GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: שר הרווחה אומר רגע, אבתיסאם, זה קשור במשכורות, אני לא מסכסכת בינך לבין השר מאיר כהן כי הוא אחלה ועל הכיפאק, אבל אנחנו בכל זאת, בואי, אני רוצה למקסם את הסיפור הזה ולהביא אותו לפתרון, אני רוצה את ההמלצה של משרד הרווחה על מנת שנלך לוועדת שרים ונגיד להם חברים, יש פה משבר מאוד מאוד גדול, אנחנו רוצות לפתור אותו.
אבתיסאם מראענה: איפה הבעיה פה?
אבתיסאם מראענה: האם את והשר מתואמים על זה שיש מחסור מאוד מאוד גדול בעובדים זרים או בעובדים בכלל, תגייסו עובדים, לא חייבים להיות זרים, אבל תביאו, יש פה אנשים שבוכים, לא ישנים בלילה.
אבתיסאם מראענה: שלמה, לדוגמה, אמר שהוא לא ישן בלילה.
שרון רופא אופיר: לא, אבל השר אם הבנתי נכון אמר שאין מחסור, אז יש מחסור או אין מחסור?
אבתיסאם מראענה: רגע, אז אנחנו רוצות להבין.
מיכל חפץ: טוב, אז אנחנו כנראה לא מתואמים.
מיכל חפץ: אני שומעת ממך את מה שכבוד השר אומר.
מיכל חפץ: מהמסגרות אנחנו שומעים דברים אחרים.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, איפה הבעיה?
אבתיסאם מראענה: איפה לא דיברתם?
אבתיסאם מראענה: מתי לא דיברתם על זה?
אבתיסאם מראענה: כמה זמן לא דיברתם על הסוגיה?
מיכל חפץ: אני אחזיר לך את התשובה, אני אבדוק ואחזיר תשובה, אני אדבר ככה עם מנהל המינהל שלי לגבי כל מה ששאלת.
שרון רופא אופיר: מתמונת המצב שידועה לך, אחד, האם חסרים עובדים?
שרון רופא אופיר: זו סוגיה בינך לבין השר, זה עניין שלך ושל השר, זה לדעתי פחות מעניין כרגע לטובת הוועדה.
שרון רופא אופיר: אחד, האם חסרים עובדים?
שרון רופא אופיר: והאם חסרים עובדים מה בכוונתכם לעשות בעניין?
שרון רופא אופיר: את יודעת, הרי אנחנו עוסקים פה בחברה חזקה יודעת לחבק את החלשים שלה, ואני רוצה לקוות על אף הכותרות שאנחנו רואות הבוקר, אני רוצה לקוות שמדינת ישראל היא חברה חזקה והיא חברה חזקה שיודעת לחבק את החלשים, ומתמונת המצב שאני רואה פה אנחנו לא יודעים לחבק את החלשים, אז מה אתם מתכוונים לעשות?
שרון רופא אופיר: וגם לי יש הערכה מאוד גדולה לשר, אז תשתפי אותנו מה התוכניות שלכם.
מיכל חפץ: אני, קודם כל הפנייה לכאן לוועדה הזו באמת לאפשר גם למסגרות שלנו כניסה של עובדים זרים, אנחנו כן במסגרות יש מחסור בכוח אדם, אז גם המסלול הזה הוא מסלול שנדרש לנו כמו, יש לנו אוכלוסיה מגוונת בתפקודים נמוכים, אוכלוסיה של אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית עם תפקודים נמוכים, אנשים עם אוטיזם בתפקודים נמוכים, אנשים עם מוגבלות מוטורית, שנדרשים כולם לככה סיוע פיזי וגם ככה להשגחה יותר גדולה, זאת מלבד, יש לנו אנשים בתפקודים יותר גבוהים ועליהם אנחנו לא מדברים כאן בוועדה הזאת, אז כן נדרש כוח אדם, יש פער בין מה שצריך לבין מה שיש, זה מסלול אחד, ולכן אנחנו כאן בוועדה.
מיכל חפץ: המסלול השני שכן דובר כאן
מיכל חפץ: ככה בהתחלה על ידי עורכת דין גזית, זה המסלול של ההכשרות שאנחנו מקיימים שבסופן יוצא אדם, המטפל מקבל דרגת מטפל מוסמך שהיא לא רק, היא מתוגמלת, היא לא רק בהכשרה עצמה, היא גם מתוגמלת כספית, לא כל אחד מגיע לזה, מספר מטפלים מוגבל בכל שנה, אנחנו - - -
אבתיסאם מראענה: מי מגישים את מסלול ההכשרות?
אבתיסאם מראענה: כלומר, אני מבינה שיש מחסור, אדוני שלמה מרמורשטיין, כן, שלמה, אמר אותה מטפלת שחוקה לחלוטין חוזרת הביתה, יש לה משפחה וילדים, היא סוגרת מעגל של כמה ימים כימי עבודה כל כך קשים, מתי היא בדיוק תעשה את ההכשרות?
אבתיסאם מראענה: מה הסיכוי שבעצם אישה שהיא מותשת כל כך, איך מנגישים לה הכשרות ובאיזה שעות בזמן שבלאו הכי יש מחסור בעובדות ובעובדים, אז בזמן שהיא עושה הכשרות מי ממלא מקום שלה?
