GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילת וולברג: לגבי מתן סיוע כזה, האם ממה שאת מכירה, זה נדרש כתיקון חקיקה?
אילת וולברג: זאת אומרת, כיום חוק הסיוע המשפטי מאפשר בקטגוריות שקיימות למתן סיוע כזה לכל מסורב?
אביטל בגין: בעיקרון כן, בעתות חירום, ולהערכתי אנחנו נמצאים עכשיו בעת חרום - - -
אבתיסאם מראענה: אביטל, אנחנו לא שומעות.
אביטל בגין: זה דבר שצריך להגיע למנכ"ל המשרד לדיון, וגם בו צריכה להתקבל החלטה האם נדרש תיקון חקיקה או לא, אבל אפשר לדון בזה.
אבתיסאם מראענה: יופי, אז הוועדה בהחלט תפנה, ואנחנו נעשה את מה שאנחנו רוצות שיקרה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לשאול, מה לגבי הגירוש, מי שהגיש בקשת מקלט, אדוני, אתה יכול להתייחס לסוגייה הזאת?
אבתיסאם מראענה: בעצם מי שנמצאת ונמצאים ביהלו"ם והן מגישות בקשת מקלט, מה קורה בשלב הזה?
יולי יואל אדלשטיין: מי שהגיש בקשת מקלט בשלב הזה, לא מורחק, לא מוחזר חזרה עד לסיום הבדיקה.
אבתיסאם מראענה: אז לאן הם הולכים?
יולי יואל אדלשטיין: שיחררנו אותם בערבות.
אבתיסאם מראענה: בערבות?
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז מבקשי מקלט, בעצם כשהם בתהליך של בקשת המקלט שלהם, אתם משחררים אותם בערבות?
יולי יואל אדלשטיין: לא, לא אמרתי את זה.
יולי יואל אדלשטיין: את מי שאנחנו בודקים, ואנחנו נותנים לו מענה, זה לא מחויב, מי שכרגע אנחנו לא מטפלים בו ולא ממצים את הבדיקה, אז בשיקול הדעת, אני החלטתי לשחרר אותם כי אני לא רואה טעם להחזיק אותם במתקן, כי התהליך ייקח קצת יותר זמן.
יולי יואל אדלשטיין: זאת לא החלטה גורפת, מי שמגיש בקשה במתקן, אנחנו מביאים צוות למתקן שמראיין אותו, בודק את הטענות שלו, ומקבל החלטה.
אבתיסאם מראענה: אז סליחה, יכול להיות שזאת השעה שבה היכולת שלי להכיל ולהבין את הדברים הופכת להיות יותר איטית עם הזמן, אבל רציתי להבין, מבקשים בקשת מקלט בתוך המתקן, ואז בעצם תהליך הבחינה לוקח זמן, לפעמים גם אף פעם לא מקבלים תשובה, השאלה היא - - - כן, גברתי.
שונית שחר: לא, בקשה למקלט מדיני יכולה להיות מוגשת בתוך המתקן, אבל דרך אגב, לא - - -
אבתיסאם מראענה: היא בעצם מקוונת?
שונית שחר: כן, אנחנו מביאים להם לפטופ, גם הנגשנו את המקלדת - - -
אבתיסאם מראענה: מה אתם מכניסים לפטופ לתוך התאים?
אבתיסאם מראענה: נו באמת, אנחנו רק עכשיו דיברנו על כבלים.
יולי יואל אדלשטיין: מביאים אותה לפינת הישיבה, אל תיבהלי.
אבתיסאם מראענה: אל תעשה לי ככה עם היד, אני לא אוהבת שעושים לי ככה עם היד, אפשר לדבר גם בנימוס ולשמור על מערכת יחסים טובה, בסדר?
אבתיסאם מראענה: אל תעשה לי ככה.
יולי יואל אדלשטיין: סליחה.
שונית שחר: הנגשנו גם את המקלדת לשפה האוקראינית - - -
אבתיסאם מראענה: מכניסים לפטופ לתוך המתקן?
שונית שחר: המתקן נותן להם לפטופ, כי אפשר להגיש את זה רק באמצעות הגשה מקוונת.
אבתיסאם מראענה: כמה הגישו בקשת מקלט מאז החלה המלחמה?
שונית שחר: מתוך מסורבי הכניסה, מעטים מאוד הגישו.
שונית שחר: יש כאלה שנמצאים פה בישראל, ומאז פרוץ הלחימה באוקראינה, היו לנו בקשות מקלט ישנות יותר, אבל מאז פרוץ הלחימה, משהו כמו 300 בקשות הוגשו, לא מסורבי כניסה, מסורבי כניסה, מעטים מאוד הגישו.
שונית שחר: לשיקול דעתם, אני לא יודעת למה הם לא מגישים.
יולי יואל אדלשטיין: כפי שהסבירו לך, חלק ממסורבי הכניסה היו כבר פה בארץ, היו להם בקשות מקלט שנדחו, הם ערערו לבתי הדין ולבתי המשפט, והבקשה שלהם נדחתה.
יולי יואל אדלשטיין: עכשיו, כשהם חזרו בפעם השנייה, אז הם לא מגישים בקשת מקלט כי הם מבינים שאין להם עילה שהיא תצדיק את בקשת המקלט.
