GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דנה קורש: השילוב, אנחנו דאגנו שלמרות שהם סטודנטים ובעיקרון סטודנטים לא יכולים לעבוד, אבל בגלל שיש פה מרכיב של עבודה, הם יקבלו את מלא הזכויות כעובדים למרכיב הזה.
ישי פולק: מעולה וזה נכון וראוי, אבל והאבל הזה זה שבמסגרת יחסי עבודה, כפי שאת יודעת יש גם הסכם קיבוצי ויש גם צו הרחבה וזה תלוי באיזה מעסיק האם הוא חבר בארגון המעסיקים, או לא חבר בארגון המעסיקים ופה מדובר על קביעה חד משמעית לאיזה צד ללכת, ללכת לצד של צו ההרחבה ולא של ההסכם הקיבוצי ואז נופלים פה מספר עוולות, כמו למשל פיצויי פיטורין, שלמעשה חלים רק אחרי שנה של עבודה, כאן הם מוחלים גם על 11 חודש וכשאנחנו מדברים על מצב שהפסיקה בישראל קובעת שהמעסיק שפיטר עובד ב-11 חודש בכדי להימנע מתשלום זכויות סוציאליות, רואים את הזכות הזאת לעובד, עם זה אין לנו שום בעיה ואנחנו בעד זה, זה ברור לחלוטין, אבל פה לא מדובר על עובד שבא לעבוד ומפטרים אותו אחרי 11 חודש, כי או לא רוצים לפגוע בו, אלא כי זה פרק זמן הלימוד.
ישי פולק: כשאנחנו מדברים על דמי ההבראה, זה אותו סיפור, דמי ההבראה למשל צו ההרחבה נותן שבעה ימים בשנה הראשונה לעומת חמישה ימים בהסכם הקיבוצי, יש פער מסוים בין שני הזכויות האלה בין שני ההסכמים האלה, אבל גם כן הזכות להבראה זה אחרי סיום שנת עבודה, אחרי שנה והנוהל הזה מבקש תשלום של הבראה מהיום הראשון, למרות ששאר העובדים בישראל ושאר האנשים שמועסקים בישראל, כולל הזרים האחרים, אין להם את הזכות הזאת מהיום הראשון, אותו דבר בעניין מענק שנתי, מענק שנתי בהסכם הקיבוצי זה אחרי שנתיים, בצו ההרחבה זה אחרי חצי שנה, ארבע שקל ליום, עד חצי מהמשכורת, לא משנה, לא נרד לפרטים, אבל השורה התחתונה היא שעוד פעם, פה נותנים להם את זה בנוסח של הנוהל בתור חד חד-ערכי וזה אומר מהיום הראשון.
ישי פולק: ימי חג, בהסכם של התאילנדים, או כל עובד זר בחקלאות, שרשות האוכלוסין ניסחה אותו, מדברים על ארבע ימים דתיים, ארבעה ימי חג דתיים, שזה החובה לתת, ההסכם הקיבוצי נותן כמו הדין בישראל עד עשרה ימים, חג שנופל בשבת לא נחשב, לא עבדת יום לפני, יום אחרי - -
אבתיסאם מראענה: כן, תתקדם.
ישי פולק: שתביני רגע איפה נקודות התורפה, יש לי עוד שלוש נקודות וזהו.
ישי פולק: שאנחנו מדברים על הדבר הזה, גם פה יש הגדרה של בצו ההרחבה לעשרה ימי חג, חד חד-ערכי זה לא משנה כמה ימי חג יש להם והמשתלמים בניגוד לתאילנדים באים מכמה לאומים שונים, מכמה דתות שונות ולכל אחד יש את המספר השונה שלו ולכן הנוסח הזה של הנוהל פוגע למעשה בנו בחקלאים כמעסיקים.
ישי פולק: כיוון שאתם משיטים עלינו עשר ימי חג בתור מה שנקרא אקסיומה, כאשר יכול להיות שיש לו רק ארבע ימי חג דתיים בדתו, למשל ימי החופשה אותו סיפור, כאשר אנחנו מדברים על 16 ימי חופשה ברוטו בשנה בחמש השנים הראשונות, זאת אומרת שהמשתלם 'נופל' בדבר הזה, אין שום בעיה עם זה, אחרי עסקת החבילה זה יהפוך להיות 17 יום, זאת אומרת יעלה לו ביום במהלך חמש השנים האלה, אבל ימי החופשה, מחלה והבראה וחישוב השכר הממוצע לגמר חשבון מתבססים על היקף משרה במדינת ישראל והמשמעות היא שהנוהל מקנה להם חופשה, כמו הבראה במנותק מהיקף המשרה שלהם, זאת אומרת שאם את עובדת היום 60 אחוז, כי עבדת לפי שעות ועבדת 60 אחוז משרה, המשמעות של הדבר הזה זה שמימי החופשה, ימי ההבראה וכל מה שקשור לזה, מכפילים ב-60 אחוז והנוהל - -
נועה בן שבת: זה משרה מלאה, שמענו שהם עובדים משרה מלאה.