אבתיסאם מראענה: מה, שלמה יעבוד במקומה?
מיכל חפץ: א', עכשיו ממש ההכשרות הן ב-zoom גם, שזה הנגשות מאוד טובות ואפשריות.
מיכל חפץ: נכון, זה על שעות העבודה ובאמת ככה מסגרות מנסות ונותנות את הבשביל לאפשר את ההכשרות האלה כן מוצאות את אלה שיחליפו ויהיו באותם זמנים.
מיכל חפץ: יש לנו - - -
אבתיסאם מראענה: בעצם ההכשרות האלה - - -
מיכל חפץ: והלוואי ויכולנו לתת יותר והלוואי והיה לנו תקציב ליותר הכשרות, ליותר אנשים.
שלמה מרמורשטיין: אנחנו מאוד מעודדים את ההכשרות כי זה מעלה את השכר של העובדים ואנחנו סופגים את השעות החסרות באמת על חשבון, עוד פעם למתוח את החבל הזה, אבל עדיין התקנים הם מאוד מצומצמים, אנחנו מקבלים קצת תקנים להכשרות.
עירית גזית: אין מספיק מקומות בקורסי ההכשרה לכל המטפלים אז יוצאים מכל מסגרת מטפל אחד או - - -
שלמה מרמורשטיין: שניים גג.
עירית גזית: שניים גג, במרכזי היום עוד פחות אגב.
אבתיסאם מראענה: מה את אומרת, מיכל?
מיכל חפץ: אני אומרת שאנחנו עושים, בכל שנה אנחנו מגדילים יותר את המספר, שוב, השמיכה היא צרה, אנחנו מנסים כמה שיותר לשים את התקציב בנושא של ההכשרות, יש היום הכשרות לפני מינהל מוגבלויות, ההכשרות האלה היו רק למטפלים במסגרות של מוגבלות שכלית התפתחותית, בשעה שהפכנו למינהל מוגבלויות פתחנו את ההכשרות גם למסגרות האחרות, לאוטיזם, למסגרות של אגף השיקום לשעבר, ומאז אנחנו שוב, מנסים להרחיב כמה שיותר את המעגל של המטפלים שנכנסים להכשרות האלה.
מיכל חפץ: אנחנו עכשיו בנינו הכשרות בצורה אחרת, כאשר אם במודל הקודם רק בתום ההכשרה של 500 שעות קיבלו את התגמול היום אנחנו בונים מסלול שבו גם ככה בשלב השני, אחרי השלב השני של ההכשרות, יהיה חלק מהתגמול, אנחנו מנסים כמה שיותר - - -
אבתיסאם מראענה: אז בואי נסכם את הדבר הזה, בעצם גברתי מיכל חפץ אומרת כזה דבר, היא אומרת, ותתקני אותי, כן?
אבתיסאם מראענה: כי זה הולך לפרוטוקול, את יודעת, זה וואי, פחד אלוהים, אבל בואי ננסה לדייק את עצמנו כי אני אוהבת דיוקים.
אבתיסאם מראענה: ולא להתקיל אותך, אני מכבדת את העמדה שלך, גם את לא השר, ובטח כמו שאמרת, אני אלך לשר ואנחנו נסדיר את העמדה, שתהיה לכם לפחות עמדה אחת אחידה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות, והאם את מסכימה על זה, שאנחנו מדברות על מחסור מאוד גדול של עובדות ועובדים בתוך המוסדות האלה, והם לא חייבים להיות זרים, נכון?
אבתיסאם מראענה: יש מחסור בעובדים.
אבתיסאם מראענה: מטפלות ומטפלים.
מיכל חפץ: אנחנו מדברים על מחסור, על הפער בין מה שאנחנו דורשים לבין מה שהמצב בפועל.
אבתיסאם מראענה: יש פער מה?
מיכל חפץ: בתקינה, בין התקינה ש- - -
שרון רופא אופיר: זה פער של מאות, של כמה?
שרון רופא אופיר: איזה פער זה?
שרון רופא אופיר: עשרות?
שרון רופא אופיר: מאות?
מיכל חפץ: אני מתנצלת, אין בידי את הנתונים, אבל אם יידרש אני - - -
קריאה: לפחות מאות אם לא יותר.
שרון רופא אופיר: ואם אני מבינה נכון בענף שלכם אסור להעסיק עובדים זרים, אין אישור להעסקת עובדים זרים.
שרון רופא אופיר: << אורח >> מיכל חפץ: << אורח >> אין אישור להעסקת עובדים זרים.
שרון רופא אופיר: ואתם מעוניינים להעסיק עובדים זרים?
שרון רופא אופיר: << אורח >> מיכל חפץ: << אורח >> כן.
שרון רופא אופיר: אנחנו, שוב, אנחנו מעוניינים לא שיצבע את כל המסגרת עם מפתח מאוד ספציפי.
שרון רופא אופיר: חלקי.
שרון רופא אופיר: יש לי שאלה נוספת, האם בענף אצלכם מותר לשלב ולהעסיק בני ובנות שירות לאומי?
קריאה: הם לא כל כך באים.
שלמה מרמורשטיין: לא בטיפול.
שרון רופא אופיר: לא, בסיעוד.
