GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת שזה יתקיים בתוך שבועיים, סליחה על הלחץ, אבל אם זה סיפור כל כך גדול, אז בואו כולנו בעצם נתכנס לתוך לחץ הזמן ונקיים את הדבר הזה.
אבתיסאם מראענה: הוועדה מדגישה את חשיבותה של הירתמות כלל הגופים הרלוונטיים לשיח הבין משרדי בדגש על משטרת ישראל ורשות האוכלוסין.
אבתיסאם מראענה: משטרת ישראל ורשות האוכלוסין, שני גופים כל כך חשובים, שאני רואה שהם לא חלק מכל הדיון הזה ונורא חבל.
אבתיסאם מראענה: לכן, אני מבקשת ליידע אותם ולרתום אותם למאבק, על מנת ולצורך הפעלה של כלי החקירה והאכיפה.
אבתיסאם מראענה: הוועדה מתכננת לקיים מפגש, דיון בהול, ממש ככה, בתוך שבועיים בנוגע לנגישות המערכת הבנקאית.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להבין איך היא מתקדמת, מה הן ההשלכות שלה.
אבתיסאם מראענה: עלו פה נקודות של סוגיית הגוביינא בעצם, שהיא הולכת ומי שיספוג את העלויות של אותה מערכת בנקאית הם העובדים הפלסטינים וצריך לחשוב על הדבר הזה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה גם בדיון עצמו להבין, האם הסיפור של שינוי שיטת העסקה היא סוגיה שבהחלט נבחנת באמת על שולחנות משרדי הממשלה, או שזה מן סוגיה כזו שנזרקת פה באוויר, או שהיא באמת נבדקת ואני רוצה להבין אותה.
אבתיסאם מראענה: תדברו בבקשה עם רשות המיסים, ואנחנו נפגש בעוד שבועיים לדיון בהול וחשוב.
אבתיסאם מראענה: אני קוראת פה למתפ"ש שתגיעו לפגישה הבאה, בטח מורן לא תהיה איתנו, אז תגיעו בנוכחות פיזית ונוכל לקיים דיון הרבה יותר נעים וחשוב ומעניין ממה שהיה היום, וכמובן עם תשובות טובות ומספקות לכל הגורמים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לכם תודה רבה, ג'ייסון צמצום סכסוך, ד"ר חגי, דינה דומיניץ, עו"ד ואאיל.
אבתיסאם מראענה: תודה לעורכות ועורכי הדין, תודה לוועדה, תודה לחברות שלנו הסטודנטיות שבאות.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו שמחות ושמחים לקיים ישיבת מעקב בנושא אלימות מינית נגד עובדות ועובדים זרים.
אבתיסאם מראענה: התקיים כבר דיון לפני מספר חודשים בסוגייה הזאת.
אבתיסאם מראענה: כמובן שביקשנו ממשרדי הממשלה לטפל בכל מיני סוגיות שעלו אז ואנחנו בהחלט נאפשר בדיון הנוכחי להתעדכן על הדברים שבהחלט נעשו על מנת להילחם, למגר, להיאבק ולעצור כל מה שקשור בתקיפה מינית ואלימות מינית כלפיי עובדות בעיקר ועובדים זרים.
אבתיסאם מראענה: אז בוקר טוב לך יקירתי, מיכל דיבנר כרמל, מנהלת הוועדה.
אבתיסאם מראענה: האם תרשי לי לומר לך תודה רבה על עשייתך?
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב גם לך, העוזרת של מיכל דיבנר כרמל.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לאורי, הדובר של הוועדה.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב נועם ויעל מהלשכה שלי ובוקר טוב ליועצת המשפטית שלנו שאני לא מכירה.
אבתיסאם מראענה: טוב היא לא היועצת המשפטית, היא תהיה יועצת משפטית – אינשאללה בקרוב, אז תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לכל החברות והחברים ממשרדי הממשלה, רשות האוכלוסין וההגירה, בוקר טוב לסטודנטיות מהאוניברסיטה, שהגיעו לעשות לנו שיחות זום.
אבתיסאם מראענה: יאללה, בואו נתחיל לעבוד.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו בעצם ביקשנו ואנחנו נתחיל בבקשה עם עורכת הדין שריי גבאי נוריאל מרשות האוכלוסין וההגירה.
אבתיסאם מראענה: את רוצה לספר לנו מה עשינו מאז הדיון האחרון ולאן פנינו מיועדות?
שריי גבאי נוריאל: אז ראשית, בדיון הקודם אנחנו הצגנו ככה את התהליך אצלינו, מבחינת אכיפה מנהלית, מה קורה כשמתקבלת תלונה בין אם זו תלונה על הטרדה מינית ובין אם תלונה על הפרות חמורות אחרות ואיך זה מטופל אצלינו.
שריי גבאי נוריאל: מה שעשינו מאז, לאור אמירות שהיו פה שזה לא כזה מוסדר וברור, אז גיבשנו את זה לתוך נוהל מסודר שנמצא ממש בשלבי סיום ויפורסם בקרוב, שככה תהיה וודאות לשני הצדדים, כולל למתקיפים – מה שנקרא, בקשר לסנקציות אפשריות.
שריי גבאי נוריאל: אז ברגע שיתפרס הנוהל אנחנו כמובן נודיע על כך.
