GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר שמא: אוקיי, ראשית אני מתנצל, אבל אני חושב שזה דבר שהוא נדרש, ההבאה הזאת של כל הגופים, כמו שאמרתי, בשנתיים האחרונות אני רואה ומכיר את כל הגופים שיושבים כאן, פחות או יותר, ככל שיהיה ניתן קצת להרחיב את סד המענים, זה נאמר יותר מפעם אחת, אבל הייתי מאוד רוצה לסיים את דבריי בזה, אני חושב שיהיה בזה משהו שיעשה שירות מאוד מאוד משמעותי לאותה קהילה שבאמת מגיעה אלינו במצבים מאוד מאוד קיצוניים.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, אני רוצה לסכם את הדיון ואחר כך להגיד בהחלט תודות.
אבתיסאם מראענה: אתה מבקש ממני שנעשה הכול בשביל להרחיב את המענים ואני מבקשת ממך שתעשה את הכול בשביל לתת היתרי עבודה, עשינו עסקה?
אופיר שמא: סגור, ויותר מזה אני אגיד, מה שריטה דיברה על שער אפרים, גם הדברים האחרים שהועלו תוך כדי נרשמו ויישקלו.
אבתיסאם מראענה: אז אני מסכמת את הדיון כשהגעתי להסכם עם אופיר מהרווחה של המינהל האזרחי, שהוא ימליץ, יעשה הכול על מנת שאותה קהילת להט"ב פלסטינית שנרדפת בשטחים, שמגיעים לתוך שטח מדינת ישראל, שתהיה להם אפשרות לעבוד, ואני אעשה הכול על מנת לתת מענים רווחתיים ותמיכה ולהניף את דגל הגאווה בכל רגע על מנת לעמוד לצד הקהילה הזאת שתהיה חזקה.
אבתיסאם מראענה: סיכמנו?
אבתיסאם מראענה: סיכמנו.
אבתיסאם מראענה: בסיכום של הדיון של הוועדה, הוועדה קוראת לגורמים בדגש על רשות האוכלוסין והמינהל האזרחי, להסדיר מתן היתרי שהייה שמאפשרים עבודה בישראל ללא הסדר כובל שתלוי במעסיק.
אבתיסאם מראענה: הוועדה תקיים כמובן ישיבת מעקב לאחר הפגרה, הפגרה מסתיימת במאי, ועד דיון המעקב אני רוצה לבקש מכל הארגונים, מכל הנשים המופלאות, נשות המקצוע ואנשי המקצוע, הארגונים הנפלאים ומשרדי הממשלה וכמובן כמובן אני רוצה להגיד תודה רבה רבה רבה ל-נ', ואני בהחלט רוצה להגיד לכם שהלשכה הפרלמנטרית שלי היא כתובת לכל דבר, לכל עניין, תעדכנו אותנו, תהיו איתנו בקשר.
אבתיסאם מראענה: כמובן משרד הרווחה וכל הארגונים וריטה ו'הגג הוורוד' ו'אבני דרך' והיאס וחברה שלי נעמה סבתו וכמובן 'מעברים'.
אבתיסאם מראענה: כל מי שנמצא פה, אני מכירה אתכם באופן אישי וישבתי עם כולם, אנחנו נמשיך לעבוד ביחד ולתת בראש.
אבתיסאם מראענה: עובדה, אני תשעה חודשים בכנסת, אתם זוכרות וזוכרים את הפגישות הראשונות שלנו ותוך תשעה חודשים עשינו צעד אחד קדימה.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו בהחלט נמשיך לעשות את הצעדים שלנו על מנת שלכל בן אדם פה, שלפחות תהיה לו משמעות בחיים, שתהיה לו זהות ושכולנו נקום בבוקר ושנהיה בטוחות ובטוחים.
אבתיסאם מראענה: תודה, סוזן, יקירתי.
סוזן דסוקי: תודה לך.
אבתיסאם מראענה: תודה לשר הרווחה, תודה לאופיר, עשיתי לך חיים קשים, אבל אתה כל הזמן עושה לי חיים קשים, אז פה הייתה לי הזדמנות מעולה להחזיר לך.
אבתיסאם מראענה: בקטנה.
אבתיסאם מראענה: אז תודה רבה לכם, המשך יום טוב ותחגגו בגאווה את כל מי שאתם ומה שאתן.
אבתיסאם מראענה: להתראות, הדיון הסתיים.
אבתיסאם מראענה: חברות וחברים, שלום, צהריים טובים, יום גאווה שמח בכנסת ישראל.
אבתיסאם מראענה: אני ממש רוצה לאחל לכולנו שיהיה בכל העולם הזה, לשלוח אותות של שלום, כמה שיותר מהר שהמלחמה באוקראינה תסתיים, בבקשה בבקשה, כל מי שיכולה ויכול לסיים אותה.
אבתיסאם מראענה: בעיקר הם יכולים.
אבתיסאם מראענה: הם יסיימו את המלחמה ואנחנו נתחיל באמת לעשות שלום אמיתי.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לפתוח את הדיון המיוחד הזה והדי בהול בכל מה שקשור בנושא הסיוע לעובדות ועובדים מאוקראינה השוהים ושוהות בישראל.
