GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: הדיאלוג התחיל עם סוזן וכמובן עם עדי שמאי מהמשרד לשוויון, בזכות שניכם, כי שם זה התחיל, התחיל הדיאלוג של מה אנחנו עושות, יש פה קהילה שצריך לתת לה מענה, יש פה קהילה שצריך להיות קשובים אליה ובהחלט התחיל הדיאלוג עם סוזן והתחיל הדיאלוג עם עדי, לא רק דיאלוג, עבודה מצוינת, ולכן אני רוצה, גברתי, לפנות אלייך ולתת לך את ההזדמנות לספר לנו ולהגיד לנו עם מה את נפגשת, את נפגשת עם כל כך הרבה קהילות, ותתמקדי בבקשה בקהילת הלהט"ב הפלסטינית שמגיעה מהשטח של הרשות הפלסטינית.
סוזן דסוקי: אנחנו בחזון שלנו זה לתת את הטיפול ואת השירות המיטבי לכל מי שצריך אותנו.
סוזן דסוקי: האגף שלי נותן מענים חוץ ביתיים לכל אוכלוסיות הקצה ואוכלוסיית הלהט"ב שמגיעה אלינו זו בדרך כלל אוכלוסייה שמגיעה ללא עורף משפחתי.
סוזן דסוקי: סליחה, אני גם קצת מתרגשת.
סוזן דסוקי: זאת אוכלוסייה שמגיעה ללא עורף משפחתי וזאת אוכלוסייה שמגיעה עם פוסט טראומה מורכבת.
סוזן דסוקי: זה ככה באופן כללי.
סוזן דסוקי: יש לנו כמה מסגרות, אני רוצה למנות אותן, גם חשוב שאנשים יכירו וזאת גם הזדמנות להגיד תודה לכל מי שנמצא בשטח ונותן את המענה הזה.
סוזן דסוקי: אז יש לנו את המסגרת של 'בית דרור', ששם נפגשנו והתחלנו לבשל את המסגרת שעוד נדבר עליה.
סוזן דסוקי: 'בית דרור' זאת מסגרת שנותנת מענה חירומי לקטינים להט"בים, לכולם, שוב, בלי הבחנה כמובן לא של דת ולא של צבע ולא של מוצא וכל מי שנמצא עם אישור שהייה יכול להגיע ל'בית דרור' ולקבל מענה חירומי.
סוזן דסוקי: יש את ה'גג הוורוד' שנותן מענה לאוכלוסייה שכבר עברה את גיל 18, נותן מענה חירומי, גם לינה, מיטה חמה ואוכל חם וטיפול פסיכוסוציאלי ראשוני.
סוזן דסוקי: יש לנו את הוסטל 'אבני דרך', צחי, איש מאוד מאוד יקר, איש מקצוע מדהים, מהטובים שיש לדעתי בארץ שנותן מענה לאוכלוסייה הלהט"בית באופן כללי ובמסגרת שלו גם יש הרבה מאוד מהאוכלוסייה הערבית באופן כללי ומהאוכלוסייה הפלסטינית, שהיא גם חסרת מעמד.
סוזן דסוקי: אני בטוחה שגם הוא ייתן קצת יותר צלילה לעומק, פרטנית וכו', אני אדבר באופן קצת יותר רחב.
סוזן דסוקי: אנחנו החלטנו שאנחנו פותחים כבר בתחילת ספטמבר מסגרת כללית לקטינים להט"בים, ארוכת טווח ובתחילת 2023 תיפתח המסגרת שהתחלנו להתניע את המכרז ביוזמה שלך, שתיתן מענה לאוכלוסייה הערבית ותיתן מענה בערבית ויהיה טיפול פסיכוסוציאלי בערבית וטיפול נוסף, הכול יינתן בשפה הערבית והיא תיתן מענה גם לקטינים וגם לצעירים מגיל 13 ועד גיל 25 ויהיה בה אגף שייתן מענה חירומי ויהיה בה אגף שייתן מענה גם ארוך טווח לאוכלוסייה שצריכה אותו.
סוזן דסוקי: לצד המסגרות האלה יש גם את מסגרת בית לינה, זאת מסגרת ייעודית לאוכלוסייה הטרנסית, מגיל 18 ומעלה בתל אביב, ולצד כל המסגרות האלה יש גם מסגרות שנותנת מענה לאוכלוסייה שנמצאת בזנות וגם המסגרות האלה נותנות מענה לאוכלוסייה הלהט"בית, בעצם לכל האוכלוסייה שנמצאת על הרצף המגדרי שאותה מפעילה על"ם אל מול מפעילים אחרים.
סוזן דסוקי: זה מה שאנחנו נותנים, אז לשאלתך, אנחנו יכולים לתת מענה לכל מי שיש לו אישור שהייה, אבל המענה שאנחנו יכולים לתת הוא מענה מוגבל.
סוזן דסוקי: אנחנו יכולים לתת מענה חירומי, כמו שאמרתי, כל מסגרות החירום שלנו נותנות את המענה החירומי ובדרך כלל אישור השהייה שניתן הוא קצר מועד, הוא זמני.
