GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אושרה פרידמן: מכיוון שאין לנו איזשהו דדליין שאומר מה יקרה, או מה יעלה בגורלן של אותן הנשים ואותן הילדות, ואין לנו טווח זמן ספציפי, חשוב שהמשקפיים האלה ישרתו אותנו לאורך זמן, ושנעשה יד אחת, כל המשרדים, בין אם מסכימים, ומותר להסכים שלא להסכים זה בסדר, אבל כדי באמת לתת את המענה ההולם, הנכון, והמדויק, ועם כמה שפחות נזקים.
אבתיסאם מראענה: נכון, אני מודה לך.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור למשרד החינוך, לנציגה שהגיעה, כמובן תציגי את עצמך.
טירה אמרוסי גלינויר: שלום, שמי טירה, ואני מנהלת את האגף לקליטת תלמידים עולים ותושבים חוזרים.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו נערכנו כבר לפני כמעט חודשיים, לקליטת עלייה של 5,000 עולים שהיו צפויים להגיע, ומהר מאוד הבנו שזה יהיה אירוע מתגלגל, ושיגיעו לא רק עולים חדשים, יגיעו גם אזרחים אוקראינים במצב של פליטות, ונצטרך גם להם לתת מענה.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו בנינו תוכנית חינוכית, גם לבאים לתוך מרכזי הקליטה במלונות של משרד העלייה והקליטה, וגם בנינו תוכנית חינוכית בעבור הילדים שמשרד הרווחה מטפל בהם.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו כבר משלבים ידיים במרכז, בנס הרים, הכנסנו לשם גרעיני מחנכים שדוברים את השפה, על מנת להמשיך לשמור לילדים על איזשהו רצף.
טירה אמרוסי גלינויר: העמדנו תקציב לטיפולים וסדנאות שיחזקו את החוסן, גם בעבור הילדים וגם בעבור ההורים, גם של העולים וגם של האזרחים.
טירה אמרוסי גלינויר: הבוקר במקרה דיברתי כבר עם איריס ממשרד הרווחה, ויש לנו המון שיתופי פעולה, גם עם החברה האזרחית, כמו "לב אחד", מכינות, תנועות נוער, כולם באמת התגייסו לסייע.
טירה אמרוסי גלינויר: גם מתוך הבנה של המצב, יש לנו מורות חיילות אז גם אותן הזזנו, למרות שאנחנו אחרי שנתיים של קורונה, אבל אנחנו מבינים שזו שעה שאנחנו נדרשים לעשות ביחד.
אבתיסאם מראענה: יש ניטור לגבי אותה אוכלוסייה שהם בעצם אזרחים?
אבתיסאם מראענה: אני לא מדברת על עולים וזכאי שבות, כי בטח יש להם את הסל שלהם ויש להם משרד משלהם שמטפל בהם.
אבתיסאם מראענה: השאלה היא האם לגבי פליטי המלחמה, יש ניטור לגבי ילדות וילדים שבעצם אין להם מסגרות חינוך?
טירה אמרוסי גלינויר: כן, אז אנחנו עובדים בשיתוף פעולה כמובן עם השלטון המקומי.
טירה אמרוסי גלינויר: יש לנו נתונים לגבי רשויות, שמשפחות מארחות אותן, והילדים הם באשרת תייר, כמו למשל מודיעין, נוף הגליל, כרמיאל, ועוד הרבה רשויות.
טירה אמרוסי גלינויר: יש לנו מסד נתונים מאוד מסודר.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח לקבל אותו.
אילן ברוש: אני נשמח לקבל אותו.
אבתיסאם מראענה: אנחנו גם.
טירה אמרוסי גלינויר: כן, זה מה שרציתי להגיד, אני אשמח גם לשתף את החברים שלנו בנתונים שאנחנו אוספים.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו מפעילים חדר מצב כבר שבוע וחצי עוד מעט, וכן, זה אירוע מתגלגל.
טירה אמרוסי גלינויר: אני חושבת שהמענים מתהווים, בשיתופי פעולה מאוד גדולים ואחריות משותפת, גם של משרדי הממשלה וגם של החברה האזרחית.
אבתיסאם מראענה: אז רגע, אני רוצה רק להבין.
אבתיסאם מראענה: אני מאוד אשמח לקבל את הנתונים, את הפילוח, את הרשימה הזאת של פריסה גיאוגרפית, איפה האנשים, איפה המרכזים וכולי.
אבתיסאם מראענה: את אומרת שזה נמצא במשרד החינוך, ואתה רוצה לבקש ממנה?
אילן ברוש: לא, אני רק רוצה להבין, עדיין אין להם ביטוח רפואי - - -
טירה אמרוסי גלינויר: נכון.
אילן ברוש: אתם מכניסים אותם למוסדות החינוך?
טירה אמרוסי גלינויר: לא.
אבתיסאם מראענה: לא, היא לא אמרה את זה.
טירה אמרוסי גלינויר: לא, לא אמרתי.
אילן ברוש: אני שואל, אז מה קורה עם הילדים?
טירה אמרוסי גלינויר: אז אני אסביר, ברשותך.
טירה אמרוסי גלינויר: בעיקרון, אנחנו כפופים לאמנות בין-לאומיות ולכל מיני הסכמים כאלה ואחרים.