אבתיסאם מראענה: לנוכח המלחמה הארורה והקשה כל כך ועצובה אני חייבת לשתף אתכם שבבוקר בנסיעה מהבית שלי ביפו כשהגעתי הקשבתי כמובן לרדיו ואחד הדברים שקרעו לי את הלב והתחלתי לבכות, כשאבא אחד התחיל לדבר.
אבתיסאם מראענה: הוא אבא לילד בן תשע, שאלה אותו נורית קנטי בגלי צה"ל מה עושים עם ילד בן תשע בזמן מלחמה, הם נמצאים בקומה מינוס 1 בתחנת המשטרה, הוא עשה את ההקבלה לאיך מלמדים ילדים איך באים ילדים לעולם ואמר לה, כשאת גדלה בתוך כל כך הרבה מלחמות והיסטוריה שהיא עקובה מדם אז אתה מספר לילדים שלנו איך נראית מלחמה.
אבתיסאם מראענה: היא שאלה אותו איך הוא מעסיק אותו אז הוא אומר לה, איזה מין שאלה זאת?
אבתיסאם מראענה: הם כל הזמן תקועים בתוך מחשב או טלפון, מצד שני הם כל כך בחרדות.
אבתיסאם מראענה: זה הרגע שפשוט באמת הבנתי, זה לא רק עלינו כמבוגרות ומבוגרים, מה קורה לנשמות הקטנות האלה שצריכים בגיל תשע או פחות להסתכל על העולם במבט כזה שכל כך כואב.
אבתיסאם מראענה: אני כמובן רוצה לפתוח את הישיבה שלנו בלהגיד תודה לוועדה שמהבוקר אנחנו עובדות קשה ומקיימות דיונים, אני רוצה להגיד תודה למיכל דיבנר כרמל ולטל, העוזרת של מיכל, ולדוברות וליעל אורבך ולנועם עינב ואורי מיכאל על כל העבודה המצוינת שאתם עושים בשביל הוועדה.
אבתיסאם מראענה: תודה לסטודנטיות ולסטודנטים שמגיעים לכאן ונותנים את המקצועיות שלהם.
אבתיסאם מראענה: תודה לחבר שיושם מאחור, גל.
אבתיסאם מראענה: תודה, גל.
אבתיסאם מראענה: תודה לכנסת שפותחת את הדלתות שלה ומאפשרת לקיום מהלכים דמוקרטיים וכל כך חשובים ונחוצים לשיח כאן בארץ וגם בעולם.
אבתיסאם מראענה: אז בהחלט אני רוצה קודם כל לפנות לרומן קוטוויץ היועץ בשגרירות אוקראינה שנמצא איתנו בזום.
אבתיסאם מראענה: שלום, מה שלומך?
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): חברים יקרים ושותפים, אני איתכם, תודה לכם שהזמנתם אותנו ונתתם לנו אפשרות להשמיע את קולנו.
רומן קוטוויץ: אני אעדכן אתכם בנוגע למצב הנוכחי באוקראינה.
אבתיסאם מראענה: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אני רוצה לדבר בעברית ויש לנו תרגום סימולטני.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה קודם כל לדרוש בשלומן ושלומם של אזרחיות ואזרחי אוקראינה, אני אשמח שתיתן לי סקירה פחות או יותר מה מגיע אליך, מה אתה שומע.
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית):
רומן קוטוויץ: אנחנו נספק לכם עדכון קצר בכל הנוגע למצב באוקראינה.
רומן קוטוויץ: אני כרגע מציג לכם את המידע הרשמי של ממשלת אוקראינה, של הכוחות המזוינים האוקראינים, אלה כרגע ההודעות הרשמיות.
רומן קוטוויץ: זה לא מהחדשות ולא מהעיתונות.
רומן קוטוויץ: בקצרה מה בעצם קורה, ב-21 בפברואר בחמש בבוקר הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית תקפו את אוקראינה בעודם פולשים בעוצמה למדינתנו.
רומן קוטוויץ: זוהי תקיפה בלתי מוצדקת.
רומן קוטוויץ: מדובר בנתונים רשמיים נכון להיום, מכיוון שהם סופרים את האבדות רק בערב, בגלל שהמלחמה ממשיכה במהלך היום והנתונים האלה, ייתכן שהם קצת שונים כרגע לעומת מה שאתם תראו בשעות הקרובות.
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): ככל הנראה המשטר של פוטין רצח 350 אזרחים, כולל 14 ילדים, אזרחים פצועים 1,600, ונזקים רבים לתשתיות אזרחיות, פיצוצים, התקפות מהאוויר, מטוסים צבאיים פגעו בכל הערים האוקראיניות, ארטילריה כבדה מגבולות אוקראינה מדרום, מזרח וצפון.
רומן קוטוויץ: ב-27 בפברואר הנשיא פוטין איים להשתמש בנשק גרעיני באוקראינה.
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): זו מלחמה בעוצמה שלא ראינו מאז 1945, מאז מלחמת העולם השנייה.
רומן קוטוויץ: אני בטוח שידידינו מהעם היהודי שהתמודדו עם כזו טרגדיה עצומה מבינים אותנו עכשיו.
רומן קוטוויץ: כל העולם מסתכל כרגע על מה שקורה עכשיו באוקראינה.