ישי פולק: עוד פעם, הם יכולים לעבוד משרה מלאה, אבל הם עובדים לפי שעות ויש אנשים כמו ששמענו פה שלומדים יותר מאשר יום אחד בשבוע והם יוצאים גם לסיורים על חשבון הבית ספר והם עושים דברים אחרים ולמעשה שעות העבודה אצל המעסיק הרבה פחות ממשרה מלאה ועדיין ההיקף משרה הזה אמור להשפיע על החופשה, הבראה, ימי מחלה והתוצאה היא שזה משנה - - -
אבתיסאם מראענה: אוקי, הבנו, תסכם לי במשפט.
ישי פולק: משפט, אין חולק שהמשתלמים זה נכס לחקלאות ולחקלאים במציאות של העברת ידע, במציאות של חוסר עובדים ואנחנו רוצים את הפרויקט הזה מאוד, הנקודה היא שבמשולש של מעסיקים, עובדים ומדינה שהשחקנים שעוסקים בנושא של דיני עבודה ומארג יחסי עבודה הקיבוצי מכירים את השולחן העגול הזה שבין מעסיקים, מדינה ועובדים, כאן נוצר מצב שבו המדינה בחרה בצורה חד צדדית את הכללים להעסקה ובכך הם גורמים לנו נזק, לנו למשתמשי הקצה, גורמים לנו נזק כלכלי לא פשוט, תודה.
אבתיסאם מראענה: אני בהחלט אני אגיד את זה בסיכום, אני רוצה ככה אחר כך להגיד את זה יותר מסודר.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לאורית רונן מ"קו לעובד", יש לך שלוש דקות וחצי, בבקשה ולהכין את צחי בן עיון, יושב ראש ענף העצמאים, כן, גברתי, מה שלומך?
אורית סטרוק: טוב, אני יודעת שהזמן קצר, אני רק אגיד להבדיל מכל מה שנאמר פה, הסטודנטים מגיעים אלינו במהלך כל השנים האלה אנחנו מקבלים פניות של עובדים שמתקשרים אלינו, סיפור אחר מכל מה ששמענו פה ויכול להיות שאמנם פרויקט הדגל של משרד החוץ תוכנית לסיוע ופיתוח ועזרה למדינות העולם שלישי, אבל בפועל מגיעים אלינו סיפורים של אנשים שמגיעים לכאן, עובדים פה במשרה מלאה פלוס חמישה, או שישה ימים בשבוע, נכון, הם לומדים גם כמה שעות, בגדול, בשבוע, אבל הם עובדים במשרה מלאה מסביב לשעון, בתנאים קשים שלא תמיד חוקי העבודה של מדינת ישראל מוחלים עליהם, לא מקבלים שכר מינימום ברוב המקרים.
אורית סטרוק: אני שוב, אני מדברת על מה שהגיע אלינו, לא נותנים להם תלושי שכר, הם לא מקבלים את כל שאר הזכויות שלהם ולא במקרה אם אנחנו מסתכלים על הנתונים שהמשטרה העבירה לנו לגבי הכרה בקורבנות סחר, אנחנו יכולים לראות שלמרות שמדובר פה בשנים האחרונות על היקף של בין אם זה 2,500, או 4,000 משתלמים בשנה, בשלוש שנים האחרונות הוכרו 16 קורבנות סחר מתוך כמות באמת נמוכה יחסית של משתלמים וגם כשאנחנו מסתכלים על האחוזים של קורבנות הסחר מתוך כלל הקורבנות שיש בישראל בשלוש שנים האלה, שכוללים גם קורבנות בזנות וקורבנות --, אנחנו רואים שזה אחוזים מאוד גבוהים, כמעט תשעה אחוז, 16 מתוך 183 מקרים של הכרה בקורבנות, הם מתוך הקבוצה המאוד קטנה והמצומצמת הזאת של המשתלמים ולא משנה איך קוראים להם, אם קוראים להם משתלמים, או קוראים להם מתמחים, או כל שם אחר ויפה, בפועל מה שקורה פה שמגיעים לכאן עובדים ממדינות מתפתחות ועובדים בשטח מסביב לשעון, שעות ארוכות, במקרים רבים תוך ניצול ואי אפשר להתעלם מזה והנוהל שרק, כמו שחני אמרה, הנוהל החדש רק הוא לממסד את כל מה שהיה קודם, כולל כל הרעות החולות של השיטה הזאת שמייצרת כל כך הרבה עושק וניצול.
אבתיסאם מראענה: אני אתן זכות דיבור אחרון לצחי בן עיון, יו"ר ענף העצמאים, התאחדות המלאכה והתעשייה.
צחי בן עיון: שלום, תודה רבה גברתי, תודה על הדיון.
צחי בן עיון: אני חקלאי מהגליל ויו"ר ענף עצמאים התאחדות המלאכה והתעשייה.
צחי בן עיון: אני הצטרפתי לדיון הזה בגלל שהנושא הזה של משתלמים בחקלאות לא כל כך ידוע לנו פה, אנחנו חקלאים קטנים, הנגישות של המידע אודות התוכנית לא נראה לי שהיא ידועה פה לחקלאים בגליל לפחות, חקלאים ומשקים קטנים ומשפחתיים.
אבתיסאם מראענה: מה זה גליל?
אבתיסאם מראענה: סליחה, תגדיר לי את האזור שאתה מדבר עליו.
צחי בן עיון: אני מדבר על אזור גליל המערבי, צפון מדינת ישראל.
