GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: מה הפחד של רשות האוכלוסין וההגירה בעצם לתת לאנשים האלה, כל עוד הם נמצאים כאן, לעבוד?
אבתיסאם מראענה: נגיד, אשרה של 2א5, כמו שיש בעצם אי אכיפה כלפי מעסיקים, בלי היתר עבודה, כמו שיש למחוסרי מעמד שנמצאים בארץ.
אבתיסאם מראענה: מה הפחד?
אבתיסאם מראענה: תדברי איתי על הפחדים שלכם, אני אוהבת לשמוע אותם.
ענבל משש: טוב, אז קודם כל, רק כדי לדבר את האוזן, לגבי אשרה ס' 2(א)5 שציינת עכשיו, זאת אשרה שניתנת למי שניתן לו צו הרחקה מישראל.
ענבל משש: האם גברתי רוצה שנזמין את אותם אנשים לשימוע ונוציא להם צווי הרחקה ממדינת ישראל?
ענבל משש: אני מניחה שלא, התשובה היא לא.
אבתיסאם מראענה: רגע, שנייה, אשרת 2א5?
ענבל משש: כן, האשרה הזו על פי חוק ניתנת למי שהוצא לו צו הרחקה ממדינת ישראל, אז אני מניחה שאת הרעיון הזה את תפסלי מראש ואת לא תרצי שנעשה את זה.
אבתיסאם מראענה: אז בואי נדייק בפרטים.
איילת וולברג: הרעיון שחה"כ דיברה עליו הוא לתת אשרת שהייה זמנית, כמו שניתן היום מנסיבות הומניטאריות, ויחד עם אי אכיפה.
איילת וולברג: אז מה שמשנה זה לא הסעיף הספציפי, כמו הרעיון שיש היום תקדימים, כמו שמתייחסים לאוכלוסיות של מבקשי המקלט, ולאנשים שמאפשרים הגנה קבוצתית זמנית ונותנים להם אשרת שהייה זמנית, לאפשר להם אשרת שהייה שהיא אמנם בעצמה לא מאפשרת עבודה, אבל יחד עם זאת יש אי אכיפה כלפי מעסיקים שמעסיקים את אותם עובדים.
ענבל משש: אז ודאי שאני מכירה את ס' 2(א)5, את הרישיון הזה שניתן כפי שאמרת, לאותן קבוצות, אבל צריך לזכור, על פי חוק, זה אותן קבוצות שהוצא להם צו הרחקה ממדינת ישראל.
ענבל משש: את זה רגע נשים בצד, כי לא לשם את מכוונת, אני בטוחה.
אבתיסאם מראענה: לא, לא לשם אני מכוונת אבל רגע, בואי נסדיר את הדיון הזה רגע.
אבתיסאם מראענה: אני אדייק שנייה, הרי האנשים האלה לא רוצים, מדינת ישראל, משרד הפנים, רשות האוכלוסין וההגירה, אף אחד מאיתנו לא בדיוק מקווה שהאנשים האלה שנכנסו לכאן יישארו פה לנצח, אנחנו רוצים שהאנשים האלה יחזרו חזרה למדינה שלהם, שישקמו את עצמם, שתהיה להם את השפה שלהם, את המסגרות שלהם, את הזהויות שלהם.
אבתיסאם מראענה: אני לא בטוחה שכל האנשים שמגיעים לכאן באמת ימצאו את עצמם, ימצאו את הזהות שלהם, ימצאו את השפה שלהם.
אבתיסאם מראענה: אני לא בטוחה האם מבחינת טובתם הם יישארו כאן.
אבתיסאם מראענה: אבל, אנחנו רוצים הרי שבכל עת, בעת שהם נמצאים כאן במדינת ישראל, ועד שהם יורחקו בחזרה למדינת המוצא שלהם, אנחנו בעצם שואלות, מה האשרה, או מה המעמד, או מה אשרת השהייה שצריך לתת להם שהיא לא אשרת תייר?
אבתיסאם מראענה: זאת השאלה.
אבתיסאם מראענה: הרי אנחנו רוצים שבסוף הם לא יישארו איתנו.
ענבל משש: אז ודאי, וברור לי שגם ביקורת על מדיניות הכניסה הננקטת כיום היא גם לגיטימית וגם חשובה, ובגלל זה נערך הדיון הזה.
ענבל משש: בשלב הזה, החלטת המדיניות הייתה שנכנסים אותם אנשים באופן זמני, ומתארחים אצל בני המשפחות שלהם ששוהים במדינת ישראל.
ענבל משש: אני עוד פעם מציינת, כולנו רוצים שהמלחמה הארורה הזאת תסתיים ובמהרה.
ענבל משש: ואף אחד לא חולם שהיא תימשך, בטח לא 90 ימים ואף מעבר לכך.
ענבל משש: זה בשלב הזה המענה הראשוני שניתן, גם הנושא הזה של המכסה ומדיניות הכניסה, שהיא תהיה מסודרת וברורה, היא תעשה סדר גם לאלה שרוצים להגיע עוד לפני שהם מגיעים, לאלה שכבר נכנסים, והמענה שניתן להם כרגע, כמו שאמרתי, הוא באמת אותו רישיון שלא מאפשר בשלב הזה לעבוד.
ענבל משש: עוד פעם, אני חוזרת ואומרת, המדיניות הזאת נבחנת כל העת.