רומן קוטוויץ: אנחנו מודים לבעלי הברית שלנו שהפעילו סנקציות כלכליות ופוליטיות על הפדרציה הרוסית, אבל התוקפן ממשיך להשתמש במתודות של התרבות הרוסית על מנת להצדיק ולבלבל ולהסיט את תשומת הלב של הציבור מההפרה של זכויות האדם, מההפרה של החוקים הבינלאומיים ומפשעי המלחמה שלהם.
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): מצדנו מערכת המשפט שלנו עובדת כרגע קשות, התובעים שלנו עושים את עבודתם נאמנה כאשר המלחמה ממשיכה, הם אוספים חומרים לצורך הגשה לבית הדין הבינלאומי בהאג על המעשים של הכנופיה של הממשלה הרוסית.
רומן קוטוויץ: הם יעמדו וייתנו דין וחשבון בפני מערכת הצדק הבינלאומי על כל מה שקורה כרגע באוקראינה.
רומן קוטוויץ: מערכת המשפט שלנו כרגע עובד יום יום על איסוף הנתונים והשותפים שלנו מהארצות המערביות עוזרים לנו בכך ואנחנו מודים מאוד.
רומן קוטוויץ: אנחנו מלאי הכרת תודה גם לישראל, אבל אנחנו צריכים שתעשו יותר.
אבתיסאם מראענה: מה אתה מצפה?
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אנחנו נדבר על ההיבטים הפרקטיים כמובן.
רומן קוטוויץ: יש ארבעה צעדים שאנחנו צריכים, ואלה דברים שקשורים רק לעובדים הזרים האוקראינים, אבל כרגע אני רוצה לעדכן אתכם לגבי מה שקורה אצלנו כרגע.
רומן קוטוויץ: בנוגע לדיווחים, אני פשוט לא יכול להגיד את זה בלי לצחוק.
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): משרד ההגנה הרוסי פרסם, הם טוענים שהם מנצחים באוקראינה, אני פשוט צוחק, זה שקר גס.
רומן קוטוויץ: זה שקר.
רומן קוטוויץ: נכון לאתמול האבדות של האויב באוקראינה, תקשיבו למספרים, 5,300 חיילים רוסים נהרגו באוקראינה, פגיעה במטוסים, 29 מטוסים, מסוקים עשרה, 101 טנקים שנהרסו, נגמ"שים, 816 נגמ"שים, ארטילריה, 74, 21 גרדים, 61 טנקים ונשק אחר שהצבא האמיץ שלנו הצליח להרוס וגם כוחות ההגנה על השטחים.
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אנחנו ממשיכים להכות בתוקפן.
רומן קוטוויץ: אני לא ציפיתי שאני אגיד את זה אי פעם, אבל הם איחדו את המדינה שלנו שמעולם לא הייתה מאוחדת ברמה כזאת.
רומן קוטוויץ: זה לא פשוט, יש לנו מדינה רבת לאומים, אבל אוקראינה חזקה ומאוחדת היום כפי שמעולם לא הייתה.
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): בשם הממשלה אני יכול להבטיח לכם שאנחנו נילחם עד הסוף ואנחנו די בטוחים שאנחנו ננצח את התוקפים שלנו.
רומן קוטוויץ: אנחנו כבר רואים סימנים חיוביים.
רומן קוטוויץ: הסבב הראשון של השיחות מראה שאנחנו בדרך הנכונה, העמדה הדיפלומטית שלנו חזקה מאוד.
רומן קוטוויץ: זה מה שאני יכול להגיד לכם בקצרה בנוגע למה שקורה אצלנו באוקראינה.
אבתיסאם מראענה: אני מאוד מחזקת את הנשים, גברים, ילדות וילדים האוקראינים ואני מאוד מקווה שהמלחמה תסתיים כמה שיותר מהר בלי אבדות.
אבתיסאם מראענה: מאוד קשה לי לשמוע כמה אבדות בנפש וגם בכלל, כמה מלחמה יכולה להרוס הכול, בקלות אפשר להרוס הכול וייקח לנו כל כך הרבה שנים לבנות מחדש אחרי כל כך הרבה הרס ומלחמה כל כך ארורה.
אבתיסאם מראענה: אדוני, אני רוצה לשמוע ממך איזה תגובות אתה מקבל מהעובדות והעובדים האוקראינים שנמצאים כאן, האם מגיעות אליכם פניות מישראל, במיוחד כשהם משאירים משפחות מאחור?
אבתיסאם מראענה: אני אשמח שתתמקד בסוגיה הזאת, מה מצבם, איך הם מתמודדים עם החרדה הזאת.
אבתיסאם מראענה: זו סיטואציה מאוד מאוד קשה.
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): בהחלט.
רומן קוטוויץ: אז רק אולי עוד הערה אחת נוספת לעם היהודי.
רומן קוטוויץ: אתם צריכים להיות גאים בכך שהנשיא שלנו הוא יהודי.
רומן קוטוויץ: העובדה הזאת לגמרי מפרקת מכל טיעון מטומטם של הרוסים שמדובר פה בנאצים ששולטים.
רומן קוטוויץ: הנשיא שלנו יהודי, הנאצים ששולטים באוקראינה?
רומן קוטוויץ: אני שמעתי שהעם היהודי גם מאוד גאה בגיבור הלאומי והבינלאומי שלנו, הנשיא האוקראיני.