אבתיסאם מראענה: אני מכירה את הצפון, ברור, אתה אומר חקלאי.
צחי בן עיון: אני נמצא באזור מעלות תרשיחא, קרוב לגבול לבנון.
צחי בן עיון: אז אנחנו החקלאים, אני לא ראיתי חקלאים קטנים שמעסיקים משתלמים בחקלאות וכן הייתי שמח באמצעות גברתי שעושה עבודה חשובה ומצוינת כדי להעביר את המודעות של אותם משתלמים, שגם המשתלמים יגיעו לחקלאים בגליל ואם יש פה מישהו ממשרד החקלאות, איזשהו איש קשר שיצור איתנו קשר, כדי שגם החקלאים הקטנים יוכלו להיעזר באותם משתלמים.
צחי בן עיון: אני לא נכנס לכל הדיון פה שהיה כאן בנושא שכר וכאלה, אני לא יודע נתונים על כך - -
אבתיסאם מראענה: בעצם התאחדות המלאכה והתעשיה, כמה בעצם יש לכם מתחת לארגון הזה שאתה מייצג אותו, כמה חקלאים עצמאיים יש?
צחי בן עיון: אז זהו שכרגע החקלאים זה דבר חדש שהם מצטרפים להתאחדות המלאכה והתעשייה וזה הדבר השני שאני רוצה לדבר עליו, גם לנסות להחיל את המשתלמים לא רק בחקלאות, אלא גם במלאכה ותעשייה, אני רואה שהפרויקט פה הוא מאוד חשוב ומועיל, שמעתי פה מהנציגה של משרד החוץ שזה דבר מועיל לכל המדינות, גם למדינות ששולחות וגם למדינת ישראל, אז הייתי מאוד שמח אם גברתי תיזום מהלך כזה שגם יהיו משתלמים במלאכה והתעשייה, מצוקת העובדים היא גם במלאכה והתעשייה, אז לשאלתך גברתי, כרגע החקלאים באופן די חדש שוקלים להצטרף גם באופן מסיבי להתאחדות המלאכה והתעשייה, אבל אני מדבר כחקלאי קטן, שאני שומע על התוכנית הזאת והקשבתי פה בקשב רב לכל הדיון כאן, אנחנו יותר חשופים אולי לנושא של העובדים התאילנדים והעובדים הישראליים, אבל הנושא של משתלמים, גם אנחנו כחקלאים קטנים, שמעתי שיש חקלאים בערבה, אבל גם חקלאים קטנים בגליל, בטח ישמחו להיחשף לתוכנית הזו ולהעסיק משתלמים וזו הסיבה שהצטרפתי לדיון.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, טוב אני האמת היא מצחי, פתאום אני מבינה שיש איזה קצת בלבול מסוים בכל הסוגייה הזאתי וזה הערה אישית שלי ובטח "תרצח" אותי עכשיו מיכל דיבנר על מה שאני הולכת להגיד, אבל אני אגיד, בהחלט עברנו תהליך של למידה מאוד ארוך עד שהגענו למצב הזה שבו אנחנו עושות את הדיון הזה וללא ספק שאני שומעת את כל משרדי הממשלה והארגונים ואני קוראת המון חומרים וקראנו וזה, כן נוצר אצלי בלבול מהסוגייה הזאתי שמצד אחד נותנים וויזת סטודנט ומצד שני יש את המעמד של עובד ואני חושבת שמהמקום הזה, צחי אני חושבת שהוא די טרי, הוא נכנס לתוך הזום הזה והוא אומר: 'היי רגע, יש פה עובדים זרים, רגע, יש לנו מחסור, רגע, התוכנית משתלמים הזו' ופתאום אני מבינה שיש משהו בתוכנית הזאתי של המשתלמים שללא ספק היא לא מוגדרת נכון ואני חושבת שאדוני פה שהציג את הסוגייה הזאתי, מצד אחד 11 חודש ואז אני בעצם מוטל עליי כחקלאי לשלם את כל מה שצריך לשלם עבור אותו עובד ואז אנחנו בוויזת סטודנט ואז הוא צריך אותו סטודנט לשלם את שכר הלימוד ואז מתחשבנים לפי שכר הלימוד שלו, כמה כסף הוא בגירעון, לא בגירעון, כמה רווחים הוא ייצא מהארץ וכמה יש לו בכיס כשהוא יוצא מהארץ, יש פה בלבול שאני חייבת לציין שיצאתי מהדיון הזה אחרי גם תהליך של באמת של למידה ויכולת מאוד גדולה לפתוח את הראש.
אבתיסאם מראענה: אני בהחלט אנחנו נדאג לקיים אחרי שאני אבקש בסיכום הוועדה של הדיון, אני מאוד אשמח שאנחנו נמשיך לדרוש כמובן תשובות על שאלות שאני אבקש וגם לקיים דיון מעקב.
אבתיסאם מראענה: אדוני, מה רצית להגיד?
אורן דוד: שלום וברכה, אורן דוד ממכללת כנרת, אני מנהל את התוכנית הזו במכללה האקדמית כנרת.
אורן דוד: בעשור האחרון, אני עכשיו בשנה ה-11.
