GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דינה דומיניץ: זה נכון שיש לו 90 ימים למצוא מעסיק חדש, אבל איפה הוא יהיה ומי דואג לו בתקופה הזאת?
דינה דומיניץ: ושם זו הייתה איזו שהיא מסגרת קצת יותר טיפולית והקיבוצים לקחו על עצמם באמת לקלוט אנשים למגורים.
אבתיסאם מראענה: מה זה "שם"?
אבתיסאם מראענה: דינה, רגע יקירתי.
אבתיסאם מראענה: את אומרת משהו מאוד מאוד חשוב ואני דווקא אוהבת להיצמד למשהו שהיה ונגמר ואז אפשר להקים אותו לדחייה.
אבתיסאם מראענה: אז את אומרת שהיה דבר כזה, על איזה שנים אנחנו מדברות?
אבתיסאם מראענה: מה, שנות ה-90'?
דינה דומיניץ: לא, לא כזה רחוק.
אבתיסאם מראענה: אה לך?
דינה דומיניץ: זה היה אפילו עד לא מזמן, עד לפני מספר שנים אני יודעת על מקרים שזה היה קורה, במיוחד בתחום החקלאות זה מתאים, אבל אני חושבת שזה יכול להתאים גם לתחום הסיעוד ויכול להיות ששווה, אני בכל אופן חושבת ששווה לבחון באמת פתרון כזה או איזה שהוא הסדר.
דינה דומיניץ: כמובן צריך לעשות את זה בצורה יותר מסודרת ומוסכמת עם הקיבוצים, יכול להיות שצריך איזו שהיא תמורה, אני לא יודעת כרגע.
דינה דומיניץ: אבל אני חושבת ששווה לבחון פתרון כזה, כי אני רואה את הצורך באמת באיזה שהוא מקום לתקופת הרהור.
דינה דומיניץ: אנחנו עושים את זה וככל שאישה או גבר יוכרו כקורבנות סחר, אז בוודאי שהם יקבלו את זה במקלטים, אבל ברגע שהם לא מוכרים כקורבנות סחר וזה כך במרבית המקרים אז צריך לחשוב על איזה שהוא פתרון דומה שגם מאפשר באמת לשקול את כל ההשלכות ולהתאושש, לקבל את הסיוע והליווי לפני שישר חוזרים לעבודה אצל מעסיק חדש.
אבתיסאם מראענה: אז דינה אולי אני אטיל עלייך משימה?
אבתיסאם מראענה: תחשבי על זה, הרי את בתל אביב, את יכולה קצת לקחת שמש אלייך וטיפה לחשוב.
אבתיסאם מראענה: המשימה שלי אלייך – אולי את תרימי את הכפפה ובעצם תכיני דבר כזה, שבו את רק תרענני את הזיכרון של כולנו לגבי הנוהל שהיה ובעצם לבדוק ולהגיד אם זה אפשרי או לא אפשרי או אולי בעצם לקיים איזו שהיא שיחה עם רשות האוכלוסין וההגירה או כל גוף אחר ובעצם תחזרי אלינו ותגידי "וואלה אבתיסאם, בואי תצטרפי אלינו ובואי נעזור כולנו אחת לשנייה" ונביא דבר כזה.
דינה דומיניץ: אני אף פעם לא אומרת לא, בוודאי לא לך.
אבתיסאם מראענה: אלופת העולם, אני מודה לך מאוד מאוד.
אבתיסאם מראענה: אז יופי, אני חושבת שזה רעיון מעולה ותודה שככה הדגשת בפנינו את הסוגייה הזאתי שהיה דבר כזה פה, זה לא משהו שאנחנו בעצם ממציאות אותו בתוך הוועדה, אז אני מקווה שזה לא יקח ממך יותר מידי זמן וכמובן, אני תמיד נגישה – אנחנו כוועדה, לכל עניין.
אבתיסאם מראענה: אם את רוצה שנתייעץ ביחד, נשב קצת אז אנחנו ואני מאוד מאוד אשמח.
אבתיסאם מראענה: תודה דינה, אני עוברת לד"ר יהל קורלנדר.
יהל קורלנדר: העיקר שאת קוראת לי, את יכולה לטעות כמה שאת רוצה הכל בסדר.
יהל קורלנדר: תודה רבה וסליחה, הפעם הייתי הכי קרובה שאני יכולה כדי להגיע אליכם אבל באמת, הקורונה פה סגרה עליי.
אבתיסאם מראענה: איפה את?
יהל קורלנדר: קודם כל, עו"ד דומיניץ - אני אשמח לעזור לך, לסייע לך בחשיבה.
אבתיסאם מראענה: כן, תעזרי לה האמת שאני שכחתי שאתן יכולות לעזור אחת לשנייה.
יהל קורלנדר: אז אני עוזרת לכל מי שרוצה וברור שכל מה שעורכת הדין דינה דומיניץ רוצה , בטח בהקשר של מהגרי עבודה לחקלאות.
יהל קורלנדר: אני לא בטוחה שקיבוצים זה רעיון טוב, אנחנו צריכים כן לספק גם לאנשים בחקלאות וגם לאנשים בסיעוד גישה לארגונים שעוסקים בנושא הזה, לקהילות אחרות, קיבוצים זה לא מה שהיה פעם אבל את זה נשים בצד.
