GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: הוא בישראל, מתנדב אצלכם בעבודה, וגם הוא עובד, מדבר איתי בעברית, ועדיין יכול להיות שמבחן התיאוריה יכול להיות שלא יצליח לעבור אותו בכלל המחסום השפתי.
אבתיסאם מראענה: אתה אומר שיש פה אתגר מבחינת שלוש השפות שמציעים לך.
הדרה זרי: הרבה אנשים לא יודעים לדבר עברית, חוץ מהשפה שלהם.
הדרה זרי: הם לא נכנסו לדברים ללמוד בישראל.
הדרה זרי: הם הלכו לעבוד ולא יודעים אפילו להסתדר עם המעסיק.
הדרה זרי: אז איך יוציאו תיאוריה ואת הדברים האלה?
הדרה זרי: זה יהיה קשה.
הדרה זרי: אבל לפחות שאישרו את זה.
אבתיסאם מראענה: זה לא מספיק.
אבתיסאם מראענה: עכשיו אתה צריך לעבור את זה.
חנן אהרן: אם אנחנו נדע למשל שהשפה – מבין המקשים – שפה היא שפתם של רובם, אני יכול לתרגם את השאלות לשפה הזו ואבחן אתכם בה.
אבתיסאם מראענה: אני מטילה את האחריות על משרד התחבורה.
שני בר טוביה: זה רק תיגריניה.
שני בר טוביה: כי הסודנים בערבית רובם.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת ממשרד התחבורה שיקבל מד"ר שני בר טוביה – יש פורום מדהים, עובדים יפה מאוד, פורום ארגוני הפליטים ומבקשי המקלט.
אבתיסאם מראענה: תדברו איתם, תתאמו ציפיות.
אבתיסאם מראענה: הם מייצגים אותה אוכלוסייה.
אבתיסאם מראענה: יכולים גם אחר כך לעבור על השאלות.
חנן אהרן: יש הערכה לכמות המבקשים?
שני בר טוביה: בטח.
שני בר טוביה: לאחרונה נפל דבר ובדצמבר 2,500 סודנים קיבלו אשרות א'5 בגלל פסיקת בג"ץ.
שני בר טוביה: משרד הפנים מתעקש שהן זמניות, זה לא נתן להם את הזכויות המלאות של מחזיקי אשרות 2א'5, ובכל זאת זה התקדמות ולפחות מבחינת משרד התחבורה, ברגע שלמישהו יש 2א'5, יש לו תעודת זהות ודרכו פתוחה.
שני בר טוביה: עליהם אנחנו לא מדברים אלא על מעט סודנים ובעיקר על אריתראים, 20 וקצת אלף בגירים.
אבתיסאם מראענה: כולל הצפון?
שני בר טוביה: אריתראים זה תיגריניה.
שני בר טוביה: אין אריתראי שלא יודע תיגריניה.
הדרה זרי: אני לא יודע.
חנן אהרן: נעשה לו מבחן בעל פה, משהו.
חנן אהרן: נעשה משהו.
אבתיסאם מראענה: אני לא אוהבת את המשהו.
אבתיסאם מראענה: גם אתם לא עושים משהו, בטח לא השרה מיכאלי.
אבתיסאם מראענה: הכול מדויק, מילה במילה.
חנן אהרן: יש לנו היום כאלה שלא יכולים לעשות לא בשמע ולא בזה.
חנן אהרן: נגיד יוצאי העדה האתיופית, חלק שבאו - יש צרכים.
חנן אהרן: אנו מודעים להם ונותנים מענה לצרכים.
חנן אהרן: אם יהיו כאלה שלא יוכלו להסתדר גם עם השפה הזו, שנתרגם, נמצא דרך.
ענבל בן-ישעיה: נדע תוך כדי תנועה.
ענבל בן-ישעיה: נלמד את השטח, הם ילמדו את הצרכים.
ענבל בן-ישעיה: נוכל לדבר.
אבתיסאם מראענה: יש לכם ד"ר שני בר טוביה.
אבתיסאם מראענה: תיעזרו בה והיא תהיה הקשר ביניכם לאותה קהילה.
אבתיסאם מראענה: היא תנגיש את זה, תגיד מה הרגישויות, מה האפשרויות.
אבתיסאם מראענה: ואם לא תסתדרו, ותרצו אותי באמצע – אני כאן תמיד.
אבתיסאם מראענה: אני סומכת עליה שתעשה את העבודה.
אבתיסאם מראענה: חברתי שפי פז, בבקשה.
שפי פז: צריך לעצור קצת את החגיגה הזאת.
שפי פז: לפני הכול, אין פה נציג של המשטרה ונדבר על זה.
שפי פז: אתן לגלעד ידידי לדבר על נושא המשטרה והאכיפה.
שפי פז: נתחלק.
שפי פז: כולנו יודעים וגם את, שכל הסיפור הזה לא נועד למנוע תאונות ולא כדי ושהם יידעו לנסוע כמו שצריך או שהם יתחילו לחבוש קסדות או לא ירכיבו 5 ילדים על אופניים ולא ירכבו על מדרכות.
שפי פז: כל המטרה של זה - עוד צעד בכיוון של נרמול.
שפי פז: אס"ף ידועים בזה, הפורום ידוע בזה.
שפי פז: עובדים בשיטת הסלמי.
שפי פז: עוד צעד קטן, לנרמול.
