל כך מיוחדת הזאת שנפלה באמת כקורבנות לדברים מזעזעים, אני גם אשמע עדות גם, ולהגיד לנשים המדהימות, זה לא פלא שאתן מאיישות את התפקידים האלה ועושות את העבודה שלכם, אני כולי הערכה למהלכים שאתן עושות, לקשב שלכן, ליכולת שלכן להיות חלק מהמקום הזה.
אבתיסאם מראענה: ואמן אמן שנצליח לצאת לחירות, אני מאחלת לכולם רמדאן כרים וחג פסח שמח שנצא כולנו מהעבדות על כל פניה ועל כל גווניה ונהיה חופשיות וחופשיים.
יסמין קונפינו: ובמקום הזה חשוב להגיד גם פסחא שמח.
אבתיסאם מראענה: פסחא שמח, תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב חברות וחברים, ברוכות הבאות, ברוכים הבאים, השבות והשבים למושב הקיץ של הכנסת.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מתחילות את הדיון, בבקשה לסגור טלפונים ולסיים שיחות דחופות או לא דחופות.
אבתיסאם מראענה: אני שמחה מאוד לפתוח את הדיון של הוועדה בהמלצות הצוות הבין-משרדי בדבר שינוי שיטת ההעסקה בענף הסיעוד.
אבתיסאם מראענה: זו סוגיה שהעסיקה את כולנו בחצי השנה האחרונה, בעצם יותר מחצי שנה, אבל בהחלט זו הזדמנות מעולה לתת את ההזדמנות לכולן ולכולם, ובטח למשרדי הממשלה, ולצוות המוכשר שישב ודן שעשו את העבודה שלהם והתכנסו על מנת להביא לנו את הבשורה.
אבתיסאם מראענה: תכף נשמע על הבשורה בשינוי של שיטת ההעסקה בענף הסיעוד.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לבקש, ברגע שאני פונה לכל אחד ונותנת את רשות הדיבור, להציג את עצמו ואת עצמה ומטעם מי היא נמצאת איתנו.
אבתיסאם מראענה: דבר שני, אני מקווה ומאמינה שסיימנו את הקורונה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו הרבה אנשים בחדר, נא לא להתפרץ אחד לדברי השני.
אבתיסאם מראענה: אחרי הדיון הזה יש עוד דיון של הוועדה, אז בואו נקיים דיון כי אין לנו הרבה זמן, ב-11:45 נצטרך להיפרד.
אבתיסאם מראענה: לכן בואו לא נחזור על דברים שיאמרו כאן, להיות ממוקדות וממוקדים ולאפשר לכולם להשמיע את הדברים שלהם.
אבתיסאם מראענה: כמובן בתחילת כל דיון בוועדה אומר תודות לצוות של הוועדה שעובד ונותן את המענה הכי טוב לקהל הרחב ולמשרדי הממשלה, לאנשים, לנשים, שרוצות להתבטא ולהביע את העניינים ואת הדברים שחשובים להם.
אבתיסאם מראענה: כמובן ברצוני להודות למנהלת הוועדה, מיכל דיבנר כרמל, תודה לך.
אבתיסאם מראענה: אני מודה גם לנעה בן שבת, היועצת המשפטית שלנו, מלא תודה.
אבתיסאם מראענה: תודה ליעל אורבך מטעם הלשכה שלי, שמלווה את הוועדה.
אבתיסאם מראענה: תודה לטל יעבץ.
אבתיסאם מראענה: וכמובן לנועם עינב הדובר שלנו, ולמאיר משעל, הדובר מטעם הוועדה, תודה וברוך לעבודה שלך כאן.
אבתיסאם מראענה: כמובן לרשם הפרלמנטרי ולמפעיל הזום ולצוות ערוץ הכנסת שעושים עבודה מצוינת.
אבתיסאם מראענה: ובכלל נותנים לדבר הזה להתנהל בצורה הכי טובה שיש.
אבתיסאם מראענה: ניתן את רשות הדיבור לעינבל משש מרשות האוכלוסין להציג את הדוח הבין-משרדי.
אבתיסאם מראענה: יש לך 12 דקות וחצי להציג את הדוח.
עינבל משש: (הצגת מצגת) תודה.
עינבל משש: נכניס עבודה מאוקטובר עד מרץ ל-12 דקות וכך נעשה תקציר מהיר על מה שעשינו.
עינבל משש: ראשית תודה גברתי על ההזדמנות להציג בפורום הרחב הזה ובוועדה את העבודה שנעשתה על ידי הצוות הבין-משרדי.
עינבל משש: יש פה את כתב המינוי של הצוות כפי שניתן לראות.
עינבל משש: כתב מינוי של שרת הפנים שמינתה צוות בין-משרדי שיש לו כמובן זיקה ישירה לנושאים הרלוונטיים שעמדו בלב הבחינה של הצוות הבין-משרדי.
עינבל משש: המנדט של הצוות היה להמליץ לשרת הפנים, גברת איילת שקד, בנוגע לשינוי שיטת ההעסקה.