יהל קורלנדר: אני רוצה לענות על הדיון פה ורק להגיד שאני תחת המכללה האקדמית תל חי ופרויקט - - - באוניברסיטת תל אביב.
יהל קורלנדר: היום אני מדברת בעצם גם על הסיעוד וגם על החקלאות.
יהל קורלנדר: השבוע התפרסם מאמר שלי ושל עורכת הדין עידית צימרמן, שעושה השוואה בין סיעוד לחקלאות ובאמת מראה שלמרות ההבדלים הכל כך מהותיים, המבנה עצמו מעודד פגיעות בצורה דומה ולכן אני רוצה להתייחס לנושא הזה במאקרו מזו ומיקרו.
יהל קורלנדר: מאקרו, בואו נגיד קודם כל – אנחנו עשור אחרי 2012, היום כל מהגרי העבודה מגיעים תחת הסכמים בלטראליים.
יהל קורלנדר: אנחנו בעידן חדש, בטח כשמדובר על האחוזים המאוד מאוד גבוהים של נשים בסיעוד.
יהל קורלנדר: עכשיו כל מה שלא הצלחנו לעשות, אנחנו כמדינה, לגבי מהגרות העבודה בחקלאות בעשור האחרון, אני מבקשת ללמוד מהניסיון הקשה הזה וליישם אותו בשינוי שמגיע עכשיו עם הסיעוד.
יהל קורלנדר: אנחנו בסיעוד לא רק בפתחו של ההסכם הבילטראלי, אלא גם ברפורמה לסיעוד.
יהל קורלנדר: זה הזמן לחשוב מחדש על ההבניה ועל האופן השונה שבו הדברים קורים וקודם כל, כמו שמדברים פה על העובדים הסוציאליים ועל העובדות הסוציאליות, דבר שאת ישר שמת אליו לב גברתי היושבת הראש, יש פה ניגודי אינטרסים.
יהל קורלנדר: יש פה עובדים סוציאליים כמו גם הלשכות בחקלאות, ככה גם העובדים סוציאליים בסיעוד, שהם בעצם נמצאים בתוך איזו שהיא סיטואציה שבה לא ברור למי הם צריכים לדווח וגם אם זה ברור אין להם שום חובה לעשות את זה, אין איזה שהוא פיקוח על זה וגם, הם במידה רבה מקבלים את המשכורת שלהם מהחברות.
יהל קורלנדר: אז זה דבר אחד.
יהל קורלנדר: דבר שני, ההקשר הזה שבו אנחנו מפנים את הכל לעבר המיקרו – לעבר ההרמה של העובדות.
יהל קורלנדר: המדינה היום לקחה אחריות, כל העובדות גם בחקלאות ה-600 וכמה שהגיעו וגם בסיעוד, הן נכנסות תחת ההסכם.
יהל קורלנדר: יש ידיעה מי הן ויש ידיעה איפה הן, למה לא להגיע לכל אחת מהן ולייצר בעצם הבנה ברורה?
יהל קורלנדר: הן כולן יכולות לפנות לקו החם, אבל בקו החם אין התייחסות ספציפית לנושא של אלימות מינית.
יהל קורלנדר: אומרים פה ואני מצטערת כי אני לא זוכרת מי אמר את זה "..
יהל קורלנדר: אנחנו עזרנו לקו עם המרכז סיוע עם מתורגמנית..".
יהל קורלנדר: די, לא! המדינה מממנת את הקו החם והעובדים עצמם מממנים את זה, בואו נעשה שם יחידה עם בן אדם בשפת המקור, אם זה היום ההסכם עם הפיליפינים וההסכם עם תאילנד, שיודע או יודעת לתת מענה.
יהל קורלנדר: יש עובדים סוציאליים גם בפיליפינים וגם בתאילנד שמיומנים באלימות מינית ומיומנים בלתת סיוע ראשוני.
יהל קורלנדר: חוץ מזה, בפרוטוקול המתגבש, באמת דבר שחשוב להגיד – מה אנחנו עושים עם הפניה הזאת?
יהל קורלנדר: והסיפור הוא לא להפיל את הכל על האישה עצמה כן או לא וזה כל מה שאמרו חברותיי ממקודם, על הזמן הזה שצריך לתת לה בכדי להרהר וכל מה שלמדנו – זה נכון, אבל מה קורה עם הלשכות ומה קורה עם המעסיקים?
יהל קורלנדר: עכשיו, אני יודעת שעורך דין נאמן ועורך דין גבאי הנושא הזה הוא בנפשן, אבל גם ידיהן כבולות.
יהל קורלנדר: הגיע הזמן ואת זה אני אומרת בהקשר של הסיעוד בעיקר, לחשוב מחדש על כל המבנה הזה, על מבנה שמספק פתרון.
יהל קורלנדר: התשובות הן מעטות מידי, אין מספיק מענה – גם לא בענף החקלאות וגם לא בענף הסיעוד.
יהל קורלנדר: בענף החקלאות כן, עורכת הדין נאמן ייצגה את זה נכון, רשות האוכלוסין וההגירה עשתה הרבה מאוד דברים.
יהל קורלנדר: אבל זה לא מגיע למעסיקים מספיק.
יהל קורלנדר: להגיד שהלשכות ידאגו?