סוזן דסוקי: בסיטואציה הזאת אנחנו מאוד מתקשים לשלב את האוכלוסייה הזאת במענים ארוכי טווח מכיוון שאין להם אישורי עבודה ואז מה שקורה זה שאנחנו מצד אחד מנסים לעזור ולתת את המענים ההומניים הבסיסיים, אבל מצד שני אנחנו מוצאים את עצמנו בעצם מעבירים איזה שהוא מסר, אנחנו מקבעים איזה שהוא מסר די בעל כורחנו של טוב, אתם לא יכולים לקבל את הטיפול שכל אחד אחר יכול לקבל כי יש לו יכולת לעבוד ולהשתלב פה בתעסוקה, כי מבחינתנו הסיפור של התעסוקה הוא לא רק כדי להתפרנס, זה כלי אדיר בשיקום, בלהשתלב ולהשתקם, ובלי האלמנט הזה אנחנו מאוד מאוד מתקשים לשלב את האוכלוסייה הזאת במסגרות ארוכות טווח.
אבתיסאם מראענה: על כמה אנחנו מדברות בעצם מהלהט"ב הפלסטיני שנרדפים בשטח הרשות?
אבתיסאם מראענה: כמה נמצאים בארץ?
סוזן דסוקי: אני חושבת שאופיר יכול לענות.
אבתיסאם מראענה: תודה, סוזן דסוקי, אני אחזור אלייך כשנצטרך כמובן להשלים כמה דברים.
אבתיסאם מראענה: אופיר שמא, משרד הביטחון, בבקשה.
אבתיסאם מראענה: תציג את עצמך, מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר חוץ מאשר לטפל בילדים שלך שכבר שמעתי אותם באוטו באחת השיחות שלנו.
אופיר שמא: הכול בהתאם לשלב ביום.
אופיר שמא: אני אופיר שמא, אני מתאם הרווחה של המינהל האזרחי ביהודה ושומרון.
אופיר שמא: כמה פלסטינים נמצאים בארץ?
אופיר שמא: היום נמצאים באישור קצת יותר מ-80, אני יכול לתת לך מספר מדויק, זה נשלח אליי אתמול בערב.
אופיר שמא: זה מספר שמשתנה על בסיס שבועי פחות או יותר.
אופיר שמא: הנה, סך הכול רווחה פעיל 95, 85 רווחה פעיל עם לינה.
אבתיסאם מראענה: רגע, לא הבנתי, עוד פעם את המספרים.
אופיר שמא: 85.
אבתיסאם מראענה: שהם נמצאים כבר בתוך מדינת ישראל?
אופיר שמא: שהם נמצאים בהיתר בתוך מדינת ישראל.
אופיר שמא: במדינת ישראל נמצאים הרבה יותר.
אבתיסאם מראענה: למה אתה מתכוון?
אופיר שמא: אני מתכוון לזה שהרבה פעמים אנשים לא מגיעים על מנת לקבל היתר, אלא פשוט נמצאים, ואם הם נתפסים לצורך העניין אז לפעמים אנחנו מקבלים על זה הודעה ואז אנחנו מנסים באמת לדאוג, אם אכן יש סכנה, או אם עוד לא ראינו את הבן אדם כדי להבין את גודל הסכנה, אז מנסים לדאוג קודם כל לאיזה שהוא היתר מיידי כדי שלא יעצרו אותו.
אופיר שמא: אני מתכוון לאנשים שקיבלו היתר ולא חידשו אותו.
אבתיסאם מראענה: טוב, בוא נתחיל מהתחלה, כי אני רוצה להבין את כל התהליך.
אבתיסאם מראענה: כל פעם אני מנסה דרכך להבין את התהליך וזה לא בדיוק עובד כי אתם לא מדברים עם הח"כיות.
אבתיסאם מראענה: עכשיו אנחנו מדברים, איזה כיף, יש לי הזדמנות לעשות לך עכשיו תחקיר לא ביטחוני, רווחתי.
אבתיסאם מראענה: אז תסביר לי בבקשה, אדוני אופיר, איך מתחיל התהליך, מה קורה?
אבתיסאם מראענה: טוק טוק טוק בדלת, יש להט"ב נרדף משטח הרשות ומגיע אליכם?
אבתיסאם מראענה: אתם פיזית נמצאים איפה שהוא?
אבתיסאם מראענה: תתאר לי את הסיטואציה.
אופיר שמא: אז קודם כל אני אגיד ככה, יחידת מתאם הרווחה בעצם נכנס לאיזה שהוא רה ארגון לפני שנתיים כשהגעתי לתפקיד ומשם כל הארגון של איך הדבר הזה קורה, של איך הוועדות האלה קורות, זה התחיל לקרות בהתאם להחלטת ועדת המנכ"לית מ-2014 ובאמת התחלנו קצת לממש את הנושא הזה של הפונים לקבלת היתרים.
אופיר שמא: איך הדבר הזה קורה?
אופיר שמא: ישנם שני נתיבים.
אופיר שמא: אני אדבר בהתחלה על הנתיב הישיר ואחר כך לאט לאט נגיע גם לממשקים שלנו עם משרד הרווחה, כי אני גם עובד משרד הרווחה, עובד המשרד.
אופיר שמא: מגיע אדם, הוא יכול לפנות היום, בחודשים האחרונים, דבר שאני מאוד גאה בו, הוא יכול היום להיכנס לאתר מתפ"ש, למלא טופס בערבית, גם אם הוא לא ימלא את הטופס זה מגיע אלינו.
אבתיסאם מראענה: בן אדם, רדפו אותו בשטח, הוא רדוף, הוא נכנס לאינטרנט, זה הנתיב הראשון שאתה אומר לי.