אורן דוד: את מדברת על הבלבול, הבלבול שאת מדברת עליו נוצר בין השאר גם בעקבות כל הנושא של ההסדרה והתערבות של סחר ו - -
אבתיסאם מראענה: עזוב סחר, די, די, תעזבו, יש סחר נקודה, שים את הסחר בצד.
אורן דוד: שמתי אותו בצד.
אבתיסאם מראענה: כן, מה זה סחר, אתה רואה משטרת ישראל חסר לה עבודה שהיא הולכת עכשיו לפתוח תיקי סחר ועבדות, כאילו, באמת, אתה יודע כמה עבודה יש להם, גם לי יש עבודה, גם לך יש עבודה, נראה לך אדוני שאנחנו אין לנו מה לעשות בחיינו ובטח לא משטרת ישראל שהיא מחפשת תיקי סחר.
אורן דוד: זה לא הנקודה שלי, את מתעכבת על משהו שאפשר היה להמשיך הלאה, מגיעים לפה 'שמנה וסלתה' של אותם מדינות בתחום האקדמי, הסקטור האקדמי שלהם, הדור העתיד שלהם בתחום החקלאות מגיע לפה בכדי בדיוק לפתח את ה'פוד סקיוריטי' ואת הרעב העולמי שכולם חוששים מפניו.
אבתיסאם מראענה: הבנתי, אל תחזור על הדברים.
אורן דוד: אבל כמו שכבר נאמר פה במספר וורסיות, מדובר פה גם ב-win-win situation , למה?
אורן דוד: כי אין דרך אחרת ללמד, מאפשר בפרקטיקה הזאת, מאותה פרקטיקה הזאת שמדובר על win-win situation גם החקלאי נהנה מאדם שעבר תהליך גיוס מאוד ארוך, אוקי, בכדי שידע אנגלית טובה ושיהיה לו את הרקע החקלאי המתאים כדי שיבוא ויתמחה אצלו במשק, אז החקלאי נהנה מזה ומגיע פה אותו צחי ואומר גם אנחנו רוצים להיות חלק, רק שהוא צריך להבין שלא כל חקלאי יכול להיות, אלא רק חקלאי שבאמת יש לו את היכולת חניכה, אוקי, לתת להם את add valu שהם כל כך צריכים בזמן הפרקטיקה הזאת ובאותם חמישה ימים, זה אחד.
אורן דוד: את מדברת על איזשהו בלבול, נכון?
אורן דוד: הרי אדם לא ניתן לו מלאכת כפיים כל כך קשה כמו בחקלאות מבלי שייצא נשכר מזה ויוצא נשכר מזה, מי כמוני יודע וגם אתם מוזמנים להסתכל בחומר שצירפנו, מה הם עושים עם זה, קואופרטיביים, יש לנו בוגרים שהם - -
אבתיסאם מראענה: אתה חוזר על אותו דבר, די אני רוצה לסכם, אדוני, אני באמת מ-12:30 הייתי צריכה להיות כבר בחוץ - -
אורן דוד: כן, אבל את מעלה פה איזושהי תהייה, שלך אולי נראית תהייה ואנחנו אומרים זה היופי, אוקי, זה היופי בתוכנית הזאת ולכן היא סוטה לכל מיני צדדים, או כל מיני בעלי עניין גוררים אותה למקומות שהיא לא נמצאת ואני מדבר כאיש אקדמיה ממוסד אקדמי.
אבתיסאם מראענה: בסדר, אני מודה לך.
אורן דוד: תודה לך.
אבתיסאם מראענה: אין ספק לצד היופי, יש פחות יופי ושוב אני לא צריכה להסביר את החשיבות של הדיון, זה כאילו כל הזמן אנחנו במתח סביב הסוגייה הזאתי, לצד היופי, בסדר, יש דיון, יש דיון מורכב, צריך להכיר בו, כל אחד נלחם פה על היופי ועל היופי, אחלה, הבנו, תוכנית מושלמת, לצד זה יש פה חורים ויש פה פגמים ויש פה בעיות וחאלס עם הדבר הזה, באמת, אני כבר שעתיים כל הזמן מנסים זה, אתם מחזירים אותי לאותו דבר, בוא נתקדם קצת, בוא נתקדם, זה יטיב עם כולם, גם למשתלמים וגם למדינת ישראל, או הפוך.
אבתיסאם מראענה: אז בוא נעשה כזה סיכום של הדיון, משתלמים זרים, משתלמות זרות בענף החקלאות, 14.3.
אבתיסאם מראענה: סיכום דיון המשתלמים: 1.
אבתיסאם מראענה: הוועדה מבקשת לקבל את הדוח השנתי שעתיד להתפרסם על פעילות התוכנית והתקיים דיון מעקב בתום שנת הפיילוט ובה יוצגו לוועדה ממצאים, סוף הפיילוט מתי זה ביולי?
דנה קורש: ב-31 לאוגוסט נגמרת שנת ההתמחות הראשונה.
אבתיסאם מראענה: יופי, אז אנחנו אחרי החגים אינשאללה, בעזרת השם, אנחנו מתכנסות פה להבין לקבל את כל הדוחות ולהבין ונבחן ביחד.
אבתיסאם מראענה: 2.
אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת למשרד החוץ לפעול להנגשת שירותי "סימי", גם למשתלמים בחקלאות, אני מודה לכם.