ענבל משש: נחשפנו, והנה אמרה גם עוה"ד לב רן, נחשפנו לפנייה של השרה, שהיא כמובן חלק מממשלת ישראל, אז המדיניות הזאת נבחנת כעת, ואני מניחה שאנחנו נדע קצת יותר אולי בעוד מספר ימים.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני מקווה שזה יקרה.
אבתיסאם מראענה: שלום אדוני, בוקר טוב, מה שלומך?
אבתיסאם מראענה: צוהריים טובים, מר אילן ברוש, מנהל אגף חירום במשרד הרווחה והביטחון החברתי.
אילן ברוש: זה בכובע של היום-יום, וכרגע אני במינוי של שר הרווחה, להיות הפרויקטור שמטפל בכל הסוגייה הזאת, קוראים לזה "נמלטי המלחמה מאוקראינה" ולא פליטים.
אילן ברוש: אז אני אתן רגע איזה רקע קצר, אני בדיוק חוזר מהוועדה השנייה שעוסקת בזה.
אילן ברוש: נכון להיום בבוקר, יש 16,200 אזרחים שהגיעו מיום ה-24 בפברואר 2022 עד היום, מתוכם כ-8,000 הם תחת ההגדרה של אשרת תייר, והם בעצם נמלטי המלחמה באוקראינה, ושר הרווחה בעצם קיבל את האחריות לתת מענה כולל.
אילן ברוש: אני חייב לומר שאנחנו כבר שלושה ימים בשיתוף פעולה מדהים עם הג'וינט, עם מד"א, ועם ארגוני החברה האזרחית על כל גווניה.
אילן ברוש: אני חוזר עכשיו מהמוקד, נכון להבוקר יש 420 פניות, 260 מתוכן טופלו.
אבתיסאם מראענה: ומה הפניות?
אבתיסאם מראענה: מה טיבן?
אילן ברוש: זה על כל הרצף.
אילן ברוש: מביטוח רפואי, לנושא של השמה, קורת גג, הנושא של מזון - - -
אבתיסאם מראענה: על מה אנשים מתלוננים?
אילן ברוש: הם לא מתלוננים בשום מקום.
אבתיסאם מראענה: הם מבקשים עזרה?
אילן ברוש: בדיוק, הם מבקשים סיוע.
אילן ברוש: אני אסביר.
אילן ברוש: המוקד זה 5130*, ברגע שמתקשרים למוקד הזה, הוא בעצם מדבר בשלוש שפות, רוסית, אוקראינית ועברית, הוא מקבל רק את הבקשה ואת הפנייה ואז יש לנו ארבעה דסקים, דסק לפניות פרטניות, דסק SOS למצבי חירום של פגיעות מיניות, אלימות, נשים, ילדים, כל הסוגייה הזו, דסק למתנדבים ותרומות, ודסק של הארגונים החברתיים.
אילן ברוש: כלומר, אנשים שיושבים בסמיכות למוקד, זה נקרא מרסלה, מרסלה זה המרכז לסיוע וזה נלקח מהמרסלה הישן, אבל זה לרווחת האזרחים שנמלטו מאוקראינה, זה המודל.
אילן ברוש: מחר אנחנו מכנסים 54 ארגונים תחת אותה קורת גג, ובעצם נותנים את המענה.
אילן ברוש: אני יכול להסביר בקצרה.
אילן ברוש: היום גם פתחנו עמדה בנתב"ג, באמצעות עמותת SIMI ועוד ארגוני נשים.
אילן ברוש: כל מי שיורד מהמטוס מקבל פלייר.
אבתיסאם מראענה: ראיתי, אני גם קיבלתי אותו אתמול.
אילן ברוש: בדיוק, שהוא בעצם מסביר לו.
אילן ברוש: זאת עבודה מדהימה שנעשתה ממש בארבעה הימים האחרונים.
אילן ברוש: את כל הזכויות שלו, הוא מפנה אותו למספר המוקד, אפשר גם לעשות איזו בדיקה ולהתקשר למוקד.
אבתיסאם מראענה: התקשרתי אתמול, הם לא ענו, אז תגיד להם שיענו לח"כית.
אילן ברוש: אז לא, רגע, קודם כל, זה היה בום של 1,500 פניות בבת אחת.
אילן ברוש: אני גם אומר שחלק רב מהפניות זה של עולים חדשים וכאלה שהם זכאי חוק השבות, כאלה שהם בעצם בהגדרה של טיפול של משרד הקליטה.
אילן ברוש: אנחנו מטפלים אך ורק, אני אומר את זה בגדול כי זאת המשימה, מי שהתקשר והוא לא תחת ההגדרה הזו ויש לו איזושהי בעיה הוא יקבל טיפול מלא, אבל האוכלוסייה המוגדרת היא אותם 8,000 אנשים שהם בהגדרה של תיירים והם בשהייה של עד שלושה חודשים.
אילן ברוש: אני לא אלאה אתכם בכל התהליך, אבל בגדול, משדה התעופה כשיש נחיתה, עם היכולת לקבל מענה, המוקד מקבל את הפנייה, מגיש אותה לדסק המקצועי שהם אנשי מקצוע, ובסופו של דבר יש לנו SLA של 24 שעות, 48 שעות או מידי אם זה SOS ואנחנו רואים סגירה של המערכת.