טירה אמרוסי גלינויר: בעיקרון, מערכות חינוך בעולם קולטות ילדים רק אחרי שלושה חודשים של שהייה, מבלי קשר למעמד שלהם או של ההורים שלהם, זה הדבר הראשון, וזה המצב כרגע.
טירה אמרוסי גלינויר: לצד זה אנחנו מבינים את הצורך ואת החשיבות של שגרה, על מנת לשמור על חוסן, ואיזושהי פעולה, וגם כדי שההורים - - -
אבתיסאם מראענה: אני חייבת לציין שהשגרה היא לא רק השגרה שלהם, אני חושבת שגם אנחנו, כאזרחיות ואזרחי מדינת ישראל, המלחמה באוקראינה והכניסה של הנשים, אנחנו מאוד מוטרדות ומוטרדות.
טירה אמרוסי גלינויר: אני מסכימה, נכון.
אבתיסאם מראענה: אני לא מדברת בקול שלי רק, אני מדברת בקול של אנשים שפונים ואומרים שהם גם מעורערים, הם מוטרדים והם מודאגים.
טירה אמרוסי גלינויר: אז גם לזה המשרד נתן מענה, ופתחנו מוקד בשפה שגם הורים וילדים ומורים, כשיש קושי, יוכלו לפנות.
טירה אמרוסי גלינויר: גם ראינו בהתחלה כיתות שהיו בהם גם תלמידים ממוצא רוסי וגם תלמידים ממוצא אוקראינים, ראינו שיש מתח, אז טיפלנו בזה, וגם הוצאנו להורים ולמחנכים איזשהו דף מידע.
טירה אמרוסי גלינויר: כן, אנחנו באירוע חזק מאוד, ומנסים לתת מענה לכל צורך שעולה.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו הרבה מאוד בשטח, אני בעצמי מסתובבת, ונמצאת בקשר תמידי גם עם רשויות מקומיות וגם עם חברים נוספים במעגלים.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו נשמח שתיפתר סוגיית הביטוח, על מנת שנוכל - - -
אבתיסאם מראענה: הרפואי?
טירה אמרוסי גלינויר: בכלל של ביטוח.
אבתיסאם מראענה: למה את מתכוונת?
טירה אמרוסי גלינויר: תראי, כשאני או את נוסעות לחו"ל, אנחנו עושות ביטוח, נכון?
טירה אמרוסי גלינויר: הם פה, אין להם ביטוח.
טירה אמרוסי גלינויר: אני חושבת שזה אירוע הרבה יותר רחב וגדול, וכן נדרשת איזושהי מדיניות, שלא אנחנו, משרדי הממשלה, קובעים אותה, אלא הממשלה קובעת את המדיניות ומאפשרת 'גו' הרבה יותר גדול לטובת - - -
אבתיסאם מראענה: עכשיו למה את קושרת את סוגיית הביטוח, סליחה על הבורות שלי ורק שלי, למה את קושרת את סוגיית הביטוח לגבי מערך החינוך או מערך אחר?
טירה אמרוסי גלינויר: אז אני אסביר.
אבתיסאם מראענה: את מחכה לשלושה החודשים ואת אומרת שאת צריכה להיערך לאחר כך?
טירה אמרוסי גלינויר: לא, לא.
אבתיסאם מראענה: זו שאלה מצוינת, אני מפרגנת לעצמי.
טירה אמרוסי גלינויר: גם, אבל כרגע יש גם ילדים שהם האזרחים האוקראינים, מי שמשרד הרווחה אמור לטפל בהם.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו מוכנים להיכנס מחר בבוקר לרשויות שהודיעו לנו שיש להם קבוצות של למעלה מ-20 ילדים שצריכים מסגרת.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו ניתן מסגרת בלתי פורמלית לילדים האלה, שבועית, ידעו מה קורה בכל יום ובכל שעה, תהיה פונקציה שתהיה אמונה על הפעילות שלהם, אבל צריך להסדיר את הביטוח.
טירה אמרוסי גלינויר: אז אנחנו נשמח שזה יקרה.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם, הילדים והילדות האלה בלי ביטוח הם לא יכולים להיות כמעט בשום מסגרת, כי אם הם ייפגעו אז לא יהיה אפשר לטפל בהם?
טירה אמרוסי גלינויר: אז לא יהיה אפשר לתת טיפול רפואי.
אבתיסאם מראענה: מדהים, פשוט מדהים.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני מודה לך, וגם אני אשאל אותך עוד שאלה.
טירה אמרוסי גלינויר: בשמחה.
אבתיסאם מראענה: את בעצם אומרת שאחרי שלושה חודשים הם יכולים להיקלט לבתי הספר ולגני הילדים, אין פה בכלל שאלה?
טירה אמרוסי גלינויר: אין שאלה.
אבתיסאם מראענה: עם ביטוח ובלי ביטוח?
טירה אמרוסי גלינויר: כן.
טירה אמרוסי גלינויר: כן, כי משרד החינוך עושה לכל תלמיד ביטוח.
אילן ברוש: אחרי שלושה חודשים פג להם התוקף של אשרת התייר והם צריכים לעזוב, אז אין פה שום עניין.
אילן ברוש: התוקף של השהייה שלהם היא תחת אשרת תייר לשלושה חודשים בלבד.