אופיר שמא: בדרך כלל הוא מגיע לישראל עוד קודם.
אבתיסאם מראענה: רגע, דיברת על טופס שאתה אומר בחודשים האחרונים, אתה גאה שאתה משיק אותו.
אופיר שמא: אני גאה שהוא כבר הושק.
אבתיסאם מראענה: הוא אינטרנטי?
אופיר שמא: אינטרנטי בערבית.
אבתיסאם מראענה: שמה הכתובת שלו?
אבתיסאם מראענה: מה אני מחפשת?
אבתיסאם מראענה: רדפו אותי, מה אני מחפשת, תוך כדי רדיפה, אני בהתקף חרדה, אני עוד צריכה לחפש?
אופיר שמא: לא, אם את תוך כדי רדיפה ובהתקף חרדה אפשר בהחלט – קודם כל אלה שמגיעים כבר למצב שהם בישראל והם פה הם לפעמים מגיעים לקבל סעד רווחתי, זה הנתיב השני שרציתי לדבר עליו, ואז כבר משרד הרווחה פונה.
אופיר שמא: כלומר הם פונים לרווחות ברשויות.
אבתיסאם מראענה: לא, אבל תלך לי לשם.
אבתיסאם מראענה: הסיפור של נ'.
אופיר שמא: אז הסיפור של נ'.
אופיר שמא: דווקא נ' היה בארץ.
אבתיסאם מראענה: לא ספציפית הוא, אבל בתוך מרדף שכל הכפר אחריו.
אופיר שמא: לא, מרדף שכל הכפר אחריו הוא קודם כל נכנס לישראל, בכל מיני דרכים אגב.
אופיר שמא: נכנס לישראל, מרגע שהוא הגיע לישראל במרבית המקרים שאנחנו רואים אנשים לא מיד ניגשים לקבל היתרים, הם קודם כל מתארגנים על עצמם, קודם כל מנסים לראות בכלל איפה הם חיים.
אופיר שמא: יש אנשים שמגיעים לוועדות ואומרים לי: תשמע, אני רק חודש בישראל, זה גם קורה, אבל מקרים רבים זה שנה ושנתיים וכו'.
אופיר שמא: הם יוצרים קשר עם עמותות, לפעמים מייצגים, לפעמים מגיעים לבדם, שולחים פנייה, בכל שנה.
אבתיסאם מראענה: מה זה מגיעים לבדם?
אבתיסאם מראענה: פיזית, איפה?
אבתיסאם מראענה: תסביר לי את התהליך.
אופיר שמא: הם מעבירים בקשה.
אופיר שמא: אם הם מגיעים לצורך העניין לאגודה למען הלהט"ב, האגודה למען הלהט"ב יודעת לפנות אלינו, אם הם מגיעים לבית השונה לריטה, אז ריטה יודעת לפנות אלינו גם באופן ישיר, לכל מקום שהם מגיעים.
אופיר שמא: אם הם רוצים להגיע באופן ישיר הם יכולים לפנות גם דרך פניות הציבור של משרד הרווחה, גם דרך פניות הציבור של תיאום פעולות הממשלה בשטחים.
אופיר שמא: אם הם מגיעים דרך תיאום פעולות הממשלה בשטחים, כמו שאמרתי, הם יכולים למלא טופס, הם יכולים גם להתקשר למוקד שפועל ואנחנו עונים עליו בקבועי זמן של יום, יום וחצי, ברמות האלה, בעיקר כשמדובר באנשים שפונים לבדם.
אופיר שמא: מכיוון שאותם אנשים שפונים לבדם, ואת זה גם רציתי לומר קודם, כש-נ' דיבר, צריך לקחת בחשבון שהאנשים האלה, כשהם פונים, זה עוד האנשים עם הכוחות, זה עוד האנשים שיכלו להגיע לישראל, שיכלו לפנות אלינו, שיכלו להביע את עצמם, שיכלו לעשות כל מיני דברים.
אופיר שמא: אני מסב את תשומת לב הוועדה שיש אנשים שהם חלשים עד כדי כך שהם לא יכולים להגיע.
אופיר שמא: הם לא יגיעו לישראל, הם לא יפנו אלינו, אני לא אראה אותם.
אופיר שמא: זה לא יקרה.
אופיר שמא: ברגע שאדם פנה אלינו במרבית המקרים אם אין מניעות מכל מיני סוגים הוא מקבל המלצה מהמפקד הצבאי לתת היתר מיידי.
אופיר שמא: כשאני אומר מיידי אני מתכוון שזה יכול לקרות גם תוך שעתיים על מנת שלא ייווצר מצב שאדם פנה והוא נשאר תלוי.
אופיר שמא: משטרה יכולה לעצור אותו, הוא כבר פנה, הוא רוצה להסדיר את ענייניו ואין לו היתר.
אופיר שמא: הדבר הזה כבר לא קורה.
אבתיסאם מראענה: ואם זה לא מיידי, שתוך שעתיים הוא מקבל את ההיתר, אתה יכול להגיד לי פחות או יותר מספרים של כמה אנשים בשנים, שנה-שנתיים האחרונות, כי אתה אומר שמדי שבוע גדל המספר.
אופיר שמא: מדי שבוע משתנה.
אבתיסאם מראענה: כמה בעצם מקבלים היתר מדי יום וכמה מהם מתעכב ההיתר ולמה?