רומן קוטוויץ: אבל כן, יש לנו בהחלט כמה נקודות עם העובדים הזרים האוקראינים, אנחנו עומדים בקשר איתם, אבל אני מעודד אתכם לנסות להבין שהצוות הדיפלומטי של השגרירות מאוד מוגבל, אנחנו עובדים 24/7 ובאמת מנסים לתקשר עם האנשים האלה, לספק להם הוראות.
רומן קוטוויץ: החל מעכשיו, בגלל ההתקפה על אוקראינה המיילים שלנו ואתר האינטרנט שלנו וכל המערכות החיצוניות שלנו נפלו בגלל שהרוסים תקפו אותנו בחזית הסייבר.
רומן קוטוויץ: אנחנו משתמשים בערוצים אלטרנטיביים.
רומן קוטוויץ: במידה שזה אפשרי אני אבקש מכם לחלוק נתונים ומידע בעמוד הפייסבוק שלנו.
רומן קוטוויץ: יש עמוד פייסבוק של שגרירות אוקראינה בישראל, אנחנו מנסים לספק כל יום עדכונים לאוקראינים שנמצאים כאן, כולל העובדים הזרים שעובדים כאן ואנחנו מיידעים אותם בכל הנוגע לדרכים שבהן הם יכולים לחזור הביתה וסוגיות פרקטיות אחרות.
רומן קוטוויץ: אנחנו גם התחלנו ערוצים אלטרנטיביים על מנת להתקשר עם השירותים הקונסולריים שלנו.
רומן קוטוויץ: בתור ראש של המחלקה הקונסולרית אני יכול להגיד לכם שאנחנו עובדים יום ולילה על מנת לנסות להגיב לכל בקשה, אנחנו לא עוצרים, אנחנו כל הזמן מקבלים אנשים ואנחנו עובדים על כמה מסלולים.
רומן קוטוויץ: בשגרירות שלנו יש את המסלול הדיפלומטי ויש כמובן את הסיוע ההומניטרי, אנחנו עובדים עם אוקראינה, מצד שני אנחנו מנסים גם לתקשר עם האוקראינים כאן ולספק להם שירותים קונסולריים ללא הרף.
רומן קוטוויץ: אז דבר ראשון שהייתי רוצה לציין זה שקודם כל העובדים האוקראינים שנשארים פה ורוצים לחזור הביתה, אנחנו מסבירים להם כיצד לעשות זאת.
רומן קוטוויץ: יכול להיות שיש אפשרות, אנחנו יודעים שיש כמה טיסות, של ארקיע אם אני לא טועה, שטסים למדינות השכנות של אוקראינה על מנת לפנות ישראלים משם.
רומן קוטוויץ: אז אם הם יוצאים מכאן ריקים ייתכן שיש אפשרות בעזרת
רומן קוטוויץ: כם לסדר להם טיסות באמצעות הטיסות האלה ואז הם יוכלו להגיע לאוקראינה.
רומן קוטוויץ: אם זה אפשרי.
רומן קוטוויץ: זו נקודה אחת שאני רוצה להעלות.
אבתיסאם מראענה: מה האחוז של האנשים שרוצים לחזור חזרה לארצם מישראל, לאוקראינה, או למזרח אירופה?
רומן קוטוויץ: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): אין לי כרגע את הסטטיסטיקה המדויקת כמובן, משום שאין לנו, כמו שהסברתי, אפשרות תקשורת רציפה, אין לנו את האפשרות לתקשר עם כולם.
רומן קוטוויץ: אני לא חושב שזה הרבה, יהיה די קל להשתמש באותם המשאבים שיש לכם כרגע, שאתם משתמשים בהם כרגע כדי לפנות את האנשים שלכם, אני לא חושב שתצטרכו להוסיף שם.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לך תודה וכמובן לאחל מלחמה קצרה מאוד ושתסתיים במהרה ואנחנו כמובן כאן תומכות ותומכים ושולחות חיבוק.
אבתיסאם מראענה: קודם כל אני רוצה לתת רשות דיבור לרשות האוכלוסין, לענבל משש, ואני רוצה שתעשי לי סדר בסיפור הזה.
אבתיסאם מראענה: אף אחד לא ציפה למלחמה הזאת, נכון?
ענבל משש: לגמרי, אני אפילו ביקרתי באוקראינה יחד עם מרגריטה כי למדינת ישראל יש הסכם בילטרלי עם אוקראינה להבאת עובדים לענף הבניין וביקרנו שם.
ענבל משש: היה ברקע את כל המתחים הפוליטיים והלחצים כמובן, אבל לא הרגשנו את זה כשהיינו שם ואנחנו נערכנו למחזורי גיוס מאוד משמעותיים באוקראינה, זה היה חלק ממטרת הנסיעה שלנו וזה תפס אותנו גם ככה בהפתעה בצורה מסוימת.
ענבל משש: אני יכולה להגיד שבישראל יש כ-4,700 עובדים זרים מאוקראינה שמועסקים בישראל בשלושה ענפים, בניין, כמו שאמרתי, העובדים האלה מגיעים באמצעות הסכמים בילטרליים, עם ממשלת אוקראינה, יש לנו 2,432 עובדים זרים, בענף הבניין יש לנו מטפלות בענף הסיעוד, זה כ-2,200, ויש לנו גם מומחים זרים מאוקראינה, חלק בהייטק ובתפקידים אחרים, זה כ-100 שעובדים בתחום המומחים, ובסך הכול, כפי שאמרתי, 4,700 עובדים.