אבתיסאם מראענה: 3.
אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת לרשויות להנגיש למשתלמים ולמשתלמות מידע בנוגע לנוהל סחר בבני אדם.
אבתיסאם מראענה: א.
אבתיסאם מראענה: משטרת ישראל תרגום המידע והטפסים לשפות אנגלית וצרפתית.
אבתיסאם מראענה: ב.
אבתיסאם מראענה: משרד החוץ להכניס ל"מידעון" שניתן למשתלמים מידע בנוגע לדרכים ליצירת קשר ולהגשת הבקשה.
אבתיסאם מראענה: 4.
אבתיסאם מראענה: לסוגיית הכבילה שעלתה בדיון, הוועדה מבקשת לקבל ממשרד החוץ וזרוע העבודה הבהרה בנוגע למנגנון המעבר בין מעסיקים בנוהל החדש.
אבתיסאם מראענה: הוועדה כמובן תקיים דיון מעקב בנושא אחרי סיום הפיילוט.
אבתיסאם מראענה: ודבר אחרון שאני בהחלט אשמח לקבל תשובה ממשרד החוץ, תשלחו לי להבהרה באמת על המקום הזה שבו בעצם הסוגייה הזאתי של וויזת סטודנט והעבודה לכל דבר כעובד זר בעצם, זה דבר אחד שאני רוצה להבין אותו לעומק והדבר השני שאני רוצה לשאול אותו ואני אשאל אותו פה, למה הם צריכים בעצם לשלם שכר לימוד?
אבתיסאם מראענה: זה משהו שאני עד עכשיו לא הצלחתי לעומק להבין אותו וזה לא על חשבונכם, כן, חברות וחברים, אפשר לעשות סדר כאן, לא פתאום הם לא ישלמו ואז אתם תהיו במצוקה, שנייה, בואו נסדיר את הדברים, למה הם צריכים לשלם את הסכום הזה?
אבתיסאם מראענה: למה דווקא נקבתם בסכום הזה?
אבתיסאם מראענה: ותשלחו לי את המידע, את לא חייבת לתת את התשובה כאן, אנחנו יכולות - -
דנה קורש: אני אשמח לתת את התשובה כאן וגם תשובה מפורטת בכתב.
דנה קורש: הם באים לכאן לשנת למידה ולכן הם משלמים שכר לימוד והם משלמים שכר לימוד על שישה ימים, על יום אחד שהם לומדים בעיוני וחמישה ימים שהם לומדים תוך כדי עבודה.
דנה קורש: עכשיו את צודקת מאוד, האשרה שלהם היא באמת משהו ייחודי שנוצר בתהליכים בין-משרדים ארוכים, של רשות האוכלוסין מצד אחד ומשרד העבודה מצד שני, שאמרו במדינת ישראל סטודנטים לא יכולים לעבוד ולכן עשו במקרה הזה, בגלל שאנחנו גורסים שהדרך ללמוד המיטבית במקרה שלנו היא באמצעות גם עבודה פיזית בלגעת באדמה ולכן החריגו אותם והם מקבלים אשרת סטודנט, עם עצם העובדה שהם עושים פה התמחות, לא לעשות אותה בהתנדבות, אלא לקבל עליה שכר כלשהו ולקבל את כל הזכויות שהשכר הזה מקנה במלואם, בין אם יקראו להם זכויות עודפות על ידי אנשים ובין אם לא, אבל הם השגרירים לעתיד שלנו של מדינת ישראל, אני רוצה שהם יצאו מכאן עם חוויה, עם כלים ייעודיים, איך לעשות חקלאות וגם לקבל שכר על המרכיב שהם לומדים בו.
אבתיסאם מראענה: תודה, תודה רבה, תודה לכולם ולכולן, הוועדה הסתיימה, הישיבה נעולה.
אבתיסאם מראענה: צוהריים טובים לאורחות ולאורחים שלנו, אני רוצה לפתוח את ישיבת הוועדה שלנו בנושא של אשרות עבודה לפליטות ופליטים מאוקראינה.
אבתיסאם מראענה: לא ארחיב במילים, כולנו עמוק בתוך גל של פליטות בעקבות המלחמה על אוקראינה.
אבתיסאם מראענה: מדינת ישראל בעצם קולטת פליטים ופליטות, ותכף אנחנו נתעדכן במספר של הנכנסות והנכנסים לתוך מדינת ישראל, ואנחנו רוצות להתמקם ולהבין יותר את הסוגיות של אותם אנשים שנכנסו לשטח מדינת ישראל.
אבתיסאם מראענה: כולם נכנסו בעצם לשטח מדינת ישראל תחת אשרת תייר, ב/2.
אבתיסאם מראענה: נשאלת השאלה, והדיון הזה יתמקד בעצם בסוגיה הזאת של אנשים שנכנסים לכאן, מהן הזכויות שלהם, והאם נאפשר להם, או בעצם האם משרדי הממשלה הממונים יכולים לאפשר להם לקבל בעצם אשרה של עבודה.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח לתת רשות דיבור לרשות האוכלוסין, גב' ענבל משש, ראש מינהל עובדים זרים ברשות האוכלוסין, שתפתח את עינינו ותיתן לנו את הממצאים לגבי כל הנכנסות והנכנסים בגל של המלחמה, להבין מה המעמד שלהם, מה הסיפור שלהם, וכמובן שכרגיל, היא תיתן לנו תשובות על השאלות שיעלו בדיון.