שריי גבאי נוריאל: מה שעוד עשינו שהוא מאוד מאוד חשוב, זה שבאמת קידמנו את הממשק מול המוסד לביטוח לאומי.
אבתיסאם מראענה: אה, יופי.
שריי גבאי נוריאל: כן.
שריי גבאי נוריאל: אנחנו נגשנו איתם במספר פורומים, האחרון שבהם ממש הייתה בו התקדמות.
שריי גבאי נוריאל: מיפינו את הצרכים של מה אנחנו רוצים מהם, מה הם רוצים מאיתנו.
אבתיסאם מראענה: מה אתם אמרתם להם?
שריי גבאי נוריאל: אנחנו נרצה לדעת, ביקשנו לדעת לגבי תלונות של הטרדות מיניות שמגיעות בהעסקה של ישראליות על מנת להזין את זה במערכות שלנו ולדעת, בבואם לבקש הייתר בהעסקת עובד זר איך לנהל את הדבר הזה ומה צריך לבדוק לפני.
שריי גבאי נוריאל: הם אגב, אנחנו המלצנו להם לקבל את אותו הדבר והם קיבלו את עצתנו, משום שהרבה יותר סביר שכאשר אנחנו מסרבים בשל עילה של אחת מההפרות, שאותו פונה יפנה קודם אליהם על מנת לקבל עובד ישראלי במקום.
שריי גבאי נוריאל: אז זה צריך להיות ממשק הדדי.
שריי גבאי נוריאל: העניין הוא שביטוח לאומי, האופן שבו הוא מקבל את זה – הרי הם לא עורכים אצלם כל כך את התהליך, זה משהו שקורה בחברות הסיעוד.
שריי גבאי נוריאל: חברות הסיעוד בודקות את הבתים, מזהות אירועים חריגים, מטפלות בהם גם די באופן עצמאי – בשונה מאיתנו שיש אצלינו הליכים של אכיפה ומנהלית וכולי.
שריי גבאי נוריאל: לכן הם צריכים קודם כל לגבש את כל החומרים בצורה מסודרת מחברות הסיעוד.
שריי גבאי נוריאל: יש להם את רוב הדברים – כך הם אמרו.
שריי גבאי נוריאל: אנחנו ביקשנו לראות בדיוק מה יש ומה אין.
שריי גבאי נוריאל: בינתיים לא חיכינו, פנינו בטפסי א' מה שנקרא, להעברת מידע בין משרדים, גם הם וגם אנחנו וזה תהליך שקורה כרגע ומתבצעות בדיקות מבחינת פרטיות – איזה חומר ולמה מותר לנו להיחשף ומה לא.
שריי גבאי נוריאל: אז תהליך שבאמת מתקדם ושבסופו באמת ייווצר הממשק הזה, אני מקווה והמידע יועבר לשני הגופים וזה יסייע.
שריי גבאי נוריאל: זה יסייע לנו לדעת אם קרו דברים לגבי מטופלים סיעודיים קודם לכן ולסייע גם להם, אז זה בעניין הזה.
שריי גבאי נוריאל: מעבר לזה, אנחנו ממשיכים.
אבתיסאם מראענה: איך ייראה הממשק?
שריי גבאי נוריאל: אז המטרה היא באמת שזה יהיה ממשק טכנולוגי.
שריי גבאי נוריאל: כמו שהיום אנחנו, ברגע שבן אדם בא לבקש מאיתנו היתר יש לנו כבר את האפשרות לדעת בצורה ממוחשבת מביטוח לאומי את הנתונים לגביו – איזו רמת זכאות יש לו וכולי.
שריי גבאי נוריאל: אנחנו רוצים שאותו הממשק יוכל לומר לנו האם יש איזה שהוא אירוע חריג שקרה עם אותו מטופל.
אבתיסאם מראענה: ובעצם אף פעם לא היה דבר כזה?
אבתיסאם מראענה: בעצם לא היה בתוך הממשק הזה את המידע.
שריי גבאי נוריאל: תראו, ממשקים היו.
שריי גבאי נוריאל: אנחנו עובדים באופן שוטף עם המוסד לביטוח לאומי והיינו מדברים איתם באופן קבוע ושואלים שאלות.
שריי גבאי נוריאל: פעמים רבות גם שנגיד הגיעה לפתחינו תלונה אז הסתייענו בהם ודיברנו איתם, זה לא שלא היה קיים ממשק.
שריי גבאי נוריאל: אבל הממשק הזה של מראש, לדעת את הדברים מראש, אנחנו עכשיו בשלבי גיבוש שלו וזה ממשק חדש שאנחנו ניצור אותו אני מקווה ואני מקווה שהוא יעבוד טוב.
שריי גבאי נוריאל: אני מקווה שהוא יהיה ממוחשב לגמרי.
שריי גבאי נוריאל: אנחנו נקבל איזו שהיא התראה ראשונית לגבי משהו שקרה, איזה שהוא אירוע חריג ואז נוכל לפנות למוסד לביטוח לאומי ולהגיד "אוקיי, תנו לנו את כל החומרים על מנת אנחנו נחליט האם הבן אדם הזה מגיע לו אולי שאנחנו נגביל אותו מראש רק לעובד ממין זכר" וכולי.
אבתיסאם מראענה: קודם כל אני מברכת מאוד על שיתוף הפעולה שמתקיים ביניכם, ראשות האוכלוסין וההגירה ולבין המוסד לביטוח לאומי.