ענבל משש: יש לנו את מרכז הפניות שלנו שמופעל באמצעות עמותת CIMI שנותנת מענה ואז מיד עם פרוץ האירועים נערכנו גם להרחיב את המענה שניתן.
ענבל משש: כמובן זה קו פניות בשפות עבור אותם עובדים והרחבנו את שעות המענה.
ענבל משש: יש לנו מענה שניתן לא רק בטלפון, אלא ניתן גם בקבוצות וייבר ואחרות שמרגריטה תוכל להרחיב עליהן בהמשך.
אבתיסאם מראענה: איזה פניות אתן מקבלות למרכז הפניות למוקד שלכם ב-CIMI?
מרגריטה גורודניצקי: יש הרבה שיח, כמו שציינה ענבל.
מרגריטה גורודניצקי: אנחנו מקבלים פניות גם באמצעות הקו הטלפוני ואנחנו עדים לשיח שמתרחש בקבוצות וייבר שהקמנו עבור הפועלים הרבה לפני הימים האלה.
מרגריטה גורודניצקי: אז אנחנו ערים גם לשיח וגם לזה.
מרגריטה גורודניצקי: הדברים העיקריים הם ככה, חוץ מבהלה, הלם והתמודדות עם המצב הנפשי הקשה הזה כשהמשפחה שם והקרובים שם בתוך האירועים האלה והם נמצאים פה, אז יש כמה מגמות.
מרגריטה גורודניצקי: יש את אלה, כמו שציין כבוד הקונסול, שמעוניינים לחזור להגן על המולדת ולסייע למשפחה אולי לעבור למקום בטוח, אבל בעצם להגיע לשם.
אבתיסאם מראענה: סליחה על השאלה, יש כאלה שעזבו את המשפחות שלהם, את הילדים שלהם, את הנשים שלהם, או נשים שעזבו את המשפחות שלהן והגיעו לכאן לעבודה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו פשוט רואות תמונות, אנחנו יכולות להבין שיש פה משפחות שנקרעו וחלקם בלב ליבה של מלחמה וחלקם נמצאים רחוק.
ענבל משש: אנחנו מגייסים לעבודה גם בעלי משפחות, נשים, גברים, בענפים השונים ובוודאי שאפשר למצוא כאלה שהמשפחה נמצאת שם והם נמצאים כאן.
ענבל משש: זה לא מצב טוב בכלל.
ענבל משש: יש המון המון חשש ודאגה שלהם למה שקורה, הם ניזונים כמובן מהתקשורת בעיקר ומהשיחות שהם מצליחים כן לנהל עם המשפחות שלהם.
ענבל משש: זה מה שאני שומעת ויודעת.
ענבל משש: הראש שלהם כרגע לא פה ובצדק, אפשר להבין את זה.
אבתיסאם מראענה: אז מה שואלים ב-CIMI?
מרגריטה גורודניצקי: אז, כמו שאמרתי, יש את אלה שרוצים לצאת ולחזור לשם לתקופת המלחמה, רובם ככולם, 99.9% שואלים על ההזדמנות אחר כך לחזור, אחרי שהאירועים יסתיימו.
אבתיסאם מראענה: להבטיח את המקום שלהם.
מרגריטה גורודניצקי: כן.
מרגריטה גורודניצקי: הם רוצים לשמוע שרוצים אותם פה בחזרה, שזה שהם יוצאים עכשיו בהתראה קצרה, בלי מכתב כתוב, הודעה למעסיק, חודש לפני.
ענבל משש: אבל זה עשרות פניות, זה לא היקף גדול של פניות.
ענבל משש: כמו שאמר כבוד הקונסול, הוא גם לא מכיר תנועת יציאה המונית, אבל כן יש שאלות מן הסתם, שאלות של עשרות אנשים שמתלבטים כרגע מה לעשות.
אבתיסאם מראענה: ומה המענה שהם מקבלים מרשות האוכלוסין?
ענבל משש: אנחנו צריכים את העובדים האלה פה, אנחנו השקענו משאבים רבים כדי לגייס אותם וכדי שיגיעו לעבוד במדינת ישראל.
ענבל משש: אנחנו כמובן לא יכולים להחליט עבורם אם הם ייצאו או אם יישארו, זו החלטה שלהם, אנחנו די מבינים, ומצד שני כמובן שאנחנו רוצים שהם ימשיכו, שככל שהם ייצאו שיחזרו חזרה, ככל שלא יהיו נסיבות חריגות.
ענבל משש: אני לא רואה סיבה, כי אנחנו באמת משקיעים משאבים גדולים ויש פה ענפים שלמים שזקוקים לאותם עובדים, אז זה לא שאם הם יוצאים הם מאבדים את הזכות להגיע חזרה למדינת ישראל לעבוד.
אבתיסאם מראענה: אז אני מדייקת, את אומרת שאם יש כאלה שכן מתעקשים ורוצים להיות עם המשפחות שלהם אתם כן נותנים להם לחזור חזרה, אתם לא מונעים מהם לטוס ואתם מבטיחים להם את החזרה?