אופיר שמא: רוב רובם של האנשים שמגיעים אלינו לריאיון, אני מדבר על בין 85% ל-90%, מקבלים את ההיתר.
אבתיסאם מראענה: הריאיון הוא בערבית?
אופיר שמא: הריאיון הוא בעברית עם מתורגמן מקצועי.
אופיר שמא: הריאיון מורכב באופן כזה, הוא מגיע באופן בלתי אמצעי, אנחנו מאוד מאוד מקפידים על זה, בהיבט הזה אנחנו לא דומים לשום דבר אחר.
אבתיסאם מראענה: מה זה בלתי אמצעי?
אופיר שמא: בלתי אמצעי זה שאני רוצה לראות את הבן אדם, ככל שמגבלות הקורונה - - -
אבתיסאם מראענה: אתה פיזית פוגש אותו?
אופיר שמא: כן, פיזית.
אופיר שמא: ככל שמגבלות הקורונה מאפשרות אני אבקש לפגוש אותו פיזית.
אבתיסאם מראענה: ואם יש קורונה ואי אפשר?
אופיר שמא: ואם יש קורונה ואי אפשר אנחנו עושים את זה בזום ואנחנו מאוד מאוד מנסים להתאים ככל האפשר - - -
אבתיסאם מראענה: אתם עושים את זה בזום בתנאי שהוא נמצא באחד הארגונים, בבית הוורוד או אצל ריטה בבית השונה?
אבתיסאם מראענה: אז איפה הוא יעשה זום?
אבתיסאם מראענה: מאיפה הוא יעשה איתך זום?
אופיר שמא: אם יש לו יכולת להגיע אליי לזום, ואם אין לו יכולת להגיע לזום, כבר קרה בתקופת הקורונה גם שהארכנו את ההיתרים באופן אוטומטי כיוון שלא הייתה אפשרות לראות אותם.
אופיר שמא: גם זה כבר היה, הייתה תקופה שלמה כזאת.
אופיר שמא: יושבים כאן אנשים שמכירים ויעידו על כך.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז נלך לריאיון האישי, אתה עושה איתו ריאיון אישי ואז מה קורה?
אבתיסאם מראענה: אבל אתה אומר לי שהריאיון מתקיים בשפה העברית, אנחנו מדברים על תושבי השטחים.
אופיר שמא: אני שואל את השאלות בעברית, יש מתורגמן מקצועי, ממוכרז, לא מישהו שעבר במקרה, מתורגמן מקצועי שיושב איתנו בריאיון.
אופיר שמא: ישנו פרוטוקול שנכתב בריאיונות.
אופיר שמא: גם כן דברים שאנחנו למדנו תוך כדי.
אופיר שמא: צריך גם להבין את המורכבות של הדבר הזה, כיוון ש-נ' דיבר קודם על היתר והוא אמר שהוא שילם על זה, אנחנו לא היינו ערים לכך.
אופיר שמא: עד לפני שנה בערך, כשאנשים רצו להגיע הם קיבלו באופן אוטומטי היתר לבערך חודשיים, כי אמרנו שאנחנו לא רוצים שהם ימתינו ללא היתר ונוצר מצב שאנשים שהם לא להט"בים, או שהם לא נמצאים באיום, כיוון שאנחנו בודקים את מהות האיום ולא את מידת הלהט"ביות מן הסתם.
אבתיסאם מראענה: איך בודקים את מידת הלהט"ביות?
אבתיסאם מראענה: יש מדרג?
אופיר שמא: לא בודקים, זה בדיוק מה שאני אומר, זה לא דבר שאנחנו מסתכלים עליו.
אבתיסאם מראענה: אז על מה אתה מסתכל?
אופיר שמא: אני מסתכל על כמה האדם מאוים, על מה הוא יודע לספר.
אופיר שמא: הסיפורים הם איומים, הם מאוד מאוד מאוד קשים, מאוד.
אופיר שמא: הצוות שלי לפעמים יוצא נסער מאוד מהסיפורים האלה, אנחנו שומעים סיפורים מאוד קשים על אנשים שמוכרים את גופם, שמוצאים לעצמם כל מיני אנשים שיפרנסו אותם וייתנו להם מקום להיות בו.
אופיר שמא: צריך גם לקחת בחשבון, גברתי יושבת הראש, שעם הדברים האלה הם התמודדו גם שם, כלומר עד שהם ברחו לישראל זה לא שגורלם היה הרבה יותר טוב.
אופיר שמא: הם מגיעים אלינו ומספרים סיפורים על הורדה של חלקי גוף, על דברים מאוד מאוד קשים שהם עברו.
אבתיסאם מראענה: ואז מה אתה עושה עם זה?
אבתיסאם מראענה: כשאתה פוגש בן אדם שיש אולי סחר בבני אדם.
אבתיסאם מראענה: אתה מדבר פה על דברים נורא נורא קשים, אז מה אתה עושה?
אופיר שמא: אני קצת אפריד, סחר בבני אדם זו רובריקה אחרת ואני אתייחס אליה עוד שנייה.
אופיר שמא: כמו שאמרתי, יותר מ-85% מהאנשים מקבלים את ההיתרים וזה להוציא כבר, בתוך המספר הזה נכנסים גם המנועים, כלומר שאם זה רק נתון לבחינה שלנו אז אנחנו מדברים על מספרים מאוד מאוד גבוהים, ולא בכדי, כי כשהם מגיעים הם מגיעים כבר במצב שהוא מצב קשה.