יהל קורלנדר: בואו ניתן לחתול לשמור על השמנת וגמרנו.
נועה נאמן: גם אין עובדים סוציאליים בלשכות בענף החקלאות, בניגוד ללשכות בסיעוד.
נועה נאמן: בלשכות בסיעוד יש עוד עובדות סוציאליות, בלשכות בחקלאות אין.
יהל קורלנדר: נכון, אז אנחנו מדברות גם על הסיעוד וגם אנחנו היום מדברים על רפורמה, שאני אישית יחד עם עורכת הדין חני בן ישראל ופרופ' הילה שמיר גם הגשנו נייר שמדבר אולי על רעיון של יצירת תאגיד ועל עוד כל מיני דברים.
יהל קורלנדר: יש הרבה מאוד כשלים, אבל זה בכלל לא משנה את העובדה שלא נעשה מספיק ושזה לא בראש סדר העדיפויות והגיע הזמן שזה יהיה בסדר העדיפויות, להגיע ולעשות עבודה עם המעסיקים.
יהל קורלנדר: למשל להחתים כל משפחה של מעסיק או אם המעסיק הוא בדעה צלולה בכך שהוא יודע מה אסור לו – עכשיו אני לא אומרת שזה מספיק כמובן, אבל זו דרך.
יהל קורלנדר: או לחייב פיקוח מסוים או להגיד שזה מה שקורה ולהפנות, לתת להן מרחב בטוח להתלונן ולחקלאים – זה כולה 3,000 חקלאים.
יהל קורלנדר: אנחנו מדברים על הפיקוח על המקומות שבהם המפקחים מגיעים, על מה?
יהל קורלנדר: על 290 ביקורים בשנה בכלל.
יהל קורלנדר: זה לא מספיק וזה גם לא ממוקד במטרה שלנו.
יהל קורלנדר: נעשה לא מספיק.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך ואני מזכירה לך ד"ר יהל קורלנדר שתשתפי פעולה עם ד"ר דינה דומיניץ, אז את זה תזכרי ועשית אחלה ספיץ', סחטין עלייך תודה.
אבתיסאם מראענה: אני חייבת לסיים ואני רוצה לשאול בשלומו של יפתח בן דוד, חקלאי מהערבה.
אבתיסאם מראענה: יפתח אני יכולה לשאול לשלומך והאם יש לך משהו שאתה רוצה לספר לי ובכך אני מסיימת את הדיון הזה של הוועדה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי יפתח לא איתנו אבל תגידו לו שחיפשתי אותו.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד דבר מאוד ברור ואני חושבת שזה בשמי ובשם הוועדה ובשם כולנו, לפחות בשם הוועדה עליה אני אחראית.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד שהוועדה יוצרת בהצהרה מאוד מאוד ברורה, די לפגיעות המיניות ולפגיעה בעובדים זרים ובעובדות זרות.
אבתיסאם מראענה: אנחנו רוצות להגיד די לניצול, אנחנו רוצות לשים את הסוגייה הזאתי בסדר העדיפויות שלנו.
אבתיסאם מראענה: נכון, הוועדה הזאת לא התכנסה הרבה שנים והיא חוזרת להתכנס, היא מתכנסת מאוד יפה, היא עובדת מאוד טוב, היא עושה את העבודה שלה באמת בזכות הנשים הנפלאות והאנשים הנפלאים שנמצאים בוועדה וכמובן בזכות משרדי הממשלה וארגוני זכויות אדם ואזרחים ואנשים טובים וטובות שמגיעים ומגיעות אלינו על מנת להנגיש את כל המידע ולספר לנו את הסיפורים וזה כי איכפת לנו.
אבתיסאם מראענה: איכפת לנו מאוד מהסוגייה הזאתי ולכן הוועדה באמת מבקשת אחרי דיון שחשבתי שהוא יהיה כולו 45 דקות, על מנת שאנחנו בעצם נקבל איזה שהוא עדכון על כל כך הרבה דברים שביקשתי.
אבתיסאם מראענה: אבל בסופו של דבר הישיבה הזאת הלכה וקיבלה תפנית אחרת ואני מאוד שמחה על כך ולכן אני רוצה לסכם את הדיון.
אבתיסאם מראענה: הדיון הזה בעצם אומר כזה דבר: קודם כל, מאוד שמחתי ושמחנו כולנו לשמוע על העבודה שנעשית במשרדים בעקבות הבעיות שעלו בדיון הקודם.
אבתיסאם מראענה: הוועדה תמשיך לעקוב אחר השלמת התהליכים שעליהם דיווחו לוועדה בדיון.
אבתיסאם מראענה: מעבר לדברים הנחמדים שתמיד אני אוהבת להגיד תודה לכולם על כך שבאו.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לבקש לקבל עדכון בנוגע להתקדמות פרסום הנהלים החדשים וכניסתם לתוקף, העברת המידע בין הרשויות.
אבתיסאם מראענה: חברות וחברים, אנחנו כאילו זה נראה לי משהו פה, אני גם פוגשת אותו בכל כך הרבה ישיבות של הוועדה, כל העניין של העברת מידע.
אבתיסאם מראענה: העברת מידע בין הרשויות שכאילו אמורות, הרי הם אומרים שהם יושבים בשולחן עגול, מדברות ומדברים ובסופו של דבר, מה?
