GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: איזה צבע?
יענקלה מוסקוביץ: בכל הצבעים, את לא מבינה איזה התרגשות כשאנחנו מגיעים למדינות האלה, ישראלים שמגיעים, אני אומר לך דמעות בעיניים איך מקבלים אותנו שם, זה פשוט לא יאומן, שרי חקלאות, כולם מקבלים אותנו ישראל באה ללמד אותנו, הבעיה שלי מה שכואב לי שפה מקבלים אותנו ב'קוצים ולא בפרחים', הרבה ביקורת, הרבה ביקורות אנחנו מקבלים בשנים האחרונות, כמו "קו לעובד" שהוציא, למה חקלאים השנה לא רצו?
יענקלה מוסקוביץ: "קו לעובד" שלח מכתב לכל סטודנט לעקוף אותנו ולהגיד להם תתלוננו, תתלוננו, תתלוננו', סתם, כל הזמן מחפשים את לתקוע את הפרויקט הזה, פרויקט שמאדיר את מדינת ישראל, יש כאלה שזה מפריע להם ואני לא מצליח להבין למה.
חגית דוד וינשטוק: במדינות אחרות הוא מקבל יחס אחר, יחס מכובד - -
אבתיסאם מראענה: לא, את לא נכנסת באמצע, אוקי.
יענקלה מוסקוביץ: אני אומר את זה מתוך כאב, כי אני חושב שגם מדינת ישראל יוצאת נשכרת מהפרויקט הזה בעולם, אני יכול להגיד לכם שנשיא המדינה שמעון פרס הגיע לויאטנם ופגש שם את הסטודנטים, הם שרו לו בעברית, הוא פשוט היה המום, היה המום, יצאו מאיתנו עשרות סטודנטים שהם שגרירים של מדינת ישראל שם במדינות האלה, למה לא לקבל את זה באהבה את הפרויקט הזה, לא 'להרוג כדי אהבה, אלא לעשות אהבה', לכן אני אומר בואו כולנו נתמודד באמת עם הרגולציה שיש, אבל צריך באמת בסופו של דבר להמשיך לטפח את הפרויקט הזה, כי הוא פרויקט חשוב, גם למדינת ישראל וגם למדינות האחרות.
אבתיסאם מראענה: אני לא חושבת שאנחנו בהחלט אני אתן לשירי לב-רן, זרוע העבודה, לשאת את הדברים שלה, אנחנו לא 'נעשה אהבה', כי אני לא חושבת שזה המשימה שלנו פה, אבל אני מבינה אותך, אתה אומר בוא נעשה את הפרויקט הזה, אני חושבת שהדיון הזה בא בהחלט לשים את הדברים על השולחן, אתה תגיד את הכאב שלך, ל"קו לעובד" יש את הזכות, אני לא חושבת שהם מחפשים מישהו, אני חושבת שאחד הארגונים המצוינים שהוועדה עובדת איתם, כי היא לא מחפשת חקלאים ולא מחפשת - -
יענקלה מוסקוביץ: עובדה שהם הלכו לבג"צ.
אבתיסאם מראענה: בסדר, אני אשמע אותם, כמו שאני שומעת אותכם ואנחנו נעשה סדר, בהחלט בוועדה הזאתי לפעמים מצליחות לתווך בין הקצות ולעשות סדר ואנחנו נעשה את זה ותסמוך עליי, למרות שאתה לא מכיר אותי.
אבתיסאם מראענה: שירי לב-רן, שלום, בוקר טוב, עורכת הדין.
שירי לב-רן: בוקר טוב, אני אהיה מאוד קצרה, כי אני לא רוצה לגזול מזמנם של האחרים, אבל ככה מר מוסקוביץ, קצת העלה להנחתה אז אני ברשותך רוצה להתייחס, בעקבות מה שהוא אמר ואני רוצה להזכיר שגם דנה קורש הזכירה בדברים שלה, את השותפות המאוד מאוד חשובה שיש לארגונים, כמו "קו לעובד" כדי לטייב את התוכנית הזאת ואני באמת רק מחזקת את הדברים.
שירי לב-רן: למה יש גם "קוצים", אני מסכימה שיש הרבה דברים יפיפיים בתוכנית הזאת, אני חייבת לשבח את עמיתתי, דנה קורש, שלפחות בעיניי עושה עבודה מאוד מאוד טובה והיא באמת רותמת אותנו לכל הביקורים שהיא עושה, ביקרנו אצל חני, ראינו את הקמפוס היפה, ראינו הרבה מאוד דברים יפים וטובים, אבל גם ראינו דברים פחות טובים ופחות יפים ודרכנו על הרבה 'קוצים' מר מוסקוביץ, על הרבה 'קוצים' דרכנו, לא אחד, על הרבה.
שירי לב-רן: אני שוב, אני לא אקח את דבריהם של, אני מניחה של "קו לעובד" שיציינו ככה בבטח בפינצטה כל מיני עדויות של משתלמים, עדויות שפחות נעימות לאוזניים, אבל בגדול אנחנו לא יכולים להתעלם מהקולות האלה, זה לא אחד שניים חני, זה קצת יותר ואני חושבת שהדוגמא שאתה נתת על כך שפעם היה מותר לנקות להם מהשכר, עכשיו אסור, זה לא נכון, בגלל זה באה הרגולציה לתמונה, כי היו דברים שנעשו, אני יוצאת מתוך נקודת הנחה שלא במודע ולא בכוונה - -
אבתיסאם מראענה: גברתי, רגע, אמרת פה מידע, זה לא נכון?