אופיר שמא: אז מה אנחנו עושים?
אופיר שמא: ברגע שהוא מקבל את ההיתר אנחנו מפנים אותו לכל מיני מקומות שיסייעו.
אופיר שמא: יש כאלה שנדרשים לסיוע רווחה, יש כאלה שנדרשים לקורת גג ואז הם מקבלים את כל הפרטים כדי שהם יוכלו לפנות לרווחה כדי שאנשי המקצוע במשרד הרווחה יחליטו איך מטפלים ומה עושים.
אבתיסאם מראענה: הזמן שלנו קצר ויש אנשים שאני רוצה ממש לשמוע אותם.
אבתיסאם מראענה: תסביר לי עכשיו לגבי אשרת שהייה.
אבתיסאם מראענה: לגבי אשרת השהייה ובעצם אסור להם לעבוד, אני מכירה את הסיפורים שלכם, למדתי אותם, אני יכולה גם לעשות דוקטורט על זה, ואני מכירה גם את הגרסה של משרד הביטחון, שלא כל כך בדיוק בעניין להסדיר את הסוגיה הזאת.
אבתיסאם מראענה: אז אני מכירה את הכול, תאמין לי, אפשר לקבל כבר את התואר של דוקטור בעניינים האלה.
אבתיסאם מראענה: תסביר לי דבר אחד פשוט, מצד אחד אתם אומרים שהם יכולים לעבוד כשהם יילכו למעסיק והמעסיק צריך להירשם בלשכת התעסוקה ואז לפרסם שהוא מחפש תפקיד X בעסק שלו, אחרי 30 יום הוא קודם כל צריך לפנות לישראלים אם הם רוצים לעבוד ואחרי זה הוא צריך להודיע למתפ"ש, לרשות האוכלוסין, שהוא לא מצא את הישראלים שיעבדו, ואחרי זה 30 יום שהוא ממתין.
אבתיסאם מראענה: איזה מעסיק בדיוק הולך לעשות את הדרך הזאת בשביל להעסיק עובד?
אופיר שמא: אני אסביר.
אבתיסאם מראענה: שנייה, אדוני, אני חייבת להתקדם ואני גם רוצה ממש את התשובות שלך.
אבתיסאם מראענה: איפה הפרטיות של אותו בן אדם?
אבתיסאם מראענה: אין פרטיות?
אבתיסאם מראענה: להט"ב, להט"בית, אישה גבר, לא מספיק שהוא עבר תופת בבית שלו, כמו שגברתי סוזן אומרת, אין משפחה, אין שפה, אין כלום, בן אדם מגיע, משווע למישהו שיראה אותו, יטפל בו, ייתן לו את היכולות הבסיסיות של חירות של בן אדם, לחיות בבית טיפה חם, ביטחון אישי, ולצאת לעבוד ולהרוויח כסף מבלי שימכור את הגוף שלו, או שמישהו יאיים עליו.
אבתיסאם מראענה: אז אותו מעסיק צריך לדעת שהוא להט"ב, שהוא רדוף, ואללה, תביא לי כמה מעסיקים הוגנים שלא ינצלו את הסיטואציה.
אבתיסאם מראענה: בשביל מה?
אבתיסאם מראענה: תסביר לי בשביל מה.
אבתיסאם מראענה: את השאלה הזאת שאלתי, כבר לפחות שלושה חודשים אני רודפת אחרי משרד הביטחון על מנת לקבל תשובה.
אבתיסאם מראענה: האנשים האלה, 85 איש, נמצאים במדינת ישראל והם לא באים להשתקע, האנשים האלה מהרגע הראשון מבקשים מקלט למדינה שלישית בתקווה שמדינה שלישית תקבל אותם, אבל הם בהליך.
אבתיסאם מראענה: עכשיו תסביר לי, כשהם בתקופה מסוימת נרדפו, ואנחנו במדינה שאנחנו יודעות מה זה עם רדוף, מה זה שנאה, כששונאים אותך, וזו המדינה הכי ראויה שתקבל את האנשים האלה, ומשאירים אותם פה, מחדשים להם כל שלושה חודשים, עובד, לא עובד, אף אחד לא עובד, ובסופו של דבר מה אנחנו בעצם אומרים?
אבתיסאם מראענה: אנחנו מתישים אותם, מדרדרים אותם לרחוב, אין להם שום הבטחה רווחתית, לא ביטוח בריאות.
אבתיסאם מראענה: אתם מדברים על אנשים שנרדפים, אין שום מענה פסיכולוגי, סוציאלי, מה אנחנו עושים עם האנשים האלה?
אבתיסאם מראענה: למה אי אפשר לתת להם אשרת עבודה?
אופיר שמא: אני אסביר ככה.
אופיר שמא: ככל הידוע לי, והיועמ"ש נמצא איתנו בזום, לצערי לא באופן אישי, אין לנו סמכות להגיד למי תהיה או לא תהיה אשרת עבודה.
אבתיסאם מראענה: למי הסמכות?
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להבין בדיוק למי הסמכות.
אופיר שמא: ככל הידוע לי זה עניין של מדיניות, זה בוודאי ובוודאי לא יושב אצלנו.
אופיר שמא: לראיה הנושא של סחר בבני אדם, ששאלת לפני כן, ישנה החלטת ממשלה משנת 2006 שקורבנות סחר מקבלים גם אפשרות לעבוד בישראל וגם מענה רווחתי לפני שנה.