אילן ברוש: אני עוד פעם, לא רוצה להלאות, אבל בגדול, המענים המלאים הם מענה רפואי, מענה לבריאות הנפש, אנחנו התקשרנו כבר עם חברת נט"ל שנותנת בעצם מענה טלפוני או אם צריך אז גם מענה פיזי של פגישה, בהתאם לצורך, מענה תזונתי באמצעות שוברים וכרטיסים, אני לא אספר על כל התהליך והמנגנון אבל הוא כבר קיים לצורך העניין, ובמצב שנצטרך גם לתת קורת גג באמצעות כל מיני גופים וארגונים מדהימים.
אילן ברוש: אני בא מהמוקד, גם אתמול וגם היום, זאת שעתה היפה של מדינת ישראל.
אילן ברוש: אני לא נכנס פה להיבט הפוליטי ואני לא נכנס פה לעניין של מי תייר או מי - - - אני רק רוצה לומר שאנחנו מוצפים בבקשות לבוא ולסייע.
אבתיסאם מראענה: אתה באת פיזית מהמוקד?
אבתיסאם מראענה: המוקד הוא פיזי?
אבתיסאם מראענה: יש לו כתובת שאני יכולה לבוא אליו?
אילן ברוש: כן, כן, המוקד יושב בקריית אונו - - -
אבתיסאם מראענה: השקתם אותו אתמול או היום?
אילן ברוש: השקנו אותו עם שר האוצר ושר הרווחה.
אילן ברוש: מעבר לעניין הטקסי של ההשקה, הוא כבר עובד 48 שעות והוא כבר פעיל, אנחנו מנהלים אותו, עוד פעם אגיד, עם הג'וינט ומד"א וארגוני החברה האזרחית.
אילן ברוש: זה שילוב זרועות של כל הגופים שיכולים לבוא ולתת סיוע.
אילן ברוש: אני רוצה לומר, באמת, אני חושב ואני רואה את זה גם בפניות, כל נמלט מלחמה שמגיע לישראל והוא מקבל יחס והוא מקבל טיפול, הוא שגריר נאמן כשהוא יחזור חזרה למדינתו, וזה שווה אלף קמפיינים.
אילן ברוש: זאת פשוט שעה שאני חושב שהיא נכונה ויפה, ואנחנו עושים את זה.
אילן ברוש: דבר שני, אנחנו יודעים שבמעלה הדרך זה ילך ויהיה מורכב יותר, אבל - - -
אבתיסאם מראענה: תדבר איתי על למה זה?
אבתיסאם מראענה: מה התסריט?
אבתיסאם מראענה: התסריט מורכב, כן.
אילן ברוש: מהרבה סיבות.
אילן ברוש: הרעיון הוא, שמי שכרגע מתארח אצל משפחות, ואני מכיר את זה, זה יקשה עם הזמן גם בהיבט הכלכלי אבל גם בהיבט החברתי.
אילן ברוש: אני חייב לומר ש-85 אחוזים מהאנשים הם נשים וילדים.
אילן ברוש: הגברים שהגיעו הם או אזרחים ותיקים או כאלה שהם עם מוגבלויות.
אילן ברוש: משרד הרווחה כבר מבצע השמה במסגרות הרווחה, כלומר, אנחנו כבר ביצענו השמה בבתי אבות של אנשים שהם אזרחים ותיקים שהם נמלטי מלחמה ואין להם מקום מוגדר, ביצענו השמה על חשבון המשרד מתעריפי המשרד בבתי אבות.
אילן ברוש: אותו דבר יהיה גם לנושא של פגיעות בנשים, במקלטים או במסגרות לילדים ונוער.
אילן ברוש: אם אנחנו נזהה דברים שמצריכים השמה נקודתית, נקיים אותה.
אילן ברוש: אני רוצה גם לומר שכרגע אנחנו בטיפול של 112 ילדים, ילדי חב"ד, שנמצאים כרגע במדינת ישראל, הם נמצאים כרגע בירושלים באחת המסגרות, וכנראה שאנחנו נעביר את כולם באופן מסודר למרכז אחד שהוא כנראה יהיה בערד, אנחנו בהתקשרות - - -
אבתיסאם מראענה: רגע, שנייה אדוני, אתה אומר לי מלא פרטים מצוינים, אני גם אפרגן לך על הדרך, מה אכפת לך?
אילן ברוש: כולנו באותו מקום.
אבתיסאם מראענה: אז רגע, לצד הפרגנת, אני רוצה להבין.
אבתיסאם מראענה: יש 112 ילדים שהם ילדי נמלטי מלחמה בעצם?
אבתיסאם מראענה: ילדי חב"ד?
אילן ברוש: אלה ילדים יהודיים שהם יתומים, ממשפחות שהגיעו כבר לפני שבועיים בישראל, ונמצאים במתקן של קרן קיימת בירושלים, בנס הרים, והם עוד שבוע מסיימים את השהייה שלהם שם, ואנחנו רואים את השהייה שלהם פה כארוכת טווח, לחצי שנה קדימה, ולכן חיפשנו מנגנון של מקום שיודע להנגיש להם את כל השירותים, לא רק שהייה וקורת גג אלא גם חינוך, תרבות, וגם התייחסות למשפחות ולבוגרים שבהם.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, עכשיו אני אעצור אותך פה, אדוני, ואני רוצה לשאול אותך שאלה, כי אתה דיברת על אתגרים, וברגע שמדברים איתי על אתגרים המוח שלי עף קדימה, אז אני רוצה לדבר על האתגרים.