שונית שחר: ובכל מקרה, גם עצם זה שאדם מגיש בקשה למקלט במשמורת, באופן כללי, לאו דווקא אם הוא מסורב או לא, זה לא עילה לשחרור שלו, אבל כמובן שזה עניין של שיקול דעת.
שונית שחר: נוהל הטיפול במבקשי מקלט מדיני קובע שאדם שמוחזק במשמורת והוא הגיש בקשה מתוך המשמורת, אז הטיפול בו מן הסתם יהיה מהיר יותר, מאשר אדם שנמצא מחוץ למשמורת.
שונית שחר: אבל עוד פעם, במקרים של מי שכן הגיש מקרב האוקראינים בקשות למקלט, הבקשות נבחנו, הם רואיינו, ולאחר מכן הוחלט להכניס אותם לישראל בתנאי ערבות.
אבתיסאם מראענה: בערבות, כן, על הערבות הזאת רציתי - - -
איילת עוז: סליחה, גברתי.
איילת עוז: אני אגיד, יכול להיות שאני לא מבינה משהו, אני יכולה למצוא את זה.
אבתיסאם מראענה: כן, זו השעה.
איילת עוז: אבל לפי מסמך ההנחיות הראשון של אדלשטיין, נדמה לי שהיה כתוב שם שמי שנכנס אסור לו, והוא צריך להתחייב שלא להגיש בקשת מקלט, זה היה כתוב במסמך של משרד הפנים.
שונית שחר: של יוסי?
איילת עוז: כן.
אבתיסאם מראענה: כן, יש נוהל, גם אני ראיתי, נכון, יש נוהל כזה שאוסר עליהם לבקש מקלט, את צודקת.
איילת עוז: זה היה כתוב, שהיו חייבים לחתום בכניסה לישראל, זה היה לפני המכסות.
שונית שחר: מה?
שונית שחר: יוסי לא קובע הנחיות למי שנכנס דרך מעברי הגבול.
איילת עוז: אני מיד אמצא את זה.
אבתיסאם מראענה: אני מסכימה איתך, לגמרי, גם אני ראיתי את זה - - -
שונית שחר: מוזר מאוד.
איילת עוז: אני אמצא את זה כרגע.
אבתיסאם מראענה: בסדר, לאט לאט, אני ראיתי את המסמך הזה.
איילת עוז: לא, אני מדברת על מסמך של משרד הפנים, חד משמעית.
שונית שחר: שהחתימו?
שונית שחר: כשנכנסים?
איילת עוז: שהיה כתוב שצריך להחתים, זה היה כשעוד היה את הערבויות, את המסמך עם ה-10,000 שקלים - - -
שונית שחר: בגל הזה?
איילת עוז: כן, אני שנייה אמצא את זה.
שונית שחר: אולי בקשות למעמד, לא מקלט.
אבתיסאם מראענה: טוב, איילת, תמצאי את המסמך, יש לנו - - -
שונית שחר: יוסי לא מוציא הנחיות למי שנכנס - - -
אבתיסאם מראענה: טוב, אנחנו ראינו בחורה אחת בשם גלינה, אני בדיוק מגיעה למתקן, שעה לפני שאני מגיעה למתקן יהלו"ם הבחורה הזאת נגררת לשדה התעופה בשביל להעלות אותה לטיסה, בסופו של דבר, בלי לבדוק את בקשת המקלט שלה, בלי יכולת שלה להגיש, היה שם ברדק, החזירו אותה, יש שם משהו - - - אין ספק, אולי תסכימו איתי ואולי לא נסכים אף פעם, אבל את העבודה שלי אני אעשה, את העבודה שלכם אתם תעשו, בסופו של דבר אנחנו נמשיך לעשות את העבודה הכי טובה שאפשר, בשביל לא למצוא את עצמנו מדינה שמדירה זכויות אדם, בשביל לא למצוא את עצמנו במקום כזה שיש בו סחר בנשים, בטח ובטח לא בקטינים ובקטינות, בטח ובטח לא נמצא את עצמנו בתוך אירוע מתגלגל שהופך לאירוע הרבה יותר דרמטי ומסוכן לכולנו.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו נמשיך לעשות את העבודה שלנו, אני אשאל את השאלות, אני אמשיך לקפוץ לערוך ביקורי פתע, ובזמן הזה איילת מחפשת את הנוהל הזה שהיא מדברת עליו, אני מכירה אותו ואני חושבת שגם אני ראיתי אותו בעצמי.
אבתיסאם מראענה: אז אני רוצה לסכם את הדיון ולהגיד קודם כל תודה לכל מי שהגיע.
אבתיסאם מראענה: גם שכחתי להגיד בפתח הישיבה שלנו, תודה בהחלט לצוות הוועדה וליועצת המשפטית המהממת שלנו אילת, ולמתמחה שלנו גל, ולמנהלת הוועדה שלנו מיכל דיבנר, וחברתי טל, ויעל אורבך שהיא עובדת איתנו בוועדה מטעם הלשכה, ולדוברים ולכל הצוות של הכנסת כאן.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לסכם את הדיון ולהגיד כך, דבר ראשון, הוועדה מבקשת לקבל מרשות האוכלוסין את דוחות המבקר החיצוני בנוגע למתקן יהלום.
אבתיסאם מראענה: דבר שני, הוועדה קוראת לרשות האוכלוסין לגבש מדיניות ונוהל ברור ללא דיחוי לגבי קטינים לא מלווים.