אבתיסאם מראענה: יופי, ישבתם ודיברתם, על הכיף כיפאק.
אבתיסאם מראענה: אבל למה עניין העברת המידע בסופו של דבר לא עובד?
אבתיסאם מראענה: המידע לא עובר – העבודה לא נעשית, נקודה.
אבתיסאם מראענה: אני לא מצליחה להבין מזה משהו אחר.
אבתיסאם מראענה: לכן אני מבקשת שעניין העברת המידע בין הרשויות ובדגש על ממשק מעבר המידע בין המוסד לביטוח לאומי לרשות האוכלוסין וההגירה.
אבתיסאם מראענה: בנוסף, אנחנו מבקשות לקבל עדכון על הנגישות של קו הסיוע של סימי לכלל העובדות והעובדים של הסיעוד.
אבתיסאם מראענה: כי זה כבר, כמו שהובטח בעצם בדיון הקודם.
אבתיסאם מראענה: נבקש לקבל מיחידת הממונה על זכויות העובדים הזרים והעובדות הזרות בזרוע העבודה הרחבה בנוגע למחקר שמבוצע בימים אלה, בנוגע לעובדות הסיעוד.
אבתיסאם מראענה: בדגש על נושאי המחקר, מסקנות ביניים – אם קיימות.
אבתיסאם מראענה: הוועדה מבקשת לקבל מהמוסד לביטוח לאומי את הנוהל החדש בפורמט קריא ועם הבהרות בנוגע להתאמות ולשינויים בנוהל.
אבתיסאם מראענה: בנוסף, נבקש לקבל הבהרות בנוגע לממונה על הטרדות מיניות אצל חברות הסיעוד.
אבתיסאם מראענה: הנגשת המידע לעובדות ולעובדים עצמם - בנוגע לסוגייה שעלתה באשר לחשש העובדות והעובדים כי הדיווח לרשויות יגרור גירוש ובזה אני באמת רוצה קצת להתעכב.
אבתיסאם מראענה: בקרה שבו אותרה פגיעה קשה, למה רק קשה?
אבתיסאם מראענה: כל פגיעה ובמקרה והמטפלת עוזבת את הבית של הפוגע או עולה חשד כל שהוא והיא עוזבת את הבית של הפוגע ובזמן שבעצם נעשה בירור על מה שקרה שם, אבקש מרשות האוכלוסין וההגירה לבחון את האפשרות להכניס לנוהל המתגבש הליך שיאפשר תקופת טיפול ושיקום עד אשר העובדת שנפגעה תהיה מסוגלת להתחיל לעבוד מחדש אצל מטופלת או מטופל ללא חשש מגירוש.
אבתיסאם מראענה: נבקש שהנוהל החדש שגובש, יחד עם עורכת הדין דינה דומיניץ ממשרד המשפטים.
תומר וורשה: גברתי גם מבלי שהתקופה תיחשב לה כתקופת העסקה בארץ.
תומר וורשה: זה גם מאוד חשוב.
אבתיסאם מראענה: אז בוא ניתן להם להתגבש ושהם יבואו ויציגו לנו את הסוגייה ואחר כך אנחנו כמובן נשמח לתת את דעתנו.
אבתיסאם מראענה: כמובן בשיתוף משרד המשפטים והגורמים הרלוונטיים וכמובן אני מרימה את שיתוף הפעולה של ד"ר יהל קורלנדר, שביקשה להצטרף לאותה בעצם קבוצה של "מתנדבות" שרוצות להרים את הכפפה.
אבתיסאם מראענה: דיון המעקב ייקבע בעצם לחודשים הקרובים.
אבתיסאם מראענה: אז אני רוצה להגיד תודה רבה לכל מי שהגיע לדיון הוועדה ויום טוב ופגרה שמחה בעוד שבועיים.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לכולן ולכולם, אנחנו בהחלט ביום מאוד מרגש עבורי, לקיים ישיבת ועדה שתדון בקהילת הלהט"ב בכלל, קהילת הלהט"ב הפלסטינית, קהילת הלהט"ב הערבית, קהילת הלהט"ב הלהט"בית, קהילת הלהט"ב הישראלית, קהילת הלהט"ב הבינלאומית, להיות בני אדם.
אבתיסאם מראענה: זה נורא כיף לפתוח את זה בכנסת ולתת לדבר הזה מקום וביטוי.
אבתיסאם מראענה: אז ברוכות וברוכים בהיותכן ובהיות
אבתיסאם מראענה: כם איתנו בתוך כנסת ישראל ובוועדה שלי, של עובדות ועובדים זרים, שבהחלט שמחה וגאה שאנחנו פורצות את כל המחסומים ופורצות את כל הגדרות ואת כל הטאבואים החברתיים ואנחנו לא מפחדות יותר.
אבתיסאם מראענה: יש לנו פה נציגות ונציגים מדהימות ומדהימים שהגיעו לכאן בשביל להשמיע את הקול שלהם, קול ערבי, קול פלסטיני, שבא לדבר על חירות, על זהות, זהות אמיתית.
אבתיסאם מראענה: זהות שלהם, איתה הם גדלו, נולדו, ותפקידי כאן להשמיע ולתת לכם את הבמה להשמיע את הקול וגם לדבר על אתגרים ובעיות ומה עוד אפשר לשבור, יש לנו הרבה דברים שצריך לשבור את הטאבואים ואת המחסומים ואנחנו פשוט נעשה את זה.