אבתיסאם מראענה: הרי אמרת, אותן משפחות מארחות, ייקח כמה זמן ולאנשים האלה זה יהיה כבר כבד.
אבתיסאם מראענה: גם רוב המשפחות המארחות שלהם הם לא בהכרח משפחות ישראליות מבוססות, הם לפעמים גם משפחות רוסיות או אוקראיניות, אני לא יודעת מה הקשר המשפחתי שם, סביר להניח, וזאת הנחה שלי, שבעצם מבחינת הסטטוס שלהם, אני לא יודעת כמה הם נערכו לסיטואציה כזאת שבה הם בעצם צריכים לארח משפחות שיהפכו להיות סוג של נטל עליהם.
אבתיסאם מראענה: מה אתה מצפה שיקרה בעצם בעוד עשרה ימים, בעוד חודש מהיום, שיקרה לאותן משפחות מארחות?
אבתיסאם מראענה: גם יש ילדים קטנים, אני פגשתי משפחות עם ילדים קטנים, עם צרכים של ילדים שצריכים גן, צריכים בית ספר, זה עסק מורכב, לא תמיד הבית מונגש לילדים.
אבתיסאם מראענה: מה אתה מצפה שיקרה בעוד עשרה ימים?
אבתיסאם מראענה: לך עם התסריט הכי מאתגר שיש לך.
אילן ברוש: אנחנו לא מצפים, אנחנו נערכים, כבר נערכנו.
אילן ברוש: כלומר, המסגרת להיערכות שמדינת ישראל הטילה על משרד הרווחה, בשורה התחתונה, הוא מתן מענה ל-15,000 נמלטי מלחמה.
אילן ברוש: בתוך התסריט הזה, עשינו ניתוח סיכונים ובעצם הגדרות לפי מה שקורה היום.
אילן ברוש: הגדרנו שלמענה רפואי אנחנו כרגע נותנים מענה, בהערכה, מתוך הסך, לכ-260 אנשים שיצטרכו, לבריאות הנפש ל-2,000.
אילן ברוש: עשינו עם אנשי מקצוע ממש ניתוח והערכה, גם מתוך המצב הנפשי, גם המצב הסיכוני, גם המצב הסוציו אקונומי והכלכלי, לדעת מה סדרי הגודל, כי רצינו לעשות מסגרת תקציבית.
אילן ברוש: לצורך העניין, לנושא של חסרי קורת גג, נערכנו ל-1,000 מיטות.
אילן ברוש: אני יכול להגיד לך שכבר היום, אנחנו בקושי בבקשה לחמש מקומות לקורת גג.
אילן ברוש: כלומר, התרחיש של קורת גג ירד כרגע, אבל לעומת זאת, הביטוח הרפואי הוא במספרים מטורפים, ואני רוצה לומר שהביטוח הרפואי היא הסוגייה הכי מורכבת, ושעולה הכי הרבה בשאלות המוקד.
אילן ברוש: אנחנו כבר טיפלנו בזה בשלב הראשוני, במה שנקרא "טיפול קו ראשון" במענה באמצעות טר"ם, שהם כבר יודעים לתת את המענה לתרופות גנריות או לטיפולים ראשוניים, ובשלב השני, כשכל החוזה הביטוחי יסתיים, אז בעצם המענה יהיה שלם יותר.
אילן ברוש: גם בהקשר לחוליות החלשות שאנחנו מזהים, שזה בעיקר כל הסוגייה של סחר בנשים ופגיעות בנשים, וילדים ברמת סיכון כזו או אחרת, אנחנו ביחד עם ארגוני הנשים הקמנו דסק ייעודי בתוך המרסלה, ומחר אנחנו נפגשים ובונים בעצם סט תרחישים ומענים.
אילן ברוש: אני לא רוצה לפרט פה מפאת צנעת הפרט, אבל כבר נתקלנו באירוע מאוד מורכב.
אבתיסאם מראענה: של מה?
אילן ברוש: של ניסיון לגרום לאישה להתפתות באמצעות כסף ולהגיע, אנחנו לא יודעים בדיוק מה הכוונה, אבל ההערכה היא שלא הייתה כוונה טהורה.
אילן ברוש: אנחנו מאוד מקפידים על הדברים האלה, לראות שאנחנו לא נגיע למקרה מהסגנון הזה.
אילן ברוש: האתגר הוא באמת גדול, כי אנחנו קודם כל מנסים לאתר את המוקדים של הריכוזים.
אילן ברוש: אנחנו יודעים כמה הגיעו, אבל אנחנו לא יודעים איפה הם נמצאים בכל מקום.
אילן ברוש: יש לנו הערכה לפי גודל הרשויות ומחלקות הרווחה ברשויות, אנחנו מתחילים ליצור איזושהי תמונת מצב.
אילן ברוש: צריך להבין שזה אירוע שמתגלגל בסך הכל שלושה ימים, ומתוכו כבר עשינו באמת משהו לא יאומן, וזה המקום לפרגן בעיקר למד"א ולג'וינט שקפצו על הרכבת הזאת ושמו את כל המנגנונים שלהם כדי להתחבר, והארגונים של החברה האזרחית, בעיקר המועצה הלאומית להתנדבות שהיא פשוט מהבוקר עד הערב עוסקת בזה.