אבתיסאם מראענה: שלום לך גברתי, מה שלומך?
אבתיסאם מראענה: את עובדת קשה, כרגיל.
אבתיסאם מראענה: כן גברתי, אני אשמח מאוד לדעת לגבי האשרה שניתנת לפליטות ופליטים מאוקראינה, ניתנת להם בעצם אשרת תייר, ב/2.
ענבל משש: אם אפשר אני אפסע רגע צעד אחד אחורה, ואני אתן רגע תמונת מצב לגבי זרים מאוקראינה בכלל שנמצאים בישראל, ותכף אני אתייחס לכל נושא האוקראינים שנכנסו מאז ה-24 לחודש, שזה בעצם תחילת הלחימה באוקראינה, והיום אנחנו 28 ימים אחרי שהתחילה הלחימה הזו.
ענבל משש: ככלל, אני יכולה להגיד שנמצאים בארץ כ-26 אלף אוקראינים, שהם נכנסו באשרת תיירים.
ענבל משש: לגבי עובדים זרים, גברתי מכירה, מדובר בכ-4,500 עובדים, בעיקר בענפי סיעוד ובנייה, ויש גם מומחים.
ענבל משש: בהתייחס לנתונים של נכנסים ויוצאים מתחילת המלחמה, אני מדברת על אלה שנכנסו מאז ה-24 בפברואר 2022, נכנסים בסך הכל 15,508 אנשים.
ענבל משש: אגב, הנתונים נכונים ליום האתמול, ואלה נתונים שהם כמובן נושמים ומשתנים כל יום.
ענבל משש: מתוכם יש לנו זכאי שבות.
ענבל משש: 2,252 אנשים.
ענבל משש: יש לנו 10,516 אנשים שהם נכנסים שאינם זכאי חוק השבות.
ענבל משש: יש לנו זכאי שבות ב-ב/2 גם עוד 2,738 אנשים.
ענבל משש: כך שבסך הכל אנחנו מדברים על 15,508 אנשים שנכנסו.
אבתיסאם מראענה: לא, רגע, אני רוצה להבין.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות על זכאי שבות, שהם 2,500 זכאי שבות, ואנחנו מדברות על 10,516 שהם פליטים?
ענבל משש: יש עולים ויש זכאי שבות שנכנסו, וביחד הם 2,254, ועוד 2,738, אז בואי נגיד כ-5,000.
אבתיסאם מראענה: שכבר נכנסו?
אבתיסאם מראענה: הם גם עולים זכאי שבות וגם פליטים?
ענבל משש: לא, עולים וזכאי שבות.
אבתיסאם מראענה: 5,000?
אבתיסאם מראענה: ופליטים?
ענבל משש: 10,516, זה אותם אלה שאינם זכאי שבות.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, בסדר, בבקשה.
ענבל משש: זה נכון לעכשיו תמונת המצב.
ענבל משש: אז כמו שאמרנו, כל מי שנכנס שאינו זכאי שבות ואינו עולה, כל אותם 10,516, קיבלו רישיון כניסה מסוג ב/2, כפי שגברתי אמרה, כניסה למדינת ישראל למשך שלושה חודשים, שתוקפו למשך שלושה חודשים, וזאת בעצם תמונת המצב נכון לעכשיו.
אבתיסאם מראענה: מה עושה תייר, פליט - - - אותם 10,516 שיש להם מעמד של תיירים שנמצאים במדינת ישראל, מה עושים עם אשרת תייר?
אבתיסאם מראענה: איך חיים?
אבתיסאם מראענה: איך אוכלים?
אבתיסאם מראענה: ממה מצופה שהאנשים האלה יתקיימו?
ענבל משש: צריך, גברתי, לומר גם בצדק, שמרבית האנשים שנכנסו, מתוך אותם מספרים שהקראתי עכשיו, זה אותם אלה שיש להם בני משפחה במדינת ישראל, שהזמינו אותם וביקשו שהם יגיעו לכאן, אז אני מניחה שמרביתם מתארחים אצל אותם בני משפחה.
ענבל משש: עכשיו, זה נכון, רישיון מסוג ב/2 אינו מאפשר עבודה במדינת ישראל בשלב הזה.
ענבל משש: צריך לזכור שזה גם אירוע שהוא מתפתח, זה לא היה צפוי, וגלי כניסה בתחילת הדרך שהיו מאוד משמעותיים וגדולים.
ענבל משש: אני אגיד שקצב הכניסה בהתחלה היה של כ-1,000 ליום, ואם אנחנו מנסים לחשוב על חודש ימים, או על 700 מתוך אותם 1,000 שנכנסו שאינם זכאי חוק השבות, אז מדובר בכ-700 איש ליום שהגיעו עוד בתחילת הלחימה.
ענבל משש: מדובר על בערך 20,000 בחודש שהיו צפויים להגיע.
ענבל משש: אז נכון, עקרונית כרגע הם נמצאים ב-ב/2, מתארכים אצל קרובי המשפחה שהזמינו אותם, ואינם יכולים לעבוד.