אבתיסאם מראענה: דבר שלישי, הוועדה דורשת מהגורמים האחראיים להורות לפקחי המתקן להקפיד במיוחד על קיום הנוהל לעניין החזקת קטינים, לאור ההפרות שהתגלו בביקור שלי במתקן וגם בביקור של הח"כ בליאק.
אבתיסאם מראענה: דבר רביעי, הוועדה תפנה למנכ"ל משרד המשפטים, בבקשה לאפשר סיוע משפטי למסורבי כניסה נוכח מצב החירום.
אביטל בגין: אז פה יש פער בין מה שהבנתי לבין מה שנאמר.
אביטל בגין: הכוונה שלי הייתה שהאפשרות לבחון את הנושא תהיה בתוך ההקשר הספציפי של החשש לסחר בבני אדם.
אבתיסאם מראענה: מתקנת, סבבה.
אביטל בגין: כן, אין אפשרות לקבוע משהו שהוא לא בהסדר חקיקה, שהוא רחב, שהוא מתייחס לכלל הפליטים.
אביטל בגין: אם יש קושי הומניטארי ספציפי, במקרים ייחודיים, את הדבר הזה אפשר להביא בפני המנכ"לית.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז אני מתקנת, ארבע, הוועדה תפנה למנכ"ל משרד המשפטים, בבקשה לאפשר סיוע הומניטארי משפטי, ברגע שמתגלה חשד וחשש לסוגיית סחר בבני אדם.
אבתיסאם מראענה: דייקתי?
אבתיסאם מראענה: אוקיי, כמובן שאני אפעל לתיקון חקיקה במסגרת סוגיית המבקרים הרשמיים במתקן.
אבתיסאם מראענה: טוב, ערב נעים.
אבתיסאם מראענה: נראה לי כבר ערב, אפשר כבר להגיד ערב נעים.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה לכל מי שטרחה וטרח להגיע ממרחקים למקום הזה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה רבה למארחות שלנו, תודה, יסמין, אכן זה מקום שנורא רצינו להגיע אליו ואני שמחה מאוד שהצלחנו, תודה לכל מי שעשתה ועשה את המאמץ להיות כאן ולהשתתף בישיבה הכל כך חשובה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו כל הזמן שומעות על הסוגיה של סחר בבני אדם ותמיד תהיתי מה זה אומר ואיך אפשר להתמודד עם הסוגיה הזאת ובטח ובטח כשאנחנו בגל של פליטוּת מאוקראינה ובטח ניחשף לעוד דברים ועוד סיפורים, לצערי הרב.
אבתיסאם מראענה: המקלט הזה, נשמע עליו יותר, ונבין בדיוק איך הדברים פה מתנהלים ואיך הדיירות והדיירים מוצאים את הדרך שלהם להיות כאן.
אבתיסאם מראענה: אני מקווה שנצליח לקיים דיון, אני לא מבטיחה הנאה, כי אין כאן, אבל אני רוצה שנבטיח לפחות שיהיה באמת דיון משמעותי, מכבד וממנו אפשר לצאת החוצה ותגידו לי מה אני יכולה לעשות, במה אני יכולה לעזור, איך אפשר להתקדם כולנו ביחד.
אבתיסאם מראענה: כרגיל, אני מאמינה בלרוץ כקבוצה בשביל מטרה לטווח הרחוק.
אבתיסאם מראענה: אז בהחלט אני אשמח לתת את זכות הדיבור, כמובן אני אתן לך, יסמין.
יסמין קונפינו: לפני שאני אתחיל משרד הרווחה מבקש להציג את השירות ואת המסגרת.
אבתיסאם מראענה: ואחר כך את?
אבתיסאם מראענה: אני בדרך כלל, כמו ערבייה טובה, אני מתארחת בבית של מישהי אז אני אתן לה לדבר לפני שבעלה פותח את הפה.
אבתיסאם מראענה: ככה זה בתרבות שלנו.
אבתיסאם מראענה: אז אם את אומרת שיש פה תרבות אחרת אז אני מכבדת ובהחלט אני אתן לרקפת בן גיא להציג ולהעשיר אותנו במידע.
רקפת בן גיא: אז קודם כל אני רוצה לברך, זה משהו מאוד ייחודי, וטוב שכך, כי באמת האוכלוסייה מאוד ייחודית, השירות הוא מאוד ייחודי, מאוד יוצא דופן לנו, גם האגף, זה אגף חוץ ביתי שבעיקרו, בדיוק אמרתי, כשהגעתי לפה, יש לנו 200 פנימיות לילד ונוער ו-16 מקלטים והמקום הזה, זה חלק מהקסם שלו והמורכבות שלו, המקום הזה לוקח הרבה אנרגיות של עבודה בגלל מספר הרבדים שמן הראוי להציג אותם.
רקפת בן גיא: אחת, המעמד של מי ששוהה פה.
רקפת בן גיא: זה מעמד מורכב, הוא דורש שיתופי פעולה של הרבה משרדי ממשלה, דורש הרבה שיתופי פעולה שלנו בתוך המשרד וגם מחוצה לו.
רקפת בן גיא: המעמד החוקי של הדיירות והדיירים שחונים פה דורש גם עבודה מאוד רגישה, רגישה, אחת, באמת המעמד החוקי שלהם במדינת ישראל, שתיים, כי יש פה מצבור של אוכלוסיות שהגיעו מטעמים שונים לארץ, שהגיעו לכאן למקלט מטעמים שונים, וגם מה שיקרה להם הלאה זה מטעמים שונים.