אופיר שמא: על ההיתרים של קורבנות סחר מודפס שחור על גבי לבן רשאי לעבוד, לא מודפס - - -
אבתיסאם מראענה: כמה הוכרו קורבנות סחר מתוך החברה הלהט"בית?
אופיר שמא: מעטים מאוד.
אבתיסאם מראענה: נכון, מעטים מאוד באופן כללי במדינת ישראל.
אופיר שמא: אבל פה אני רוצה לחדד כמה דברים.
אופיר שמא: הדרך להכיר בקורבנות סחר היא באמצעות ועדה בראשות משטרת ישראל.
אופיר שמא: כשאנחנו רואים אדם שמתאר, ואני מדבר איתך כרגע על מקרה שקרה - - -
אבתיסאם מראענה: אל תלך לי לקורבנות סחר, תעשה לי טובה, אנחנו נקיים דיון על קורבנות סחר, אני מקיימת דיון על קורבנות סחר גם בתחומים אחרים.
אופיר שמא: כי כשמגיעים אלינו אנשים שנחשבים קורבנות סחר - - -
אבתיסאם מראענה: שאלתי שאלה, בן אדם שמגיע לשטח מדינת ישראל, הוא רדוף בגלל זהותו הלהט"בית, הוא מגיע לכאן, למה הוא לא יכול לעבוד?
אבתיסאם מראענה: אתה אומר שזה לא בסמכותך, אז בסמכות מי?
אופיר שמא: אני אומר שהסמכות להעניק היתרים למינהל האזרחי היא להענקת ההיתרים בלבד, אין לנו יכולת ואני יכול לומר בצורה מאוד ברורה שאני מצאתי את עצמי בשנתיים האחרונות יושב עם עמותות, יושב במקומות יחד עם נציגי משרד הרווחה, מנסים למצוא דרך, בדרך לא דרך, כל מיני אפשרויות ואופציות כדי לעזור לאוכלוסייה הזאת בשעות שהן לא שעות ובימים שהם לא ימים.
אופיר שמא: אני יכול לומר לך שבאחד הימים אני יצאתי, בדיוק דיברתי על זה עם סוזן, מ'הגג הוורוד' כדי לראות את הדברים.
אופיר שמא: כשאת רואה בן אדם במצב מאוד מאוד קשה לפני כמה חודשים ואחרי כמה חודשים את רואה אותו כשיש לו ארוחה וכשיש לו קורת גג ואת רואה איך שהוא נראה ואיך המצב שלו משתפר, זה דבר שעושה טוב בלב, אבל אני לא יכול לומר, אין לי את היכולת להגיד, לא לי ולא לאף אחד במינהל האזרחי, למי מותר לעבוד בישראל ולמי אסור.
אופיר שמא: אגב, הדבר הזה נדון בימים אלו בבג"צ.
אבתיסאם מראענה: אז מראש למה אתם בעצם מייצרים את התמונה הזאת שמדינת ישראל מקבלת את ה - - -
אופיר שמא: אז לא לתת את ההיתרים?
אבתיסאם מראענה: כן, מראש תגידו: חברים, סגרנו.
אבתיסאם מראענה: כי מצד אחד בואו תיכנסו כי אנחנו הומניים, הכול טוב, אחלה, ואנחנו יכולים להיות מדינה הומנית, אבל מצד שני תרדו לזנות, תאכלו, סליחה, הכי שיט שיש, תידרדרו הכי נמוך שאפשר.
אבתיסאם מראענה: אני לא מצליחה להבין את זה.
אופיר שמא: אז אני אגיד ככה, אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה, אנחנו כפופים להחלטות הממשלה.
אופיר שמא: ככל שאנחנו יכולים, ככל שהמינהל האזרחי יכול, וכשאני מדבר על מספרים של 85% ו-90% אני לא מדבר באוויר, זה נדון בבג"צ, זו הצהרה שהועברה לבג"צ, אנחנו חתומים עליה, ככל שהמינהל האזרחי יכול אנחנו מביטים בדברים בצורה בלתי אמצעית.
אבתיסאם מראענה: בוודאי שהוא יכול, למה מי לא יכול?
אופיר שמא: המינהל האזרחי לא יודע להגיד מי יעבוד ומי לא יעבוד בתוך ישראל.
אבתיסאם מראענה: הם מכניסים 100,000 עובדים פלסטינים מדי יום בתוך שטח מדינת ישראל, הם יפה מאוד יודעים להגיד לעובדי בניין פלסטינים מי עובד ומי לא עובד.
אבתיסאם מראענה: למה האוכלוסייה הזאת לא עובדת?
אופיר שמא: אבל אלה נושאים של מדיניות, זה לא נושאים שיש למי מהפקידות במדינת ישראל יכולת להחליט עליהם.
אבתיסאם מראענה: טוב, תודה, אופיר.
אבתיסאם מראענה: אני מעריכה את המאמצים שאתה עושה למען הקהילה, סליחה על הטונים, אבל השאלה שנשאלת כאן היא על מנת באמת להביא את עצמנו ממקום שאנחנו הולכים סחור סחור סביב השיח הזה למקום שבו בעצם – הרי אתם נותנים להם את האפשרות - - -
אופיר שמא: מכוח החלטה של הממשלה.
אבתיסאם מראענה: אדוני, אבל אנחנו דיברנו על הסוגיה הזאת, שהם יכולים לעבוד אם הם הולכים למעסיק ומבקשים ממנו, אומרים לו: לך תפנה.