שלמה מרמורשטיין: לא בסיעוד.
שרון רופא אופיר: למה?
שלמה מרמורשטיין: רק כפנאי, כי הבנות שירות, הולכים לשירות הזה לא על הרצף הזה, המדינה לא מאפשרת לנו לתת להם טיפול סיעוד, רק פנאי או כוח עזר.
קריאה: זה טיפול מאוד מורכב.
שרון רופא אופיר: לא, לא, אני לא מדברת על הטיפול המאוד מורכב, אני מדברת על סיעוד ממקום שכל אחד מאיתנו בוודאי חווה אם היה לו הורה או אפילו ילד בבית חולים שברגע שהכוח עזר מאוד מתקשה אתה צריך להיות שם, להחליף סדין, לנקות לו את הפה, לתת לו לאכול, להביא לא לשתות, לנקות את השירותים, זה לא נראה לי מאוד מורכב, אז האם אפשר להעסיק בני ובנות שירות לאומי במילה טובה, בלהקריא משהו, בלסדר את החדר, אתה יודע, זה חלק מטיפול של סיעוד.
שלמה מרמורשטיין: אפשר, וודאי שאפשר, אבל לא מאפשרים לנו.
שרון רופא אופיר: למה לא מאפשרים?
עירית גזית: בהדרכה כן אפשר, אבל - - -
שלמה מרמורשטיין: בהדרכה כן, לא בטיפול, לא ב- - -
עירית גזית: אבל לא מגיעים, מאוד קשה שגם בנות שירות - - -
שרון רופא אופיר: אני רוצה רגע להבין, לא מאפשרים או שלא מגיעים?
עירית גזית: לא, לא, אפשר באופן עקרוני לא לטיפול הסיעודי המורכב כמו ששלמה אמר - - -
שרון רופא אופיר: אני עכשיו לא מדברת על מישהו שלמד - - -
עירית גזית: אנחנו לא מצליחים לגייס, זה פחות מתבקש, הם פחות רוצים לבוא.
שרון רופא אופיר: אז זה גם משהו שאפשר לתת עליו את הדעת, את יודעת, הממשלה הזאת עוסקת בשוויון בנטל, לי באופן אישי זה משהו שמאוד חשוב.
שרון רופא אופיר: אני חושבת שאפשר לפתוח את זה ולנסות לראות איך מקדמים את זה, יש פה גם עבודה עברית מה שנקרא, אפשר לנסות לגייס את הצעירים שלנו שיילכו ויעשו את הדבר הקדוש הזה.
שלמה מרמורשטיין: חד משמעית.
שלמה מרמורשטיין: אנחנו פתחנו מחלקת קורונה ובנות שירות התגייסו עד לרמה של לקלח, להחליף - - -
שרון רופא אופיר: קודם כל זה מרגש ויפה לשמוע.
שלמה מרמורשטיין: להאכיל ולקרוא סיפור ולצאת לגינה ולחצר, ודאי, וזה כוח מבורך מאוד.
שרון רופא אופיר: אפשר לראות איך אפשר להגדיל את התקנים האלה.
שלמה מרמורשטיין: יש מחסור גדול בתקנים.
שרון רופא אופיר: גם בהיבט הזה.
שלמה מרמורשטיין: כן, יש לי שלושים בנות ממתינות על תשעה תקנים.
שרון רופא אופיר: אז למה אי אפשר לפתוח גם את התקנים האלה, מיכל?
מיכל חפץ: כי בסוף בנות שירות לאומי הן שוב, הן לא הכוח שאנחנו צריכים לאוכלוסיה היותר מורכבת שלנו, הן צעירות, צריך כאן הכשרות, זה לא רק ההכשרות, יש כאן איזו שהיא בשלות יותר גדולה שנדרשת, הן כן מצויינות - - -
אבתיסאם מראענה: אבל רגע, מיכל, לא, רגע, אנחנו מדברות על כוח עזר ובמילה מאוד פשוטה ואף אחת לא מצליחה להגיד את זה, זה להחליף טיטולים, בנות שירות, אנשים שלא קיבלו הכשרה, אנשים שזה לא העבודה שלהם, זה עבודה מאוד קשה.
שלמה מרמורשטיין: הם לא עומדים בעומס.
שרון רופא אופיר: קודם כל אפשר במסגרת השירות האזרחי לקבל הכשרה, ישנם אנשים בצבא שמשמשים כחובשים והתגייסו כשהם לא יודעים להכניס ברנולה לווריד, אז גם זה מורכב, כן, אני לא מזדעזעת מזה, אני חושבת שזה עבודת קודש שצריכים לעשות אותה, זה חלק מחינוך, זה בסדר גמור אם יפתחו קורסים כאלה ויביאו כוח עזר, אולי לא להחלפת טיטולים, אז לזה יהיה אותו מטפל מוסמך, אבל יש כל כך הרבה עבודות מסביב שצריך לעשות ואני בטוחה שהם יכולים להשתלב שם, אם היו שם יותר בני ובנות שירות לאומי, ואגב, לא רק בנות, גם בנים, אני חושבת שזה היה מאוד מסייע, כן.