שפי פז: לא שמתי לב עד היום – 15 שנה הם כבר פה – שהעובדה שלא היתה להם תיאוריה או שזה לא היה חוקי, הפריעה להם לנהוג על הקורקינטים, על אופניים, על מדרכות, בניגוד לחוקי התנועה, בכיוון ההפוך, להרכיב ילדים - הראיתי לך תמונה - שלושה ילדים מתחת לגיל 16 על קורקינט שיתופי גנוב כי אין להם יכולת מתחת לגיל 16 להוציא קורקינט כחוק.
שפי פז: רוכבים 3 חבר'ה באלנבי.
שפי פז: צילם את זה פעיל שלי באלנבי, אמר: הם זגזגו בין רכבים - ונס שלא היתה שם תאונה.
שפי פז: לו רצו להכשיר אותם, יש אס"ף, יש להם מתורגמנים, מלא כסף, 5 מיליון שקל בשנה תקציב.
שפי פז: יכלו לעשות להם סדנאות הכשרה כפי שמכשירים אותם איך להתנהל עם משטרה, איך להגיש תלונות על ישראלים, איך לשקר בכל מקום.
שפי פז: אין בעיה.
שפי פז: אז האמת היא שהמטרה היא נרמול.
שפי פז: המשטרה, ושוב – חבל שהיא לא פה - יש לי נתונים מבקשת חופש מידע.
שפי פז: בין 2018 ל-2020 ניתנו 3,124 דוחות לחסרי מעמד בענייני תעבורה.
שפי פז: שולמו 3,044.
שפי פז: 80 איש שילמו.
שפי פז: לכן חבל שהמשטרה לא פה, כי אני ראיתי בעיניים שלי ואני גם רוכבת על קורקינט, אני רואה מה קורה.
שפי פז: ראיתי בעיניים שלי כל כך הרבה פעמים, כששוטרים כבר עוצרים אותם, שזה נס, וזה נדיר, את האריתריאי, לוקח את הדוח מול עיניי השוטר וקורע אותו, זורק אותו – אני רואה את זה בעיניים.
שפי פז: לא מעניין אותם חוקים או משטרה.
שפי פז: הכול בלוף פה.
שפי פז: לא אמרתי כלום על גנובים.
שפי פז: לגבי וולט - אחד הטיעונים – וקראתי את המסמך ששני כתבה – שהם עובדים בשליחויות.
שפי פז: התפוצץ בתקשורת שכל האריתריאים עובדים עם אפליקציות פרוצות.
שפי פז: רציתי להביא לפה מישהו שעובד בוולט, הם כולם לא הסכימו מפחד.
שפי פז: אני לא מדברת על הגנובים.
שפי פז: לא מדברת על זה שבשבת שוק האופניים בנווה שאנן הומה.
שפי פז: אגב הלקוחות הכי גדולים כרגע זה הסינים.
שפי פז: את שוק האופניים וכל הגניבות מנהלים הסודנים, לא אריתריאים.
שפי פז: מטורף מה שקורה.
שפי פז: מה שיקרה כעת – המעט אכיפה שהיתה, גם לא תהיה.
שפי פז: בעצם, לא ישתנה כלום מעבר לעובדה הבסיסית שנרמלתם אותם עוד טיפה.
שפי פז: לגבי נהגים, ואני יודעת שזה הצעד הבא – כרגע יש בדרום תל אביב מאות נהגים אריתראים עם רכבים, לא אומר אם רוכשים את הרכבים.
שפי פז: אני יודעת איפה הם מתאמנים בנהיגה.
שפי פז: יש לי סיפורים על רשיונות מזויפים.
שפי פז: אין לי הוכחות.
שפי פז: רואים אותם בכל מקום, אריתריאים נוהגים.
שפי פז: אין להם רשיונות נהיגה או ביטוח.
שפי פז: אם מישהו ייפגע, הוא יכול לחפש אותם לא יודעת איפה.
שפי פז: אגב גם בקורקינט.
שפי פז: גם הטוקטוקים נכנסים לסיפור הזה?
שפי פז: זה מאוד חשוב.
גלעד הלחמי: יש בדרום תל אביב גם נושא הטוקטוקים, כמו בהודו, הכלי החשמלי.
גלעד הלחמי: הבנתי שזה היה צריך להיכנס ברפורמה של שוק שירותי הרכב שתקועה של להוציא את זה מחוץ לחוק או כן להכניס.
גלעד הלחמי: כרגע הם נוהגים על זה.
גלעד הלחמי: לי אישית – אני עובד במוסך אז אין לי בעיה – נכנס ברכב פעמיים כזה.
גלעד הלחמי: אין לי את מי לתבוע - רק לטפל בעצמי.
גלעד הלחמי: גם לזה יש להתייחס כי זה כלי חשמלי שנוסע על הכבישים, על המדרכות, בכל דרום תל אביב.
גלעד הלחמי: אנחנו נראים קצת כמו הודו לאחרונה.
גלעד הלחמי: בנושא האכיפה, ושפי צודקת – אין פה המשטרה.
גלעד הלחמי: בשטח זה לא משנה – ייתנו היתר או לא – דרום תל אביב תהיה מפוצצת במסתננים, מבקשי מקלט שנוהגים על אופניים חשמליים.
גלעד הלחמי: הבעיה שלנו זה האכיפה.