ענבל משש: יחד עם זאת, בחלוף זמן המדיניות הזאת, וגם המכסה שנקבעה על ידי השרה, נקבעו לשבועיים ימים, והמדיניות הזו נבחנת כל העת.
ענבל משש: אז מאירוע שבתחילת הדרך היה נראה מאוד זמני זה הפך לאירוע מתפתח, אבל אני גם מפה נושאת תקווה שהאירוע הזה יסתיים כמה שיותר מהר ולא יאריך זמן.
ענבל משש: אז זאת כרגע המדיניות לגבי הכניסה של אותם אנשים, ולגבי האשרה שניתנת להם עם כניסתם לישראל, ואני עוד פעם מדגישה, שהמדיניות הזאת כל העת נבחנת, כל העת, אתם רואים שיש עיסוק מאוד גדול גם של הממשלה וגם של כולם בתוך האירוע הזה של הלחימה באוקראינה, ואנחנו בוחנים את הדברים, אבל כרגע, תמונת המצב היא שהם נמצאים ברישיון ב/2 שאינו מאפשר לעבוד.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, האם אתם יודעות או יודעים לגבי מצב המשפחות שכבר נכנסו לכאן, בעצם פליטות ופליטים המתארחים אצל המשפחות שלהם שהזמינו אותם?
אבתיסאם מראענה: אני אתמול שמעתי כשביקרתי בנתב"ג שכבר חלק מהפליטים, מספר מועט ממה ששמעתי, שהם יצאו מהבתים של המארחים, כנראה בגלל כובד האירוח, כנראה שמי שמזמין לא נערכו כראוי לשאת בנטל הזה של אירוח משפחה, ואנשים פשוט יוצאים החוצה ומוצאים את עצמם בכל מיני מקומות כמו ליד העירייה, כדי שיתנו להם מענה.
אבתיסאם מראענה: האם אתן מודעות לסוגיה הזאת?
ענבל משש: אני אומר בכנות שאני לא נחשפתי למידע הזה, אבל יחד עם זאת, אני יכולה בהחלט להבין שככל שהאירוע מתמשך, יש קושי לארח בני משפחה.
ענבל משש: אני לא נחשפתי למידע שהוציאו אנשים מבתים וכדומה, בסופו של יום, אותם קרובי משפחה הזמינו אותם לבתיהם.
ענבל משש: אני חושבת, בפן האנושי זה נראה שזה מעשה טוב, בשלב הזה, לארח אותם בבתים.
ענבל משש: לא נחשפתי למידע שאנשים פשוט הוצאו מבתים.
ענבל משש: אליי לא הגיע מידע כזה.
אבתיסאם מראענה: אז אני אשמח שתתעדכני עם רשות האוכלוסין וההגירה בנתב"ג, זה מידע שהועבר אליי אתמול דרכם, אז שווה לבדוק מה קורה שם עם מה שמגיע אליהם, ולהתעדכן.
אבתיסאם מראענה: אז את בעצם אומרת שזה אירוע מתגלגל, הם כרגע עם אשרת תייר, הם יתארחו, ויכול להיות שתיבחן האפשרות לתת להם את היכולת לעבוד.
אבתיסאם מראענה: שרת הכלכלה שלחה מכתב, שבו היא בעצם אומרת כי יש תקנים, ואני אדייק לגבי התקנים, משהו כמו 12,500 תקנים פנויים, המסמך לא מולי כרגע אבל זה בהחלט מה שאני זוכרת.
אבתיסאם מראענה: יש תקנים פנויים ששרת הכלכלה ברביבאי מעידה עליהם, והיא מבקשת, שלושה חודשים זה הרבה זמן ויש תקנים פנויים אז אם אפשר אז בעצם כן לתת לאנשים האלה לעבוד.
אבתיסאם מראענה: מה הבעיה בשלושת החודשים האלה שהאנשים יעבדו?
ענבל משש: אני עוד פעם אומרת, נחשפנו למכתב, לפחות אני, ממש ביום האתמול, אני חושבת שזה מכתב שהגיע ממש עכשיו.
ענבל משש: הפנייה הזו נבחנת, וכל הצעדים שננקטים על ידנו הם כמובן תוך הסתכלות קדימה וביצוע התאמות.
ענבל משש: הנושא נמצא בבחינה, אני מניחה שיהיה דיון בנושא הזה, זה בהקשרים של מדיניות, ואנחנו כמובן נשיב לבקשה של שרת הכלכלה בצורה רצינית, אחרי ששקלנו את כלל השיקולים הנדרשים.
אבתיסאם מראענה: שירי לב רן, היא הממונה על זכויות עובדות ועובדים זרים בזרוע העבודה של משרד הכלכלה, היא נמצאת איתנו בזום ואני מאוד אשמח לתת לה רשות דיבור ולבקש שתתייחס לסוגיה הזאת.
אבתיסאם מראענה: שלום, מה נשמע?
רן לביא: שלום שלום, תודה רבה.
רן לביא: אני באמת אשמח להתייחס, ותודה על האפשרות לדבר.
רן לביא: אז באמת, ב-20 לחודש, ביום ראשון, שרת הכלכלה והתעשייה שלחה מכתב אל שרת הפנים, הגב' איילת שקד, והיא ביקשה, היא יצאה בקריאה למדיניות שמאפשרת העסקה לפליטים שמגיעים.