אבתיסאם מראענה: אבל יש פה תקנות, השירות הלאומי לא מאפשרת ביצוע טיפול, וחוץ מזה אנחנו, בואו נמסגר את הדיון, אנחנו פה בוועדות לעובדות ועובדים זרים, שירות לאומי לצערי הרב זה לא הדיון שאני יכולה לקיים.
אבתיסאם מראענה: לא, אנחנו התכנסנו, הבקשה שגם עורכת הדין גזית וגם חברי שלמה וגם חברים כאן, אנחנו מדברות על תגבור וכניסה של עובדות ועובדים זרים למסגרות האלה, מסגרות מאוד מורכבות, טיפולים מאוד מאוד מורכבים ומצבים מאוד מורכבים.
אבתיסאם מראענה: שירות לאומי בואי נדבר על זה בוועדה שבאמת תדון בסוגיה הזאתי.
שרון רופא אופיר: אז בשמחה, אז גם על עובדים ישראלים נדבר בוועדה אחרת ולא כאן, את יודעת, זה בדיוק אותו דבר.
קריאה: זה נראה לי ייצר פסיפס שייתן לכם מענה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, בסדר, אז אני מה שרציתי ככה למסגר את הדיון שהיה לי עם מיכל, מנהלת תחום שירות לדיור בקהילה במשרד הרווחה.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם את אומרת אנחנו ככה, עושים, מצד אחד מכירות ומכירים במחסור של עובדות ועובדים לתוך המסגרות האלה ואת בעצם, גם אנחנו, וזה יירשם בפרוטוקול גם לסיכום, נדרשת משר הרווחה להציג בפנינו את העמדה שלו, ברורה ושתהיה מוסכמת לגבי באמת הסוגיה של מחסור בעובדות ועובדים בתוך המסגרות האלה, שהעמדה שלו תהיה בתוך שבועיים בעקבות גם הפנייה והמכתב שנשלח אליו לפני כמעט כשבועיים, ואת אומרת על מנת להביא כוח אדם לתוך המסגרות - - -
שרון רופא אופיר: אני צריכה ללכת פה לוועדה ל- - נלך להילחם על זכויות נשים.
אבתיסאם מראענה: טוב מאוד, תייצגי אותנו בכבוד.
אבתיסאם מראענה: תודה, חברת הכנסת.
אבתיסאם מראענה: ומצד שני, מיכל, את אומרת על מנת בעצם לשמור על אותם מטפלות ומטפלים שנמצאים באותן מסגרות אנחנו נותנים להם בעצם מסלולי הכשרה על מנת להעלות את השכר שלהם, האם אני מדייקת?
מיכל חפץ: כן.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת בשביל ה- - -
מיכל חפץ: כן, להעלות את השכר, להכשיר אותם יותר - - -
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת שמשרד הרווחה יעביר לנו נתונים לגבי ההכשרות, איזה סוג הכשרה, כמה זמן, כמה שעות כל עובדת, מטפל, מטפלת צריכים בעצם לעשות ואיך זה משפיע על השכר, האם זה שני שקל אחרי ההכשרה או פחות מזה, אני לא יודעת, אבל אנחנו נשמח מאוד לקבל את הבדיוק מה זה הכשרות ומה העלויות של הכשרות, כשאת אומרת בעצם מטפלת שיוצאת ממוסד זה לא מספיק, אז אנחנו בעצם מדשדשות ומדשדשים, מה דשדוש היית מתרגמת אותו בשפה ספרותית גבוהה?
אבתיסאם מראענה: דשדוש, כאילו אנחנו באותו מקום, אז יש הכשרות קצת פה קצת שם, טפטפת כזאתי שמנסים להניע מהלכים והם מבורכים אבל הם לא בקצב, הם לא מדביקים את הקצב.
מיכל חפץ: הם לא מהלכים קטנים, הם גדולים, כי זה שבעה-שמונה קורסים יצאו בשנה שעברה, אבל כן זה לא מספיק, כן מטפלים נשארים בקביעות, אלה שעוברים את ההכשרה, אבל יש לנו גם הרבה מטפלים שעוזבים את התפקיד, סטודנטים וכולי.
מיכל חפץ: לא, אם יש לך אנשים שבאים לזמנים וככה במסגרות יש גם כאלה, אנשים שזו עבודה שהיא נוחה, מתאימה להם בתקופות מסויימות, אז יש כאן מורכבות, אז אני מקווה שאנחנו לא מדשדשים במקום כי כן בכל שנה יוצאים יותר מטפלים מוסמכים, אבל אין ספק שצריך יותר, אנחנו רוצים יותר.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח שתכינו לי ל-zoom את חני שר, מנהלת תחום באגף בכיר אזרחים ותיקים במשרד הרווחה, רק תכינו לי אותה, ולפניה אני רוצה לשמוע את עמדת רשות האוכלוסין בסוגיה הזאתי שדיברנו עליה.
משה נקש: אז כמו שאמרתי, צריך להביא את זה בצוות בין משרדי שיחליט שיש צורך ויעביר החלטת ממשלה בהתאם.
משה נקש: עוד נקודה שחשוב אולי לציין בזמן הזה של הדיון, שיש מכסה גם של עובדים פלסטינאים למוסדות סיעוד ורווחה.
אבתיסאם מראענה: אני יכולה לתקן אותך פעם אחת ולתמיד, אולי אני אצליח?