טירה אמרוסי גלינויר: אתה יודע כמה ילדים חסרי מעמד יש לנו במערכת?
אילן ברוש: אני יודע בדיוק, אבל - - -
אבתיסאם מראענה: לא, אבל היא שואלת שאלה מצוינת, כי היא בעצם אחת מהיחידות שאומרת, רגע חברים, בואי נתסרט.
אבתיסאם מראענה: נראה לי שבעבר שלך היית משהו בענייני קולנוע וטלוויזיה.
טירה אמרוסי גלינויר: חוץ משאני חיה בסרט, לא.
אבתיסאם מראענה: הבנתי, אוקיי.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם, היא אומרת שבעוד שלושה חודשים, אוקיי, אנחנו מקווים שהמלחמה תסתיים וכולם יחזרו, אבל סביר להניח וגם בואו לא ניתמם, אנחנו מכירים ומכירות את המציאות היטב, יכול להיות שחצי יצאו מכאן וחצי לא יצאו מכאן, יכול להיות שהמלחמה כן תימשך, מה יהיה?
אבתיסאם מראענה: יחדשו להם את אשרת התייר?
אבתיסאם מראענה: אני לא יודעת בדיוק מה יקרה בעצם.
אבתיסאם מראענה: משרד החינוך נערך לסוגייה הזאת, שבעצם אחרי שלושה חודשים יצטרכו לפתוח את שערי בתי הספר לאותן ילדות ולאותם ילדים שיישארו כאן.
אבתיסאם מראענה: אז או שעושים גירוש המוני בזמן מלחמה, ואני לא חושבת שזה יקרה, אנחנו מדינה מצוינת שיכולה להיות גם מצוינת בזמנים שכאלה, אני לא חושבת שגירוש של אנשים בזמן מלחמה יקרה, אבל איך אנחנו נערכות אחרי שלושה חודשים - - -
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו קולטים אותם במערכת כמו כל ילד בישראל.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז אני מודה לך גברתי, תמשיכי לחיות בסרט שאת חיה בו, הוא סרט מצוין.
אור צוברי: אני רק חייבת להוסיף פה, שטיפול רפואי הילדים האלה כן יקבלו, זה מה שדיברנו עליו קודם.
אור צוברי: שאנחנו כן עובדים לפי - - -
אבתיסאם מראענה: לפי ההסכם עכשיו?
אור צוברי: כן, 60-0 טיפול רפואי חירומי.
טירה אמרוסי גלינויר: אבל לא ביטוח?
אור צוברי: לא, לא ביטוח, זאת אומרת, אם ילד חס וחלילה נפגע או מגיע עם איזשהו - - -
אבתיסאם מראענה: יהיה לו ביטוח?
אור צוברי: לא ביטוח, אבל הוא יקבל סיוע רפואי.
אבתיסאם מראענה: לא, אבל גברתי, היא אומרת משהו אחר.
אור צוברי: לא, אבל הביטוח, כשאת אומרת - - -
אבתיסאם מראענה: אם מישהו שובר את הראש באמצע משחק כדורגל במסגרת לא פורמלית, בטר"ם לא יעזרו לו.
אבתיסאם מראענה: אתה מסכים איתי?
אבתיסאם מראענה: מסכימות איתי?
אבתיסאם מראענה: אנחנו בבעיה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אנחנו מבינים את ההשתלשלות של הבעיות, אני מקווה שהן ייפתרו בהקדם.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שיש לנו משרדי ממשלה מצוינים, ושרות ושרים מצוינים, שיעשו בעת הזאת את ההחלטות הכי נכונות והומניטאריות, ואנחנו לא נהיה במצב שהוא הרבה יותר מורכב וסבוך.
אבתיסאם מראענה: היועצת המשפטית כותבת לי פתק, אני אקרא שנייה - - - הבנתי, היועצת המשפטית שואלת שאלה מצוינת, אני מפרגנת לך, איילת.
אבתיסאם מראענה: מה עושות ועושים היום הילדות והילדים של מבקשי המקלט, מבחינת הביטוח הרפואי, שהן נמצאות במערכת החינוך?
טירה אמרוסי גלינויר: המשרד מבטח את כל הילדים, גם הילדים שלך וגם הילדים שלי, לכל ילד במערכת החינוך יש ביטוח.
איילת וולברג: ומכוח מה אתם מחכים את השלושה חודשים האלה.
אבתיסאם מראענה: אה, שאלה טובה.
טירה אמרוסי גלינויר: אנחנו מחכים שתהיה מדיניות ממשלתית.
איילת וולברג: אוקיי, אבל זה לא עניין של נוהל, ההמתנה הזאת של השלושה חודשים?
איילת וולברג: כלומר, למה לא להכניס אותם עכשיו?
טירה אמרוסי גלינויר: כי אנחנו, כמדינה, כחלק מהעולם, יש אמנות כרגע, עד שממשלת ישראל לא - - -
איילת וולברג: אז זה מה שאני שואלת, באיזו אמנה כתוב שצריך לחכות שלושה חודשים עד שאפשר - - -
טירה אמרוסי גלינויר: כל אמנה, כנסי ל"כל זכות", אני יכולה תכף להראות לך, אני אכניס אותך, תכף כשיסתיים הדיון אני אראה לך.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז בעצם את אומרת שאתן מחויבות לאמנה, אחרי שלושה חודשים של ויזת תייר, בעצם מערכת החינוך צריכה - - -
טירה אמרוסי גלינויר: כן, חייבת להכניס את הילד למערכת החינוך.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, טוב, אז אנחנו בעצם - - -
טירה אמרוסי גלינויר: היא מערכת, היא לא בייביסיטר.