רקפת בן גיא: אני מתארת לעצמי שגם יסמין תדבר על זה אחר כך בהרחבה, אבל ליצור מסגרת שאנחנו רוצים לשמור בה את האופי הטיפולי והאנושי, אין לנו דבר כזה בישראל, מכלול כזה של מענים שצריך לתת פה עם הרגישות התרבותית, עם שפות שונות, שלפעמים אפילו לא מבינים את השפה.
רקפת בן גיא: גם העובדה שיש ילדים שחונים פה והאחריות שלנו כלפי הילדים פה שהיא שונה לחלוטין מהאחריות שלנו כלפי המבוגרים.
רקפת בן גיא: ובסוף, אנחנו מסגרת ממלכה שמדברת תוצאות ולהגדיר פה תוצאות זה מאוד מאוד מורכב.
רקפת בן גיא: זאת אומרת יש פה תוצאה אנושית, המרכזים נותנים שירות לתקופת זמן, עד שהמעמד המשפטי שלהם מבחינת המשטרה מתבהר, מסתדר, ואנחנו רואים פה הרבה מקרים שיוצאים ונכנסים וכל הסוגיה האם זה מקלט, אם הם עובדים בכלל.
רקפת בן גיא: זה הזמן גם להגיד שהמקום חסוי כך שאנחנו כולנו נשמור על הדבר הזה.
רקפת בן גיא: המסגרת נמצאת באגף החוץ ביתי שנתיים.
אבתיסאם מראענה: קודם מה היה?
רקפת בן גיא: קודם היה, יסמין בטח תתאר את זה, אבל זה היה שייך לתקון, תקון זה מינהל נוסף במשרד והאמת שהוא אוטוטו חוזר לתקון ואני חושבת שגם פה מאוד מאוד חשוב להראות איך המשרד עובד, וזה מאוד יפה.
רקפת בן גיא: בהתחלה תפס פה העניין החוץ ביתי, אחר כך הבנו שפרופיל האוכלוסייה באמת יותר קרוב לתקון.
רקפת בן גיא: אבל אני גם אומר, לא בצניעות, האגף עשה פה חשיבת עומק בשותפות מלאה עם העמותה המפעילה ועם פרופיל האוכלוסייה.
רקפת בן גיא: נכנס פה פיקוח מאוד אינטנסיבי.
רקפת בן גיא: אני חייבת לומר, יסמין תציג את זה מיד ואחר כך גם יסמין תציג את זה מיד, אנחנו הולכים לקראת שינוי.
רקפת בן גיא: יש פה שתי יסמין.
רקפת בן גיא: אני חושבת שפריצת הדרך תהיה שהשירותים שהמקלטים האלה ייתנו בעתיד על פי התעריף החדש שאנחנו בנינו פה הם יהיו שונים לחלוטין.
רקפת בן גיא: עשינו פה מבנה אחר לגמרי של תפיסת עולם שיתאים יותר למה שהעמותה פה יצרה ואני חושבת שאנחנו בפתחו של עידן אחר.
רקפת בן גיא: ימשיכו את זה שותפינו האמיצים במשרד.
רקפת בן גיא: הפיקוח יישאר פיקוח, אבל בסופו של דבר הצלחנו להקפיץ את זה בשותפות עם כל השותפים, גם משרד המשפטים, למדרגה אחרת מבחינת ההגדרה מה אנחנו חושבים שצריך להיות פה ואיך זה צריך לתפקד.
רקפת בן גיא: יסמין, תיכנסי לזה קצת כי עשינו גם רצף טיפולי קצת אחר, התייחסות אחרת לאימהות והילדים וכל המבנה של העמותה.
רקפת בן גיא: יסמין, את תציגי את זה בשלוש וחצי דקות ואחר כך כמובן ניתן לחשובים ביותר שהם מחזיקים את העול כבר שנים רבות והם המומחים האמיתיים.
יסמין וולך: אנחנו נמצאים עכשיו במקלט של הגברים, אבל אנחנו ברצף שירותים.
יסמין וולך: הכוונה היא שלקורבנות סחר יש מקלט לגברים ויש מקלט נשים, יש דירות מעבר ששם יש לנו נשים וילדיהם, ויש גם מרכז יום שאותו מפעילה עיריית תל אביב והוא כאן בקהילה.
יסמין וולך: בשנתיים האחרונות שאנחנו כאן עשינו ניסיון לאפיין מחדש את האוכלוסייה ובאמת להבין מה הם רוצים משום שאנחנו נמצאות במקלט ולתפיסתנו מקלט זה התערבות קצרת טווח בחירום והגנה.
יסמין וולך: קשה לחיות פה לאורך זמן, מקלט זה מקום שהוא באמת מגיע לחירום, אבל בפועל אנחנו רואים פה מטופלים ומטופלות, אני קוראת להם מטופלים, פרדיגמה שלנו כמובן, שנמצאים פה לפעמים שנה וגם שנתיים, כי שנת השיקום שלהם מתחילה בתום תהליך העדות הרבה פעמים, אם הם מסכימים להעיד, ואז הם כאן שנה, שנתיים, שנתיים וחצי.