אבתיסאם מראענה: אנחנו כמובן נשמע פה גם אותם, הם שלחו לנו היום בבוקר מסמך שלי אישית לא כל כך ברור מה קורה שם, אז אני אשמח שיתרגמו לי אותו מעברית לעברית.
אבתיסאם מראענה: אז אני באמת קודם כל בהחלט מברכת על שיתוף הפעולה.
אבתיסאם מראענה: הדבר השני בעצם, כל עוד שאין ממשק אז אנחנו, אין שום דבר שקורה או מתקיים או איזה שהוא הליך שמתקיים מול אותם המעסיקים שפגעו או יש חשד לפגיעה בעובדות, במטפלות, נכון?
שריי גבאי נוריאל: לא, אז צריך להפריד.
שריי גבאי נוריאל: קודם כל מתקיימים הליכים שוטפים אצלינו, אנחנו גם מקבלים תלונות וסיפרנו את זה גם בפעם הקודמת – מקו לעובד וגם מהלשכות הפרטיות שנכנסות לבתים ומזהות אירועים חריגים, מהקו החם שלנו, ממש מגיעות תלונות כל זמן.
שריי גבאי נוריאל: יש אצלינו ענף אכיפה מנהלית וסיפנו על זה, שלוקח את התלונות ואוסף עוד ראיות במידת הצורך ומוציא בסופו של יום שימוע לפוגע.
שריי גבאי נוריאל: הרבה פעמים אנחנו גם וזה משהו שהסדרנו עכשיו באופן מאוד ברור בנוהל, שבמקרים של הפרות מאוד חמורות שיש בהן.
אבתיסאם מראענה: מה זה חמורות, זה מוגדר אצלכן?
שריי גבאי נוריאל: הטרדות מיניות, אלימות.
שריי גבאי נוריאל: זה מוגדר.
שריי גבאי נוריאל: כמובן שכתבנו "ועוד", כי הגדרות חמורות יכולות להיות הרבה מאוד דברים, אבל בעיקר אנחנו מתייחסים לאלימות, לסחר, להטרדות מיניות.
שריי גבאי נוריאל: אני רק אציין שאנחנו מטפלים גם במקרים פחות חמורים, בסדר?
שריי גבאי נוריאל: אי תשלומים למיניהם או סחר במובן שבו עובד זר מגיע לעבוד בבית אחד ושמים אותו לעבוד בבית אחר או לעבוד בניקיון הבית, יש הרבה הפרות.
שריי גבאי נוריאל: אבל בהקשר של הדיון שלנו לעניין ההטרדות המיניות ואלימות והאירועים באמת הקשים והחריגים הללו, אז אנחנו עורכים שימוע למטופל ואנחנו הבהרנו שבפעמים שיש באמת ראיות ממשיות או איזה שהוא חשד או אפילו חשש להמשך פגיעה, אנחנו חוסמים את המטופל באופן מיידי וזאת עד לבירור סופי להעסקה ממין זכר בלבד כשלב ראשון.
שריי גבאי נוריאל: העברנו את זה גם בנוהל כי היו תלונות שגם זה לא מספיק ברור שהרשות עושה דבר כזה.
שריי גבאי נוריאל: אז משם באמת שומעים את הגרסה תמיד, שומעים את שתי הגרסאות והממונה מטיל איזו שהיא סנקציה – אם בכלל, זה תלוי בראיות.
שריי גבאי נוריאל: עכשיו אני הצפתי גם בפעם הקודמת את הבעתיות שבדברים האלה.
שריי גבאי נוריאל: כמובן יש לנו מטופל סיעודי מצד אחד שמתקשה מאוד וגם הרבה פעמים זה נובע מתוך המצב הרפואי שלו.
שריי גבאי נוריאל: אנחנו רואים את זה הרבה מאוד וכמעט בכל גרסה של מטופל אנחנו שומעים את זה והוא זקוק, אין מחלוקת שהוא זקוק.
שריי גבאי נוריאל: מהצד השני, אנחנו בהחלט לא רוצים שתיגרם איזו שהיא פגיעה לעובדות נוספות אז אנחנו כל הזמן באיזון הזה, אנחנו גם לא משטרה ואין לנו כלים חקירתיים, כמובן שאנחנו מסתייעים בהם ואנחנו שואלים אותם ולא תמיד נפתחת תלונה.
שריי גבאי נוריאל: אז במגבלות שלנו אנחנו משתדלים למנוע כמה שיותר פגיעה – אם זה הגבלות שונות על ההיתר עד לשלילה מוחלטת, שזה כבר שלב שבו הדברים יותר ברורים.
אבתיסאם מראענה: אני חייבת לציין שבאמת נחשפתי לפני חודש לאירוע מאוד מאוד קשה של מטופל סיעודי שהוא במשך חודש בעצם לא הצליח לקום מהמיטה – סיפור קורע לב שהגיע אלינו ללשכה.
אבתיסאם מראענה: המטופל הזה אין מי שיטפל בו, אין לו משפחה, הוא כנראה לבד והוא זקוק נורא למטפלות ואחרי בעצם בדיקה שלנו בלשכה מול הסיפור של המטופל הסיעודי – למה הוא לבד?