גלעד הלחמי: אין שום כלים גם לבתי משפט, ואנחנו רואים שמוחקים מעל 50% מהתיקים של מסתננים, בתי המשפט מוחקים, אז גם אם יעברו עבירות תנועה, והשוטר ייתן להם דוח, זה לא יעזור כי אנחנו צריכים פה נציגים שיטילו סנקציות, מה קורה אם אדם לא משלם את הדוחות שלו.
גלעד הלחמי: גם יש לעשות הבדל בין מבקשי מקלט לרוב האריתראים שבארץ שלא ביקשו מקלט עד היום כלומר הם גם חסרי מעמד או כאלה שנדחתה בקשתם, למה לתת להם פרס בצורת רשיון?
גלעד הלחמי: אם נדחתה בקשת המקלט שלהם, הם לא פליטים, הם לא מבקשי מקלט.
גלעד הלחמי: הם כאלה שהמדינה דחתה.
גלעד הלחמי: נמצאים פה באופן לא חוקי.
גלעד הלחמי: למה לתת להם פרס בצורת רשיון נהיגה?
שני בר טוביה: אתקן את זה כדי שלא תהיה טעות בפרוטוקול – גם אריתריאי שבקשתו נדחתה למקלט, נמצא פה באופן חוקי למהדרין כי יש להם אשרת שהייה.
גלעד הלחמי: לא אמרתי את זה.
שני בר טוביה: כל האריתראים שנמצאים פה, מוגנים מפני הרחקה.
שני בר טוביה: כולם מחזיקים באשרה 2א'5.
שפי פז: בגלל השקרים.
שפי פז: בגלל שממשלת אריתריאה מסרבת לקבל אותם ואת יודעת את זה.
שני בר טוביה: ואני רוצה להצטרף לקריאתה של הגב' שפי פז ולהפסיק עם שיטת הסלמי ולקרוא למשרד הפנים אחרי 16 שנים שהם נמצאים פה באופן חוקי עם הגנה קבוצתית לתת להם אשרה א'5.
שני בר טוביה: זה היה פותר למשרד התחבורה ולכל יתר משרדי הממשלה את הבעיות שלהם.
אבתיסאם מראענה: שלום לחבר הכנסת מוסי רז.
אבתיסאם מראענה: אתה רוצה להצטרף לחגיגה?
אבתיסאם מראענה: כי שפי פז רוצה לפרק את החגיגה שלנו על ההישג.
גלעד הלחמי: רק מבקשים שתאכפו את החוק.
שפי פז: אני רוצה שהם יעזבו ולא יקבלו מעמד, אבל בינתיים, כל זמן הממשלה הזאת לא עושה זאת, שיאכפו את החוק בשכונות שהם גרים בהן.
שפי פז: זה מה שאנחנו מבקשים כרגע.
שפי פז: תאכפו אצת החוק.
שפי פז: זה כל מה שאנו מבקשים.
אבתיסאם מראענה: מתי יושבת-ראש ועדה בכנסת אמרה לך: את צודקת?
אבתיסאם מראענה: לא קרה לך.
אבתיסאם מראענה: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.
אבתיסאם מראענה: אחר כך נדבר על השאלה שלך שהיא בהחלט במקום.
מוסי רז: תודה, גברתי היושבת-ראש.
מוסי רז: ראשית גם אני בעד קיום החוק ואכיפתו אך חשוב שהוא יהיה צודק ואז יהיה גם יותר טעם לאכוף ולקיימו.
מוסי רז: יש אצלנו בארץ מבקשי מקלט שכמעט כולם נמצאים פה יותר מ-12, 13 שנים.
מוסי רז: הגיע מזמן הזמן לקלוט אותם ולתת להם לפחות תושבות, אבל אנו לא מדברים על זה היום.
מוסי רז: אני ב-16 ביוני, לפני 11 חודשים בדיוק, פניתי לשרה הנכנסת מרב מיכאלי בנושא האופניים החשמליים והקורקינטים, ואני שמח – 11 חודשים זה לא הרבה זמן – שהשרה נענתה לפנייה.
מוסי רז: זה חשוב.
מוסי רז: יעזור לקליטה, למעסיקים שלהם, להם להתפרנס, לנוע, לחסוך כסף שלעיתים הולך על אוטובוסים ודברים כאלה.
מוסי רז: לא רוצה שנעשה צדק כי זה דבר קטן אך זה דבר חשוב.
מוסי רז: אני מקווה שאם יש מבחנים ותיאוריות, שזה יונגש לכל השפות הרלוונטיות.
מוסי רז: אנחנו נדבר על קונגולזים בשבוע הבא, אבל ודאי לכל שפה רלוונטית למבקשי המקלט האלה.
מוסי רז: זה צעד מאוד חשוב שעשתה השרה, ומקווה שיהיו רבים כאלה מכל משרדי הממשלה כדי שכל מי שנמצא פה יזכה לחיים הוגנים וצודקים.
שפי פז: אפשר שהם יחזיקו גם נייר בכיס שמעיד שהם רכשו את הקורקינט?
שפי פז: כי לי גנבו 2 קורקינטים ו-3 זוגות אופניים.
שפי פז: במקום הסכין שמחזיקים בכיס.
אבתיסאם מראענה: אני לא מרשה הסתה.
שפי פז: זה לא הסתה.
שפי פז: למה יש כל כך הרבה דקירות?