משה נקש: כן, אני אשמח.
אבתיסאם מראענה: פלסטינים.
משה נקש: פלסטינים, אוקיי, אז יש מכסה של 1,000 עובדים פלסטינים, חילקנו 881 היתרים, והיום עובדים בפועל 652 עובדים פלסטינים.
אבתיסאם מראענה: איפה?
משה נקש: במוסדות סיעוד ורווחה.
אבתיסאם מראענה: שזה בעצם אחרי שיסיימו את המכסה של ה-2,000 ואחר כך - - -
משה נקש: לא, לא, לא, לא, עובדים פלסטינים במקביל לעובדים הזרים, יש מכסה ואפשר להגיש בקשות ולנצל אותה.
אבתיסאם מראענה: אז מה קורה במחלקה של הפלסטינים מעבר לזה שתכף יהיה שלום אני מקווה?
יולי גת: קודם כל מנצלים אותה, אבל צריך להבין שה- - -
משה נקש: יש עלייה לעומת תקופה קודמת.
יולי גת: כן, אנחנו כל הזמן עם צפי עובדים ביחד ומנסים לקדם גם את זה כדי למצות את המכסה, אבל צריך להבין שבמקרה של הפלסטינים במחלקות קטנות יחידות, כלומר של 36 מטופלים, יש קצת בעיה שזה שמעסיקים אותם יותר במוסדות גדולים וזאת בשל העובדה שיש לא פעם סיטואציות של סגרים וסיטואציות שאם יש לך שניים במשמרת ואז פתאום נופלת עליהם איזו שהיא החלטה שלא תלויה בהם הם לא מגיעים למחלקה והמחלקה לא יכולה לתפקד, אז בבתים גדולים יכולת התמרון בין המחלקות ובין העובדים לא מהווה בעיה קשה, במחלקות בודדות הניצול שלהם הוא ממש בעייתי, אז מוסדות גדולים, וגם מאוד חשוב שיהיה מכל האוכלוסיות במחלקה, שיהיו גם ישראלים כמובן מכל המגזרים, שיהיו גם פלסטינים, שיהיו גם עובדים זרים וגם הם לא רק ממקום אחד, זאת אומרת אתה צריך שיהיה מגוון של עובדים, מגוון של שפות ומגוון של התנהלויות, כי זה ברור שקבוצות קבוצות יכולות לייצר סיטואציה לא בריאה.
אבתיסאם מראענה: רגע אדוני, אתה רוצה להתפרץ, לא, חכה דקה, אני אפנה אליך, אני רוצה לשאול את נקש, כשיש משבר מדיני, מלחמה וסכסוך ואנחנו עמוק בתוך הדבר הזה לצערי הרב, זה גם פוגע בענף הבניין כשיש סגרים וזה, זה גם עובדי בניין בעצם לא נכנסים וכשיש משבר מדיני אז זה פוגע גם בענף הבניין או שזה רק פוגע בענף הסיעוד?
משה נקש: תראי, כשיש סגרים אז זה פוגע בכל הענפים שבהם עובדים עובדים פלסטינים בישראל, אבל אני בתקופה של השנים האחרונות לא זוכר הרבה סגרים אם בכלל, אז אנחנו באמת בשנים האחרונות אני לא זוכר הרבה אירועים של סגרים שבהם לא נכנסו עובדים לעבודה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, רגע, יולי, לא לא לא, חכי, יש לי שאלה עוד אחת, בזמן הקורונה יש בעצם, לא מזמן עברה החלטה - - -
משה נקש: אפילו בקורונה היתה החרגה והצליחו להכניס עובדים פלסטינים לעבודה בישראל, בבניין, בחקלאות, בכל הענפים.
אבתיסאם מראענה: נכון, נכון, נכון, עכשיו, לא, אתה מבלבל אותי, נקש, יש לי שאלה אחרת, אני רוצה לשאול אותך האם בסיעוד יש לפלסטינים את היכולת לישון בישראל כמו שיש להם בענף הבניין?
אבתיסאם מראענה: מה כן?
משה נקש: כן, יש, בנוהל מפורט באיזה מקרים אפשר לאשר גם לינה לעובדים פלסטינים.
אבתיסאם מראענה: האם זה לפי הוראת שעה?
אבתיסאם מראענה: היתה הוראת שעה לגבי עובדים בבניין, ומתי ההוראת שעה לגבי עובדים - - -
מיכל דיבנר-כרמל: אני לא יודעת אם זה בבניין, זה באופן כללי.
קריאה: נכון, זה לאו דווקא, הוראת השעה התייחסה - - -
משה נקש: זה לאו דווקא - - זה כללי וזה יותר באחריות של המתפ"ש כל הנושא הזה, זאת אומרת פחות שלנו.
אבתיסאם מראענה: הו, אל תגיד לי מתפ"ש, מתפ"ש האלה - - -
שירי לב-רן: הוראת השעה התייחסה באמת למצב שמוטל סגר בשל הקורונה ואז באמת העובדים שבוחרים להיכנס לישראל ולהמשיך לעבוד חרף הסגר צריך להסדיר את תנאי השהייה שלהם, זה לא קשור אבל כפי שבאמת נקש אמר בצדק, לעובדה שבסופו של דבר מי שאחראי על מתן היתרי הלינה ללא קשר לקורונה זה המתפ"ש או המינהל האזרחי.