יסמין וולך: כשאנחנו התחלנו לזהות את הדבר הזה אנחנו בעצם ניסינו להפוך את הגלגל ולומר שבמודל החדש שייצא במכרז בקרוב יגיע מטופל למקלט - - -
אבתיסאם מראענה: איך המודל עכשיו?
אבתיסאם מראענה: אני צריכה להבין אותו עכשיו כדי להגיע למודל הבא.
יסמין וולך: אני מסבירה ואני אגיד שכל קורבן סחר שמשטרת ישראל מכירה, קודם כל הוא מגיע למקלט.
יסמין וולך: הוא מגיע לפה והוא מקבל גם שירותי רפואה וגם שירותים פסיכוסוציאליים וגם שיקום תעסוקתי.
יסמין וולך: אנחנו במגדל בבל וזה מאוד לא פשוט.
יסמין וולך: מה שאנחנו מגדירים כטראומה בעיניים המערביות לא בהכרח המטופלים פה יסכימו עם זה, וזה בסדר, צריך לכבד את זה, זה חלק מהשיקום.
יסמין וולך: יש פה גם ריבוי פגיעות, יש פה אנשים שהגיעו על רקע של סטודנטים שמצאו את עצמם ונשים שעברו אונס והתעללות.
יסמין וולך: אני בכוונה לוקחת את שני הקצוות.
יסמין וולך: יש מרכז יום היום בתל אביב שמטפל באוכלוסייה, בעיקר אריתריאים וסודנים, אותן אוכלוסיות שאנחנו מכירים כקורבנות סיני, והם מטפלים במספר מאוד מועט של מטופלים שהם לא מהמוצא הזה.
יסמין וולך: אותו מודל שאנחנו עשינו בשותפות בין משרדים ועם גישור בין משרדים, כי אנחנו עובדים פה ביחד, הוא מודל שבעצם הדברים חוזרים למקור, מקלט, המטופלים יגיעו לכאן, כמובן אותו אחד שמשטרת ישראל הכירה, יעברו אבחון והתערבות לשעת חירום, בכפוף למשטרת ישראל ולהערכת הסיכון, כי יש פה גברים ונשים שנמצאים בסכנת חיים, במיוחד אלה שנמצאים בתהליך של מתן העדות, ואותם אלה שיזדקקו למה שנקרא 24/7, הסתכלות אינטנסיבית, פרופיל פסיכיאטרי.
יסמין וולך: אני מזכירה שבסוף אנחנו רגילות שיש שירות לכל נזקקוּת, שירות התמכרויות, שירות אחר, פה כולם נמצאים כאן, זה מין מקום שמומחה בהכול, בהתמכרויות ובנשים בזנות ובאלימות, זה לא פשוט, זה המון אתגרים מקצועיים.
יסמין וולך: ברגע שהמטופל והמטופלת יעמדו על הרגליים ויתחילו לעבוד, מה שהם עושים, משום שהרבה פעמים לשם כך הם הגיעו, ואנחנו גם מאמינות שתעסוקה ושיקום דרים בכפיפה אחת, הם יעברו לשירות בקהילה, זאת אומרת שהם יקבלו שירות הרבה יותר מקיף של מרכז יום.
יסמין וולך: הם הרבה פעמים מצביעים ברגליים.
יסמין וולך: הם שומעים שזה מקלט והם לא רוצים ורוצות, כי הם בעצמם באו לשבי, אבל להיפך, אנחנו לא רוצות לקחת אותם אחורה, אנחנו רוצות לקחת אותם קדימה ושיחזרו לארצם עם יכולות ומועצמים ולא פסיביים ורגרסיביים.
יסמין וולך: אז אותם אלה שאנחנו נראה שעמדו על הרגליים, שהתחילו לעבוד, כי זה משהו שאנחנו בעד, הם יקבלו את השירות בקהילה.
יסמין וולך: שירות בקהילה יהיה במרכז יום שייתן בעיקר טיפולים השלכתיים, זה חלק ממה שאנחנו גם מבינים.
יסמין וולך: האתגר השפתי והתרבותי, יש כאלה שיישבו וידברו במשך שעה בטיפול אחד על אחד, ובעיקר גברים, אני אגיד, יש כאלה שזה ממש לא מתאים וצריך להשתמש בכלים טיפה יותר השלכתיים.
יסמין וולך: זה בעצם יהיה מרכז קצת כמו one stop shop כזה, שאתה מגיע, גם לקבוצות וגם לסיוע פרטני, ובעצם תיפתח תכנית טיפול בהתאם למסלולים ולפרופילים של כל מטופל כדי לעשות את החזרה לקהילה ואת השיקום.
יסמין וולך: מבחינתנו אנחנו רואות את זה כתפיסה שיקומית הוליסטית של מהחוץ ביתי לתוך הקהילה.
יסמין וולך: ובזה אני סיימתי.
אבתיסאם מראענה: כשאת אומרת קהילה, הרי הם לא קשורים כל כך, למה את מתכוונת קהילה?
אבתיסאם מראענה: זה הרי לא ארץ שהם גרים בה, למה את מתכוונת קהילה?
יסמין וולך: אנחנו רואות פה, ויסמין תוכל לספר את זה, המקום הזה כשבאנו והכרנו אותו, ראינו אנשים, אני לא אומרת את זה בשיפוטיות, שבאמת עובדים.