שירי לב-רן: אף פעם אסור היה לנקות את זה, פשוט ניקו את זה, אנחנו באנו ואמרנו, כי אני יוצאת מתוך נקודת הנחה שאף אחד לא עשה את זה בזדון, ההסדרה כשמה כן היא, באה לעשות סדר, עשינו סדר, הסברנו את המותר והסברנו את האסור.
שירי לב-רן: וכדי להסביר את המותר, הוצאנו את ה'מידעון', לנו חשוב שה'מידעון' הזה יגיע לכלל המשתלמים ובעיניי הם לא מתמחים, אפשר לקרוא לזה איך שרוצים, בסופו של דבר הם עושים עבודה, הם עושים עבודה כמו מי שנמצא לידם שמוגדרים כעובדים, הם עושים את זה לכל הפחות במשרה מלאה ולכן מגיע להם שכר על זה, זה שהם יוצאים נשכרים מזה, פנטסטי, זה שהחקלאים יוצאים נשכרים מזה, פנטסטי, וזה שמדינת ישראל יוצאת מזה נשכרת, זה גם פנטסטי, הכול נהדר, אבל זה לא יכול להיות על חשבון אף אחד, המשתלמים הלא העושים עבודה, כשאני התמחיתי במשרד עורכי דין אני קיבלתי שכר והשכר הזה הוא לא היה חלקי ואני לא שילמי ממנו שכר לימוד, אני קיבלתי שכר עבור העבודה שלי, זה שאני קיבלתי גם ידע ומידע שהוא אחר כך שימש אותי לעבודה שלי זה נהדר, אבל זה בדיוק trading.
נועה בן שבת: כן, אבל על זה יש מחלוקת?
נועה בן שבת: על השאלה אם הם זכאים לשכר עבור העבודה שלהם?
נועה בן שבת: יש על זה מחלוקת?
נועה בן שבת: זה לא דבר שהוא ברור?
יענקלה מוסקוביץ: אין מחלוקת.
שירי לב-רן: אני שמעתי קולות כאלה ואחרים.
יענקלה מוסקוביץ: אנחנו מקבלים את השיטה החדשה, אין לנו בעיה עם זה.
שירי לב-רן: אוקי, אז נהדר, לא כולם מקבלים את מה שנקרא השיטה החדשה.
יענקלה מוסקוביץ: אנחנו כבר עובדים ככה.
נועה בן שבת: רק הזכאות הזאת?
נועה בן שבת: ממתי הזכאות הזאת מבחינת שכר?
נועה בן שבת: בדרך כלל הם לא קיבלו שכר?
יענקלה מוסקוביץ: ברור שכן.
שירי לב-רן: סליחה, חשוב לי להגיד, לא זה לא ברור.
יענקלה מוסקוביץ: בטח שזה ברור.
שירי לב-רן: מבדיקות ספורדיות שאנחנו עשינו לא תמיד ניתן שכר, הוא לא תמיד תאם לשכר המינימום, אבל אנחנו, זה כל מיני דברים שהיו בעבר - -
נירה שפק: שאת אומרת שהנתון הזה, סליחה, חשוב לי לשמוע שני דברים, שאת אומרת את הנתון הזה, תמיד אנחנו מנסים ליצור פרופורציות, אז שאת אומרת את הנתון הזה באחוזים, שאת אומרת לא תמיד, לא תמיד, אז יכולים לחשוב 40 אחוז, 50 אחוז, 60 אחוז, שמונה אחוז, נורא חשוב לי שתתני לי מסגרת, כי זה חלק מלהכניס לפרופורציות, שתיים, אני מסכימה איתך שצריך לעשות ואכיפה כזאת צריכה להיות גם כלפי עובדים זרים וגם בתוך הארץ, אנחנו יכולים כאן לשבת ולהגיד מיליון גופים לצערנו, שאנחנו צריכים לטפל בזה וכולם אומרים, יודעים, או לא יודעים, זאת אומרת שצריך לזכור שאנחנו באמצע תהליך של באמת להכניס את זה, מהעובדים, אפילו פה בתוך הכנסת, בואו נדבר על זה, כן.
שירי לב-רן: אני לא יכולה אלא לסמוך את ידי על הדברים האלה, זה נכון.
נירה שפק: אנחנו בעד, אני אומרת שאנחנו בעד, אבל צריך לזכור שכולנו עוברים את התהליך הזה כשהוא נכון וחשוב - -
אבתיסאם מראענה: כן, אבל למה יש לנו תמיד את הפחד הזה שזה, חברות, חברים, אני מצהירה פה בתור עדה על הסיפור הזה, אחלה תוכנית, תוכנית חשובה, תוכנית מהממת, אני רואה את הפוטנציאל שלה, אני רואה גם את המגרעות שלה, תפקיד שלנו פה להסתכל על הדברים, להיות אנשים בוגרים, לקחת אחריות וחאלס להתנצל.
נירה שפק: לא, לא מתנצלים, אבתיסאם, אני חושבת כמוך, לא צריך להתנצל, אבל צריך לשים גם כשמציגים, שאנחנו מדברים תמונת מצב, הערכת מצב, לדטה יש משמעות.