אבתיסאם מראענה: ומול בדיקה מולכם, רשות האוכלוסין וההגירה, התברר בעצם שהיו אצלו בעבר כבר כמה מטפלות והוא פגע בהן ואני קיבלתי מכם באופן די מובהק שאמרתם.
אבתיסאם מראענה: אני דרשתי, בעצם ביקשתי לסייע לו, כי הוא במצב כל כך קשה ועצוב והוא מבקש עזרה ולבסוף אתם אמרתם שיש עליו תלונות שהוא פוגע ואז אני השארתי בעצם את הסיפור הזה לטיפול שלכם ואני מקווה שבהחלט יטופל.
אבתיסאם מראענה: פוגעים במטפלות זו סוגייה שכנראה באמת מאוד רווחת ומעטים כנראה גם מגיעים אליכם או אלינו ללשכה ושווה מאוד לפקוח את העיניים ולהתחיל לקחת את הסוגייה הזו מאוד ברצינות.
אבתיסאם מראענה: נותר לי רק להצטער על כך שהתהליך הזה קורה רק עכשיו.
אבתיסאם מראענה: כלומר, איפה היינו כל כך הרבה שנים?
אבתיסאם מראענה: למה הממשק הזה בין רשות האוכלוסין לבין המוסד לביטוח לאומי לא היה קיים כבר קודם?
שריי גבאי נוריאל: כבר הרבה מאוד שנים אנחנו מנסים ליצור, בלי חלילה לחפש אשמים, אנחנו מנסים ליצור את הממשק.
שריי גבאי נוריאל: צריך להבין שביטוח לאומי, בהתחלה הרי המידע מגיע מעובדים סוציאליים של הרשויות המקומיות ואחר כך הם יעבירו את זה לחברות הסיעוד ולא תמיד הם עצמם היו מקבלים את כל החומרים.
שריי גבאי נוריאל: כי שוב, זה לא כמו אצלינו, הטיפול הוא יותר מה שנקרא "למטה", יותר בשטח הרבה פעמים.
שריי גבאי נוריאל: הם גם אמרו לנו שהרבה בעמים התלונה בכלל לא תגיע לפתחם, אז היה לנו באמת קושי לקבל בכלל את המידע ולהבין בכלל מה קיים.
שריי גבאי נוריאל: אבל היום הדברים קצת יותר מסודרים ויותר קל לנו לעשות את זה, אז אנחנו בהחלט נתקדם עם זה במהירות האפשרית.
אבתיסאם מראענה: פגיעות מיניות בכלל זו סוגייה שאנחנו וזה לא קשור אם היא בשדה של עובדות זרות או עובדים זרים, זו סוגייה מאוד מורכבת ואנחנו, נדרש מכל הרשויות וכמובן מאיתנו לפקוח עיניים וכל הזמן להשתכלל ולהבין איזה כלים צריך על מנת למגר את הסוגייה הכל כך קשה הזו.
אבתיסאם מראענה: אז תודה לעורכת הדין שריי גבאי.
אבתיסאם מראענה: אני אתן לנציגת המוסד לביטוח לאומי להסביר לנו מה קורה אצלם.
שריי גבאי נוריאל: אה סליחה כן?
שריי גבאי נוריאל: רק לציין, חשוב מאוד לומר שאנחנו במסגרת הצעדים עשינו גם הכשרות לעובדים סוציאליים.
שריי גבאי נוריאל: זאת אומרת, העובד הסוציאלי שלנו באמת גיבש השתלמות מיוחדת בנושא הזה.
אבתיסאם מראענה: אז סמצ'או אולי ידבר?
שריי גבאי נוריאל: כן, אולי תגיד כמה מילים?
סמצ'או גטנך: טוב.
סמצ'או גטנך: שלום לכולם, אני סמצ'או גטנך לפני חודשיים וחצי בעצם קיימנו הכשרה, יום עיון, בנושא הטרדות מיניות והעלאת המודעות בנושא, יחד עם הארגון לסיוע תקיפה מינית.
סמצ'או גטנך: היה יום מאוד מוצלח, שבעצם ביום הזה הם בפעם הראשונה קיבלו הדרכה של איך לגשת לאירוע כזה ואיך בעצם לתת את המענה הראשוני ואיתם בעצם כוללים.
אבתיסאם מראענה: אתה מדבר על יום העיון לעובדות סוציאליות ועובדים סוציאליים?
סמצ'או גטנך: נכון, שמגיעים לבתים הפרטיים של אותם המטופלים.
אבתיסאם מראענה: ובפעם הראשונה הם בעצם נחשפים לזה?
סמצ'או גטנך: לא.
סמצ'או גטנך: הפעם האחרונה שהתקיים יום העיון הזה הייתה לפני שלוש שני נדמה לי.
אבתיסאם מראענה: ומה הייתה הכותרת של אותו כנס או יום עיון?
סמצ'או גטנך: אני לא הייתי בכנס לפני שלוש שנים.
אבתיסאם מראענה: לא, אני מתכוונת לכנס שהיה עכשיו.
סמצ'או גטנך: הכנס שהיה עכשיו זה היה יום עיון להעלאת המודעות בנושא של תקיפה מינית, סיוע ומענה ראשוני בתחום הסיעוד והיה יום מאוד מוצלח.
אבתיסאם מראענה: איך אתה מגדיר "הצלחה"?