יסמין וולך: אנשים עובדים, אנשים מרוויחים כסף, אנשים טווים קשרים משפחתיים, זוגיים, חברתיים.
יסמין וולך: במקלט יש משהו מאוד רחמי.
יסמין וולך: ברגע שזה נהיה תחנת רכבת אנחנו פוגעים במי שבאמת זקוק למקלט ולחיסיון שלו.
יסמין וולך: נחשוב על נשים באלימות לצורך העניין, בטח מי שבאמת נמצא בסכנת חיים, מבחינתנו יש משהו בשירות 24/7 שבא לתת את התנועה הזאת.
יסמין וולך: אם המטופלים מצביעים ברגליים ובאים וחוזרים ונעלמים לארבעה-חמישה ימים, אנחנו סוטות מהכיוון, וברגע שהם עובדים ויכולים לשכור דירה או כבר יש להם את הקהילות שלהם ואת הקשרים שלהם והם מתחילים לעמוד על הרגליים אנחנו לא אלה שנחזיק אותם בכוח.
יסמין וולך: אני גם אגיד, אנחנו לא בהוסטל במובן הזה של הפתרון הזה.
יסמין וולך: כשאנחנו אומרות חיים בקהילה זה לא קהילה comunity בהכרח כמו שאנחנו מדמיינות, אלא באמת חיים תקינים, נורמטיביים.
יסמין וולך: אני מזכירה שבסוף הם חוזרים לארצם.
יסמין וולך: התנועה הזאת ממילא תקרה, אז במקום שהיא תקרה בהפתעה ובבום כדאי לנסות לעשות את זה בצורה יותר הדרגתית.
אבתיסאם מראענה: יסמין.
יסמין קונפינו: ברוכים הבאים לכולם.
יסמין קונפינו: אנחנו מאוד מתרגשים להיות פה הערב, באמת לשתף גם מהידע והניסיון שלנו וגם לבדוק כל מיני דברים שקשורים בעבודה המשותפת, גם עם הארגונים וגם עם משרדי הממשלה.
אבתיסאם מראענה: ספרי לי קצת על עצמך לפני שאת שוטפת אותי בהרבה אינפורמציה.
יסמין קונפינו: בסדר גמור.
יסמין קונפינו: אני עובדת פה מזה תשע שנים.
אבתיסאם מראענה: ילדת עכשיו, דרך אגב.
אבתיסאם מראענה: עודכנתי מהבן זוג של המחליפה שלך.
יסמין קונפינו: כן.
יסמין קונפינו: אני אגיד שאנחנו שתי יסמין וגם שילדנו אחת אחרי השנייה.
יסמין קונפינו: קשור ולא קשור.
יסמין קונפינו: כן, אז אני תשע שנים כאן, אני מגיעה מתחום הסחר.
יסמין קונפינו: זה נשמע רע, אבל אמיתי, לפני כן ממשרד המשפטיים, אני עורכת דין בהכשרה שלי, אבל עם אוריינטציה טיפולית.
יסמין קונפינו: החלום שלי היה להגיע למסגרת הזו ולנהל אותה וזה קרה אחרי שעברתי איזה שהיא כברת דרך בתיאום המאבק בסחר בבני אדם.
אבתיסאם מראענה: אז דינה דומיניץ החליפה אותך?
יסמין קונפינו: לא, אני החלפתי בחופשת לידה מישהי אחרת, את מי שהייתה לפני דינה דומיניץ, ומשם הגעתי לכאן ומאז אני פה.
יסמין קונפינו: העבודה היא מאוד מגוונת, היא מאוד מאתגרת, אנחנו כל הזמן מוצאים את עצמנו בפני דברים חדשים שטרם התמודדנו איתם ולכן אין לנו לא יום ולא לילה, גם במובן השלילי, אבל גם במובן החיובי של המילה, שאנחנו כל הזמן בחשיבה איך לפתור אתגרים שהם מאוד מורכבים כי הם מערכתיים, הם קשורים גם להתנהלות של מדינת ישראל, גם להיותם חסרי מעמד, אותם מטופלים שמגיעים אלינו, וגם לסטייט אוף מיינד ולמצב הפגיעה שאיתו הם מגיעים.
יסמין קונפינו: לכן אנחנו באמת כל הזמן מנסים לפתח דרכי התערבות חדשות ולהיות יצירתיים, כל הזמן לעשות דברים מחוץ לקופסה כי החריג עולה על הכלל במקרה של הטיפול בקורבנות הללו.
יסמין קונפינו: אני אשמח לפתוח קודם כל באיזה שהוא סרט שהוא תעודת הזהות שלנו או התדמית שלנו.
יסמין קונפינו: זה סרט שהופק לכבוד אירוע שהיה בבית הנשיא לפני מספר שנים שבו עמותת קשת קיבלה את עיטור הנשיא.
יסמין קונפינו: לאחר הסרט, הסרט אורכו כעשר דקות, אני אשמח להרחיב עוד קצת בדברים שמעט חשובים לנו להיום ולהנכיח את ההווה, את מה שאנחנו מתמודדים איתו היום.
אבתיסאם מראענה: בטח, אני אוהבת סרטים.
אבתיסאם מראענה: (הקרנת סרט).
אבתיסאם מראענה: הייתי רוצה להבין בדיוק, תשע שנים לעשות את העבודה הזאת זה הרבה זמן, די הופתעתי כששמעתי תשע שנים, שזה מדהים, רציתי להבין איזה אתגרים כל פעם את פוגשת בתוך העבודה.