איילת וולברג: בסדר, אבל באמנה כתוב שצריך לדאוג לחינוך, לרווחה של הילדים - - -
טירה אמרוסי גלינויר: נכון, אחרי שלושה חודשים.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני אשמח לתת רשות דיבור לשני בר טוביה, מקדמת מדיניות בפורום ארגוני פליטים ומבקשי מקלט.
שני בר טוביה: אני אשאיר לחברותיי לדבר על הדברים הספציפיים שקשורים למדיניות הרווחה, ובעצם, מדיניות הקליטה בישראל וכולי.
שני בר טוביה: אני רק רוצה להגיד, שמה שאנחנו בפורום, בפורום ארגוני הפליטים, מה שהציבור הישראלי מתחיל לראות בשבועות האחרונים, מה שהממשלה מתחילה לראות, זה שכשיש פה אנשים שזקוקים להגנה בין-לאומית, לחברה הישראלית יש אינטרס לטפל בהם.
שני בר טוביה: אנחנו מאוד מאוד שמחות על ההתגייסות הציבורית למען פליטי אוקראינה, להתגייסות של הכנסת ומשרדי הממשלה, למוקד המדהים הזה שמשרד הרווחה והג'וינט הקימו תוך כלום זמן, על המענים שמתחילים לחשוב עליהם, על עצם ההתייחסות לבעיה, ואנחנו מאוד מקוות, שמה שהמשבר הזה יוביל אליו, וההתמודדות הישראלית המאוד מרשימה איתו, זה גיבוש של מדיניות הגנה ישראלית שהיא צופה פני העתיד.
שני בר טוביה: מדיניות שהיא לא מדיניות אד הוק שיוצרים אותה בגלל לחץ ציבורי כרגע, אלא מדיניות שצופה פני העתיד, שמשפרת את היחס הישראלי ואת העמידה הישראלית באמנות הבין-לאומיות, בחובות המוסריות והערכיות שמדינת ישראל עד היום הביעה מחויבות אליהן, אבל לא מימשה אותם בפועל כלפי מבקשי מקלט ופליטים אחרים, כמו שאנחנו מכירות ואת מכירה היטב כבר יותר מעשור.
שני בר טוביה: אנחנו מאוד מקוות שבעצם, שמה שהדבר שקורה פה כרגע מראה ומצביע עליו, זה שמהיום והלאה יהיה שיפור בנושא הזה, ותהיה מדיניות הגנה מסודרת, צופה פני העתיד, ושכוללת סל מסוים של זכויות, שכמובן תשתדרג עם חלוף השנים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתרגם במילה וחצי, לא לערבית אלא לעברית, את מה שאת אמרת.
אבתיסאם מראענה: את בעצם אומרת שאנחנו בעולם שקורים בו המון דברים, המון תרחישים, זה יכול להיות מלחמות של בני אדם עם בני אדם, וזה יכול גם להיות אסונות טבע.
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא רחוקות ורחוקים מזה, ולכן הדברים האלה, לצערי הרב, יקרו, ושווה שמדינת ישראל בעצם תיערך לאסונות שיקרו בעתיד, והם יקרו, ואני לא הבן אדם היחיד שמדבר עליהם, גם מלחמות וגם אסונות טבע.
אבתיסאם מראענה: זו הזדמנות מצוינת להיערך למקום הזה שבו, במקום שכל פעם אנחנו נמצא את עצמנו באותה סיטואציה, מחוסרי מדיניות והתנהלות, אז שיהיה משהו מוסדר, ושלא נגיע למצב שבו אנחנו בכאוס.
אבתיסאם מראענה: שפי, מה קורה?
שפי פז: אני מקשיבה לך.
אבתיסאם מראענה: את מהממת.
שפי פז: תודה.
אבתיסאם מראענה: תודה על הקשב, אבל תוך כדי הקשב אין מלמלת.
שפי פז: בסדר, אני - - -
אבתיסאם מראענה: לא, רגע, אבל אין לך זכות דיבור.
שפי פז: אני יכולה לענות לה?
אבתיסאם מראענה: לא, אין לך זכות דיבור בינתיים.
אבתיסאם מראענה: אני אתן לך, ותמתיני.
אבתיסאם מראענה: כמו שהקשבת עד עכשיו, אז תמתיני בבקשה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, טירה דיברה עכשיו, שני גם דיברה, ד"ר איילת עוז, כן גברתי, קראתי לך קודם עורכת דין ועכשיו את דוקטור?
איילת עוז: אני גם וגם.
אבתיסאם מראענה: מהמם, תוך שעה יש לך שני טייטלים, בבקשה גברתי, מנכ"לית המוקד לפליטות ופליטים ומהגרות ומהגרים.
איילת עוז: כן, זה דרש רק עשר שנים של עבודה, ויש לי את הטייטלים.