אבתיסאם מראענה: כן, כן, כן, אבל אני לא מדברת על ההיתר, אני מדברת האם, שאלתי שאלה פשוטה ואני חושבת שקיבלתי עליה תשובה, אבל אני אגיד אותה שוב, השאלה היתה האם עובדים פלסטינים לנים בישראל בתקופת הקורונה בסיעוד כמו בבניין?
שירי לב-רן: כרגע אין סגר מבחינת הקורונה וכל מה שקשור.
אבתיסאם מראענה: אבל כשיש קורונה הם לנים בדיוק כמו עובדי בניין.
יולי גת: בתקופה שהיה זה אז כן, כמו ששירי עכשיו ציינה, עובדים נכנסו כולל לינה לישראל לעבודה בכל הענפים.
אבתיסאם מראענה: בכל הענפים.
אבתיסאם מראענה: איפה הילנתם אותם, יולי?
יולי גת: בדירות בדרך כלל, אבל יש עוד נקודה שצריך לומר, שפלסטינים גברים, נשים לא מגיעות.
אבתיסאם מראענה: ומה את רוצה לשאול?
יולי גת: לא, להגיד שאנחנו צריכים גם גברים וגם נשים בתוך המחלקות.
שלמה מרמורשטיין: כן, וגם להם צריך להשיג אישור מהמשטרה שזה עוד מורכבות.
אבתיסאם מראענה: איזה אישור מהמשטרה?
שלמה מרמורשטיין: היעדר עבירות מין.
אבתיסאם מראענה: היעדר עבירות מין?
שלמה מרמורשטיין: כן.
אבתיסאם מראענה: ועובד זר שמגיע מחוץ לישראל אנחנו גם מקבלות את האישור מהמשטרה של מדינת המוצא?
משה נקש: עובדים מגיעים עם ר"פ נקי, כן, רישום פלילי נקי, זה נבדק.
עירית גזית: זה רק גברים כמובן.
משה נקש: לא, בכלל עובדים זרים שמגיעים לישראל במסגרת ההסכם נדרשים לרישום פלילי נקי.
עירית גזית: אבל היעדר עבירות מין בארץ זה רק עבור גברים, נשים לא נדרשות להציג את ה- - -
קריאה: זה מאוד קשה להשיג את זה, למי שהוא לא - - -
אבתיסאם מראענה: הגענו לעבירות מין ונהיה פה שקט.
אבתיסאם מראענה: כן, אדוני, אתה רצית להתפרץ, אני מכירה אותך, מאיפה?
חיים כץ: כן, כן, נחי כץ, מנכ"ל א.ב.א איגוד בתי האבות, סליחה על העיכוב, איזה סוגיה אישית רפואית.
אבתיסאם מראענה: נכון, אתה התעכבת, מה שלומך?
אבתיסאם מראענה: אתה בסדר?
חיים כץ: אני מצויין, כן, לא משעמם במדינה.
חיים כץ: תודה רבה על הדיון גם, באמת מעריכים, רק רציתי לגבי הסוגיה של הפלסטינים, אנחנו ניסינו לקדם ובאמת להטמיע את זה במוסדות, עוד כשהחלטת הממשלה לא יצאה לדרך והיו כל מיני חסמים בשטח שזה לא יצא לפועל.
חיים כץ: יולי ציינה פה - - של גברים, היה באמת נושאים של, בתקופה של סגרים אמרו לנו בהתחלה שיהיה איזה אישור של free pass כזה אבל אף מעסיק לא קיבל אותו ולא ידע עליו ופשוט עובדים נתקעו, גם פנו אליי אישית בשנים קודמות יותר.
חיים כץ: עוד סוגיה אגב זה שה- - לא מעסיקים של הפלסטינים ונוצרה סוגיה, פנו אליי כמה מנהלי כוח אדם מהמוסדות, שהם נדרשים למלא בירוקרטיה ומסמכים שהם אומרים אני כמעט צריך תקן שלם רק כדי לעקוב ולדווח על השעות, בסוף חודש הם צריכים להעביר את הדיווחים הלאה.
אבתיסאם מראענה: לרשות האוכלוסין.
חיים כץ: אני לא מכיר את כל הבירוקרטיות שם, אבל אני יודע שלמוסדות זה המון המון בירוקטיה, לצורך העניין עכשיו עם העובדים מנפאל אז הם המעסיקים הם רוצים תלוש שכר ובזה זה נגמר.
אבתיסאם מראענה: כן, אנחנו מכירות את הסוגיה הזאתי.
אבתיסאם מראענה: ואיך המוסדות האלה מקבלות את העובדים הפלסטינים?
אבתיסאם מראענה: יש קבלה, יש אמון, הכל טוב, עובד או ש-?
חיים כץ: איך הם נטמעים במוסדות?
חיים כץ: אני יודע, אני לא שמעתי על בעיות מיוחדות, פה ושם תמיד יש, אתם יודעים, יש את הרקע של לאום אחר וכל מיני סוגיות אולי של דת ומדינה, לא יודע איך לקרוא לזה, אבל זה בשוליים, זאת אומרת אני יודע שהם עובדים ונטמעים, והמוסדות שמעסיקים אותם דווקא נהנים מהכוח, אבל החסמים לא מאפשרים איך שהוא להגדיל את העוגה, זאת אומרת המכסה היא, צפי אולי זוכרת, על 1,000 עומדת כרגע?