אבתיסאם מראענה: אז אני כאן לרשותכם כמובן.
אבתיסאם מראענה: קודם כל אני אציג את הנושא של הדיון של הוועדה שלנו.
אבתיסאם מראענה: הנושא של הדיון הוא אשרות עבודה לפלסטינים ופלסטיניות מקהילת הלהט"ב שנרדפו בשטחים של הרשות הפלסטינית.
אבתיסאם מראענה: כמו תמיד אחרי שאני פותחת אני פותחת שוב בזה שאני אומרת מלא מלא תודות.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה שתכירו את האישה הכי מדהימה של ישראל, אחריי או לפניי, קוראים לה מיכל דיבנר כרמל והיא המנהלת של הוועדה ובלעדיה פשוט האמת היא שאין כל כך ועדה וגם יש לנו את יעל אורבך, שנמצאת בבית, אני מקווה שהיא לא חולת קורונה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו שולחות לה מלא מלא מלא אהבה וחיזוקים וויטמין סי, תחזרי אלינו ותודה לך על העבודה המדהימה שאת עושה.
אבתיסאם מראענה: יש לנו את הדוברים של הוועדה, אורי מיכאל, שהוא גם נמצא איפה שהוא, אבל הוא תמיד איתנו.
אבתיסאם מראענה: ויש לנו את נועם עינב, הדובר ויועץ התקשורת של הלשכה שלי, וגל שמחליף את אורי, בוקר טוב.
אבתיסאם מראענה: אז אני מתחילה בידיעה פורמלית, בגלל שהדיון שלנו הוא דיון סופר מיוחד, נמצא איתנו בדיון היום, אני אקרא לו בשם נ', בחור מהמם, פגשתי אותו, זו לא פעם ראשונה שאני פוגשת אותו ושומעת אותו, אני כבר פגשתי אותו.
אבתיסאם מראענה: יש לו חיסיון, יכול להיות שהחשיפה שלו כאן תסכן אותו, אנחנו בהחלט רוצות לשמוע אותו, אבל בשביל הייחודיות של הדיון אני אקריא את ההודעה המיוחדת.
אבתיסאם מראענה: כידוע ישיבות הוועדה מוקלטות ומשודרות, יש לנו פה מצלמות, הדיון הוא בשידור חי והפרוטוקולים חשופים וגם שידורי הישיבה עתידים להתפרסם באתר הכנסת ובאינטרנט.
אבתיסאם מראענה: בהתאם להוראת סעיף 120(ד) לתקנון הכנסת יש אפשרות לחסות פרטים מזהים של דוברות ודוברים, או דברים שנאמרים או הדבר דרוש לשם הגנה על עניינו של קטין או קטינה או חסר ישע או חסרת ישע, או אם פרסום הפרוטוקול יגרום נזק למוזמן או מוזמנת לוועדה.
אבתיסאם מראענה: לפיכך אבקש להודיע בפתח הישיבה, ככל שיעלה צורך או נתבקש יימחק מהפרוטוקול של הדיון פרטים מזהים של הדוברות והדוברים או חלקים מסוימים מהפרוטוקול.
אבתיסאם מראענה: אבקש את תשומת לב הנוכחות והנוכחים בחדר, בדיון היום ידבר נ', הוא מוזמן מטעם הוועדה ואני מבקשת ומדגישה שחל איסור לצלם אותו במצלמות שלכם בניידים, אנא הקפידו על כך שאנחנו לא נחשוף אותו, אנחנו לא נאיים עליו ואנחנו נשמור על הדיון הזה ככל שיותר בטוח.
אבתיסאם מראענה: האם אנחנו מבינות ומבינים?
אבתיסאם מראענה: אני מודה.
אבתיסאם מראענה: לשם כך אני רוצה להתחיל את הדיון בעדות של חברי נ' שהגיע לישראל בגיל 13, המצלמות לא יהיו עליך, המצלמות יהיו עליי.
אבתיסאם מראענה: אז אני אגיד לך בוקר טוב, אני שמחה שאתה איתנו.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נקיים את הדיון בעברית כי אני יודעת שיש לך שליטה מצוינת בעברית, אז אתה מוזמן לספר לנו את הסיפור שלך, שהחלטת לקום בבוקר אחד ולהגיע לשטחי מדינת ישראל, כי לא היו כנראה יותר מדי ברירות, אז אנחנו מקשיבות.
נ': קודם כל אני מודה לך, תודה על מה שאת עושה בשביל קהילת הלהט"בים ואנשים שאין להם מעמד, אנחנו מאוד מאוד מעריכים כל מה שאתם עושים.
נ': קצת כואב ואני לא יודע מאיזה נקודה להתחיל כי זה מאוד מאוד כואב.
אבתיסאם מראענה: אתה הגעת לכאן בגיל 13, לישראל, ילד.
נ': נכון.
נ': אז כשהגעתי היה מאוד קשה.
נ': כשהגעתי לא הייתי בצורה חוקית כאן, אז הייתה ילדוּת בלי זהות ובלי כלום.
נ': 'בית דרור' קיבל אותי, הייתה לי תקופה של חודש וחצי, היה קשה מאוד.