שפי פז: כי אנשים מסתובבים עם סכינים בכיס.
גלעד הלחמי: יש בממוצע 3 דקירות בשבוע בדרום תל אביב.
גלעד הלחמי: אף ועדה לא מדברת על זה.
גלעד הלחמי: רק עוסקים באיך להקל על המסתננים את החיים ולא על תושבי דרום תל אביב.
גלעד הלחמי: כי לא את גרה בדרום תל אביב ולא מוסי רז.
גלעד הלחמי: אבתיסאם כן, אני כן ושפי כן.
אבתיסאם מראענה: גם אני גרה במקום שיש בו דקירות.
אבתיסאם מראענה: נסדיר את יחסינו כאן.
אבתיסאם מראענה: ראשית, אני מודה למשרד התחבורה ולשרה מרב מיכאלי.
אבתיסאם מראענה: מודה לחבר הכנסת מוסי רז, ורוצה לענות לך שפי ככה: הבאת לי תמונה, ואיני רוצה להתעלם ממנה.
אבתיסאם מראענה: התמונה הזאת בהחלט משקפת את מה שאנו כן עושות כאן.
אבתיסאם מראענה: את אוהבת את מחוסרי המעמד, לא אוהבת, מכבדת לא מכבדת – זו לא השאלה.
אבתיסאם מראענה: יש פה נערים מתחת לגיל – ברגע שיתחיל הבנה לגבי הכלי הזה, הוא כלי מסכן חיים.
אבתיסאם מראענה: המשפחות והחברים שלנו, שהם מחוסרי מעמד וכולנו, גם אזרחים ואזרחיות – את רוצה לומר לי שאיני רואה שהם אזרחים של מדינת ישראל שהם ישראליים בעצמם, והילדים שלהם לא עולים על קורקינטים ועל אופניים חשמליים?
אבתיסאם מראענה: הסוגיה הזו, כשהפכה להיות מגפה, האופניים החשמליים, ואמרו: די, מתחת לגיל 16 לא, וזה מצריך מבחני תיאוריה - זה חל קודם כל על אזרחי מדינת ישראל כי נהיה כאוס וכמות האנשים שנפגעו היתה מצמררת באמת, והמון אנשים קיפחו את חייהם או נמצאים בבית לוינשטיין בשיקום על הסוגיה הזו של האופניים החשמליים.
אבתיסאם מראענה: הגיע הזמן להסדיר את הסיפור הזה.
אבתיסאם מראענה: האנשים האלה והילדים האלה משתמשים בכלי הזה.
אבתיסאם מראענה: הם צריכים להבין את הבטיחות ומה מותר ומה אסור.
אבתיסאם מראענה: מי שיכול ורוצה ללכת לפי חוק, מוזמן למשרד התחבורה, לעשות את מבחן התיאוריה, ומי שלא, אני מזמינה, ואעקוב אחר סוגית האכיפה לגבי מי שעובר על החוק.
אבתיסאם מראענה: הוועדה הזו כל הזמן קוראת כן ללכת לפי חוק ולא נגד.
אבתיסאם מראענה: הדבר הזה מוסדר.
אבתיסאם מראענה: אנו מבינות אותו.
אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת למשרד התחבורה לבחון תרגום של המבחן לתיגריניה עבור כ-20,000 מבקשות ומבקשי מקלט דוברי השפה, ולבחון אפשרויות נוספות להיבחן בעל פה וגם להנגיש לבעלי צרכים מיוחדים.
אבתיסאם מראענה: אני כן מציעה את השידוך ביניכם לפורום ארגוני הפליטים כדי למקסם את השירות הזה.
אבתיסאם מראענה: כמובן אני רוצה בהקדם האפשרי, לקבל את ההודעה מתי השירות הזה מתחיל לפעול ואז נוכל לרדת לשטח.
אבתיסאם מראענה: אני גם קוראת, ברגע שמשטרת ישראל מתעדכנת על ההחלה של מבחני התיאוריה, לנהוג בהתאם, ומי שעובר על החוק, בעצם צריך לשלם על זה.
שפי פז: את מדברת על אזור שהמשטרה לא מטפלת בסחר בסמים?
אבתיסאם מראענה: יש למשטרה עבודה רבה ונקרא לה שתעשה את עבודתה.
אבתיסאם מראענה: מצטרפת לקריאתך.
אבתיסאם מראענה: שלום לכולן ולכולם, אני מתכבדת לפתוח ולקיים את ישיבת הוועדה המיוחדת לעובדות ולעובדים זרים.
אבתיסאם מראענה: היום כ"ב באייר התשפ"ב, 23 במאי 2022.
אבתיסאם מראענה: על סדר היום: אשרות עבודה זמניות ומעטפת תמיכה וסיוע לאזרחי אוקראינה השוהים בישראל.
אבתיסאם מראענה: הדיון היום נועד כדי לבקש משרת הפנים איילת שקד לאפשר אשרות עבודה לפליטות ופליטי אוקראינה בעקבות המלחמה.
אבתיסאם מראענה: קיבלנו בשורות טובות שלוש דקות לפני הדיון.
אבתיסאם מראענה: השרה איילת שקד נותנת לכל הפליטות והפליטים שהגיעו בעקבות המלחמה אשרות עבודה.
אבתיסאם מראענה: מדובר על קרוב ל-28 פליטות ופליטים מאוקראינה שנמצאים בארץ.