אילן ברוש: הרעיון המרכזי בסוף הוא לראות שבתקופה הקרובה נצטרך לתת מענים למי שבעצם יידרש להם.
אילן ברוש: זה הרעיון, זאת התוכנית, אני אשמח להציג לך אותה גם בפרוטרוט.
אילן ברוש: אני עוד מעט עולה לעוד ועדה שנוגעת בתקציבים - - -
אבתיסאם מראענה: כן, אתה מתרוצץ היום בוועדות, מצוין.
אילן ברוש: זה ממקום טוב ומכוונות טובות של כולם.
אבתיסאם מראענה: אתה יודע אם יש מוקדים ספציפיים לקליטה של אותם נמלטות ונמלטי מלחמה?
אבתיסאם מראענה: כלומר, האם יש לנו בארץ כמה מוקדים שבהם יש יותר, למשל יותר בראשון, יותר בחולון, יותר באשקלון?
אבתיסאם מראענה: יש לנו כמה מוקדים שאתה יכול לסמן אותם?
אילן ברוש: כן, בגדול כן.
אילן ברוש: המוקדים הם לפי המקומות שגרים בהם אוכלוסייה מחבר העמים.
אילן ברוש: אנחנו יודעים שכרגע יש מוקד מאוד גדול בנוף הגליל, בבאר שבע, באשדוד, בתל אביב, בירושלים.
אילן ברוש: אנחנו יודעים למפות בצבעים את המרחב האזרחי לפי כמות הנמלטים שנמצאים שם, ואנחנו בעצם מנסים להנגיש להם כמה שיותר מהר, בכל הפלטפורמות, את המוקד, כדי לעשות את החיבור והקישור.
אילן ברוש: השורה התחתונה היא לראות שבסוף נותנים מענה בקצה לבקשה.
אילן ברוש: אתמול באמת המוקד ממש עבד, הצבנו שלושה מוקדנים וחשבנו שיענו, ותגברנו ב-35 מוקדנים של כל מד"א, הם שמו את כל - - -
אבתיסאם מראענה: זה מערך של מתנדבות ומתנדבים?
אילן ברוש: לא, לא, הכל בחוזה ובתשלום.
אילן ברוש: מתנדבים זה במקומות אחרים, דווקא המוקד הוא מוקד מקצועי שיושב על פלטפורמה מאוד מקצועית, עם מערכת 'שו' שמתקשרת בין המוקדן לבין הדסקאי, שיודע להחזיר לו בעצם מה הפתרון, והמוקדן אמור לחזור בחזרה לאותו בן אדם.
אילן ברוש: אני רק אומר, שאנחנו גם מחוברים למינהל האוכלוסין, אם מספר תעודת הזהות או לצורך העניין מספר הדרכון עולה, אז אנחנו יודעים בעצם מה הסטטוס של הבן אדם, האם הוא שוהה מה-24 או שוהה ותיק יותר, שוהה בלתי חוקי או לצורך העניין נמלט מלחמה או משהו שהוא לא תחת הקטגוריה שאנחנו מטפלים בה, או אם הוא בכלל תחת חוק השבות או עולה חדש.
אילן ברוש: אנחנו יודעים לעשות את האבחון הזה כבר בשלב הראשון.
אבתיסאם מראענה: גברתי, ענבל משש, יש לי שאלה לגבי הסוגייה הזאת של המוקדים של אותם נמלטי מלחמה.
אבתיסאם מראענה: האם יש לך מפה לפיה את יכולה להגיד פחות או יותר איפה הם נמצאים?
אבתיסאם מראענה: האם יש ריכוזיות מסוימת?
אבתיסאם מראענה: יש ריכוזים לפי אזורים גיאוגרפיים?
אבתיסאם מראענה: ועוד שאלה אחת לגבי זה, כשהם בעצם נכנסים לתוך המערכת, יש איזו כוכבית שמסמנת אותם כנמלטי מלחמה?
אבתיסאם מראענה: לפי מה מזהים אותם?
אבתיסאם מראענה: מה הסטטוס שלהם?
אבתיסאם מראענה: יש בעצם איזה סוג של מערכת שמרכזת את אותם אנשים שנכנסים כנמלטות ונמלטי מלחמה או פליטות ופליטים?
ענבל משש: אז כרגע לצידי נמצאת סגנית ראש מינהל אוכלוסין, נטלי אור חן, אז היא תרחיב בנושא בבקשה.
נטלי אור חן: שלום רב.
נטלי אור חן: אני מניחה שאת מדברת על מרכזי קליטת עולים, כי לנו אין עוד מרכזים מלבד - - -
אבתיסאם מראענה: לא, אני לא מדברת על העולים.
נטלי אור חן: אין לנו מרכזים.
נטלי אור חן: אנשים שנכנסים למדינת ישראל, ברגע שהם קיבלו אישור, אז או שהם הולכים לבני המשפחות שלהם כי הם בעצם הזמינו אותם, או כאלה שהם עולים, ואנחנו בעצם נותנים להם מעמד כאן במדינת ישראל, וזה כן ביחד עם משרד הקליטה ונתיב, פתחנו כשבעה מרכזים בארץ, וביום ראשון הם מתרחבים לעוד 12.
נטלי אור חן: חשוב גם לציין אותם, את העולים האלה, כי גם הם מגיעים חסרי כל, והם חייבים לקבל את תעודת הזהות ובעצם את יתר הזכויות שמגיעות יחד עם המעמד כאן בארץ.