חיים כץ: והיא לא מנוצלת, זאת אומרת למרות כל ה- - -
אבתיסאם מראענה: אבל אדוני, אתה מדבר על עוגות ואנחנו בכלל בפיתה, אנחנו עוד לא הגענו לאכול את הקינוח, אנחנו עוד באפייה של הדבר הבסיסי שזה הלחם, אז אם אתה כבר בעוגה אז אנחנו במצב טוב.
חיים כץ: הלוואי.
חיים כץ: עכשיו נניח מוסדות שבאמת מעסיקים פלסטינים ונהנים מהם אז משרד הבריאות הגדיל להם את המכסה כדי שיוכלו לנצל עוד יותר, זאת אומרת אם הם כבר מעסיקים והם יודעים איך להעסיק ועובדים טוב אז הגדילו את המכסה.
אבתיסאם מראענה: כן, אנחנו דיברנו על זה ואתה פשוט לא היית כאן.
חיים כץ: אז סליחה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, יש לנו את חני שר ואנחנו ניתן לה זכות דיבור וככה אנחנו נתחיל לסכם את הדיון.
חני שר: תודה רבה, תודה רבה ליושבת ראש הוועדה, אני משתתפת בדיונים ולמֵדה מהם הרבה.
חני שר: אני רוצה להגיד שאנחנו, מנהל אזרחים וותיקים עובד בצמידות עם הארגונים היציגים, כל הנושא של גם עובדים פלסטינים שתמיד עובר דרכינו לאישור, גם במינהל מוגבלויות וגם במינהל אזרחים וותיקים אנחנו מעודדים את ההעסקה של העובדים הפלסטינים.
חני שר: יחד עם זאת אני רואה מאוד חשיבות לעצם העובדה שלאפשר למנהל אזרחים וותיקים לקדם את ניצול המכסות שאושרו עד 500 מכסות לבתי אבות לעצמאים ותשושים, כי עצם העובדה שאנחנו צריכים לחכות שקודם יגיעו ה-2,000 ורק אז להתחיל בכל התהליך לאשר את המכסה שלנו תיצור איזה שהוא שלב ביניים שחבל כרגע, המערכת פעילה ועובדת ואני חושבת שצריך לזרז את התהליך הזה ובזה אני תומכת בעמדת ארגון א.ב.א והעמותה לגריאטריה.
אבתיסאם מראענה: איך את רוצה שנזרז?
חני שר: שיהיה שינוי בהחלטה שלא צריך לחכות שקודם יגיעו ה-2,000 הראשונים אלא לעבוד על זה במקביל.
אבתיסאם מראענה: יופי, נפלא, אני חושבת שאנחנו בהחלט הגענו להבנה בדיוק מה צריך לעשות, אז אנחנו בעצם מסכמות את הדיון, אני אשים משקפי ראייה, אחרי גיל 40 החיים משתנים, איזה כיף לנו, בבקשה, אני מסכמת את הדיון.
אבתיסאם מראענה: אז הוועדה מברכת על ההתפתחויות ביישום ההסכם הביליטראלי לסיעוד המוסדי, נמשיך לעקוב אחרי הגעת העובדות והעובדים לישראל לצורך סיוע במוסדות הסיעודיים, בייחוד בתקופת הקורונה וגם בכלל, לצד מעקב אחר, שמירה על זכויות העובדות והעובדים שהגיעו ויגיעו בתקופה הקרובה לעבודה בענף.
אבתיסאם מראענה: הוועדה מבקשת ממשרד החוץ כמובן לפתור את הסכסוך בהקדם, אנחנו נשמח שגם זכויותיהם של העובדים והעובדות של משרד החוץ אכן ייענו ולפתור את הבעיה בהקדם על מנת שיוכלו להנפיק אשרות כניסה של עובדות ועובדים זרים נפאלים הממתינים לתחילת העבודה בישראל.
אבתיסאם מראענה: בנוגע למחסור בכוח האדם במוסדות לבעלי מוגבלויות הוועדה מבקשת לקבל בתוך שבועיים ממשרד הרווחה את העמדה של המשרד בנוגע לסוגיית המחסור בעובדות ובעובדים במסגרות אלה.
אבתיסאם מראענה: האפשרות לצמצם את המחסור בעזרת שילוב עובדות ועובדים זרים במסגרות בסיוע ובטיפול באנשים עם מוגבלות ובמצב סיעודי.
אבתיסאם מראענה: משרד הרווחה יעביר לנו כמובן נתונים לוועדה לגבי הכשרות, כמות המטפלות והמטפלים היוצאים להכשרות, כמה זמן, כמה כסף, איך זה משפיע על השכר שלהם אחרי ההכשרה הזאתי.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שהסוגיה מאוד מאוד ברורה, אנחנו כוועדה תמיד עובדות בלתווך בין הארגונים לבין משרדי הממשלה על מנת לצמצם את הזמן הזה של הפערים ולקדם כמה שיותר טוב מהלכים לטובת כולנו, אזרחיות, אזרחים וגם זרות וזרים.