אבתיסאם מראענה: אין יותר שמחה ממני ביום שכזה וברגע שכזה.
אבתיסאם מראענה: הקריאות שלי בתור יושבת ראש הוועדה וכחברת כנסת, פניתי לשרת הפנים גם בתוך הוועדה וגם מחוץ לוועדה על מנת לאפשר לאותה אוכלוסייה שנמצאת בארץ קרוב לשלושה חודשים להתפרנס בכבוד.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שזו החלטה מוסרית, ערכית, החלטה שיש בה אחריות על אותם אנשים ונשים שנמלטו מהמלחמה והגיעו למדינת ישראל על מנת שיהיו במקום יותר בטוח.
אבתיסאם מראענה: לאפשר להם לעבוד בכבוד זה אומר לאפשר להם עצמאות, לא להתדרדר לרחוב או לעבוד בצורה לא חוקית.
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא רוצים אנשים שיעבדו פה בצורה לא חוקית, אנחנו לא רוצים שינצלו אותם.
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא רוצים שאותם פליטים ופליטות שהגיעו ממלחמה ימצאו את עצמם כאן במצב לא טוב, מתדרדרים לפשיעה או מנוצלים ומנוצלות במקומות עבודה.
אבתיסאם מראענה: זה חדשות מעולות ואני מברכת את השרה איילת שקד על ההחלטה הערכית שלה.
אבתיסאם מראענה: אני אומרת לה מכאן תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נעשה תפנית בעלילה, מה שקורה כשיש סרט והדרמה די ברורה, פתאום העלילה משתנה.
אבתיסאם מראענה: העלילה משתנה כי רצינו לדון מה קורה עם אותם פליטים ופליטות.
אבתיסאם מראענה: אני מאוד אשמח לקיים את הדיון הזה על מה הסיטואציה שנקלעות אליהן הפליטות והפליטים מאוקראינה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו רוצות לשמוע את משרדי הממשלה ולקבל חוות דעת של השגריר האוקראיני רומן קוטוויץ שיספר לנו מנקודת המבט שלו.
אבתיסאם מראענה: את רומן פגשתי כמה פעמים גם אצלי בוועדה וגם בשדה התעופה כשהיינו שם על מנת לתת מענה אנושי, אישי, מוסרי וערכי לאותם פליטים ופליטות שהגיעו לכאן בעקבות המלחמה.
אבתיסאם מראענה: אין להם את היכולת לתקשר בשפה שלהם, אין מי שיקבל אותם.
אבתיסאם מראענה: אתה היית שם, אני הייתי שם גם לעזור לאותם פליטות ופליטים שיהיה להם את המקום שלהם.
אבתיסאם מראענה: אני בהחלט רוצה להגיד תודה לעורך הדין קלדרון שגם היה שם ועבד לילות כימים על מנת לאפשר את הקליטה של אותן פליטות בארץ.
אבתיסאם מראענה: נפגשנו כמה פעמים במתקן יהלום, דיברנו בשעות מאוחרות על נשים שנמלטות ואין להן בית, הן איבדו את הבית ואת החיים שלהן על מנת שיהיו כאן ויקבלו מקום מוגן.
אבתיסאם מראענה: אני מאוד שמחה שמדינת ישראל מאפשרת את המקום הזה.
אבתיסאם מראענה: יש לנו דרך ארוכה על מנת לכבד אנשים שנפלטים ממדינות שיש בהן מלחמה, אנשים שנפלטים כי הם נרדפים בגלל זהותם המינית והמגדרית.
אבתיסאם מראענה: אנחנו חייבים להושיט יד לאותם פליטות ופליטים.
אבתיסאם מראענה: אנחנו חייבות וחייבים לתת לאנשים האלה את הזכויות שלהם ולאפשר להם, זה יהפוך אותנו למדינה טובה יותר, חד משמעית.
אבתיסאם מראענה: זה לא על חשבון האזרחים והאזרחיות.
אבתיסאם מראענה: אנחנו כאזרחים ואזרחיות של מדינת ישראל רוצים ורוצות שאותם פליטים ופליטות יידעו שיש מקום כאן שקוראים לו מדינת ישראל שיכולה להגן עליהם, להבטיח את הזכויות שלהם ואת החיים שלהם, חיים יותר טובים.
אבתיסאם מראענה: אני לא אמנה כאן את כל התודות שלי לכל הארגונים האזרחיים, של המוקד לפליטים, נציבות האו"ם, שגרירות אוקראינה, כל עורכי ועורכות הדין שעבדו איתנו יד ביד, לעורכת הדין דינה דומיניץ שהייתי מתקשרת אליה באמצע הלילה ושואלת אותה מה לעשות כשמתעורר סחר בנשים.
אבתיסאם מראענה: כן, קוראים לזה סחר בנשים.
אבתיסאם מראענה: אנשים מחכים לאותן פליטות ומשדלים אותן לזנות כדי לנצל אותן.
אבתיסאם מראענה: משרדי הממשלה היו כאן, גם רשות האוכלוסין, גם כשהעבודה איתם הייתה מורכבת ולא זרמה בדיוק כמו שרציתי, הם כן נתנו כתף.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לכולם תודה רבה על המאבק המשותף הזה.
אבתיסאם מראענה: רק מאבק משותף יכול להביא אותנו למקום יותר טוב, לשמור על זכויות אדם.