ענבל משש: כן, אני אומרת, ככלל אם אין נסיבות מיוחדות והם לא סיימו את תקופת ההעסקה החוקית וכדומה.
ענבל משש: זה בדיוק כמו שקרה לנו בתקופת הקורונה שתפסה אותנו בהפתעה והיו עובדים שהיו במדינות וביקשו לחזור.
ענבל משש: חשוב לנו, אנחנו צריכים אותם, אנחנו צריכים את העובדים האלה ואנחנו נשמח ככל שהם מחליטים לחזור הביתה, גם אם זה לא לצמיתות וזה באופן זמני, כמובן זו החלטה שלהם, ואנחנו נרצה לראות אותם חזרה פה, כמובן בריאים, שלמים ושישובו ימים של שלום והם יגיעו לכאן חזרה לעבודה.
ענבל משש: אנחנו גייסנו אותם לתקופת עבודה של 63 חודשים, אז היינו כן רוצים שהם יחזרו.
אבתיסאם מראענה: יש כאלה שרוצים איחוד משפחות?
אבתיסאם מראענה: שהמשפחות שלהם כן יגיעו?
ענבל משש: יש שאלות כלליות שעולות.
ענבל משש: אנחנו מקבלים את זה גם בקו הפניות, אם אפשר להביא את המשפחות.
ענבל משש: זה גם לא היקפים גדולים, לפחות ממה שאני מכירה, אבל התשובה היא לא, שאי אפשר להביא את המשפחה.
ענבל משש: קודם כל זו מדיניות כללית בשלב הזה, העובדים האלה הגיעו לעבוד במדינת ישראל, אנחנו מבינים את המצב שנוצר במדינתם, אבל בכל מקרה השאלה הזו כרגע לא נידונה.
אבתיסאם מראענה: היא לא נידונה?
ענבל משש: לא, אני אומרת, המצב החוקי היום שאי אפשר להביא את המשפחות כרגע למדינת ישראל.
אבתיסאם מראענה: מה זה מצב חוקי?
אבתיסאם מראענה: הרי אנחנו בזמן מלחמה, יכולים להגיע לגבולות מדינת ישראל ולבקש מקלט, פליטים.
ענבל משש: זו שאלה אחרת לגמרי, את שואלת מתוקף זה שהם עובדים זרים במדינת ישראל, האם הם יכולים להביא את המשפחה שלהם, אז לא.
ענבל משש: עובדים זרים לא יכולים ככלל בכל הענפים להביא את המשפחות שלהם לפה, כי הם הגיעו למטרת עבודה לתקופה מסוימת ובסיום התקופה הם אמורים לשוב למדינתם.
ענבל משש: זו מדיניות הממשלה לא מהיום.
ענבל משש: לא קיבלנו פניות מיוחדות או רשמיות, בטח לא מהשגרירות ולא ממקומות אחרים, אז אני לא מכירה איזה בחינה שנעשית בנושא הזה.
ענבל משש: אני יכולה להגיד שבאופן כללי וחוקי אין אפשרות לעובדים זרים להגיע עם המשפחות שלהם.
אבתיסאם מראענה: גם לא בזמן מלחמה?
ענבל משש: אני לא מכירה כרגע הנחיה אחרת או החלטה אחרת.
ענבל משש: זו החלטה שהיא מדינית, זו לא החלטה מקצועית.
אבתיסאם מראענה: מרגריטה, את רוצה להשלים את הדברים שלך לגבי קו CIMI וההתלבטויות של אותם עובדות ועובדים?
מרגריטה גורודניצקי: בעיקרון כן, זה מה שצוין מקודם.
מרגריטה גורודניצקי: יש כאלה שפנו, כמו שציינה ענבל קודם, יש כאלה שיצאו לחופשת מולדת גם עכשיו ואז התחילה המלחמה ואז דבר ראשון שהם עשו, הם יצרו קשר ורצו לדעת אם הם יכולים לחזור ואם הם יכולים לחזור דרך מדינה אחרת, אבל עכשיו שהם במדינה, אני לא זוכרת שהוזכר על ידי הקונסול, בעצם יש עכשיו גיוס חובה מ-18 עד גיל 60, אז גם אם הם היו רוצים הם לא יכולים כרגע לצאת לחופשת מולדת, אז הם יצטרכו להמתין עד סיום המלחמה ואז כמובן ירצו גם לחזור.
אבתיסאם מראענה: את במקור משם?
מרגריטה גורודניצקי: לא, אני במקור מרוסיה.
אבתיסאם מראענה: איך את רואה את זה ברמה האישית?
אבתיסאם מראענה: סליחה על השאלה האישית.
מרגריטה גורודניצקי: הדבר מאוד כואב.
אבתיסאם מראענה: איך מנקודת המבט שלך?
מרגריטה גורודניצקי: אני חושבת שהיא לא שונה מכל מי שנמצא כאן.
אבתיסאם מראענה: אני לא רוסייה, אז אני לא יודעת.
אבתיסאם מראענה: אני יכולה מאוד להזדהות ואני אשמח להבין.
אבתיסאם מראענה: אם זה לא מביך אותך.
מרגריטה גורודניצקי: זה קצת מביך, זה כואב מאוד.
אבתיסאם מראענה: כי מה?