נטלי אור חן: אלה המרכזים היחידים שאנחנו מפעילים במינהל האוכלוסין.
אבתיסאם מראענה: ומה לגבי השאלה שלי, אותם אנשים נמלטי מלחמה, מבחינת הרישום שלהם ברשות האוכלוסין, הם מסומנים כנמלטי מלחמה?
אבתיסאם מראענה: הרי תרצו אחר כך להוציא אותם מכאן.
נטלי אור חן: הבקשות מוגשות - - -
ענבל משש: אני אגיד רגע, כל תנועת כניסה ויציאה מישראל כמובן שהיא נרשמת, יש לנו מערכת מאוד מאובטחת של מרשם אוכלוסין, של תנועת זרים, אז הכל רשום בתוך המערכת, בגלל זה יש לנו שליטה מלאה בנתונים, של כמה נכנסו, אנחנו יודעים לגזור את הנתונים.
ענבל משש: ועוד פעם, כל מי שנכנס ראשי להסתובב במדינת ישראל ולהשתכן היכן שהוא רוצה, אצל בני המשפחה כמובן, בכל עיר ובכל מקום במדינת ישראל, אז אין לנו מעקב פרטני על איפה הם נמצאים, אנחנו לא רואים צורך לנהל מקום כזה, אנחנו כן יודעים מתי הם נכנסו, הם כן מסומנים בתוך המערכת, וכן יודעים לפחות מי הזמין אותם אבל זה לא נתון שאנחנו כרגע אוספים או שיש לנו צורך או רצון לעשות בו שימוש בשלב הזה.
אבתיסאם מראענה: האם אתם ערוכים ברשות האוכלוסין וההגירה לסיטואציה שבה בעצם אתם תמצאו את עצמכם עם אשרת התייר, שאנשים יתחילו לעבוד באופן לא חוקי?
נטלי אור חן: תראי, אנחנו לא יודעים להגיד.
נטלי אור חן: זאת אומרת, האנשים שנכנסים מקבלים אשרת תייר בדיוק מאותן הסיבות שהסבירה ענבל קודם, ואין צורך שאני ארחיב על זה.
נטלי אור חן: בסופו של דבר, אם אדם החליט לעשות דין לעצמו אז הוא עושה דין לעצמו, וכמו שענבל ציינה קודם, זו סוגייה שאנחנו מכירים, קיבלנו כבר מספר פניות, כנ"ל גם ממשרד הכלכלה, השרה מכירה את הסוגייה הזאת - - -
אבתיסאם מראענה: כן, את זה הבנתי, בסדר.
נטלי אור חן: ואנחנו, כמובן שאנחנו נגיע בימים הקרובים, כמובן על פי מדיניות הממשלה, ככל שהשרה תחליט את מה שתחליט, אנחנו הגוף הביצועי ואנחנו נבצע.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת רשות דיבור למשרד הבריאות, נוכחת איתנו חוה, תציגי את עצמך בבקשה לפרוטוקול.
חוה וקסמן: חוה וקסמן, אני ממונה ארצית יישום סטנדרטים בקהילה, חטיבת הרפואה, ומרכזת את הטיפול בחסרי המעמד במשרד הבריאות.
חוה וקסמן: אני אתייחס למה שהציג מר ברוש.
חוה וקסמן: הוצא כיסוי ביטוחי, מתווה שאנחנו בעצם לא היינו מעורבים בו.
חוה וקסמן: משרד הבריאות לא היה מעורב בזה.
חוה וקסמן: אולי אתה - - -
אילן ברוש: משרד הבריאות מעורב, ד"ר שגית ארבל אלון איתנו, אנחנו הצענו כמה מתווים וכרגע אנחנו בוחנים את המתווה של טר"ם עד 60, ומ-60 פלוס למתווה נוסף, אבל בואי, נשמע.
חוה וקסמן: הכיסוי הביטוחי הזה הוא לא מספק.
חוה וקסמן: בעצם, המענה הוא מענה ראשוני, ובסופו של דבר, כשמדובר בחולים כרוניים, שסובלים מיתר לחץ דם, וסובלים ממלחות סרטן וסכרת, הם בסופו של דבר יציפו את חדרי המיון, דבר שאנחנו לא רוצים שיקרה.
חוה וקסמן: לא רק בחולים כאלה, הרי מדובר גם בחולים הסובלים ממחלות קרדיו וסקולריות והם יכולים להגיע למצבים מסכני חיים, כמו שבץ מוחי, שבץ לבבי, הצטרכות צנתורי לב, הצטרכות טיפולים עמוקים יותר מטיפול ראשוני.
חוה וקסמן: לכן, אנחנו פועלים להרחיב את הכיסוי הזה, במטרה באמת לא להציף את בתי החולים, ושיהיה להם מענה מוסדר, בהתאמה.
אבתיסאם מראענה: אז כשאת אומרת בעצם שזה לא היה בהתייעצות או שזה לא היה בעצם בשילוב, או - - - רגע, אדוני, חכה, אני כולה שואלת שאלה, לא להיבהל, אנחנו על זה.
אבתיסאם מראענה: אז את אומרת שבעצם, למשרד הבריאות יש רף שבעצם פוגש את האוכלוסייה הזאת, והוא בעצם אומר שלאוכלוסייה הזאת יש הרבה צרכים, ואתם מתחילים להבין את הצרכים של אותה אוכלוסייה?