איילת עוז: אני רוצה להגיד דבר אחד, באמת, אני קצת מצטרפת לשני, בזה שעצם העובדה הזאת שכל המדינה יושבת וחושבת ביחד על כך שיש כאן אנשים שזקוקים להגנה ומה הם צריכים, זה דבר מדהים.
איילת עוז: זאת אומרת, אני לא רגילה להחמיא למשרדי ממשלה, זה עדיין קצת קשה בגרון, אבל זה באמת דבר מדהים, לשבת ולחשוב ביחד על מה אנשים שזקוקים להגנה צריכים, ואני מאוד מקווה, שבאמת כמו ששני אמרה, שתהיה עכשיו מדיניות הגנה בישראל.
איילת עוז: אני רוצה להגיד דבר אחד, שבאמת פשוט מתחבר לדברים שתיארתם בהתחלה על הוויזות.
איילת עוז: לא בכדי זה היה מין דיון מוזר כזה, שאומר שהם תיירים, או שהם יקבלו את ה-2א5 שזאת ויזת שחרור מהכלא, למה היא קשורה?
איילת עוז: וגם ראינו, שוב, אם אנחנו לומדים מלקחי העבר, ראינו מה קורה כשלא מסדירים את הדבר הזה, אנשים נשארים 15 שנה עם ויזת שחרור מהכלא, שיש לזה חתיכת משמעות.
איילת עוז: לכן, גם במישור הזה של סוג האשרה, אני חושבת שנכון שיהיה סעיף בחוק הכניסה לישראל שהוא ויזה של הגנה זמנית, של אנשים שנמצאים בסטטוס של הגנה זמנית, ואנחנו ביחד תופרים - - -
אבתיסאם מראענה: את אומרת שבעצם היא לא קיימת כרגע, ואנחנו רוצים להמציא אותה?
איילת עוז: נכון, היא לא קיימת כרגע, נכון.
אבתיסאם מראענה: אני בעד.
איילת עוז: הגיע הזמן שהדבר הזה יקרה, זה להוסיף סעיף לחוק הכניסה לישראל שיעשה סדר, וכן, כמו שאמרה גם שפי, הוא יחול על זכאי ההגנה הזמנית החדשים, והוא יחול על זכאי ההגנה הזמנית הישנים, כי תהיה מדיניות אחת ברורה.
איילת עוז: אלה אנשים שהמדינה החליטה להגן עליהם, המדינה החליטה שהם כרגע פה תחת ההגנה שלנו, והדבר הזה בא עם כלל ברור.
איילת עוז: זה באמת לא דבר יוצא דופן, ואם אנחנו לומדים לקחים מהעבר, הלקח הכי חשוב הוא עכשיו לקבל את ההחלטות האלה, עכשיו לסגור את הדברים האלה, ולא להיות מופתעים כאילו הדבר הזה הוא פעם ראשונה, וסוף סוף גם לתקן עוול היסטורי על הדרך.
אבתיסאם מראענה: מדהים, אני לחלוטין מסכימה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אלון שוורצר.
יהודה שרבאני: הוא לא פה, אני אדבר במקומו.
אבתיסאם מראענה: יהודה שרבאני, אם תרצו, שלום.
יהודה שרבאני: תודה רבה, אז אני אשמח רגע לענות לגברת בציטוט של תומר מוסקוביץ', ראש רשות האוכלוסין וההגירה שדיבר בדיון הקודם בוועדת הפנים.
יהודה שרבאני: הוא אמר כך: "מי שמגיע לישראל הוא לא פליט, הוא לא פליט, הגיעו אלינו אנשים שהגיעו מאוקראינה לפולין, משם לבלגיה, ואז הגיעו לישראל, אז הסמנטיקה צריכה להישאר בעינה, הם לא פליטים הם אזרחים".
קריאה: זה לא נכון, משפטית.
יהודה שרבאני: משפטית, לפי הדין הבין-לאומי, זה החוק, את יכולה ללכת ולנסות לקדם לשנות אותו.
איילת עוז: אם תסתכל על - - -
אבתיסאם מראענה: אה, לא, חברים - - -
יהודה שרבאני: פליט זה אחד שעבר ממדינה אחרת - - -
אבתיסאם מראענה: אדוני, שוורצר - - -
יהודה שרבאני: אני לא שוורצר, אני לא נראה כמו שוורצר.
אבתיסאם מראענה: שרבאני, אנא עארף, אני רואה את כולם אותו דבר אז לא אכפת לי.
אבתיסאם מראענה: תמתין שנייה, שאלת שאלה?
אבתיסאם מראענה: אמרת טיעון - - -
יהודה שרבאני: אני אשמח לענות, כן?
אבתיסאם מראענה: אז אני מנהלת את הדיון, לא אתה.
יהודה שרבאני: בשמחה.
אבתיסאם מראענה: חכה אדוני.
אבתיסאם מראענה: בבקשה, גברותיי, יש פה כמה נשים וקפצתן ביחד.
אבתיסאם מראענה: זכות הדיבור למי?
אבתיסאם מראענה: יש פה חברה שלנו שלא דיברה בכלל.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח לדבר על הנושאים החברתיים.
אבתיסאם מראענה: כן, ד"ר איילת עוז.