אבתיסאם מראענה: על הכיף כיפק, אבל חברים, תקשיבו גם לביקורת, אפשר גם להקשיב לביקורת, זה תוכנית ארוכה, היא לא חדשה, היא לא קמה היום ולא אתמול, היא תוכנית מ-94 ואיזה תענוג שיש לנו משרד החוץ ויש לנו מדינה ויש לנו ממשלה ויש לנו זרוע עבודה.
נירה שפק: יש לנו אכיפה ורגולציה.
אבתיסאם מראענה: ויש לנו את הוועדה הזאתי שבאה ואומרת חברים, בואו נתבונן על כל המהלך ונלמד ממנו, יכול להיות שמהמשתלמים בחקלאות נגיע למשתלמים בלא יודעת בתחום אחר עם מדינה אחרת בעולם, אז רגע, תקשיבו, גם לביקורת, זה רק מראה על היכולת שלנו גם להקשיב, אז נא להקשיב לזרוע העבודה וזרוע עבודה אני מכירה אותם בכל דיון אפשרי שמתקיים בוועדה הזאתי.
אבתיסאם מראענה: גברתי, לב-רן היא משתדלת כל הזמן להציג את התמונה הכי רחבה, אז בבקשה אני רוצה שאף אחד לא יקטע אותה, אני רוצה לשמוע אותה.
שירי לב-רן: אז אולי רק כדי להתכנס, אני עוד פעם חוזרת ואומרת, אנחנו באמת ראינו דברים מאוד מאוד יפים של התוכנית, התפקיד שלי ב'משקפיים' המאוד ספציפיות האלה, בסופו של יום, זה לדאוג שזכויות העובדים ולצורך העניין גם משתלמים נכנסים להגדרה הזאת, לוודא שהם מתקיימות, זו השורה התחתונה.
שירי לב-רן: אני בהחלט מקבלת עוד פעם, בהינתן שאנחנו מסתכלים קדימה ולא רוצים עכשיו, אנחנו כממשלה לא רוצים עכשיו ל'חפור' על העבר, אלא רוצים שהדבר הזה בראייה עתידית יתקיים כמו שצריך, זה מה שאנחנו עושים, אז בשביל זה יש את הנוהל שעבדה עליו מאוד מאוד קשה עורכת דין אביטל ממשרד המשפטים והיינו שותפים לנוהל הזה ודנה שמנהלת את זה, גם ביד רמה ולוקחת אותנו לביקורים, גם מתואמים מראש וגם ביקורי פתע ואנחנו רואות כל מיני דברים כאלה ואחרים, אז זה חשוב, אז אנחנו עושים את זה, בהחלט מתוך הבנה שאנחנו רוצים שהדבר הזה ימצה את הדבר הכי טוב שלו, למקסם את הסיטואציה, זה הרעיון.
אבתיסאם מראענה: אוקי, עכשיו המשתלמים והמשתלמות בעצם הם מתקשרים אלייך, גברתי, לב-רן, בעצם לגבי תלונות, הם מגיעים בעצם לזרוע העבודה?
אבתיסאם מראענה: לטלפון של - -
שירי לב-רן: הם יכולים גם, הם יכולים גם להתקשר אלינו, היו לנו כמה פניות שהיו ישירות אלינו, הם כמובן יכולים גם לפנות לאגף האכיפה בזרוע העבודה, אני מתארת לעצמי שיכולים לפנות ישירות למנהלת ובאמת כמו שגם הציגה בת-אל, אנחנו כבר תוך כדי עבודה יודעים להסתנכרן אחד עם השני, הטלפון שלנו בכל מקרה מפורסם ב'זכותון' שהם חתומים עליו ומקבלים אותו.
אבתיסאם מראענה: אוקי, גברתי מרשות האוכלוסין, אני רק פותחת פה ככה שאלה קטנה, גב' מיכל יוספוף, שלום, מה שלומך?
מיכל יוספוף: טוב, תודה.
אבתיסאם מראענה: אף פעם לא ראיתי אותך אצלנו.
מיכל יוספוף: נכון, פעם ראשונה אני פה ואני די נהנית.
אבתיסאם מראענה: אני גם, גברתי רציתי לשאול אותך את השאלה, קודם כל יש לך זכות להציג בפנינו ככה מהדיון מעבר ואני מאוד שמחה שאת נהנית מהדיון, גם ככה להגיד לנו מה את אומרת על התוכנית ולשאול אותך את השאלה, ה'קו סימי'' שלכם הוא לא מונגש למשתלמים ורציתי לשאול אותך ואני יודעת בהחלט זה קו שהוא מצוין והוא חשוב, רציתי לשאול אותך למה לא להנגיש את 'קו סימי', גם למשתלמים?
מיכל יוספוף: אז קודם כל אני אפתח שלום לכולם, אני רוצה להגיד לכם שהתוכנית הזאת בשנתיים האחרונות מתחילה לעלות על הפסים הטובים, בעקבות המנהלת שקמה עם דנה, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה יחד עם משרד החוץ בכל התחום הזה.
מיכל יוספוף: לגבי ה'קו של סימי', אני עשיתי קישור בין 'סימי' לבין משרד החוץ כדי שינסו לפתוח את ה"קו החם" הזה גם למשתלמים, אני מאמינה שדנה תוכל לדבר על זה, כי אנחנו בסך הכול עשינו את הקישור ביניהם.