סמצ'או גטנך: אני רואה את זה היום בדיווחים שאנחנו מקבלים.
סמצ'או גטנך: ההתערבות הראשונית, הרגישות לאותו המקרה שקורה.
סמצ'או גטנך: אם בעבר היו אומרים "..
סמצ'או גטנך: בסדר, בוא נבדוק ואנחנו נפנה.
סמצ'או גטנך: תישאר אצל המטופל הסיעודי..", היום הפעולה הראשונה היא להוציא את אותה העובדת הזרה שעברה את אותו המקרה מבית המטופל הפוגע לכאורה ואז מנסים לסייע לה כמובן למצוא מטופלת שיכולה לתת לה את הביטחון להמשיך לעבוד בתנאים שהיא צריכה ואני רואה את זה בדיווחים, בפעולות בשטח שהם עושים את זה.
שריי גבאי נוריאל: אני חושבת שיותר מהכל, היום הזה למעשה תיכלל את כל הגורמים הרלוונטיים לאותם עובדים סוציאליים של הלשכות – אם זה של משטרת ישראל, הייתה לנו גם מרצה מצוינת מטעם.
שריי גבאי נוריאל: תזכיר לי מאיפה?
סמצ'או גטנך: הוספנו עוד נושאים, זה לא.
שריי גבאי נוריאל: בכל אופן, גם בפן המשפטי, אנחנו נתנו להם את הנקודות הרלוונטיות ובאמת, ניתנו להם הכלים, התאפשר להם גם לשאול שאלות והם גם שאלו המון שאלות בקש להתמודדות במצב שבו הם פוגשים אירוע חריג בבית, התמודדות בהקשר של לאן מפנים את אותה המטופלת ואיך מדווחים לרשויות.
שריי גבאי נוריאל: ניתנו להם כלים שבאמת, אחר כך הם כתבו לנו גם על זה הרבה, קיבלנו הרבה פניות מהם שאומרות שניתנו להם כלים טובים וסמצ'או צודק שראינו בענף של אכיפה מנהלית שכשי ש ספק זה מה שנקרא – אין ספק.
שריי גבאי נוריאל: פתאום הם מתחילים לדווח גם דברים שהם ליתר ביטחון.
אבתיסאם מראענה: למי הן מדווחות?
סמצ'או גטנך: הדיווחים מגיעים אליי ישירות.
אבתיסאם מראענה: אליך?
סמצ'או גטנך: כן.
סמצ'או גטנך: יש מייל ייעודי ואני מעביר את זה לאכיפה מנהלית בתוך המנהל.
אבתיסאם מראענה: ומתי אתה מערב את משטרת ישראל?
סמצ'או גטנך: בדרך כלל כשקורה אירוע כזה, ההנחיה שלנו היא לערב את המשטרה בו זמנית.
אבתיסאם מראענה: בחודש וחצי האחרון איך זה הולך?
אבתיסאם מראענה: בוא נדבר עליו, בוא תתאר לי אותו.
אבתיסאם מראענה: קמת בבוקר ומה?
סמצ'או גטנך: בדרך כלל אני לא יכול לכפות בסופו של דבר.
אבתיסאם מראענה: לא, לא אני לא מדבר על כפייה.
אבתיסאם מראענה: אני שואלת אותך לגבי החודש וחצי האחרון, אתה מודיע לי ואומר לי שאחרי הכנס או יום העיון, אתה מרגיש סוג של איזה ריענון בתוך המערכת.
אבתיסאם מראענה: כלומר, עובדים סוציאליים ועובדות סוציאליות הרבה יותר ערניים למה שקורה, ישנם אי אילו דיווחים אחרים שאתה מקבל אותם.
אבתיסאם מראענה: אתה קם בבוקר בחודש האחרון ומה אתה פוגש?
אבתיסאם מראענה: יש לך דיווחים לספר לי?
אבתיסאם מראענה: אולי על עלייה מסוימת של דיווחים של עובדות סוציאליות שמדווחות על פגיעה במטפלות ואז, כשאתה פונה למשטרה.
אבתיסאם מראענה: ספר לי על התהליך.
סמצ'או גטנך: אז אני רוצה להבהיר, אני לא ניגש למשטרה.
סמצ'או גטנך: התהליך הוא כזה, ברגע שקורה אירוע כזה אותם עובדים סוציאליים שנכנסים לבתים ופגשים אותה ומנסים לסייע לה וההנחיה שלהם היא שיש להם את האפשרות לגשת ולהגיש תלונה במשטרה כנגד העבירה שבוצעה.
סמצ'או גטנך: עכשיו אנחנו יודעים שברוב המקרים ומהנתונים שיש לי, לפחות מאז שאני פה, אני לא מכיר מקרה אחד שהייתה איזו שהיא עובדת שניגשה למשטרה והגישה תלונה.
סמצ'או גטנך: יכול להיות שהן מפחדות, יכול גם להיות שהן לא רוצות להיכנס לתוך התהליך הזה, רוצות להמשיך לעבוד, יכול להיות.
סמצ'או גטנך: אני לא יודע, יש מיליון סיבות.
סמצ'או גטנך: אבל ברוב המקרים הן לא ניגשות להגיש תלונה, למרות שאנחנו מבקשים מהן ואומרים להן שהן צריכות להגיש תלונה.