אבתיסאם מראענה: ואדוני שלמה, אני ממש ממש ממש רוצה לבוא לביקור אצלך במיוחד, משהו זה, ואני אשמח שכל דבר אני מזמינה כל ארגון שחושב שלא היה לו זמן לדבר איתנו בוועדה או לא יצא לו להגיע ליצור איתנו כמובן קשר, אנחנו בוועדה נפגשות עם כולם ותמיד, לפעמים ככה שיחות רקע לפני הוועדה הן גם מעשירות אותי ואני מגיעה הרבה יותר משכילה וחכמה לכל דיון שאני נחשפת אליו ולומדת אותו מחדש.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לכם ממש תודה, תודה על השיתוף פעולה ואנחנו נהיה בקשר ופשוט הדיון הסתיים.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לכולן ולכולם, שבוע טוב.
אבתיסאם מראענה: אנחנו כמובן פותחות את הוועדה, ישיבת הוועדה כישיבת מעקב אחרי הנושא, שהוא כל כך דרמטי.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מקבלות על ימין ועל שמאל בעצם גם פניות לגבי הסוגיה הזו, של סחר בהיתרים.
אבתיסאם מראענה: לפני מספר חודשים הוועדה קיימה ישיבה בנושא הזה, לנסות להבין איך אנחנו בעצם מצליחות ומצליחים, מנסות ומנסים, דרך הוועדה להביא את משרדי הממשלה, על מנת למגר את התופעה הכל כך קשה, כל כך בעייתית, שרומסת את זכויות העובדים, במיוחד אנחנו מדברות ומדברים על זכויות עובדים פלסטינים בענף הבניין.
אבתיסאם מראענה: ישיבת המעקב, כמובן, היא סחר בהיתרים של העובדים הפלסטינים, ואנחנו כמובן נקבל עדכונים ממשרדי הממשלה גם לגבי הפעילות וההפעלה של המערכת אל מונסק.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה כמובן, כמו שכל פעם שאני מתחילה את הוועדה, להודות לכל מי ששוקדת ושוקד, עובדת ועובד על קיום ישיבות הוועדה באופן סדור, מצוין ועבודה סופר מקצועית אל מול הארגונים האזרחיים ומול משרדי הממשלה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה למיכל דיבנר כרמל, מנהלת הוועדה.
אבתיסאם מראענה: נא, תכירו אותה, אתם בטח מדברים איתה בדרך כלל בטלפון או במייל.
אבתיסאם מראענה: יש לה עוזרת מהממת שקוראים לה טל יעבץ.
אבתיסאם מראענה: בנוסף, אני רוצה להגיד תודה לדובר הוועדה אורי מיכאל, הדובר שלי נעם עינב, ויעל אורבך היועצת הפרלמנטרית בעניין הוועדה.
אבתיסאם מראענה: כמובן, תודה לכל מי שהגיעה והגיע, ואני רוצה להגיד תודה גם לכל הסטודנטיות הנפלאות שמצטרפות אלינו כל פעם בוועדה, הן אלה שאחראיות על תפעול הזום, אז אחלה צוות וכנסת מהממת.
אבתיסאם מראענה: עכשיו, בוא נראה מה יש מהמם אצל משרדי הממשלה, ולעדכן אותנו על מה קורה.
אבתיסאם מראענה: לפני זה אנחנו ניתן סקירה.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב, ד"ר חגי, מה שלומך?
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא נפגשנו אף פעם.
חגי אטקס: נעים מאוד.
אבתיסאם מראענה: אדוני, אתה כבר מספר שנים שוקד, עובד, מתחקר, בודק ומנסה בעצם להביא לידיעת כולנו מה קורה בזירה הזו, של סחר בהיתרים בענף הבניין בקרב עובדים פלסטינים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה, קודם כל, להגיד לך תודה על המידע הרב שאתה מספק לוועדה ואנחנו דרכך גם לומדות המון, וגם הכנת לנו מצגת בעצם שתציג אותה עכשיו, על מנת שנוכל להבין בעצם איך הסיפור הזה, של סחר בהיתרים, מסתעף לכל עבר.
אבתיסאם מראענה: לצערי הרב, אני חייבת להודות, שהסיפור הזה הוא לא כל כך מצליח ובעצם משרדי הממשלה לא מצליחים כל כך לאכוף את התופעה הזו ואנחנו רוצות לדבר עליה.
חגי אטקס: תודה רבה.
חגי אטקס: אני מציג עכשיו תוצאות של עבודה משותפת עם פרופסור וויפג עדנאן מ-"NYU Abu Dhabi".
חגי אטקס: אני עובד במכון למחקרי ביטחון לאומי, והם מודעים לזה שאני בא ומדבר כאן בשמם.
חגי אטקס: יש מספר מקורות מידע סטטיסטיים על תופעת הסחר בהיתרים.
חגי אטקס: החל מ-2019 הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית שואלת את העובדים בסקר רשמי, האם אתם קונים את ההיתר וכמה שילמתם, וזה מאפשר לנו לחשב ולאמוד את היקף הסחר ואת התקבולים של ההיתרים ככל שהעובדים מדווחים אמת לסוקרים הפלסטינים.