אבתיסאם מראענה: מה זה קישור?
מיכל יוספוף: הבאתי את 'סימי' אליי, הבאתי את דנה אליי ואמרתי בבקשה, תתחברו ותראו איך אפשר לנצל את ה - -
אבתיסאם מראענה: לגמרי.
מיכל יוספוף: את הקו הזה לטובת המשתלמים.
דנה קורש: אנחנו העברנו מפרט מסודר ל'סימי' עם כל הדרישות שלנו ולמדנו את המודל שקיים ואנחנו מחכים לקבל מהם הצעה, כי את יודעת זה גם לקבל אחר כך אישור תקציבי וכדומה, אבל זה הכיוון שאנחנו מכניסים עוד אפיקים, לתת עוד אפיקי פנייה למתמחים בכל דרך אפשרית.
אבתיסאם מראענה: אוקי, נפלא, גברתי את רוצה להגיד עוד משהו?
מיכל יוספוף: לא, תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: תודה לך, אוקי אז אדוני, יפתח מהערבה הוא מחכה לנו בזום אני יודעת, אדוני בוקר טוב, צוהריים טובים.
יפתח בן דוד: בוקר טוב, צוהריים טובים, שלומי טוב מאוד.
אבתיסאם מראענה: אדוני, אני תמיד כשאני פוגשת אותך בזום אני רואה אותך בתוך חדר קטן, האם זה חדר העבודה שלך?
יפתח בן דוד: לא, אני חקלאי, חקלאי פעיל מזה עשרות רבות של שנים.
יפתח בן דוד: דור שלישי לחקלאות ויש לי פה שלושה דורות בפארן, אז הכול בסדר.
נירה שפק: הוא מגדל פלפלים לפי החולצה.
יפתח בן דוד: אני מגדל פלפל, מגדל עגלים, מגדל הודים, נכדים וניירות ועוסק בנושא העובדים, משתלמים, מזה שנים רבות, אבל אני חקלאי פעיל, זה פרנסתי ואני מקווה שדיון אחר את תקדישי לעניין העלויות שמוטלות על החקלאי, אבל זה לא הנושא של היום ,אני מקווה שזה גם יקרה, אגרות, מה מותר לחייב את העובד, כולל את המשתלם, על עלויות, מה שלא קיים, אבל זה לא הדיון של היום.
אבתיסאם מראענה: לא, אבל יש לי עדכון בשבילך.
יפתח בן דוד: אני אשמח לשמוע.
אבתיסאם מראענה: תאמין לי אני בנאדם אחד, אבל קודם כל יש לי צוות מהמם שעובד כל הזמן וחושב על כולם בכל רגע נתון ואני רוצה לעדכן אותך שהסוגייה של האגרות בחקלאות זה אחד הסוגיות שאני בעצם רציתי לטפל בהם, רציתי לקדם אותם ואז הבנתי שיש רפורמה עם החקלאים במשרד החקלאות שכן מתגבשת ולכן וידאתי שהסוגייה של האגרות היא חלק מהרפורמה שמתגבשת עם משרד החקלאות ולכן אני דואגת לזה, אני כן בודקת את זה, אני כן הבנתי את זה ולכן אני מעדכנת אותך על זה.
יפתח בן דוד: סלחי לי שהאגרות זה הדבר הקטן, הוא חשוב, אבל הוא הדבר הקטן, חיוב העלויות האמיתיות שמותר היום לחייב 547 ₪ בחודש על מגורים, ארנונה, ביטוח רפואי וכו', הוא בלתי הגיוני, תראי לי איפה אפשר לגור במקום כזה, אני עובר עם משפחתי עם 12 נכדי וכולם, אבל לא זה הדיון היום, אני מקווה שגם זה יהיה פעם בדיון, זה קצת מוזר שתיכף יעלה האיש מ"קו לעובד" שלפני איזה חודש סיפר איזה סיפור בעניין - -
אבתיסאם מראענה: לא לתקוף, יפתח.
יפתח בן דוד: בעניין לביטוח רפואי, אבל - -
אבתיסאם מראענה: יפתח, לא לתקוף אישית.
יפתח בן דוד: נעבור למשתלמים, סליחה, ללא החקלאים לא יהיה את הפרויקט הזה ושאם ימשיכו להציק ולהיכנס בנו בסחר בבני אדם שהסחר בבני אדם אולי תשאלי את הגברת ממשרד לביטחון הפנים, או השוטרת, אני מתנצל שלא שמתי לב מאיפה היא הגיעה, מה זה סחר בבני אדם?
יפתח בן דוד: האם זה שהם אמורים לשלם שכר לימוד לאוניברסיטה אחת למקום אחד ורוצים לעבור למקום אחר, זה סחר, כי אם נרשמתי באוניברסיטת תל אביב והחלטתי לעבור לאוניברסיטת באר שבע, אחרי חודשים אני צריך לשלם שוב שכר לימוד.
אבתיסאם מראענה: אדוני, רגע, לא, חכה שנייה, בוא נסדיר את יחסינו, לא, אנחנו נסדיר את יחסינו, קודם כל אתה מדבר אליי, אתה לא פונה לאף אחד, לא ב'טייטל' ומה היא אמרה, אתה מציג את העמדה שלך, אתה מכבד את כל מי שיושבת כאן.