חוה וקסמן: בוודאי, כי הם כבר פונים, הם כבר נמצאים בבתי החולים.
אבתיסאם מראענה: הם כבר פונים?
אבתיסאם מראענה: ספרי לי יותר על הפניות, ומה?
חוה וקסמן: פניות של מחלות לב, ניתוחי לב, אשפוזים אונקולוגיים, דיאליזה, חולי דיאליזה זה מצב מסכן חיים.
חוה וקסמן: כדי שלא נגיע למצבים כאלה, חולה שהוא עם אי ספיקת כליות ולא יהיה לו טיפול מותאם, הוא יגיע בסופו של דבר למצב מסכן חיים לדיאליזה.
אבתיסאם מראענה: כן, אז בעצם, אנחנו אומרות שבטר"ם הם לא נותנים בעצם - - -
חוה וקסמן: טיפול ראשוני.
אבתיסאם מראענה: טיפול ראשוני, אבל הוא לא נותן את המענה שמעבר לזה, לסיטואציות שהן הרבה יותר מורכבות.
אבתיסאם מראענה: אדוני, למה אתה כועס?
אילן ברוש: לא, כי אמרתי את זה בהתחלה ואני חוזר, הטיפול הראשוני הוא כי עדיין לא נסגר החוזה הסופי.
אילן ברוש: היום כנראה יחתמו ההסכמים והחוזים, והטיפול יהיה הרבה יותר מורחב, וטר"ם הסכים לתת את עצמו בהתנדבות - - -
אבתיסאם מראענה: מול מי החוזה?
אילן ברוש: בין טר"ם לבין משרד האוצר.
אילן ברוש: משרד הבריאות מעורב, ד"ר שגית ארבל אלון התייחסה לחוזה של טר"ם, לכל סל המענים, היא נתנה לזה תגובה, משרד הבריאות מכיר את זה.
אילן ברוש: איפה שיש לקונות אנחנו מנסים לדייק אותם, החוזה ייסגר לדעתי היום, ועד שהוא ייסגר, אז טר"ם הסכים להעמיד את המרפאות שלו לטיפול קו ראשון, זה מה שאמרתי.
אבתיסאם מראענה: כן, בסדר, אבל אתה מדבר על קו ראשון והיא מדברת על קו לא ראשון, היא מדברת על קו שני, שלישי, ורביעי, ו-19.
אור צוברי: אני רק רוצה להוסיף משהו.
אבתיסאם מראענה: מי את, גברתי?
אור צוברי: אור צוברי, יועצת של מנכ"לית משרד הרווחה.
אור צוברי: אני רק רוצה להגיד, שבמסגרת ההסכם שאנחנו עכשיו מגבשים, גם יהיה איזשהו כיסוי לטיפול רפואי קצת יותר מורכב בבתי החולים, ואנחנו מודעים לבעיות הרפואיות שאנשים מגיעים איתם, מעבר לאיזשהו שבר או טיפול תרופתי, ויינתן לזה מענה.
אור צוברי: צריך גם להגיד שמשרד האוצר לגמרי איתנו, הם מבינים את גודל האירוע, אז כן יש לזה התייחסות.
אבתיסאם מראענה: כן, גברתי חוה, את רוצה להגיד משהו?
חוה וקסמן: לנו יש רשימת שירותים נדרשים בתוך אותו מענה, בתוספת לאותו ביטוח רפואי שבעצם הוצע, ואנחנו נשמח להרחיב את השירות הזה, בין אם זה בתוספת תקציבית או בין אם זה בדרישות שלנו להרחיב את הביטוח.
אבתיסאם מראענה: טוב, בתור תסריטאית לשעבר, במאית קולנוע וטלוויזיה, אני רואה פה סרט.
אבתיסאם מראענה: מה הסרט הזה אומר?
אבתיסאם מראענה: הסרט הזה אומר כזה דבר, יש פה סיטואציה, יש פה בעצם כ-10,000 נמלטות ונמלטי מלחמה, פליטות ופליטים, נמלטות ונמלטים כמו שאדוני ממשרד הרווחה אומר.
אבתיסאם מראענה: אנחנו בעצם עם אנשים שבאו אחרי מלחמה, יש להם בעיות בריאותיות, יש להם גם בעיות נפשיות ועוד לא התחלנו לדבר בכלל על הפוסט טראומה, על הנגשה של כל השירותים האלה של נפש, של פסיכולוגיה, על להבין בדיוק איך מטפלים, מאיפה מתחילים, ילדים נעקרו מהמסגרות תוך יום אחד, אני לא יודעת בדיוק מה הם פגשו תוך כדי שהם יצאו ונמלטו מהמלחמה, ואנחנו פה בעצם בסוגייה.
אבתיסאם מראענה: משרד הבריאות, בצדק אומר שהם רוצים תקציבים, משרד הרווחה, בצדק נערך לתרחישים, ויש פה אוכלוסייה שהיא במעמד שהיא לא עובדת, ויש פה עכשיו מעגל שאני באמת אומרת לכם, אני מעט זמן בכנסת ישראל בתור ח"כית, אבל אני כבר רואה את התסריט שיכול להיות אפוקליפטי לסוגייה הזאת.