סמצ'או גטנך: במקביל, אנחנו מטפלים בנושא מבחינת הרשות – מנהלתית.
סמצ'או גטנך: לרוב הן לא ניגשות להגיש תלונה במשטרה.
סמצ'או גטנך: מבחינת העלייה של הנתונים, יש יותר דיווחים.
סמצ'או גטנך: יש יותר דיווחים ואני מדבר על הטרדה מינית.
אבתיסאם מראענה: איזה סוג של דיווחים?
סמצ'או גטנך: הטרדה מינית, פחות בנושא של תקיפה מינית, בסדר?
סמצ'או גטנך: זה שני דברים שונים ואני רואה את זה בשטח.
אבתיסאם מראענה: כמה מתוך הדיווחים שאתה מקבל המטופל עצמו פוגע ובכמה מתוכם בני המשפחה שלו פוגעים?
אבתיסאם מראענה: יש לך נתונים כאלה?
סמצ'או גטנך: אני יכול להגיד לך בערך, אבל לרוב זה המטופל.
סמצ'או גטנך: הצד השלישי הוא פחות, אבל כן יש מקרים שמעורבים גם בני משפחה נוספים, אם זה הדוד, אם זה השכן, זה גם יכול להיות כל מי שמגיע לבקר בתוך הבית הזה.
סמצ'או גטנך: לרוב ההטרדות מגיעות יותר מכיוון המטופל הסיעודי, זה מבחינת הנתונים.
שריי גבאי נוריאל: אפשר לומר שנניח מתוך עשרה מקרים שבהם טיפלתנו לאחרונה, שניים היו.
אבתיסאם מראענה: מה זה לאחרונה?
אבתיסאם מראענה: בשנתיים האחרונות או בחודש האחרון?
שריי גבאי נוריאל: לא.
שריי גבאי נוריאל: בחודשים האחרונים היו עשרה מקרים, פחות או יותר שניים היו של בני משפחה.
שריי גבאי נוריאל: בן של מטופל או הייתה לנו גם פעם אחת שאחד האחים וכל יתר ההטרדות היו מכיוון המטופל עצמו.
שריי גבאי נוריאל: זה בערך היחס.
סמצ'או גטנך: במקרים שבהם באמת בן המשפחה הוא המטריד והוא לא גר בתוך הבית ובדרך כלל אלו עובדות שעובדות שם מעל לשנתיים, אצל המעסיק יש קשר והכל טוב, יש מקרים שאנחנו מקבלים אחרי אירוע כזה אותה העובדת פונה אלינו ואומרת "..
סמצ'או גטנך: תשמע, אני רק רוצה שתרחיקו לי מהבית את הבן הזה ואני רוצה להמשיך לעבוד פה.
סמצ'או גטנך: ." וברוב המקרים האלו אנחנו בודקים שהדברים האלה הם באים באמת ממנה וגם אנחנו דואגים להמשך תנאי ההעסקה, שאותו בן המשפחה לא יתקרב לבית.
סמצ'או גטנך: אלו סוגיות שאנחנו ככה מתמודדים איתן.
אבתיסאם מראענה: איך אתה דואג שאותו בן המשפחה לא יתקרב?
אבתיסאם מראענה: אין לך הרי סמכות לקבוע שבן המשפחה לא יתקרב, אז מי מערב את המשטרה?
אבתיסאם מראענה: סליחה, פשוט אני חייבת להבין איפה פה המשטרה נכנסת לעניין.
שריי גבאי נוריאל: הרבה פעמים זה גם עניין של משא ומתן מול המשפחה.
שריי גבאי נוריאל: פעמים רבות, לפחות היה לי תיק אחד כזה שבו היה.
אבתיסאם מראענה: מה זה משא ומתן?
אבתיסאם מראענה: הרי יש פוגע, לא?
אבתיסאם מראענה: מה זאת אומרת משא ומתן?
שריי גבאי נוריאל: אז אני אומר.
שריי גבאי נוריאל: זה לא בדיוק משא ומתן.
שריי גבאי נוריאל: מה שקורה זה שלמשל במקרה אחד שבו ביצענו שימוע לגבי הבן של מישהי שהיא גם הייתה אישה, שזה פחות נעים לקבל ולהגביל למין זכר, יש לנו גם את הבעייתיות הזו כי עכשיו אתה מכריח למעשה את המטופלת להסתייע במטפל – עובד זר גבר, משום שהבן שלה בכלל הוא זה שעשה משהו.
שריי גבאי נוריאל: אז באותה המקרה ולאחר שערכנו שימוע שגם, מטבע הדברים זה מגיע גם לבן, כי מבקשים גם את הגרסה שלו וכולי, אז הוא הסכים שהוא פשוט עוזב את הבית והוא לא מתגורר יותר עם אמא שלו.
שריי גבאי נוריאל: הוא דיווח לנו לפחות, שממילא הוא התכוון לעשות את הצעד הזה, לצאת מהבית ואנחנו כמובן שאנחנו גם חייבנו שם המשך פיקוח הדוק והכל.
אבתיסאם מראענה: איך הפיקוח?
אבתיסאם מראענה: איך מתבצע הפיקוח?