יפתח בן דוד: אני מכבד את כולם, אני רוצה שיכבדו את החקלאים, שאנחנו מעסיקים אותם, מלמדים אותם בערבה במשך 35 שנה, מכל מדינות העולם וכל מי שנסע ועשינו סיורים בעולם וצילמו אותם והביאו אותם לפה, בלי קשר למתחם הענק שהקימו עכשיו במרכז ספיר.
יפתח בן דוד: דבר אחד כבר השמידו פה, היה תואר שני בספיר ובאיזושהי צורה אפשר לברר ב"קו לעובד" והאחרים למה זה ירד ואין היום את התואר השני, רק חייבים לדעת שללא החקלאים, הפרויקט הזה לא יהיה ודבר נוסף תשאלי את הגברת שירי לב-רן מדוע הוא עובד, הוא לא רק עובד, הוא בעל ויזה של סטודנט, הוא לא רק יום בשבוע לומד, יש להם סיורים, הם עושים מיני פרוג'קט, החקלאים מלווים אותם, האגרונומים בערבה מלווים אותם, להגיד שהם לומדים יום בשבוע ועובדים כל השנה לא נכון, זה לא נכון, כדאי לראות את זה בעיניים אמיתיות, סלחי לי על התרגשות של הדבר הזה, כי זה מטריף אותי שעושים אותנו סוחרים בבני אדם ו - -
אבתיסאם מראענה: אף אחד לא טען את זה, טוב אדוני.
יפתח בן דוד: חס וחלילה, אני קראתי את הדוח של המשטרה, שצורף אצלכם בחומר, הוא צורף, 11 מקרים על מה?
יפתח בן דוד: ויאטנמים ברמת נגב, יענקל'ה מושקוביץ סחר בהם?
יפתח בן דוד: חס וחלילה, קשקוש מקושקש.
אבתיסאם מראענה: טוב, אדוני אנחנו נסיים את השיחה הזאתי, כי אני לא מוכנה, אם אתה בעצם בא ואומר למשטרה - -
יפתח בן דוד: אני מבקש שהמשתלמים האלה יוכלו לעבוד, זה הכול, זה הכול.
אבתיסאם מראענה: בסדר, אני מודה לך, תודה, להתראות.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת לחני בן ישראל ויעל קולנדר מתוכנית TraffLab , בבקשה להציג את הניירות העמדה שלכם, שלוש וחצי דקות אני חושבת שזה סבבה.
חני בן ישראל: תודה רבה, שמי חני בן ישראל, אני עורכת דין, אני עבדתי כעשור בעמותת "קו לעובד", היום אני באקדמיה, אני כותבת דוקטורט על התחום של הגירת עבודה לישראל ואני עורכת יחד עם השותפות שלי ד"ר יהל קורלנדר ממכללת תל חי ופרופ' הילה שמיר מאוניברסיטת תל אביב, מחקר על תוכניות ההשתלמות בחקלאות, אני מגיעה לוועדה עם באמת פרספקטיבה ארוכת שנים על תוכניות ההשתלמות, התחלתי לראות משתלמים כעורכת דין ב"קו לעובד" לפני כמעט עשור, לייצג אותם, לפנות לגופי המדינה בעניין הבעיות הטמונות בתוכניות האלה, כבר בשנת 2013 או 2014 והניסיון הבאמת ממושך מאוד שלי בשטח, לצד המחקר שאני עורכת בימים אלה, מלמד שלמרות שהתוכניות האלה מוגדרות - ושמענו את זה שוב ושוב היום - סיוע חוץ, תוכניות לימודיות, בפועל מדובר בכסות להעסקה של מהגרי עבודה בשכר נמוך, בתנאי ניצול ולעיתים תנאים באמת של ניצול קיצוני, לרבות שעות עבודה ארוכות ביותר, בעיקר בשיאים של העונות החקלאיות, שלילת זכויות מגן בסיסיות, תנאי עבודה בלתי בטיחותיים, שיכון במגורים לא נאותים, לא ראויים למגורי אדם וכבילה מלאה למעסיקים החקלאיים וגם לתוכניות ההשתלמות עצמם, ההדרכה והחניכה ששמענו עליהם פה היום מתבצעת בעיקר על ידי מהגרי עבודה תאילנדים שלא דוברים גם את השפה שאותם משתלמים דוברים.
חני בן ישראל: עכשיו חשוב להבין בתוכניות האלה משולמים, דובר פה על שכר הלימוד - ויושבת הראש את התעכבת על זה ובצדק - דמי תיווך אסטרונומים, בסדר, דמי תיווך אולי התופעות הקשות ביותר של הגירת העבודה לישראל, שרשות ההגירה, משרד העבודה, גופי ממשלה, עמלו שנים ארוכות להסדיר אותה דרך הסכמים בילטרליים שנועדו לגדוע את התופעה הקשה הזאת, שקשורה באופן עמוק בשעבוד חובות ובסחר בבני אדם, רק שבהקשר לתוכניות ההשתלמות לדמי התיווך האסורים האלה, קוראים שכר לימוד, שעל הגובה שלו אין מגבלה סטטוטורית וככה בעצם התוכניות האלה חומקות מהאיסור על גבייה של דמי תיווך, בראייה יחסית חשוב להבין, המשתלמים משלמים הרבה יותר ממה שהעובדים התאילנדים שילמו בשיא הגבייה מהם, כן, שהם שילמו 10 אלף, ו-11 אלף, ו-12 אלף דולר, המשתלמים באופן יחסי שמגיעים לפה ל-11 חודשים ומשלמים 11 אלף שקל, משלמים בעצם הרבה יותר ממה שהם שילמו בעבר.