נ': ואז הצטרכתי לחזור לרמאללה והיה מאוד קשה, תמיד הרגשתי לבד.
נ': זה מאוד כואב, זה מאוד כואב לי שאני פשוט ילד שרוצה לחיות, רוצה חיים פשוטים, רוצה חיים שווים ולא מגיע לו, הוא פתאום פלסטיני.
נ': זה מבאס מאוד וקשה מאוד להתמודד עם זה.
נ': זה לא קל ובגדול בלי עזרת אנשים ומסגרות שהייתי בהם לא הייתי מגיע לכאן.
נ': יש כל כך הרבה אנשים שהם חסרי מעמד, שהם לא הצליחו להגיע לאן שהגעתי ולא מצליחים לשמוע את הקולות של כולם, לא כולם מצליחים להסביר את עצמם.
נ': אני שמח שאני מצליח לשמוע את הקול שלי.
נ': חשוב מאוד שכולם יבינו, להיות פלסטיני זה לא קל.
נ': כולם נלחמים בך, שם, איפה שגדלתי, יש אנשים טובים, אבל גם מאוד מאוד קשים.
נ': יש אנשים שבלי לב ובלי רחמים וצריכים להתמודד עם זה.
נ': זה לא פשוט.
נ': אנשים שעוברים דברים קשים, מתחילים להשתנות איך שהם מתבגרים.
נ': אני נבהלתי מעצמי, שעברתי כל כך הרבה דברים קשים ולא השתניתי, כאילו באופי שלי הייתי תמיד טוב, הייתי תמיד נחמד, בעל לב, ואני מאוד שמח שאני ככה עדיין ואני לא השתניתי לאדם רע, למרות שכל אחד אם היה עובר את הדברים האלה היה משתנה לאדם רע.
נ': הייתי תמיד חזק, לא רציתי לעבוד בסמים.
נ': אתם בטח מכירים, לא רציתי לעבוד בזנות, אבל לא כולם מצליחים לעשות מה שאני עשיתי, לא כולם מצליחים להגיע לאן שאני הגעתי וזה מבאס.
נ': יש כל כך הרבה אנשים שלא מצליחים לעשות את הדרך הזאת.
אבתיסאם מראענה: אתה זוכר את היום שבו עזבת את הבית בגיל 13 מרמאללה?
נ': כן, אני זוכר את הבית שלי משכם, קרה לי משהו מאוד מאוד לא פשוט, עיר שלמה רדפו אחריי בגלל שנשכבתי עם מישהו.
נ': זה מחק את הזהות שלי שם, מחק לי את הכול.
נ': גם כשהגעתי לכאן לא היה פשוט.
נ': הייתי תקופה של חודש וחצי, כשהייתי בן 14-13 כזה, וכולם, איך שאני מסתכל על אנשים, שכולם רוצים לנצל אותי.
נ': ילד יפה, ילד קטן, ילד חמוד כזה, נראה כמו בת, כולם רוצים לנצל אותו, אין רחמים.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם אתה מגיע לכאן ומוצא את עצמך תקופה מסוימת ב'בית דרור' ואחר כך אתה מוצא את עצמך ברחוב, לבד.
נ': כן, חזרתי לרמאללה, התמודדתי עם החרדות שלי, עם הכול לבד, הייתי תמיד לבד, הייתי עובר דברים, עד עכשיו אני סובל מכל כך הרבה דברים שעוברים עליי.
נ': עכשיו אני בן 24 ובקרוב אני אהיה בן 25, אני עכשיו משלם מחיר מאוד גבוה על מה שקרה לי ומתמודד עם כל כך הרבה דברים ואני חושב שלא מגיע לאף אחד להתמודד עם כל כך הרבה דברים שהם נוראיים מאוד.
נ': אחרי שהייתי ברמאללה אז אבא שלי נפטר, בעיר שלי אמרו לי, יש קבוצות של פתח שם, והם לא פשוטים, הם אנשים גרועים, אין להם אלוהים, אנשים שאין להם רחמים, פשוט עושים כל מה שבא להם, חושבים שהם אלוהים והם מעבידים את האנשים אצלם.
נ': הם לא יודעים מה זה טוב ומה זה רע, כל הזמן הם עושים את הרע הזה.
נ': אז כשאבא שלי נפטר, ואני הילד הגדול בין האחים שלי, יש לי רק אחות ואח יותר קטנים ממני, ויש לי אמא שהיא סובלת ממש מכל כך הרבה דברים, אז אני הילד שמפרנס את המשפחה ואני עובד בשבילם.
נ': אז אמרו סבבה, איך שחזרתי, אמרו: אנחנו נסלח לו כי לא ראינו שהוא עשה משהו, פשוט שמענו שהוא נשכב עם מישהו.
נ': וכשחזרתי הייתי לתקופה מסוימת, עבדתי, לא היה פשוט.
נ': עברתי מלחמות, עברתי דברים נוראים מאוד, חייתי בחרדות, קרו לי דברים מאוד מאוד חמורים וגם עשיתי מתוך פחד דברים חמורים כדי לשמור על עצמי ועל המשפחה שלי.