אבתיסאם מראענה: באמת, תסריט של פגיעה באנשים, שחלקם יכולים בהחלט לעבוד, אנשים שבהחלט יכולים דרך העבודה שלהם והמעסיקים שלהם להסדיר להם את הסוגייה של ביטוח הבריאות שלהם, ובמקום להסדיר את כל הסוגייה הזאת אנחנו פה רבים, או לא רבים, או מנסים לחשוב על הסכם פה והסכם שם, בזמן זה אנשים סובלים מפוסט טראומה ומלחמה.
אבתיסאם מראענה: אז זה התסריט שלי, שאני בעצם מזמינה את כולם להתבונן בו, ואפשר לחסוך את הקטסטרופה שאנחנו נפגוש אותה, אם כבר אנחנו לא פוגשות אותה בכל מיני חדרי מיון.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני רוצה לתת זכות דיבור לגברתי, שמסמנת לי מהבוקר.
אושרה פרידמן: את מדברת עליי?
אבתיסאם מראענה: כן, עשית לי סימנים, אז מי שעושה לי סימנים אני בהחלט קשובה.
אושרה פרידמן: אז אני שמחה.
אבתיסאם מראענה: את רוצה להציג את עצמך ולהגיד לי מי את?
אושרה פרידמן: כן, בשמחה רבה, אושרה פרידמן, סמנכ"לית הרשות לקידום מעמד האישה.
אבתיסאם מראענה: שלום לך.
אושרה פרידמן: שלום שלום ונעים מאוד, לי כיף להיות פה.
אבתיסאם מראענה: איזה כיף לפגוש אותך.
אושרה פרידמן: תודה רבה.
אושרה פרידמן: אני אתנצל מראש על זה שאיחרתי, היינו פשוט בוועדה אחרת שהתארכה יותר ממה שתוכנן.
אושרה פרידמן: חשוב לי רק לדבר על ההיבט הזה, לאור העובדה שמדובר במצב שהוא באמת חריג ומיוחד, ולצד זה שמדינת ישראל, על כל גווניה, למודת ניסיון בקליטה והגירה, ואני חושבת שלמדנו שיעורים מאוד גדולים לאורך השנים.
אבתיסאם מראענה: איזה שיעורים למדנו?
אבתיסאם מראענה: תזכירי לנו.
אושרה פרידמן: אני חושבת שכל הנושא הזה של קליטה בעתות מצוקה, ובעתות מלחמה, ובעתות חירום, התוויה להמשך הליך קליטה בתוך החברה, בתוך הרשויות, וכמובן כל מנגנוני הבירוקרטיה למיניהן במשרדים השונים, אני מאוד מאוד שמחה לראות שחלק מהדברים באים לידי יישום, חלק מהדברים עוד קצת מאתגרים אותנו.
אושרה פרידמן: אבל לא זה העניין, אני דווקא רוצה לתת את ההיבט בהתייחסות לכך שעיקר הנפגעות במקרה הזה, לצורך העניין, הן נשים, נשים וילדים.
אושרה פרידמן: שלא נדבר, כפי שהזכרת, את הנושא של הטראומה, שהוא קריטי.
אושרה פרידמן: השלב הראשון שמצריך טיפול באופן מידי, גם לאור העובדה שאין לנו שום מידע ממשי לגבי ההיסטוריה, מה קרה בארץ שלהן שם לטובת העניין, ולצד זה שהן מגיעות לכאן מבלי יכולת לעבוד ולפרנס את עצמן, מבלי שיש להן איזושהי תשתית כזו או אחרת.
אושרה פרידמן: אני לא נכנסת לרזולוציה של האם הן יוגדרו כפליטות או כתיירות, אני אסתכל על זה כהיבט של מצב חירום ומלחמה, ומשבר שצריך לתת עליו את המענה.
אושרה פרידמן: דווקא מההיבט הזה, אני חושבת שבתהליך הקליטה או בתהליך הסיוע, המשקפיים המגדריות הן מאוד קריטיות.
אושרה פרידמן: והן צריכות לבוא לידי ביטוי כבר מהשלב הראשון, בין אם זה שם, בין אם זה בשדה התעופה, ובין אם זה במעקב בהמשך לאן הן הולכות - - -
אבתיסאם מראענה: מה עם בריאות האישה?
אבתיסאם מראענה: מה עם כל הסוגיות האלה?
אושרה פרידמן: כל הנושא של מתן סיוע רפואי ראשוני, על כל גווניו, גם בהיבט הפסיכיאטרי, גם בהיבט הפיזי והנפשי, גם האלמנט של מתן מסגרות חינוכיות כאלה ואחרות לילדים, ופעילויות שונות ומגוונות - - -
אבתיסאם מראענה: תכף נשמע את משרד החינוך.
אושרה פרידמן: ואני חושבת שהמשקפיים האלה מצריכות גם אפילו מתן כלים או גורמים בשטח, שהם בעלי ניסיון וידע מקצועי.
אושרה פרידמן: סביר להניח שנעשות פה פעולות, ובאמת, אני רוצה במקום הזה גם להגיד יישר כוח למשרד החוץ, למשרד הפנים, רשות האוכלוסין וההיגרה, משרד הקליטה, ולהוסיף לזה את ארגוני החברה האזרחית והאנשים שמתנדבים, שהם באמת הפנים היפות של המדינה שלנו, שעושים הכל ביחד כדי לסייע, אבל המשקפיים האלה צריכות להיות איתנו 24/7, כי אחרת, אנחנו נחטא למטרה.