שריי גבאי נוריאל: במקרים כאלה אנחנו מחתימים גם את המטופל, אבל גם מול הלשכה הפרטית מנהלים את זה, על מנת לדעת שהיא תיכנס וכעניין הזה כל פעם אנחנו קובעים סנקציה אחרת, אבל למשל אחת לחודש היא תיכנס לבית של המשפחה, תתשאל, תבדוק, תעביר לנו דו"ח, דוחות שוטפים, הרי מבחינת הנוהל שלהם הם אמורים לבקר ארבע פעמים בשנה.
אבתיסאם מראענה: העובדת הסוציאלית?
שריי גבאי נוריאל: נכון.
שריי גבאי נוריאל: אז במקרים האלה אנחנו מחייבים את הלשכה בקר בסעד הזמנים שאנחנו קובעים – כל שבועיים או כל חודש, הייתה פעם אחת שביקשנו.
אבתיסאם מראענה: ביקורת פתע?
שריי גבאי נוריאל: אנחנו משאירים את זה לשיקול דעת העובדת הסוציאלית, בהתאם לדינמיקה מול המשפחה של המטופל או המטופלת.
שריי גבאי נוריאל: הם יודעים להתנהל, והם יודעים במקרים הנכונים לבוא גם לביקור פתע, נכון סמצ'או?
שריי גבאי נוריאל: תתקן אותי אם אני טועה.
שריי גבאי נוריאל: היו לנו לא מעט מקרים שבאמת הביקורת הייתה ביקורת פתע, כי הם הפעילו שיקול דעת והם הבינו שבשביל למצוא משהו.
אבתיסאם מראענה: לא, מה זה שיקול דעת?
אבתיסאם מראענה: אני חייבת פה להגיד את דעתי.
אבתיסאם מראענה: מה זה שיקול דעת של עובדת סוציאלית?
אבתיסאם מראענה: למה אתם לא מכריחים את הלשכות הפרטיות, שבעצם כשמתגלה חשד כזה ושיש בן, ילד של אותה המטופלת שתוקף את העובדת, אז מה?
אבתיסאם מראענה: אתם צריכים שזה יהיה חלק מהסנקציה, שיהיה נגיד – לא יודעת, ביקורי פתע, למה?
אבתיסאם מראענה: מה זה שיקולי דעת של עובדת סוציאלית?
שריי גבאי נוריאל: כמובן שהם מקבלים את הדגשים, אין פה בכלל ספק שהם מקבלים והם עושים גם יותר מזה.
שריי גבאי נוריאל: הרי ברור לנו שלא מלהיכנס לבית המשפחה ולהסתכל על הדברים הם תמיד יקבלו את התמונה המלאה.
שריי גבאי נוריאל: הם גם מתשאלים.
שריי גבאי נוריאל: הם מתשאלים את העובדת שנמצאת שם, הם מתשאלים כי זו בדרך כלל לא תהיה אותה העובדת שהתלוננה, כי אותה העובדת נפגעה וברחה, אז עובדת חדשה שלא מכירה – מתשאלים אותה ושואלים אותה "נפגעת?".
שריי גבאי נוריאל: אני מקבלת את העדויות ממש מפורטות.
שריי גבאי נוריאל: שואלים את המטופלת עצמה, שואלים בני משפחה נוספים.
שריי גבאי נוריאל: הם עורכים יותר מלהיכנס באופן מפתיע ולהסתכל.
שריי גבאי נוריאל: בנוסף, הם מקבלים את הדגשים לביקורי פתע במידת הצורך.
שריי גבאי נוריאל: אני רק אומרת שזה גם הרבה פעמים עניין של דינמיקה מול המשפחה של המטופל או המטופלת ואולי לא במקרים של הטרדות מיניות, לא נכון לעשות למשפחה ביקור פתע, כי יש גם עניין של אמון בין הלשכה לבין המשפחה.
שריי גבאי נוריאל: כל מקרה מטופל בצורה מאוד ספציפית וייחודית.
שריי גבאי נוריאל: במקרים שעניינם הטרדה מינית בהחלט אנחנו ממקדים אותם שצריך בדיקה מקיפה בבית.
אבתיסאם מראענה: זה כתוב להם במה ממקדים אותם?
אבתיסאם מראענה: זה כתוב להם ברמה שהנוהל הוא ברור?
אבתיסאם מראענה: הבקשות שלכם ברורות?
שריי גבאי נוריאל: מעבר לזה שבהחלטה, בגוף ההחלטה עצמה אנחנו מסחים פיסקה ייחודית לדבר הזה, שבה אנחנו דורשים פיקוח הדוק של הלשכה וכולי.
שריי גבאי נוריאל: בהחלט, עם מתן ההחלטה אנחנו גם משוחחים עם הלשכה ומבהירים את הרגישות.
אבתיסאם מראענה: יושבת איתנו שוטרת ממשטרת ישראל, מה שלומך?
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לך.
ליאורה סולטן יעבץ: בסדר גמור, תודה גברתי.
אבתיסאם מראענה: את יכולה בבקשה להציג את עצמך?
ליאורה סולטן יעבץ: עורכת דין ליאורה סולטן יעבץ, רפ"ק.
ליאורה סולטן יעבץ: אני משמשת כראש חוליית חסרי ישע קטינים, לא בתפקיד של בגירים ובכל מה שקשור לעבירות מין כנגד קטינים וגם כמובן התעללויות.
ליאורה סולטן יעבץ: אני כאן מאחר ונבצר מגל סבן, שהיה בדיון הקודם בנושא להגיע, אז אני ממלאת את מקומו.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז אפשר לדבר איתך על פגיעות מיניות?