נ': באיזה שהוא שלב הייתי עם חבר שהיינו נשכבים בבית שלו ופתאום מישהו מהשכנים שלו תפס אותנו ופשוט מה שקרה, כולם רדפו אחרינו, רצו להרוג אותנו, להביא לנו כדורים ברגל, לא יודע.
נ': הוא ברח ואני ברחתי.
נ': הוא היה איש שיש לו כסף, ממשפחה טובה, הוא ברח לאירופה ואני הצטרכתי להתמודד עם כל זה, אז הגעתי לכאן.
נ': אני זוכר את זה, לפני שנתיים וחצי הגעתי לכאן, קניתי אישור שהייה שעלה לי 2,400 ובלי עבודה.
אבתיסאם מראענה: כי לא יכולת לעבוד, אסור לך לעבוד.
נ': אף אחד לא קיבל אותי.
נ': הייתי ישן ברחובות.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נעצור פה.
אבתיסאם מראענה: אני בטח אבקש שתשלים את הדברים, אני רוצה שתשתה מים ואני אתן לך חיבוק ובזמן שאני מתחבקת איתך אני אגיד בוקר טוב לחברי חבר הכנסת איתן גינזבורג.
אבתיסאם מראענה: אתה יכול לשאת את הדברים שלך ובינתיים אני אלך לחיבוק.
איתן גינזבורג: בטח, ותודה רבה שדיברת על החיים שלך בצורה כל כך פתוחה וכנה.
איתן גינזבורג: וגם תודה רבה לך, גברתי יושבת ראש הוועדה, אבתיסאם מראענה, על הנכונות שלך המיידית לקיים את הישיבה החשובה הזאת בנוגע לאשרות העבודה לפלסטינים בקהילת הלהט"ב שנרדפו בשטחי הרשות הפלסטינית.
איתן גינזבורג: היום הכנסת מייחדת את כל ישיבות הוועדות שלה ואת המליאה לעסוק בקהילת הלהט"ב ובנושאים שצריך לטפל בהם.
איתן גינזבורג: ברור שאי אפשר להתעלם גם מהשכנים שלנו שנמצאים ברשות הפלסטינית שמשתייכים לקהילת הלהט"ב.
איתן גינזבורג: אני מרגיש שלנו בחברה הישראלית כולה יש אחריות גם למי שנמצא באותו חבל ארץ וחווה התנכלויות.
איתן גינזבורג: בחברה הערבית, שהיא חלק מהחברה הישראלית, סוגיית אי קבלת הלהט"ב היא סוגיה מאוד מאוד כואבת, כמו בחברה הישראלית, אבל זו בהחלט חברה שהיא הרבה יותר שמרנית מבחינת קבלת להט"בים וכשמדברים על פלסטינים להט"בים שרוצים לחיות את החיים שלהם מחוץ לארון, הם חווים ניכור כפול, פעם אחת ניכור מהמשפחה, מהחברים, מהסביבה, בעצם מהחברה הערבית, ופעם שנייה גם ממדינת ישראל, גם מדינת ישראל מתנכרת ולא מאפשרת להם בהכרח לעבור אליה כדי לקבל הגנה ממקום בטוח כדי לעבוד בו, לחיות בו, אולי אפילו כדי להיות תחנת מעבר לחיים אחרים בחוץ לארץ.
איתן גינזבורג: אנחנו מתמודדים עם הנושא הזה, לא מעט, עם כל סוגיית אשרות השהייה, שהיא מאוד מאוד מורכבת, כי יש פה את הסוגיה שמצד אחד מדינת ישראל כמדינה דמוקרטית לא יכולה לאפשר מצב שבו יש אדם רדוף בתוך הרשות הפלסטינית שהוא משתייך לקהילת הלהט"ב והוא אומר שהוא רוצה בבטחה ויש מצב שיפגעו בו או יהרגו אותו והוא חייב לעבור לצד הישראלי כדי להישאר בחיים, עוד לא דיברנו על איזה חיים יהיו לו, אבל להישאר בחיים, ושלא יקבל ממדינה כזו מפלט והגנה ומקום בטוח.
איתן גינזבורג: ומצד שני אנחנו מתמודדים עם סוגיות ביטחוניות שכולנו מכירים, לא נפתח אותן כאן.
איתן גינזבורג: אני קיימת על הנושאים האלה שיחה עם סגן שר הביטחון, יש לא מעט פניות בנושאים כאלה ואמר לי סגן שר הביטחון שבמשרד הביטחון תהיה אוזן קשבת לכל פנייה שתתקבל, שתתבצע בחינה פרטנית לכל פנייה וגם יהיה לה מענה בהתאם.
איתן גינזבורג: אמנם אי אפשר אולי לפתור את זה באופן גורף ומערכתי, כי זה טיפה יותר מורכב, גם בגלל ההשלכות הביטחוניות, אבל כן חשוב לקיים שיח פרטני ולטפל בכל בקשה בצורה פרטנית, בלב פתוח ובנפש חפצה.
איתן גינזבורג: אבל גם אחרי שיש את עניין אשרת השהייה יש פה את סוגיית אשרת העבודה, שהיא לא פחות חשובה.