איילת עוז: אז אנחנו ממש לא נפתח פה עכשיו סמינריון בדיני פליטים, אבל מבחינתי, הקריאה שלהם של "נמלטי מלחמה", אם זה עוזר לך אפשר לקרוא להם נמלטי מלחמה.
איילת עוז: כששלושה מיליון אנשים מציפים את העולם במצוקה ובקריאה לעזרה, העולם מתגייס לעזור להם, זה ריב על - - -
יהודה שרבאני: נכון, ובאירופה - - -
אבתיסאם מראענה: לא, לא, אתה לא מפריע לה, אנחנו פה לא בדיאלוג.
איילת עוז: זה לא מקדם אותנו בשום צורה, לא למענה הוגן, לא למענה צודק, לא למענה ראוי, ולא למענה שמגשים את המדינה.
יהודה שרבאני: אני אשמח לענות לך גברתי, אם אפשר כמובן.
יהודה שרבאני: אז קודם כל, מדינות אירופה פתחו את שעריהן לכל פליטי אוקראינה, והם מציעים להם אשרה של שלוש שנים - - -
אבתיסאם מראענה: אז למה אתה אומר שהם לא פליטי אוקראינה?
אבתיסאם מראענה: הנה, אתה בעצמך אומר פליטי אוקראינה.
יהודה שרבאני: שלוש שנים של עבודה, פולין, גרמניה - - -
אבתיסאם מראענה: אבל אדוני, רגע, אתה רוצה שאני אלך איתך - - -
יהודה שרבאני: אני מדבר מפליטי אוקראינה, נכון?
יהודה שרבאני: לפולין, למולדובה, להונגריה, צמודות גדר.
אבתיסאם מראענה: הם פליטים עד שהם מגיעים לישראל?
יהודה שרבאני: רגע, שנייה, סליחה, תנו לי רק להשלים את הטיעון.
יהודה שרבאני: את התייפייפות הנפש בואו נשאיר למקום אחר.
יהודה שרבאני: ארצות הברית, אומת הדמוקרטיה הכניסה פחות מ-100 אזרחים אוקראינים.
יהודה שרבאני: אנגליה שנמצאת בסמיכות טריטוריאלית הרבה יותר קרובה ממדינת ישראל לאוקראינה, הכניסה רק 2,000, אוי אוי אוי.
יהודה שרבאני: זה שנכנסו לפה 9,000 אנשים מתחת לאף שלנו שהלכו - - -
אבתיסאם מראענה: 10,000.
יהודה שרבאני: לא, אני מדבר על לא זכאי חוק השבות, שנכנסו מתחת לאף שלנו, בניגוד למתווה של שרת הפנים של מדינת ישראל, כששגרירות אוקראינה הולכת ועותרת נגד מדינת ישראל בבג"ץ, כשאין לה בכלל זכות עמידה, כן?
יהודה שרבאני: איפה נשמע כדבר הזה, בכלל בעולם?
אבתיסאם מראענה: אז לא הבנתי את הטיעון שלך.
יהודה שרבאני: הטיעון שלי הוא טיעון ענייני.
יהודה שרבאני: מדינת ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי, החובה המוסרית שלנו זה לדאוג קודם כל לזכאי חוק השבות, ואני לא נכנס בכלל לחוק השבות ומיהו יהודי, זה לא מעניין אותי, אתם רואים שגם לי אין כיפה.
יהודה שרבאני: אני אומר מבחינה טכנית, לכו, יש שם כמעט 100,000 איש, ואפילו יותר מזה, יש מאות אלפי אנשים שנמצאים במדינות הסובייטיות, אם זה במולדובה, אם זה בבלרוס, אם זה באוקראינה, אם זה ברוסיה, תנסו להעלות אותם.
יהודה שרבאני: למה מדינת ישראל הולכת בניגוד לכל היגיון, בניגוד לכל צורך - - -
אבתיסאם מראענה: טוב, אדוני, רגע.
יהודה שרבאני: רגע, לא, כי הדיון שלך - - -
אבתיסאם מראענה: לא, אני לא מבינה - - -
יהודה שרבאני: אני אשמח לענות לך - - -
יהודה שרבאני: הכותרת של הדיון שלך, ברשותך - - -
יהודה שרבאני: זה מתן אשרות עבודה לאזרחי אוקראינה, כשאת לפני חמש דקות, קצת יותר, את אמרת בעצמך - - -
אבתיסאם מראענה: חצי שעה.
יהודה שרבאני: חצי שעה, את אמרת בעצמך - - -
אבתיסאם מראענה: שעתיים.
יהודה שרבאני: שחצי מהאנשים, אם נהיה פרגמטיים, חצי מתוכם בכלל יישארו במדינת ישראל.
יהודה שרבאני: אני עוזב רגע את כל הטיעונים הסוציולוגיים, שאנחנו המדינה שגם ככה הולכת להיות המדינה הכי צפופה בעולם לפי הנתונים של ה-OECD - - -
אבתיסאם מראענה: אולי זה לפי הפחדים שלך ולא לפי נתונים אמיתיים.
יהודה שרבאני: זה לא הפחדים שלי - - -
יהודה שרבאני: הפחדים שלי הם שמדינת ישראל זונחת את החובה שלה לעזור ליהודים קודם, כן?