אופיר שמא: אני אומר יותר מזה, כשהם מקבלים תשובה שלילית, אנחנו הרי מנסים הכול, באמת מנסים הכול, כשהם מקבלים תשובה שלילית הם מעלים שוב פעם אליי בקשה ואנחנו מעלים את זה לוועדת חריגים אצל קמ"ט תעסוקה.
אבתיסאם מראענה: אבל בשביל מה?
אבתיסאם מראענה: תסביר לי בשביל מה כל הדבר הזה.
אופיר שמא: כיוון שזו מדיניות הממשלה ואין לנו שליטה עליה.
אבתיסאם מראענה: בסדר, אז אני מאוד מקווה שתהיה לי שליטה עליה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת אפשרות לארגונים אזרחיים.
אבתיסאם מראענה: ריטה, אני מבקשת ממך להגיד לנו בשתי דקות את נקודת המבט שלך ועם מה את מתמודדת.
אבתיסאם מראענה: כמובן אני רוצה לתת לצחי מ'אותות' גם לשאת את דבריו ואחריו ערווה.
אבתיסאם מראענה: תתארגנו, יש לנו חצי שעה לסיים את הדיון לפני שזורקים אותנו מכאן.
אבתיסאם מראענה: בבקשה, ריטה.
ריטה פטרנקו: רק רציתי להגיד שיש פה עורך דין, דווקא ממבט משפטי גם יהיה מאוד מעניין לשמוע את הדברים.
ריטה פטרנקו: אני הכנתי בבית נאום אחר, אבל עכשיו אני מבינה שאני ממש רוצה להתייחס לכל התהליך.
ריטה פטרנקו: כל התהליך של השהות שלהם, כולל גם אשרת שהייה.
ריטה פטרנקו: עבודה אין להם, בריאות אין להם.
ריטה פטרנקו: התהליך עצמו הוא תהליך די פוגעני כי חוץ משהם צריכים למצוא אותי או את מחלקת הפליטים של האגודה, חוץ משאני פונה, חוץ משהם ממתינים, חוץ משיש כל הזמן בלי סוף, או לאחד או לשני, תקופת המתנה שההיתר לא חודש, מסיבות בירוקרטיות.
ריטה פטרנקו: אני לא אומרת שזה מתאם הרווחה, אני דווקא חושבת שזה מחלקת ההיתרים, אבל עדיין כל הזמן אנשים בחרדה בגלל שההיתר לא חודש.
ריטה פטרנקו: יש לנו מקרים, עכשיו אנחנו מטפלים בבן אדם שנעצר, יש לו רישום משטרתי, אנחנו לא יכולים להוריד את זה כי מבחינת המשטרה, קיבלתי מהם תשובה, הוא כן היה בלי אישור, מבחינת המינהל האזרחי, הם לא הספיקו לחדש, זה סתם בעיות טכניות.
ריטה פטרנקו: זה טירוף, זה פשוט טירוף.
ריטה פטרנקו: זה נראה מהצד כמו רדיפה אחרי אנשים על ידי גורמי הביטחון.
אבתיסאם מראענה: הרשויות.
ריטה פטרנקו: זה פשוט בלתי נתפס שבן אדם עכשיו משלם ונאשם בגלל טעות טכנית נטו.
ריטה פטרנקו: בן אדם גר במקלט, הוא גר ב'מישהו לרוץ איתו', הוא מוכר בכל מיני מרפאות, הוא מקבל סיוע פה ושם כשורד זנות וכן הלאה, הוא מוכר גם ב-UN, הוא גם עובר תהליך.
ריטה פטרנקו: זה לא בכוונה, זה פשוט קורה וזה קורה כל הזמן, לכולם.
ריטה פטרנקו: בן אדם יוצא לקנדה, יושב בלי אישור, עכשיו יש לו אישור, עכשיו אין אישור.
ריטה פטרנקו: אנשים כל הזמן בחרדה ואין לנו, לארגונים האזרחיים, כלים לתת להם סיוע, לא סוציאלי, לא פסיכולוגי, לא פסיכיאטרי.
ריטה פטרנקו: אין לי פסיכיאטר לשלוח את הבן אדם חוץ מלחדרי מיון.
ריטה פטרנקו: יש לי בחור, חמש פעמים מספטמבר היה בחדר מיון, אין לי פסיכיאטר בשבילו.
ריטה פטרנקו: אין.
ריטה פטרנקו: הוא אובחן עם פוסט טראומה, תזמונים פסיכוטיים, אין לי פסיכיאטר לתת לו.
ריטה פטרנקו: איך אני יכולה לטפל בזה?
ריטה פטרנקו: בסדר, עכשיו הריאיונות מתרחשים בזום.
ריטה פטרנקו: לפני חודשיים, בסביבות סוף דצמבר, התחילו להזמין אנשים למעבר שער אפרים.
ריטה פטרנקו: אז מי שלא מכיר את המעברים, זה המעבר הכי מסוכן, כל פלסטיני מבקש מקלט פה יכול להגיד שזה המעבר הכי מסוכן, כפרים ערביים מצד אחד, כפרים וערים פלסטינים מצד שני, עוד מעבר סמוך, מעבר סחורה, מלא פלסטינים עומדים, פשוט נמצאים שם.