איתן גינזבורג: מבחינתי זה המשך ישיר לאשרת השהייה, כי גם מי שקיבל אשרת שהייה ממשרד הביטחון צריך לעבוד ולחיות ולשלם שכר דירה ומסים ומה שזה לא יהיה וכל ההליך הזה הוא מסורבל ובירוקרטי והוא מקשה מאוד למצוא עבודה וגורם לאחרים לפנות למקומות לא טובים, לזנות, לעבוד בשחור, לפשע ולדברים אחרים שאנחנו לא היינו רוצים אותם בשום חברה.
איתן גינזבורג: אני חושב שבמקום הזה גם רשות האוכלוסין וההגירה וגם משרד הרווחה וגם שירות התעסוקה צריכים להבין שמשרד הביטחון לא נותן אשרת שהייה לכל אחד ולכן אשרת השהייה שניתנה למישהו היא כבר גורם מסנן ואם אדם כבר קיבל אשרת שהייה צריך להבין שיש פה סיטואציה שצריך לבוא אליה בתפיסה אחרת.
איתן גינזבורג: אני מאמין, גברתי יושבת הראש, שמשרדי הממשלה חייבים להתכנס לעצמם ולגבש נהלים מקלים, יש לומר, שלא יישמע אחרת, נהלים מקלים, לא בירוקרטיים מכבידים, לראות איך אפשר להקל ולעזור לאותם להט"בים פלסטינים לקבל רישיון עבודה כללי בשוק הישראלי בצמוד להיתר השהייה שיש להם, כך שלא יהיה פער זמנים שייאלץ אותם להידרדר למקומות אפלים שאף אחד מאיתנו לא רוצה להיות ואף אחד מאיתנו לא היה רוצה שהבן שלו או שמישהו אחר בחברה הכללית, גם האוניברסלית, יהיה שם.
איתן גינזבורג: לכן אני באמת פונה פה למשרדי הממשלה הרלוונטיים, אני חוזר, שירות התעסוקה, משרד הרווחה, רשות האוכלוסין וההגירה, תהיו יותר עם חמלה.
איתן גינזבורג: תקלו על מי שכבר קיבל אשרת שהייה, תסייעו להם לחיות את החיים, הם לא מבקשים שום דבר מעבר, ועבודה בעולם של היום היא תנאי בסיסי לחיים.
איתן גינזבורג: ואני מודה לך, גברתי יושבת הראש, על קיום הישיבה החשובה הזאת, אני עובר בכל הוועדות.
אבתיסאם מראענה: אנחנו הכי יפות, מהממות, מרגשות, ייחודיות.
איתן גינזבורג: יפות, מהממות מרגשות ומלאות.
איתן גינזבורג: זה אחד האולמות הגדולים בכנסת ותראי כמה אנשים הגיעו.
אבתיסאם מראענה: נכון, אנחנו משכינות שלום דרך הלהט"ב הפלסטיני.
איתן גינזבורג: אז אני מברך אותך ואתכם ואתכן על הנכונות, על ההגעה, על תשומת הלב, ואני מקווה שגם נציגי משרדי הממשלה שאני רואה אותם פה בקרבנו יבינו שאנחנו לפני הכול בני אדם וכך צריך להתייחס לכל מי שמבקש אשרת עבודה אם יש לו אשרת שהייה בישראל.
איתן גינזבורג: אני מאחל לכם המשך דיון פורה, אני אשמח לקרוא את הסיכום של הדיון הזה בסוף היום ואני בטוח שגם ניפגש עם כמה מכם בשדולה עצמה שנקיים אותה יותר מאוחר היום.
איתן גינזבורג: אני מתנצל שאני לא יכול להישאר, אני רץ לעוד כמה ועדות, אבל היה חשוב לי מאוד להגיע דווקא לוועדה הזאת, לומר את הדברים.
אבתיסאם מראענה: תודה לחברי איתן גינזבורג על דברים כל כך מרגשים וחשובים וחדים.
אבתיסאם מראענה: יש לנו הרבה דוברות ודוברים, אני רוצה לאפשר לכולם להגיד ולהשמיע את הדברים ולכן אנחנו נתחיל על מנת שכולם יספיקו.
אבתיסאם מראענה: כל אחת תביא את נקודת המבט שלה וכל אחד יביא את נקודת המבט שלו על מנת להרכיב תמונה כוללת ומורכבת, ולפעמים היא מאוד מאוד כאובה.
אבתיסאם מראענה: אבל אני מבטיחה לכם, מאוד מבטיחה לכם, ביום אופטימי שכזה שאנחנו נצא מכאן עם יכולת לתקשר הרבה יותר טוב עם משרדי הממשלה שרוב הזמן אנחנו מתקשרות איתם מושלם.
אבתיסאם מראענה: היום זה יהיה יותר ממושלם ואני שואפת לשם, שהדברים יהיה פרפקטו.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להתחיל עם משרד הרווחה, עם סוזן דסוקי, שהיא מנהלת אגף בכיר טיפול באוכלוסיית קצה חוץ ביתי במשרד הרווחה והביטחון החברתי.
אבתיסאם מראענה: גברתי, אני חייבת לציין דבר אחד, אם תרשי לי להוציא אותך מהארון ולהגיד דבר אחד פשוט, בזכותך, בזכות סוזן דסוקי, בזכות האישה הזאת ובזכות שר הרווחה מאיר כהן, כמובן, והמשרד שלו שהוא עובד מדהים וקשוב כל כך לקולות שאני מביאה אליהם ולצרכים שאני מביאה לפתחו של המשרד.