יהודה שרבאני: ליהודים שזכאים - - -
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז זה לא המקום.
יהודה שרבאני: סליחה, זה כן, אנחנו בתוך משכן הכנסת - - -
אבתיסאם מראענה: אדוני.
יהודה שרבאני: אנחנו בתוך משכן הכנסת, זה כן דיון עקרוני.
אבתיסאם מראענה: לא, לא, אז אני - - -
יהודה שרבאני: אתם חייבים לדבר על זה.
יהודה שרבאני: יושבים פה נציגי ממשלה, עם כל הכבוד לך גברתי - - -
אבתיסאם מראענה: עם כל הכבוד לך אדוני - - -
יהודה שרבאני: משרד הרווחה ומשרד החינוך הם עובדים אצל אזרחי מדינת ישראל - - -
אבתיסאם מראענה: לא, אתה תעצור, אתה תעצור - - -
יהודה שרבאני: הם לא עובדים אצלך והם לא עובדים אצל אף אחד מכם.
אבתיסאם מראענה: עכשיו תקשיב לי טוב.
יהודה שרבאני: אני אשמח להקשיב.
אבתיסאם מראענה: תקשיב לי טוב.
אבתיסאם מראענה: אתה קורא למדינת ישראל מדינה מוסרית, ומבחינתי היא מדינה מוסרית, היא רואה גם את כולם ביחד - - -
יהודה שרבאני: אני אשמח רגע להכניס לך הערת ביניים - - -
אבתיסאם מראענה: עכשיו אתה - - -
יהודה שרבאני: היא מדינת הלאום של העם היהודי.
אבתיסאם מראענה: אתה, אדוני, מוזמן לצאת החוצה ולקחת רמקול וגם מיקרופון מכאן - - -
יהודה שרבאני: אוקיי, אני אעשה את זה.
אבתיסאם מראענה: ולקרוא ולהכריז על מדינת ישראל כמדינת העם היהודי - - -
יהודה שרבאני: נכון, אנחנו עושים את זה.
אבתיסאם מראענה: על הכיפק, תעשה את זה גם בחוץ, אף אחד לא יפריע לך - - -
יהודה שרבאני: אנחנו עושים את זה, אתמול עשינו את זה במחנה יהודה, שלשום באיילון, עושים את זה.
אבתיסאם מראענה: הדיון פה, אדוני - - -
יהודה שרבאני: כן?
אבתיסאם מראענה: הדיון פה הוא לא דיון פופוליסטי - - -
יהודה שרבאני: אז על מה הוא?
אבתיסאם מראענה: סליחה?
אבתיסאם מראענה: באת לדיון ואתה לא יודע על מה הדיון פה?
יהודה שרבאני: אני קראתי את - - -
אבתיסאם מראענה: זה דבר אחד, שאלתי שאלה - - -
יהודה שרבאני: קראתי את הכותרת - - -
יהודה שרבאני: הדיון הוא על מתן אשרות עבודה לאזרחי אוקראינה.
אבתיסאם מראענה: בדיוק, ועכשיו - - -
יהודה שרבאני: בדיוק.
אבתיסאם מראענה: ועכשיו, הדיון כאן, אם אתה מבולבל, אולי כן, הדיון כאן הוא דיון שבו אני נערכת לאנשים שתכף הם יהיו פה, כנראה עם אשרות עבודה כי לא תהיה ברירה, ואני מתדיינת על סוגיות שהוועדה הזאת מטפלת בהם, אתה מוזמן גם לקרוא מה בדיוק הוועדה הזאת עושה.
אבתיסאם מראענה: אם אתה רוצה לקרוא שוב ושוב האם המדינה הזאת היא מדינת העם היהודי, אתה מוזמן לעשות את זה בחוץ.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מבינות היטב את המדיניות של המדינה הזאת, אנחנו פה במדינת העם היהודי, הכל טוב, אף אחד לא מתווכח על זה.
אבתיסאם מראענה: אם אתה רוצה ויכוח, אתה מוזמן לצאת החוצה - - -
יהודה שרבאני: אני לא מתווכח על זה, אני רק ציינתי - - -
אבתיסאם מראענה: תודה רבה - - -
יהודה שרבאני: אני רק ציינתי עובדות כהווייתם - - -
יהודה שרבאני: שהן לא נשמעות כיום, לצערי לא - - -
אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אז תעשו הפגנה בחוץ ותשמיעו את מה שאתם רוצים להשמיע - - -
יהודה שרבאני: בעזרת השם.
אבתיסאם מראענה: אל תזלזל בדיון פה, ואל תהפוך אותו לפופוליסטי - - -
יהודה שרבאני: אני לא זלזלתי בו - - -
אבתיסאם מראענה: זה מה שאתה עושה.
יהודה שרבאני: לא הפכתי אותו לפופוליסטי.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, תודה, סיימנו את השיחה איתך.
יהודה שרבאני: תודה לך.
שפי פז: אני רוצה להגיד משהו, כי מה שנאמר פה, מה שאמרו פה - - -
אבתיסאם מראענה: שפי, לא כולם מכירים אותך, את צריכה להציג את עצמך בשביל הפרוטוקול.
שפי פז: אה, אוקיי, שפי פז מדרום תל אביב.
שפי פז: יושבות פה שלוש נשים - - -
אבתיסאם מראענה: כן, אבל שפי, לא לזלזל.