יסמין קונפינו: כמספר הקורבנות מספר האתגרים, ואני לא מגזימה.
יסמין קונפינו: אני רוצה לעשות תיכף סדר לגבי מי הקורבנות ולהציג את המודל, אז אולי נעבוד עם המצגת.
יסמין קונפינו: זה היום מבנה המסגרות, זה לא המבנה שהיה לאורך כל השנים, וזה, שוב, כדי להמחיש עד כמה המסגרת משתנה ומחליפה צורה בהתאם לצרכים מהשטח.
יסמין קונפינו: הסרט הוא מ-2014, חשוב לי לציין, יש בו הרבה דברים שהם כבר לא מעודכנים ולכן אנחנו נעדכן אותם היום בשיח הזה.
יסמין קונפינו: אם בעבר, ב-2014, הקמנו מקלט נוסף, מקלט שיועד אך ורק לאוכלוסייה אפריקאית, שנה וחצי לאחר מכן נאלצנו לסגור את המקלט בעקבות היעדר פניות.
יסמין קונפינו: כלומר התופעה של סחר היא תופעה שהיא לובשת צורה, פושטת צורה, מחליפה צורה, ולכן יש הרבה מאוד תופעות שאפשר להגדיר אותן כסחר, בסופו של דבר זה עניין של פרשנות שקשורה לחוק העונשין, לאיך אנחנו מתייחסים למיהו קורבן.
יסמין קונפינו: סיגלית מהסיוע המשפטי תוכל לתאר אחר כך את העבודה שהיא עושה גם בהקשר הזה וגם במשטרה, כמובן בת אל שנמצאת איתנו, לגבי הזיהוי וההכרה בקורבנות.
יסמין קונפינו: נעשית הרבה מאוד עבודה.
יסמין קונפינו: אני תיכף אדבר על פרופיל הקורבנות וזה קצת יעשה סדר בתמונה המאוד לכאורה כאוטית הזו.
יסמין קונפינו: היום המבנה של המסגרות הוא שיש לנו שלוש מסגרות שכוללות שני מקלטים ומסגרת של דירות משפחה.
יסמין קונפינו: גם דירות המשפחה עברו הסבה מדירות מעבר.
יסמין קונפינו: בעבר אלה היו דירות מעבר לנשים שהיו בוגרות המקלט ורצינו לתת להן כל מיני מיומנויות לחיים עצמאיים בחוץ, בקהילה, כמו שנאמר קודם.
יסמין קונפינו: היום אנחנו מדברים על דירות משפחה שהן חלופת מקלט.
יסמין קונפינו: כאשר הגיעו אלינו ב-2017 נשים, אימהות עם ילדים, ילדים בוגרים, זאת אומרת ילדים שהם לא הגיל הרך, גילאי 10, 12, הבנו שהמקלט הוא לא המקום האידיאלי עבורם.
יסמין קונפינו: המקלט אז היה, וגם היום, עם נשים שסובלות מכל מיני הפרעות פסיכיאטריות כאלה ואחרות ונשים שהן קורבנות זנות לצד נשים שעברו פגיעות מיניות קשות ויש נשים שמרימות את הקול ויש נשים שמקללות, זו לא סביבה בטוחה לילד ולהתפתחות התקינה שלו, במיוחד לאור העובדה של הרקע של הילדים האלה.
יסמין קונפינו: הילדים האלה עברו זוועות עולם, גם בסיני, חלק מהילדים היו בני שנה או שנתיים כשהן היו לצד האימהות שלהן, היה לנו מקרה של ילד או ילדה שראו את האמא נאנסת גם, הם היו עדים לדבר הנוראי הזה.
יסמין קונפינו: אנחנו מקבלים את הילדים במצב מאוד קשה, במצב של סיוטי לילה, של הרטבות, של שיטוטים לפעמים, היעדר מסגרות חינוכיות.
יסמין קונפינו: מעולם הם לא היו, לא בגנים ולא בבתי ספר, או אם היו בבתי הספר הרמה הלימודית מאוד נמוכה, ואין מי שיושיט להם עזרה.
יסמין קונפינו: וכשהם מגיעים לפה כמשפחה אנחנו נדרשים לתת טיפול הוליסטי, טיפול מקיף, שמתייחס גם לאם וגם לאישה ולמה שהיא עברה וגם לילדים שלה, וגם לראות את כל התא המשפחתי הזה ואיך הוא ממשיך לשרוד בחיים שאחרי.
יסמין קונפינו: כמו שאמרתי בסרט, המקלט הוא אך ורק תחנת מעבר, זה לא לכל החיים, זה תקופה קצובה בזמן, מוגבלת, והחבר'ה האלה, כולם, המטופלים, הם חסרי מעמד, הם לא ישראלים, אין להם את הזכויות שיש לישראלים ולכן אנחנו צריכים לעשות את המקסימום כדי לתת להם כלים ומיומנויות שיוכלו לסייע להם אחר כך לעמוד על הרגליים בחוץ, בין אם זה בישראל, מתוקף מעמד, ועוד מעט נדבר על זה, ובין אם זה במדינת המוצא, על מנת שלא להגיע לקורבנוּת חוזרת, מצב שהיה לפני שהמקלטים הוקמו.