חני בן ישראל: באופן הזה האנשים האלה וחשוב להבין את זה, שקועים בחוב לאורך כל השהות שלהם בישראל כמאפיין אינהרנטי של התוכניות האלה ואני חושבת שבאמת באופן אבסורדי וכל כך מטריד, אני חושבת שהנתונים של המשטרה על הכרה בקורבנות סחר בבני אדם - -
אבתיסאם מראענה: גברתי, יש לי שאלה, למה הם שוקעים בחוב?
אבתיסאם מראענה: רגע אם הם מקבלים שכר מינימום, אנחנו מדברות על 5,600 ₪ ?
אבתיסאם מראענה: עכשיו 5,600 ₪ שכר מינימום שבעצם מנקים כל חודש את שכר הלימוד פרוס על 11 חודשים, למה את מבחינתך חושבת שזה מכניס אותם לחובות?
חני בן ישראל: כי הם אמורים לפרוע את החוב של שכר הלימוד, כמו שנאמר פה, אין להם את הכסף הזה, מדובר במהגרי עבודה שמגיעים ממדינות מתפתחות, אין להם 11 אלף שקל לשלם ולכן הם בעצם פורעים את החוב הזה מתוך שכר העבודה שלהם לאורך כל התקופה שהם כאן בישראל, עכשיו אני רוצה להגיד עוד משהו - -
אבתיסאם מראענה: אבל אני לא הבנתי למה את טוענת חוב, לא הבנתי למה זה מכניס אותם לחוב, הם מקבלים שכר מינימום, אנחנו נדבר על זה, נתווכח על זה ונדון בזה, אבל את אומרת בעצם, למה זה מכניס אותם כן לבור?
אבתיסאם מראענה: למה זה מכניס אותם לחוב?
אבתיסאם מראענה: הם צריכים לשלם עבור בעצם האוכל שלהם?
אבתיסאם מראענה: המגורים שלהם?
אבתיסאם מראענה: בריאות?
אבתיסאם מראענה: מה תסבירי לי.
חני בן ישראל: הם חייבים 11 אלף שקל לתוכנית שהביאה אותם לישראל, אוקי, זה החוב שלהם, הם חייבים סכום מאוד מאוד לא קטן - -
יענקל'ה מוסקוביץ: למה חוב?
יענקל'ה מוסקוביץ: הם לומדים, למה חוב?
יענקל'ה מוסקוביץ: זה פשוט לא יאומן, פה אנשים לומדים משלמים על השכר לימוד, למה דמי תיווך?
יענקל'ה מוסקוביץ: מאיפה היא מביאה את המילה הזאת דמי תיווך?
יענקל'ה מוסקוביץ: הם לומדים ומשלמים שכר לימוד, אני לא מבין.
אורן דוד: ב-11 חודש עושים פה 60 ומשהו אלף שקל, אחרי שעושים ב-11 חודשים 60 אלף שקל, שכר הלימוד שהם מקבלים בעבורו עולם ומלואו, זה עדיין רק 11, 50 אלף שקל במדינות הללו - -
אבתיסאם מראענה: אני לא שומעת אותך, אני אתן לך רשות דיבור ואני לא שומעת אותך וגברתי תחכי דקה על הזום בקו שנייה ברשותך, אני רוצה לתת לחברת הכנסת, כי היא צריכה לצאת, יש לך דקה וחצי.
נירה שפק: תודה, אני אומר כמה דברים, קודם כל אני אומרת, אני יושב ראש השדולה החקלאית בכנסת, אותי מעניין תחום החקלאות והפיתוח וגם יחסי גומלין בתחום הזה, מעבר לזה אני חברת כנסת שמייצגת ורוצה להיות במדינה דמוקרטית, מכבדת ערכים ולכן קצת קשה לי לשמוע, אמרת את זה בצורה מאוד ברורה כשדיברו נציגי החקלאים, נכון, או לא נכון, זה בכלל לא רלוונטי, אני מקבלת את מה שאת אומרת, לשמוע - לא זוכרת את שמה של הבחורה שמדברת עכשיו - אבל כשהיא באה ואומרת כסות של השתלמות על סחר בבני אדם, אז אני מבקשת להעיר שגם פה זה אמירה לא מקובלת, כי בעצם יש כאן הסדרה ממשלתית, יש החלטת ממשלה 621, החלטת ממשלה 147 ויש החלטת הממשלה 3431, זה החלטות ממשלה מ-2009 שדנות בנושא הזה, אי אפשר להאשים את מדינת ישראל, ברגע שיש החלטת ממשלה, שמדינת ישראל בונה כסות, אז קודם כל אני אומרת בואו נכבד את המקום הזה, מכל הגופים, זה הערה אליה, כחברת כנסת אני מעירה לה.