שפי פז: לא, לא, הן נחמדות מאוד.
אבתיסאם מראענה: תהיי עניינית.
שפי פז: מנכ"לית א.ס.ף, מנכ"לית המוקד, ומנכ"לית הפורום, אני לא יודעת בדיוק מה התפקיד של שני, והן אומרות בדיוק את מה שהיה צפוי שהן גם יגידו, והן כבר אומרות את זה מאז שפרצה המלחמה "וואו, הנה ההזדמנות הגדולה שלנו, יש לנו עכשיו את פליטי אוקראינה, אנחנו עכשיו נעקוב ואת כל מה שיתנו לפליטים מאוקראינה אנחנו נדאג שייתנו גם לפליטים מסודן, מאריתריאה" - - -
אבתיסאם מראענה: יש לך בעיה עם זה?
שפי פז: ולא משנה שאין שם מלחמה, ולא משנה שיש לנו יחסים דיפלומטיים ושלום עם המדינות האלה.
שפי פז: כן, בטח שיש לי בעיה עם זה, את יודעת שיש לי בעיה עם זה, אבל זה מדהים איך הן ישר, בשנייה שהגיע האוקראיני הראשון לארץ הן כבר יצאו בהכרזות, "הנה ההזדמנות הגדולה שלנו ואנחנו נשווה את כל התנאים".
שפי פז: אגב, לגבי הילדים, אין לנו שום התנגדות שיכניסו את הילדים האוקראינים לבתי הספר של המסתננים.
שפי פז: הם רוצים אינטגרציה?
שפי פז: הם רוצים ללמוד עם לבנים?
שפי פז: זאת הזדמנות נהדרת, כדאי שגם יכניסו קצת שוטרים כי כנראה תהיה שם אלימות, אבל אני רוצה - - -
אבתיסאם מראענה: נו, באמת, שפי.
אבתיסאם מראענה: לא יפה, את אמא, נכון?
שפי פז: אבל אני רוצה - - -
אבתיסאם מראענה: שפי, את אמא?
שפי פז: נשמה, רק לפני לא מזמן יצאה כתבה על אלימות - - -
אבתיסאם מראענה: לא, רגע נשמה, אבל שאלתי, את אמא?
שפי פז: כן, אני אמא.
אבתיסאם מראענה: נכון, גם אני אמא, ושתינו מסכימות שהזכויות של הילדה שלך או הילד שלך הן אותן זכויות של הילדה שלי - - -
שפי פז: אני בעד לגמרי, ואין לי שום בעיה עם זה שהילדים ילמדו - - -
אבתיסאם מראענה: אז מה הבעיה להשוות תנאים?
אבתיסאם מראענה: מה אכפת לך?
אבתיסאם מראענה: זאת השוואת תנאים.
שפי פז: הם יקבלו חינוך, הם רצו אינטגרציה אז הנה ההזדמנות, אבל אני חוזרת ואומרת את זה שוב - - -
אבתיסאם מראענה: אלימות יש בכל מקום.
שפי פז: אנחנו לא ניתן, אנחנו נעשה את כל מה שאנחנו יכולים ואנחנו לא ניתן, נשתמש במשבר הזה, שכמו שאת אמרת, חצי כנראה יישארו פה, נשתמש במשבר הזה כדי פתאום לספק זכויות לאנשים שלא יקבלו זכויות, שלא מגיע להם לקבל זכויות, ושמן הראוי שיגרשו אותם כמה שיותר מהר, וזה מה שהיה לי להגיד.
אבתיסאם מראענה: יש לי שאלה, את רוצה?
שפי פז: בבקשה.
אבתיסאם מראענה: טוב, איזה תנאים את חושבת שצריך לתת לאוקראינים, לפליטות ולפליטים שנכנסו למדינת ישראל בעת המלחמה הזאת?
שפי פז: קודם כל, שזה יהיה זמני, שיהיה ברור לגמרי שכל אחד - - -
שפי פז: תראי, ביטלו את הערבויות, נכון?
שפי פז: ביטלו את הערבויות.
אבתיסאם מראענה: לא, לא, יקירה.
שפי פז: יש רק חתימה, אני יודעת בדיוק מה יש.
אבתיסאם מראענה: לא, אני רוצה להגיד לך - - -
שפי פז: אלה שחתמו על ערבויות בהתחלה זה - - -
אבתיסאם מראענה: לא, לא, אתמול אני הייתי בנתב"ג, הערבויות לא בוטלו, אני מצטערת להגיד לך.
אבתיסאם מראענה: אין ערבויות?
אבתיסאם מראענה: אתם מוזמנים לתת תשובות, תבררו בבקשה ותנו לי תשובות אחרי בירור, כי אני אתמול הייתי בנתב"ג והערבויות עדיין קיימות.
נטלי אור חן: הערבות ניתנת במקרים שיש איזושהי בעיה, אבל זה לא משהו שהוא גורף, זה פרטני לגבי כל מקרה.
נטלי אור חן: הערבויות בוטלו כאשר הכניסו אותם - - -
אבתיסאם מראענה: הערבויות לא בוטלו, הערבויות עדיין קיימות והן נבחנות - - -
נטלי אור חן: אז אמרתי, נכון - - -