אבתיסאם מראענה: משפחות נקרעות?
אבתיסאם מראענה: אנשים, חברוּת, קשר, מה?
מרגריטה גורודניצקי: זה מאוד נכון בארץ, אבל גם בכל ברית המועצות וספציפית במדינות האלה יש הרבה נישואים מעורבים, יש אוקראינים ברוסיה, יש רוסים באוקראינה, וזה מאוד קשה.
מרגריטה גורודניצקי: בוא נגיד ככה, רוסיה עברה כמה שנים, גם לפני 2014, אבל מ-2014, שמונה שנים של תעמולה מאוד מאוד קשה.
מרגריטה גורודניצקי: מי שזוכר את היטלר והתעמולה ברדיו, אז היום זה נעשה באמצעות טלוויזיה ואמצעי תקשורת אחרת, ומי שסירב פשוט נסגר, ומי שנפתח בפלטפורמות אחרות יש גם פתרונות אחרים, אבל זה נראה לי דיון שיכול להיות שלם בכלל על מה שקורה שם, זה מאוד קשה.
אבתיסאם מראענה: טוב, תודה ששיתפת אותי.
אבתיסאם מראענה: העברת הכספים של אותם עובדות ועובדים שהיו מעבירים את הכספים למשפחות שלהם, האם הצינור הזה של העברת הכספים למשפחות נפגע?
ענבל משש: אני יודעת שהעברת הכספים על ידי העובדים הזרים למשפחות שלהם ככלל נעשית באמצעות אפליקציות שונות.
ענבל משש: אני לא מכירה איזה שהוא פער.
ענבל משש: מרגריטה, את מכירה משהו?
מרגריטה גורודניצקי: בעיקרון יש קושי לפעמים למשוך כספים מהבנקים, מהמזומן.
ענבל משש: שם, באוקראינה, כן.
אבתיסאם מראענה: מדינה במלחמה, לא ברור לאף אחד איך ייצאו מזה, אז מה?
מרגריטה גורודניצקי: מחפשים דרכים, מחפשים אנשים, מחפשים קשרי חו"ל.
מרגריטה גורודניצקי: יש הרבה פעילות חברתית וולונטרית שמתרחשת, יש גם הרבה דברים שכן מקבלים אישור כמו סיוע שהוקצב, ואני יודעת שגם הסוכנות מעבירים וגם הג'וינט מעבירים, יש הרבה ערוצים שמעבירים וגם מדינות אחרות.
מרגריטה גורודניצקי: אז כרגע ככה.
מרגריטה גורודניצקי: וגם מה שעובד, מה שאפשרי, ערוצים אלקטרוניים בעיקר מעבירים.
אבתיסאם מראענה: כמובן כואב הלב.
אבתיסאם מראענה: שירי, את יושבת ככה בשקט.
אבתיסאם מראענה: שירי לב-רן, הממונה על זכויות עובדות ועובדים זרים, משרד הכלכלה, זרוע העבודה.
שירי לב-רן: אני יושבת בשקט כי לפעמים קשה מאוד להתבטא.
אבתיסאם מראענה: זה פעם ראשונה בקריירה שלך שאת ניצבת בעבודה שלך מול מלחמה שהיא לא – בעצם מלחמה, לא עזה ישראל וכאלה, לא בסכסוך הפלסטיני ישראלי?
שירי לב-רן: מאחר שאני ככל הנראה אוהבת להתעסק בעניינים נפיצים אז גם בעברי התעסקתי בסוגיות לא פשוטות מעולם התוכן הביטחוני ישראלי שלנו, כשעבדתי בנציבות שוויון התעסקנו בנושאים שקשורים בכל מיני התבטאויות במקומות עבודה בזמנים של לחימה.
שירי לב-רן: לא שחלילה אני משווה, אבל התחושה הזאת של חירום היא לא לגמרי זרה לי, היא כן מאוד מאוד זרה במובן הזה שהיא נמצאת מעבר לים ושהקושי הפיזי יוצר הרבה מאוד חרדות ותסכולים מסוג אחר לגמרי פשוט ושהכלים שאנחנו יכולים להציע בתוך עולם התוכן שלנו כרגולטור הם הרבה יותר מצומצמים.
אבתיסאם מראענה: מה אתם יכולים בכלל להציע?
שירי לב-רן: אני אגיד מה אנחנו כן עשינו.
שירי לב-רן: דבר ראשון שעשינו, מתוך איזה שהיא אינטואיציה, זה קודם כל להוציא איזה שהיא הודעה לעובדים, קריאה של סולידריות, שתדעו שאנחנו כואבים את כאבכם ואתם לא לבד בתוך התחושה הזו של אי הוודאות, של הקושי, בטח ובטח המרחק מהמשפחות.
שירי לב-רן: רוב העובדים שאנחנו פוגשים אותם בעבודה השוטפת שלנו הם עובדי בניין שמגיעים אלינו, בין אם דרך CIMI ובין אם ישירות.
שירי לב-רן: מדובר בגברים שהם כמעט תמיד משאירים את המשפחות שלהם שם, אז ברור שהחרדות והתסכולים הם מאוד מאוד גדולים.
שירי לב-רן: הדבר הבא שעשינו, כשניסינו לחשוב איך בכל זאת אנחנו יכולים לתת כלים להתמודדות זה לצאת עם איזה שהיא פנייה גם למעסיקים.