נירה שפק: דבר נוסף, אני באה ואומרת יש כאן פרויקט יפה, יש כאן פרויקט מדהים שעכשיו הוא נכנס גם להסדרה, זה אומר שיש סילבוס, יש מחויבות, צריך לעשות השלמות, צריך לדאוג שיהיה את כל התנאים, אבל יש כאן פרויקט יפה, הייתי שם, הייתי וביקרתי ואחד הדברים שראיתי ואהבתי וראיתי גם דברים שפחות מצאו חן בעיניי, אבל גם ראיתי דברים שמאוד מצאו חן בעיניי ולכן אנחנו צריכים לחזק את מה שחזק ולתקן את מה שלא טוב, לא מסתירים את זה וכשחני מציגה לי תמונות של סטודנטים שלה, שאני נוסעת לאחת המדינות ויש לי תמונות וממשקים אם אני אצליח להגיע ואני רואה את היחס - -
קריאה: באינדונזיה.
נירה שפק: כשאלי מוגרבי מגיע ובא לבקר אותו בערבה, באותו מקום סטודנטית לתואר שני, שהיא כבר לא אצלו ארבע שנים והיא חוזרת והיא עושה תואר שני ואני יושבת ומדברת איתה ב'סמול טוק', או כשאני עוברת בין הדוכנים שלהם ואני רואה איך הם מציגים את המדינה שלהם ואני שאלתי אותם מה הם אומרים, או שיש סטודנטית שמשתתפת במרוץ תל אביב, או כשיש כל מיני דברים כאלה זה עושה טוב לכולנו, לכן בואו נחזק את זה.
אבתיסאם מראענה: עבר המסר, אבל אנחנו בזה, המסר עבר, אנחנו שם, אני מודה לך, תודה חברתי, חברת הכנסת, אני אשמח לתת לחני בן ישראל להמשיך את הדברים שלה, לא לקפוץ, תנו לה שנייה, אני יודעת גם לשאול שאלות כשזה לא מסתדר לי, אני שואלת שאלות, לא לדאוג.
חני בן ישראל: אני רוצה לומר משהו על ההסדרה החדשה, כי שמענו שאנחנו בפתח של עידן חדש, אני רק יכולה לקוות שזה ככה.
חני בן ישראל: אני אומר ליושבת הראש, אני הופעתי בפני הוועדה הזאת לפני שמונה שנים, בשנת 2014, הדיון הראשון, ככול הנראה, אי פעם שהתקיים על תוכניות ההשתלמות בחקלאות, כשלא הייתה שום הסדרה, כן, למרות שעלו גם אז טענות מצד כל מיני גורמים שהיא כן קיימת, אני חושבת שבשנים האחרונות באמת הודות לפעילות כל כך חשובה של ארגונים, כמו "קו לעובד", כן הובנה גם אם באופן לא מספק וחלקי, הבעייתיות הגדולה שטמונה בתוכניות האלה, לפחות בידי חלק ממשרדי הממשלה, אבל אני חוששת, אני אומרת את זה בצער, שאני לא רואה שההבנה הזאתי התרגמה לנוהל, בראייתי, בראייתנו הנוהל החדש פשוט ממסד את המצב אנומלי הקיים, הוא עושה את זה בכמה היבטים מרכזיים, גם בהיבט של היקף העבודה, הנוהל בעצם ממסד מתכונת של עבודה במשרה מלאה של חמישה ימים בשבוע ויום אחד בלבד של לימודים, הוא מכשיר את דמי התיווך הגבוהים תוך התייחסות אליהם כשכר לימוד, הוא מכשיר את הכבילה לתוכניות ולמעסיקים החקלאיים והוא מכשיר את הפעילות של מרכזי ההשתלמות, שזה פעילות של תיווך כוח אדם ומתיימר להחריג אותה במסגרת - -
אבתיסאם מראענה: אוקי, בסדר, אני מודה לך.
חני בן ישראל: דבר אחרון גברתי ברשותך, רק בפרספקטיבה - -
אבתיסאם מראענה: רגע, אבל תני לי לפני שאני אשכח, אני חייבת לציין את זה לפרוטוקול, אני מבקשת לבדוק את הסוגייה הזאתי, איך השכר לימוד שלהם בעצם הופך להיות כבילה על ידי המעסיק, זאת שאלה שאני רוצה שתבדקו לי.
אורן דוד: תבדקו את זה, זה מצוין.
אבתיסאם מראענה: אני לא פונה, אני רוצה לבדוק, כולם קופצים, לא, תנו לי לבדוק, אתם רוצים תשובות, או אתם רוצים עכשיו שנמשיך - -
קריאה: צריכים לבדוק את זה לגופו.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לבדוק את הסוגייה הזאתי, מאיפה מגיעה הטענה של בעצם כן כבילה, הרי יש פה כבילה למעסיק, נכון?
אבתיסאם מראענה: גברתי?
דנה קורש: לא, אין.
אבתיסאם מראענה: אין כבילה למעסיק, כל משתלם הוא יכול בעצם לעבור -
דנה קורש: כל משתלם יוצא מכאן עם לפחות 4,000 דולר רווח שהוא מצליח לחזור בכדי להשתמש במה שהוא בנה פה כיכולות לעסוק בזה בעשייה בשטח כשהוא חוזר למדינת המוצא שלו.
אבתיסאם מראענה: למה את נוקטת עוד פעם ארבע הזה, 4,000 דולר, מה קרה לנו עם הארבע?
אורן דוד: אפשר לעגל את זה ל-10 אלף דולר, זה בסדר.