יסמין קונפינו: אנחנו יכולים לדבר על תופעה לפני ואחרי כי זה באמת שתי תקופות אחרות.
יסמין קונפינו: מדינת ישראל השכילה לעשות, ב-2004 מתקבלת החלטה שקובעת על הקמת המקלט הראשון.
יסמין קונפינו: בהמשך, ב-2009, כבר מוקם המקלט השני לגברים, לפני כן זה היה לנשים וזה היה רק לקורבנות סחר לזנות.
יסמין קונפינו: אם אנחנו מדברים על פרופיל הקורבנות.
יסמין קונפינו: הקבוצה הדומיננטית הראשונית מ-2004 זה קורבנות סחר לזנות, נשים שמגיעות ממדינות חבר העמים לשעבר, לפעמים גם ממדינות אחרות כמו סין או קולומביה.
יסמין קונפינו: הן מובאות לישראל לזנות.
יסמין קונפינו: אני כן חייבת לומר שרבות מהן יודעות את זה, יחד עם זאת אף אחד לא מכין אותן לתנאים המחפירים שהן פוגשות פה, לעבריינות, למניפולציות הרגשיות שעושים עליהן, שהן חייבות להחזיר סכומי כסף כאלה ואחרים ושהן בשליטה מוחלטת של הסרסורים והסוחרים.
יסמין קונפינו: הרבה מהנשים האלה מנסות לברוח, לפעמים הן חוות אלימות, לפעמים לא מצליחות להגיע, אבל לפעמים יש פשיטות משטרתיות שמצילות אותן.
יסמין קונפינו: לצערי אני חייבת לומר שגם היום יש לנו מקרים כאלה, שמופעלת אלימות, מעשי אונס כלפי אותן נשים בזנות ובאמת הן עוברות זוועות בתוך הדירות הדיסקרטיות.
יסמין קונפינו: זו קבוצה אחת.
יסמין קונפינו: הגיל של הנשים האלה מאוד מגוון, הוא נע מגיל 20 ויכול להגיע לגיל 40.
יסמין קונפינו: הקבוצה השנייה היא קבוצה חדשה יחסית, של השנתיים האחרונות, של קורבנות סחר לביצוע עבירות מין.
יסמין קונפינו: מדובר בעובדות זרות, הן הגיעו לארץ לכאורה לניקיון, אבל בפועל מי שהזמין אותן ידע שמה שהוא רוצה זה להטריד אותן מינית.
יסמין קונפינו: זה לא רק הטרדה מינית, זה פגיעה מינית קשה, היו שם מעשי אונס, ומה שהוא עשה זה מעין, נקרא לזה 'סטרטאפ' במרכאות כפולות, הוא בין היתר גייס נשים חירשות אילמות שהוא חשב שהן לא יוכלו להתלונן.
יסמין קונפינו: לשמחתנו הפרשה הזו כן נחשפה, יש אצלנו היום שש נשים מהפרשה הזו שנמצאות במקלט.
יסמין קונפינו: באמת כאן גם המשטרה וגם הסיוע המשפטי עשו הכול כדי שהנשים האלה יקבלו את הזכויות שלהן.
אבתיסאם מראענה: בת אל, אני אשמח לדעת בסיטואציה הזאת, שפתאום אנחנו פוגשות קורבנות סחר לביצוע עבירות מין, איך המשטרה מגיעה לשם?
אבתיסאם מראענה: איזה התראה מקבלים, איך הדבר הזה מתגלגל, מאיפה זה מתחיל?
אבתיסאם מראענה: תפתחי לנו את העיניים.
אבתיסאם מראענה: אנחנו גם מתארגנות מחדש עכשיו על כל הסוגיה של מה שקורה לנו עם העלייה מאוקראינה ופליטוּת.
אבתיסאם מראענה: הזמינו אותם ולא ברור כמה זמן ומה יהיה, אז אנחנו גם רוצים לדעת על הסיטואציה הקיימת ואנחנו רוצות טיפים ורוצות להבין, לא רק ברמת הטיפ, אנחנו רוצות להבין מה קורה, איך אנחנו, גם ככנסת, גם כרשויות וגם כאזרחיות ואזרחים, נבין את גודל האירוע ואת העבודה שאתן עושות.
בת אל באדי: טוב.
בת אל באדי: קודם כל חוליית סחר בבני אדם במשטרה, אנחנו מטפלים גם בעבירות של שידול לזנות וגם סחר בבני אדם, שזה החזקה בתנאי עבדות.
בת אל באדי: אני לא יכולה לחשוף יותר מדי, אבל אני כן יכולה לומר שזה נושא התעניינות של המשטרה, כל התחום של הסחר בבני אדם, ראש אגף חקירות ומודיעין גם השנה החליט לקחת את זה כתופעה שצריך לאכוף אותה ולמגר אותה.
בת אל באדי: יש הרבה כלים ואמצעים למשטרה, אם זה מידע מודיעיני שאנחנו אוספים, אם אנחנו מדברים על בתי בושת, היו לנו כמה תיקים בשנה החולפת של בתי בושת שפשוט ביצעו בהם פשיטות אחרי שנאסף מודיעין ובוצעה פעילות סמויה מקדימה.
בת אל באדי: אנחנו מבצעים פשיטות על בתי הבושת ומאתרים את אותן נשים.
בת אל באדי: היו לנו כמה תיקים כאלה.