שירי לב-רן: אם מקודם נאמר פה שהעובדים מטבע הדברים לא לגמרי כאן, אלא הראש במקום אחר.
אבתיסאם מראענה: כן, זה גם מהווה סכנה, בטח בענף הבנייה.
שירי לב-רן: זה מהווה סכנה, אבל גם אם נלך למקום הכביכול בטוח, אני כן יוצאת בקריאה למעסיקים להבין את הסיטואציה וכמו שאנחנו ידענו לקבל מהעובדים הזרים בכלל, כשאנחנו היינו במצב לחימה, אות של סולידריות ותמיכה בזמנים קשים אז הייתי מצפה גם מהמעסיקים הישראלים שיבינו את הסיטואציה ויגלו סבלנות וסובלנות וכמובן גם חמלה וגם לנסות ולראות אם יש איזה שהן מצוקות כאלה ואחרות שאפשר לתת להן מענה.
אבתיסאם מראענה: והגיעו אליכם כאלה?
אבתיסאם מראענה: כבר מזהים מצוקות?
שירי לב-רן: בינתיים לשמחתי הרבה לא הגיעו, גם לא ממעסיקים.
שירי לב-רן: אני חייבת להגיד שלא מעט פעמים גם המעסיקים פונים אלינו ומבקשים עזרה עבור העובדים, אז בינתיים עוד לא הגיעו כאלה.
שירי לב-רן: אבל אנחנו כמובן שנשמח לעמוד לעזרת מי שיפנה אלינו.
שירי לב-רן: ואז כמובן אנחנו בקשר עם רשות האוכלוסין ועם CIMI כדי להבין איזה צרכים מתעוררים בשטח כדי לגבש להם מענה.
אבתיסאם מראענה: ענבל, אני מפנה את השאלות אלייך, עובדות ועובדים שנמצאים כאן והאשרה שלהם אולי מסתיימת תיכף, אז אתם משאירים אותם פה, לא נוקטים נגדם בשום הליך, לא של גירוש?
אבתיסאם מראענה: תסבירי לי עכשיו את כל התמונה.
ענבל משש: קודם כל לגבי עובדים זרים, אז הם נמצאים פה אצל המעסיקים והרישיון מתחדש.
ענבל משש: הוא אגב עד סוף שנה, כי זה משנה לשנה וזה בסדר.
ענבל משש: לגבי תיירים מאוקראינה ששוהים בישראל כדין והם מעוניינים להמשיך לשהות פה ולא לצאת אז שרת הפנים החליטה שהיא מאריכה באופן גורף, מבלי להגיע ללשכות שלנו, את הרישיונות שלהם, את ב/2 שלהם, לחודשיים כרגע.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות על התיירים, זה 1,700 או 17,000?
ענבל משש: אני לא יודעת כרגע את הנתון פה.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שקראתי אותו, 17,000 תיירים, שוהים בלתי חוקיים בישראל?
תומר ורשה: 7,000.
ענבל משש: אז כרגע מאריכים באופן גורף לחודשיים וכן לא תתבצענה פעולות אכיפה בשל מצב הלחימה.
אבתיסאם מראענה: התיירים שנמצאים פה, שהגיעו מאוקראינה, לא חוקיים, הם נשארים פה לחודשיים ובחודשיים האלה ניתנת להם אשרת עבודה, מותר להם לעבוד?
אבתיסאם מראענה: מה הם עושים פה?
אבתיסאם מראענה: תסבירי לי את הסטטוס שלהם.
ענבל משש: לא, אמרתי, יש את העובדים הזרים, הם ממשיכים לעבוד, הכול בסדר, הרישיונות שלהם בתוקף.
ענבל משש: יש את התיירים מאוקראינה שהם שוהים פה כדין, הגיעו לישראל ויש להם רישיון תייר והם מעוניינים להמשיך להיות פה, אז זה באופן גורף יחודש לחודשיים ויש את מבקשי המקלט שהם מטופלים על ידי יחידת המקלט וגם שם לא תתבצענה פעולות אכיפה.
אבתיסאם מראענה: אבל שאלתי שאלה לגבי מי ששוהה פה לא חוקי, יש פה מספר של 7,000, תומר ורשה אומר 7,000.
ענבל משש: לא, עובדים זרים לא חוקיים מה פתאום, מדובר במספר מאוד נמוך.
תומר ורשה: 7,000 תיירים אוקראינים.
אבתיסאם מראענה: תציג את עצמך לפרוטוקול, בבקשה, אדוני.
תומר ורשה: עורך דין תומר ורשה, בעל משרד שמתמחה בהגירה ומעמד בישראל, עוסק הרבה בפעילות ציבורית בתחום ואני באתי לומר כמה דברים, גם על הבעיות וגם על הפתרונות, כהרגלי.
תומר ורשה: יש כמה סוגיות, אם אפשר לומר.
תומר ורשה: קודם כל בעניין הזה, ענבל נגעה בקבוצות שהן אנשים ששוהים בארץ כעובדים או כתיירים עם אשרות.
תומר ורשה: לפי הנתונים שמשרד הפנים פרסם 7,000 תיירים אוקראינים ששוהים ללא אשרות בישראל.