אבתיסאם מראענה: אני אומרת תודה לכולכם ולכולכן על כל מה שאתן עושות ועושים.
אבתיסאם מראענה: אני פותחת את הדיון של הוועדה ואני אאפשר לרומן קוטוויץ להגיד לנו מה הוא חושב ורואה, וישקף לנו את תמונת המצב של הפליטות והפליטים בעקבות המלחמה.
אבתיסאם מראענה: בבקשה אדוני.
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) בוקר טוב לכולם, אני אוכל לדבר באוקראינית?
רומן קוטוויץ: נאמר לי שאפשר לדבר באוקראינית, שאין בעיה.
אבתיסאם מראענה: רק שנייה, בבקשה.
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) אוקיי, אז אני מבין שעדיף שאמשיך ברוסית בכדי שיהיה יותר קל למתרגמת.
רומן קוטוויץ: תודה רבה, תודה ליושבת הראש על ההזמנה, מאוד נעים לי להימצא כאן ברגע זה, זה היה ממש לא צפוי, אנחנו היינו מוכנים להמשך ההיאבקות שלנו אם אפשר לקרוא לזה ככה.
רומן קוטוויץ: זה מעין נעימות בלתי צפויה.
רומן קוטוויץ: תודה לגב' אבתיסאם שהיא בין הראשונות ששמו לב לבעיות שבהן נתקלו אזרחי אוקראינה שהגיעו ארצה לזמן קצוב, שברחו מהמלחמה והערים המופצצות שלהם.
רומן קוטוויץ: אנחנו מאוד מעריכים את התמיכה שלך.
רומן קוטוויץ: תודה.
רומן קוטוויץ: אני זוכר שנפגשנו בשדה התעופה ביחד, עזרנו לאנשים האלה, והבחנתי בדמעות אצל העוזרת שליוותה את חברת הכנסת.
רומן קוטוויץ: העוזרת שלך אבתיסאם, שלא האמינה למה שקורה.
רומן קוטוויץ: והיו מקרים שלצערי, אנשים נתקלו בבעיות, אך בעזרת המאמצים המשותפים שלנו הצלחנו להתגבר על הכול.
רומן קוטוויץ: תודה רבה לך על כך ואנחנו מעריכים מאוד את זה.
רומן קוטוויץ: בו זמנית יש לנו הרבה פניות שאנחנו מקבלים, פניות שנוגעות לזכויות של אותן הנשים והילדים שנמצאים פה.
רומן קוטוויץ: אני מקווה שבקרוב יהיו לנו מסוג אחר.
רומן קוטוויץ: הדברים הכי חשובים היום נפתרו אני מבין.
רומן קוטוויץ: אבל יש עדיין עוד הרבה שאלות.
רומן קוטוויץ: אני מקווה שהיום נציגי ממשלת ישראל יוכלו להסביר לנו באיזה אופן האנשים האלה יוכלו להיות מועסקים, לאן, האם יש הגבלות כל שהן?
רומן קוטוויץ: הטבות כל שהן?
רומן קוטוויץ: האם הם צריכים לקבל מסמכים מסוימים או הם יכולים ללכת ישר למעסיק ולהתחיל לעבוד?
רומן קוטוויץ: לא ברור האם יוכלו להתחיל לעבוד, גם אזרחי אוקראינה שנמצאו כאן לפני 24 בפברואר, לפני תחילת הלחימה.
רומן קוטוויץ: כמובן אלו שנמצאו כאן באופן חוקי.
רומן קוטוויץ: כמו כן, מעניינת אותנו שאלת הביטוח.
רומן קוטוויץ: היות ואנחנו מאוד מעריכים את העזרה של משרד הרווחה בישראל, תודה רבה ששמתם לנו כתף ויש קווי טלפון "קווים חמים" שמעניקים עזרה פסיכולוגית, יש עזרה עם מוצרים, עזרה כספית, אוכל, תודה רבה אנחנו מעריכים את זה מאוד.
רומן קוטוויץ: כמו שאנחנו מבינים היום הטיפול הרפואי מתקבל במרפאות "טרם".
רומן קוטוויץ: לא כל כך ברור האם יוכלו לקבל עזרה רפואית אנשים אחרים, שלא זקוקים לרפואה מיידית.
רומן קוטוויץ: אני מבין שאפשר לקבל רק רפואה דחופה.
רומן קוטוויץ: אותנו מעניין למה עדיין לא הוסדר עניין קבלת פוליסת ביטוח לכל האזרחים.
רומן קוטוויץ: הרי זה ילדים ונשים, יש לנו כל מיני בעיות עם נשים שהגיעו ארצה, הן ברחו מהמלחמה, ויש כאלה שבהריון וצריכות ללדת, ואנחנו נאלצים לפתור כל מקרה לגופו, דרך מתנדבים, איך שהוא דרך קשרים אישיים, וכן הלאה.
רומן קוטוויץ: אבל זה לא כל כך נכון כנראה.
רומן קוטוויץ: צריכה להיות איזו שהיא גישה מרכזית.
רומן קוטוויץ: אם היום ממשלת ישראל קיבלה את ההחלטה החשובה הזו, ויכול להיות שאפשר היה לפתור את הבעיה הזו ולתת לאנשים את האפשרות להיות מבוטחים באופן מיידי.