דנה קורש: את עשית את המתמטיקה הנכונה, את שאלת, 5,600 כפול 11 חודש ו-11 אלף שקל שכר לימוד, יש פה פער, נכון?
דנה קורש: הפער הזה נכנס לכיסו של אותו מתמחה שיכול להשתמש בסכומים האלה בכדי לחזור למדינה, עכשיו תראו - -
אבתיסאם מראענה: גרעון הוא לא יצא מגרעון.
שירי לב-רן: אני רוצה לדייק, הוא לא מקבל, הנטו שלו הוא לא 5,600 .
דנה קורש: נכון, חד משמעית, את צודקת, הוא בערך 3,000 ומשהו, אני מסכימה.
אבתיסאם מראענה: רגע, הנטו שלו הוא 3,600?
דנה קורש: אבל עדיין זה 30 אלף שקל, נעגל את זה, 30 אלף שקל ב-11 חודש.
אבתיסאם מראענה: לא, אכל?
אבתיסאם מראענה: שתה?
אבתיסאם מראענה: משהו?
אבתיסאם מראענה: לא צריך לאכול?
אבתיסאם מראענה: לא צריך לשתות?
אבתיסאם מראענה: בגד?
אבתיסאם מראענה: מעיל?
אבתיסאם מראענה: תספורת?
דנה קורש: שוב, אנחנו מסתכלים על זה כשנת התמחות, הוא מגיע הוא משלם על זה שהוא מקבל פה מסגרת עם לימודים, הוא משלם על זה שכר לימוד.
אבתיסאם מראענה: את זה אני הבנתי, בואי לא נחזור אחורה, בואי נתקדם.
דנה קורש: אני רק רוצה לדייק, כל הטענות שמעלה חני - -
אבתיסאם מראענה: לא, אני רוצה לשאול את השאלה לגבי הכבילה, בעצם אין כבילה, הוא יכול לזוז.
דנה קורש: ההסתכלות שלנו אין כבילה, אני לא עורכת דין, אבל הנושא הזה גם נידון ב-4.4 זה בדיוק מה שנידון וכולי תקווה שהיא תוכח אחרת.
אבתיסאם מראענה: טוב, אוקי.
חני בן ישראל: אני יכולה לחדד את העניין של הכבילה, אם זה חשוב לגברתי להבין?
אבתיסאם מראענה: לא, אני לא רוצה, אני מכירה את הכבילה, שאלתי את השאלה, כי העלית אותה, אני מנסה פה, אני מודה לך, קיבלתי, אני חייבת לסיים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת לשי פולק את היכולת לדבר, תודה על הסבלנות, התאחדות האיכרים, בבקשה ואחריו נא להכין את אורית רונן מ"קו לעובד" שתעלה איתנו לזום, כן שי.
ישי פולק: קודם כל תודה רבה, אני רוצה 'לפתוח פה רק עצב כואב', כולם שמענו פה על היופי של הפרויקט וזה פרויקט מדהים והמשתלמים תורמים למשק החקלאי, אבל אני לא רואה שהולכים 'להרוג' את הפרויקט ואני מסכים עם כל הגורמים - -
אבתיסאם מראענה: אתה רוצה 'להרוג' את הפרויקט?
ישי פולק: חס וחלילה, אני חושב שהדבר הזה הוא נכון, אני אומר שהמשתלמים תורמים למשק החקלאי, אני חושב שמה ששמענו פה עד עכשיו היה ניסיון לפאר את הפרויקט ואני מסכים עם זה, אבל והאבל הוא החקלאים אמורים לשלם מחיר והמחיר מוצמד נכון להיום בנוהל הזה בצורה חד חד-ערכית לצו ההרחבה, כאשר יש מספר דברים נוספים שגם צו ההרחבה לא נותן ונותנים פה יותר למעשה והזכויות שלהם למעשה של המשתלמים יש זכויות יתר בהקשרים האלה, ביחס לעובדים האחרים וברשותך אני אגע בשבע נקודות זריז שמדברות למעשה על הפער הזה, אבל נראה לי - -
אבתיסאם מראענה: אבל הם לא עובדים, רגע, אתה אומר - -
ישי פולק: זו בדיוק הנקודה, הם לא עובדים, אבל יש 'מלחמה' במירכאות כפולות, בין רשות האוכלוסין למשרד החוץ, איך לקרוא להם, איזה סוג ויזה לתת להם.
אבתיסאם מראענה: אני לא ראיתי פה 'מלחמה', ראיתי פה שלום ואהבה.
ישי פולק: זה בסדר גמור, היה דיונים כבדים מאוד וקשים מאוד בנושא הזה של איך לראות אותם ובסופו של דבר הניסיון הזה של ההצמדה בנוהל לצו ההרחבה, זה ניסיון לעקוף למעשה את מעמדם כמשתלמים, אלא כמעמדם לעובדים.
נועה בן שבת: אבל הם סטודנטים עם ויזה לעבודה לא?
קריאה: הם בוויזה א' 2.
נועה בן שבת: אז הם עובדים בזמן ש - -
ישי פולק: ואין לי שום בעיה עם זה.
דנה קורש: זה שנת סטודנט והם המוחרגים היחידים שיכולים כסטודנטים לעבוד, אבל הם במשרת סטודנט.
נועה בן שבת: משרת סטודנט, אבל הם מבצעים עבודה, שהם מבצעים עבודה הם עובדים - -