ליאורה סולטן יעבץ: בוודאי, אני לא יושבת כאן רק בשביל למלא את המקום פיזית.
אבתיסאם מראענה: אה, לא.
אבתיסאם מראענה: את פשוט הגדרת שאת עיקר הטיפול שלך מתמקד בקטינים, אז לא הבנתי.
ליאורה סולטן יעבץ: לצערי הרב התחום של עבירות מין בקטינים והתחום של עבירות מין בבגירים, בסופו של דבר הטיפול של משטרת ישראל הוא אותו הטיפול.
ליאורה סולטן יעבץ: ברור שישנם שינויים אם כמובן מדובר בקטינים ומשרד הרווחה נכנס לעניין.
ליאורה סולטן יעבץ: אבל אנחנו מטפלים פחות או יותר במנעד הזה באופן די דומה.
אבתיסאם מראענה: תגידי ויש לך מושג ככה, לחשוף אותנו לעולם האפל הזה של תקיפות מיניות ואלימות מינית כלפיי קטינים, ילדיהם וילדותיהם של עובדים זרים ועובדות זרות?
ליאורה סולטן יעבץ: שוב גברתי, כל העולם האפל הזה – גם של בגירים וגם של קטינים, מרגע הגשת תלונה, שזה לא חייב כמובן להיות מאותו הילד הקטין או בגירה או בגיר, אלא מחובת דיווח שיש כלפיי קטינים – מה שאין לגבי בגירים למשל, מה שעכשיו תיראו כאן.
ליאורה סולטן יעבץ: אם הייתה חובת דיווח למשל, של בגיר או עובד סוציאלי כלפי מי שאחראי על בגיר.
אבתיסאם מראענה: אז הייתם יכולים לפעול.
ליאורה סולטן יעבץ: היינו יכולים לדעת על זה.
ליאורה סולטן יעבץ: בשונה ממקרה של קטינים למשל.
ליאורה סולטן יעבץ: בקטינים, אם נניח וניקח את אותו המקרה שקטין היה עובד אצל מטפל או קטינה הייתה עובדת אצל מטפל והעובד סוציאלי היה יודע שקורה שם משהו ואותו המטפל הוא האחראי עליה, בגלל שהיא מקבלת כסף באמצעותו וכל הדברים ההלו, אז הייתה חובת דיווח.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז יקירתי אנחנו עוד נחזור אלייך.
אבתיסאם מראענה: אבל אני דווקא יש לי רעיון, הוא לא תמיד מצוין אבל הוא יכול להיות סבבה, אז ניתן לו קצת לנחות על הדף שלך.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לברר, ברגע שיש לנו מקרים ייחודיים של אוכלוסייה מיוחדת, שבעצם אוכלוסיית העובדים והעובדות הזרים בכל השדה של בעצם ואני מדברת על סיעוד, אבל אנחנו גם פוגשות ופוגשים את זה בחקלאות.
אבתיסאם מראענה: כשהאוכלוסייה היא מאוד מוחלשת כי היא לא מדברת את השפה של המקום, היא בעצם לא נהנית מזכויות כמו שכל אדם בן המקום.
אבתיסאם מראענה: אז מה שאני רוצה לברר זה האם אנחנו יכולות מבחינה משפטית בעצם להתקדם לעבר חובת דיווח של אשת מקצוע או איש מקצוע בתחום הזה של סיעוד ביתי ובכל מה שקשור בעובדות ובעובדים זרים.
אבתיסאם מראענה: כי מה שאני בעצם שומעת פה זה שיש אחלה מנגנון, יש לנו רשות אוכלוסין שלה יש את הפיקוח שלה, יש עובדות סוציאליות ועובדים סוציאליים, יש לשכות פרטיות וכולם עובדים מצוין ולכולם יש רצון מעולה.
אבתיסאם מראענה: אבל, כשהנפגעת או הנפגעה היא עובדת זרה או עובד זר והיא אומרת "אני באה לפה לעבוד", פתאום היא מסתבכת עם כל מיני עניינים אחרים ואין לה את האומץ, אולי היא מפחדת – לא אולי, היא מפחדת, היא לא יודעת איפה והאם היא תמצא את עצמה בארץ, מה ההשלכות של התלונה, אין לה נגישות למשטרה וזה גוף נורא סמכותי, לפעמים גם מפחיד למי שלא מכיר, גם למי שמכירה.
אבתיסאם מראענה: לכן אני אומרת אוקיי, יש חשדות, היא לא רוצה להעיד כי היא נורא מפחדת והעובדת סוציאלית כן רואה שיש פגיעה באותה העובדת הזרה או חשד לפגיעה.
אבתיסאם מראענה: אז למה בעצם אין לה חובת דיווח, לאותה העובדת הסוציאלית?
אבתיסאם מראענה: את זה אנחנו אצלינו המחלקה המשפטית, אלא אם כן יש מישהו שמספר לי סיפור אחר.
אבתיסאם מראענה: אבל גברתי לפני שאת ולמרות שהרמת יד, אני אתן קודם לעו"ד תומר את זכות הדיבור ואחר כך מיד נחזור אלייך.
אבתיסאם מראענה: תומר תציג את עצמך בבקשה לפרוטוקול.