רומן קוטוויץ: הרי אם אתה הולך לעבוד אתה צריך להיות מבוטח.
רומן קוטוויץ: אתה צריך להיות רגוע.
רומן קוטוויץ: זאת אומרת אם את אישה, אישה הולכת לעבוד, שאם חס וחלילה הילד יחלה היא תוכל לקחת אותו אחרי העבודה או בזמן אחר, להגיע לבית חולים ולא להיתקל בבעיות הבירוקרטיות האלה.
רומן קוטוויץ: אנחנו מבינים שזה לא פשוט כל כך, כי אני עצמי פה מתגורר ועובד, ויש לי ביטוח.
רומן קוטוויץ: אני יודע שזה לא פשוט להיות מבוטח פה בארץ.
רומן קוטוויץ: לקבוע תור לרופא או משהו.
רומן קוטוויץ: אנחנו ביקשנו גם שהגופים הממשלתיים ישימו לב לבעיה הזו.
רומן קוטוויץ: יש לנו עוד בעיה, שאני מבין זה לא כל כך בעיה, אבל יש – נאמר ככה – איתותים שליליים לגבי קבלת ילדינו, שהגיעו ארצה לפרק זמן קצר, במוסדות החינוך.
רומן קוטוויץ: אנחנו מבינים שעכשיו זה קיץ, אבל לצערנו מלחמה יכולה להימשך.
רומן קוטוויץ: אנחנו לא מפקפקים בהצלחה והניצחון של הצבא שלנו, כי כולם יודעים שהצד האוקראיני צודק, ושאנחנו מגנים על האדמה שלנו, ואנחנו לא יכולים להפסיד במלחמה הזו.
אבתיסאם מראענה: רגע, רומן, רק שנייה.
אבתיסאם מראענה: יש לנו מתרגמת מהממת, איך קוראים לך?
אבתיסאם מראענה: יולי מנוחין.
אבתיסאם מראענה: את בוכה, את ממש חמודה.
אבתיסאם מראענה: מה ריגש אותך?
אבתיסאם מראענה: הבית שלך נהרס?
אבתיסאם מראענה: את יכולה לבוא?
אבתיסאם מראענה: בואי אליי.
יולי מנוחין: אני לא נפגעתי אישית מהמלחמה, אני פשוט התרגשתי.
יולי מנוחין: זה לא היה בלתי צפוי שהשגריר ידבר על הדברים האלה, אבל נזכרתי במראות שראיתי.
יולי מנוחין: כל הרחוב בו גרתי נהרס.
יולי מנוחין: האוניברסיטה בחרקוב ענקית, אמא שלי עבדה שם כספרנית, והיא נהרסה.
יולי מנוחין: העיר כולה חרבה למעשה.
יולי מנוחין: אומרים ש-30% מהבתים בחרקוב נהרסו, אבל אני חושבת שהרבה יותר.
יולי מנוחין: אני לא יודעת כמה אנשים נהרגו.
יולי מנוחין: אני חיה כאן ברווחה כלכלית גדולה והכל טוב ויפה.
יולי מנוחין: אני חושבת על אנשים שאיבדו הכל וזה מזעזע אותי.
יולי מנוחין: אני לא יודעת איך להביע את זה, אנשים נמצאים במצוקה נוראית.
יולי מנוחין: לא יאומן שבתחילת המאה ה-21 נגיע למצבים כאלה וממדים כאלה.
אבתיסאם מראענה: את מדהימה שאפשרת לעצמך להתרגש כי זה הסיפור גם שלך.
אבתיסאם מראענה: את מתרגמת את רומן ואת סיפור החיים שלך.
אבתיסאם מראענה: את מתרגמת אותו ועושה עבודה מדהימה.
אבתיסאם מראענה: נתת לסיפור הזה לצאת החוצה ואני רוצה להגיד לך שאני מאוד מעריכה את זה.
אבתיסאם מראענה: פעם היה לי חלום לעשות סרט על מתורגמניות.
אבתיסאם מראענה: פתאום את יוצאת לי מתוך סרט כזה שחשבתי עליו, שבאות מתרגמות ומתרגמות סיפור של אנשים.
אבתיסאם מראענה: את בעצם עושה את העבודה שלך ופתאום זה נוגע, זה הסיפור שלך.
יולי מנוחין: אני ראיתי את הסרטים שביימת, לא את כולם אבל חלק.
אבתיסאם מראענה: אני אדאג שתראי את כולם.
אבתיסאם מראענה: את נפלאה, תודה רבה ששיתפת אותנו.
אבתיסאם מראענה: מגיע לך מחיאות כפיים.
יולי מנוחין: תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: סליחה, רומן.
אבתיסאם מראענה: זה סיפור החיים האמיתי.
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) רגע מאוד מרגש.
רומן קוטוויץ: זה עוד הוכחה לכך עד כמה היחסים בין המדינות שלנו טובים.
רומן קוטוויץ: אלו שחושבים היום שמה שקורה היום איפה שהוא זה שם רחוק, הוכחה לכך שזה לא נכון.
רומן קוטוויץ: זה נוגע לכל אחד.
רומן קוטוויץ: אני מקווה עבור המתרגמת שהמשפחה שלה בסדר, ואני מאמין שאנחנו נשקם את הרחוב שלה בחרקוב, והיא תחזור לעיר מחודשת.