ריטה פטרנקו: אנשים שנרדפים חייבים להגיע לשם, להיות בסביבה של פלסטינים אחרים.
ריטה פטרנקו: אנשים חזרו משם עם חרדה ואין לי שום דרך לתת להם טיפול אפילו פסיכולוגי.
ריטה פטרנקו: חוץ מזה הם צריכים להגיע לשם פיזית, זה קילומטר וקצת, הם צריכים ללכת בכביש.
ריטה פטרנקו: התלוננו, ביקשנו, אנחנו מוכנים להגיע למעברים אחרים, אנחנו מוכנים להגיע לתל אביב, אבל לא למעבר הזה.
ריטה פטרנקו: תסתכלו במפה, איך בן אדם צעיר, או בחורה טרנסית, בחורה טרנסית צריכה להסתובב בכביש בלי שוליים.
אבתיסאם מראענה: היא לא צריכה להיות טרנסית, מספיק שהיא בחורה בסביבה כל כך פטריארכלית וגברית.
אבתיסאם מראענה: זה לא פשוט, אני מבינה.
ריטה פטרנקו: זה כל התהליך ככה.
ריטה פטרנקו: וזה פשוט צורם.
ריטה פטרנקו: אנחנו דורסים אנשים וזורקים אותם לשולי החברה ואחר כך שואלים למה מדינות אחרות עושים ריאיון ובודקים, מתאימים, לא מתאימים, כי יש אנשים שכבר בתוך התהליך לא מסוגלים גם ל - - -
אבתיסאם מראענה: את מתכוונת שהם רוצים את ה-resettlement, לבקש מקלט במדינה שלישית.
ריטה פטרנקו: כן.
אבתיסאם מראענה: ובעצם הם צריכים לעבור ריאיון על מנת שמדינה שלישית תקבל אותם.
אבתיסאם מראענה: כשאנחנו מעבירים אותם תופת כאן איך אפשר להכין אותם לריאיון?
אבתיסאם מראענה: מצד אחד אנחנו קולטים אותם פה, דורכים עליהם מאוד טוב, ואחר כך רוצים שהם יעופו מפה למדינה שלישית, אבל הם מגיעים לריאיון בלי שפה, בלי רווחה, בלי לב, שבורים לחלוטין.
אבתיסאם מראענה: מה אנחנו רוצות?
ריטה פטרנקו: הם לא יכולים לעבור את הריאיון, נגיד בקנדה.
אבתיסאם מראענה: בוודאי, כי אף אחד לא הכין אותם.
ריטה פטרנקו: לא, אני יכולה להכין אותם, אבל הם שבורים לגמרי.
אבתיסאם מראענה: איך את מכינה אותם?
אבתיסאם מראענה: אין לך את הכלים להכין אותם.
ריטה פטרנקו: אין לי כלים.
אבתיסאם מראענה: ריטה, אני חייבת לעבור.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך ואני רוצה להגיד לך, תמשיכי לתת בראש, את עושה עבודה מצוינת, אנחנו מדברות כל הזמן, את מדברת איתנו גם דרך הלשכה ואת ותומר, אתם עושים עבודה מצוינת.
אבתיסאם מראענה: אז אני אתן לך, תומר, מכיוון שאתה יושב ליד ריטה ולא ריטה יושבת לידך, אז אתה מוזמן להגיד בכמה מילים את נקודת המבט שלך, איך אתה מסתכל ואיך אתה רואה ואיזה תמיכה אתה נותן לאוכלוסייה.
תומר אלדובי: תודה רבה, אני אדבר מאוד בקצרה.
תומר אלדובי: אני גם הכנתי איזה שהוא נאום.
תומר אלדובי: קודם כל אני רוצה לפתוח ולהגיד שמה שקורה כאן היום מבחינתי זה באמת נס, הדיון הזה הוא בגדר נס.
תומר אלדובי: לפני שנתיים אני התחלתי לחקור את כל הנושא כעיתונאי ויש כאן אחד הפלסטינים שדיברתי איתו כבר לפני שנתיים, פרסמנו את זה, מאז באמת המודעות מאוד עלתה וזה המון המון בזכותך ובזכות מה שאת עושה כאן בכנסת, להוביל את נושא הפלסטינים.
תומר אלדובי: כשאני עכשיו מדבר איתם אני אומר להם שיש להם כתובת, יש להם למי לפנות.
תומר אלדובי: וזה לא היה.
אבתיסאם מראענה: אז בגללך כולם פונות אליי.
תומר אלדובי: כן, אז עכשיו יש למי לפנות וזה לא היה פעם.
תומר אלדובי: אני מכיר, כעיתונאי, את כל הגורמים הרלוונטיים וזה לא דובר בכלי התקשורת, זה בטח לא דובר בתיאטרון, אני כאן בכובע של במאי תיאטרון שמעלה על זה עכשיו איזה שהיא הצגה שתעלה בעוד כמה חודשים, בדיוק על הנושא הזה, כדי לחשוף את הציבור ולחשוף את החברה הישראלית.
תומר אלדובי: אז באמת מה שקורה כאן היום בדיון הזה, אני מקווה שזאת רק התחלה, כי זה נס לכנס כל כך הרבה גורמים, בייחוד את גורמי הצבא והביטחון.
תומר אלדובי: אני מהשטח גם מכיר וגם קראתי את כל הפרוטוקולים ואת כל הדיונים.
תומר אלדובי: התמונה מהשטח היא כמובן תמונה מאוד שונה.