רומן קוטוויץ: אני סיימתי.
רומן קוטוויץ: יוצא שהכול כל כך מרגש.
רומן קוטוויץ: בואו נפתור את השאלות הפרקטיות היום.
רומן קוטוויץ: נחזור לעניין, רציתי לסיים עם הנושא של הילדים, כי אנחנו לא קיבלנו תשובה שלילית ממשרד החינוך, בנוגע לקבלת הילדים האוקראינים למוסדות חינוך.
רומן קוטוויץ: אבל אנחנו מבינים שיש בעיה עם המימון כמו שאומרים לנו, יכול להיות אני טועה, יכול להיות, שמישהו יתקן אותי.
רומן קוטוויץ: מישהו מנציגי משרד החינוך אם הם נוכחים פה, כמה שאנחנו יודעים, על מנת שתהיה אפשרות לקבל את הילדים בספטמבר.
רומן קוטוויץ: שוב, אנחנו מקווים שעד ספטמבר הכול ייגמר והם יחזרו לאוקראינה, כי רוב האנשים האלה לא הגיעו ארצה לצמיתות, הם כולם רוצים לחזור הביתה ושתיגמר המלחמה.
רומן קוטוויץ: יש להם פה פשוט קרובי משפחה וחברים שקראו להם לפה לעזור להם.
רומן קוטוויץ: זה לא אנשים שאין להם פה אף אחד.
רומן קוטוויץ: אני מאמין של-90 אחוז מהאנשים שהגיעו ארצה, יש להם פה קרובי משפחה, חברים, קודם כל זה ישראלים.
רומן קוטוויץ: לכן אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שבמוקדם או מאוחר הילדים הללו והוריהם יחזרו הביתה.
רומן קוטוויץ: אבל בו זמנית זה מאוד חשוב שהם לא יפסיקו ללמוד, ואנחנו מבינים כמה קשה להם, באיזה תנאים הם עזבו את ארץ מולדתם.
רומן קוטוויץ: ולכן אנחנו בטוחים שמדינת ישראל צריכה להושיט יד ולסייע להם בכך שהם יוכלו להתקבל למוסדות הלימוד.
רומן קוטוויץ: לשם כך אני מבין צריכה להיות תמיכה של משרד האוצר אם אני לא טועה, וגם מהרשויות המקומיות.
רומן קוטוויץ: אנחנו מקבלים גם פידבקים שליליים שלא כל הרשויות המקומיות רוצות לקבל ילדים כאלה למוסדות חינוך.
רומן קוטוויץ: אנחנו מבקשים שיקבלו אותם לבתי ספר, לגני הילדים, בצורה שווה עם כולם.
רומן קוטוויץ: העניין שהם כולם חיים במקומות קטנים שיש הרבה ישראלים דוברי רוסית, ואנחנו לא חושבים שתהיה שם בעיה עם השפה.
רומן קוטוויץ: בכל מקרה אלו ילדים, כמובן שהם יצטרכו לתמיכה כל שהיא אבל אנחנו לא צופים איזו שהיא בעיה עם השפה.
רומן קוטוויץ: ובהקשר הזה אנחנו מבקשים מהוועדה לבחון את העניין הזה בצורה אופרטיבית ולעשות את מה שצריך, על מנת שבכל זאת, בספטמבר תהיה אפשרות לקבל את הילדים האלה אם כמובן לא יחזרו הביתה קודם לכן.
רומן קוטוויץ: (מדבר בשפה הרוסית – להלן תרגום חופשי) הייתי רוצה לסיים בהערה האחרונה לגבי העניין של אישורי העבודה.
רומן קוטוויץ: אני רוצה לציין שאנחנו מהימים הראשונים של המלחמה, היינו בקשר עם ההסתדרות, והם אמרו לנו שם מוכנים לקלוט מינימום חמשת אלפים תושבים לעבודה.
רומן קוטוויץ: אני חושב שאולי המידע הזה יהיה מועיל לחלק מהנציגים, כן?
רומן קוטוויץ: שאולי המכניזם הזה עדיין לא פותח אבל אולי זה יבוא לידי ביטוי, שהנה יש לנו את ההסתדרות שמוכנים לקלוט עובדים בכמה ספירות.
רומן קוטוויץ: זה הכול.
רומן קוטוויץ: תודה רבה לוועדה, תודה רבה לכל נציגי הממשלה שהתאספו פה, כל אלו שעוזרים לנו, תודה לכולם.
אבתיסאם מראענה: חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי איתנו, את רוצה להגיד את דברייך?
טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה גברתי יושבת הראש.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מברכת אותך על הדיון.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: כשראיתי לפני שבוע שזה מופיע בלוח הזמנים של הוועדות הופתעתי לטובה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מודה לך מקרב לב.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: מזה שלושה חודשים אני מקבלת מאות פניות מהציבור, גם מצד המארחים, אזרחים שהזמינו את חבריהם וקרובי משפחתם מאוקראינה, מאזור הקרבות, כדי לתת להם מקלט לפחות זמני, לתת עזרה לקרובים ולחברים שלהם.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: מדינת ישראל פתחה את שעריה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפני כחודש ביקרתי במוקד שמטפל בפליטים ונמצא תחת משרד הרווחה יחד עם שר הרווחה מאיר כהן.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: המוקד עובד, אנשים מסורים נותנים מידע ועונים לשאלות.