רן לביא: הרי ברור לכולנו שהם לא מגיעים לכאן כתיירים רגילים, ברור לנו שהם נמצאים כאן בתקופת משבר, ואנחנו יודעים שמדינת ישראל כן יודעת לתת כלים הומניטאריים עבור האנשים שמגיעים לכאן.
רן לביא: אנחנו יודעים שהיו לכך תקדימים בעבר.
רן לביא: לדברי יו"ר הוועדה, אני באמת אגיב, שנכון לסוף שנת 2021, אנחנו יודעים להעיד, כזרוע העבודה, שמדינת ישראל נמצאת כיום באחוז אבטלה דומה לאחוז האבטלה שהיה לפני שהתחילה הקורונה, כלומר ארבעה אחוזים, ואנחנו יודעים להעיד על כך שיש למעלה מ-15,000 משרות פנויות במשק, בענפים שונים.
רן לביא: זאת אומרת, שאותם פליטים יכולים להשתלב במקומות עבודה שונים.
רן לביא: אנחנו גם יודעים שמדינת ישראל, תוך כדי שאנחנו מדברים, מאפשרת הגעה של עובדים זרים בתחומים שונים, ולכן, אנחנו בהחלט חושבים שיהיה נכון לאפשר לפליטים לעבוד, זה גם יקל על הנטל שישראל צריכה לשאת בו בתקופה הזו, ובנוסף להכל, זה גם יאפשר לעובדים, למי שעובד, לקבל ביטוח רפואי מעצם כך שהוא מועסק, וזו גם נקודה מאוד חשובה לחיי היום-יום, ולכן אנחנו בהחלט מחזקים פעם נוספת את הקריאה שיצאה, ומבקשים שתישקל האפשרות ליתן לאותם פליטים לעבוד.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז בעצם, מה שאת אומרת, גברתי, הוא שכל עוד הם באשרת תייר, כל הסוגייה הזאת של הנגשה למערך הבריאות וביטוח בריאות לא קיים?
אבתיסאם מראענה: בעצם אין להם את זה?
אבתיסאם מראענה: אנשים נשארים כאן על אשרת תייר, אנחנו מדברות על פליטות ופליטים שברחו ממלחמה, ומצופה בעצם שהם יהיו במשך שלושה חודשים, אחרי שהם קמו ולא תכננו לתייר במדינת ישראל ובטח לא ערוכים לתיירות במדינת ישראל וגם אנחנו כמדינה הרבה יותר יקרה מאשר ארץ המוצא שלהם, ואנחנו מצפות ומצפים שבשלושה החודשים האלה האנשים האלה יתיירו בהיעדר ביטוח בריאות, בהיעדר רווחה?
אבתיסאם מראענה: תכף אנחנו גם נפנה למשרד הרווחה ונדבר גם על הילדים האלה שמגיעים לכאן.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו בוועדה מצטרפות לקריאה כן לאפשר להם עבודה, ולא לחכות אפילו לא יום אחד, כי יכול להיות שנהיה במצב בו אנשים בכלל ימצאו את עצמם עובדים באופן לא חוקי, ללא זכויות, בכל מיני עבודות, ואנחנו גם יודעות מהדיון הקודם, שיש כל מיני אנשים שאורבים שם בצד ומחכים בעצם לאנשים האלה, ואנחנו נמצא את עצמנו בסוגיה הרבה יותר מורכבת מבחינת זכויות אדם.
רן לביא: זה נכון, אני יכולה להגיד שאתמול עוה"ד נועה ניימן מהיחידה, הצטרפה לביקור ביחד עם ראש מטה המאבק בסחר, עוה"ד דינה דומיניץ.
רן לביא: זה ביקור שנערך על ידי רשות האוכלוסין בנתב"ג, והיא סיפרה לי שהיא באמת נחשפה למקרים לא פשוטים, אז אנחנו אפילו לא רוצים להציף את הקיצון, אלא לדבר על האנשים שמגיעים לכאן, אף אחד לא רוצה להיות אדם שנתון לא לרווחה ולא לצדקה.
רן לביא: ברור שאפשר לעשות ביטוח רפואי פרטי, אבל כמו שגברתי אמרה, מדובר בעניין יקר, כשבסופו של דבר, התועלת המצרפית המירבית, כמו שאוהבים להגיד, היא כן לאפשר לאנשים שמעוניינים לעבוד ולהתפרנס בכבוד לאיזושהי תקופה מוגבלת, כשיש את האפשרות הזאת, זה לא שהאפשרות לא קיימת, יהיה הרבה יותר הגיוני ונכון, ויעיל כלכלית גם, לאפשר להם לעשות זאת.
אבתיסאם מראענה: גברתי, ענבל משש, מה הפחד בעצם מלאפשר לאנשים האלה לעבוד, כל עוד הם נמצאים כאן?
אבתיסאם מראענה: הרי שלושה חודשים, אנחנו יודעות, גם כשתסתיים המלחמה לא ברור לאן הם יחזרו, האם יש לאן לחזור שם, המדינה מוכה, יש מלחמה, הרס, אנשים נהרגים, הרי אנחנו כולנו - - - מצד אחד אני מבינה את הגישה של להתגלגל עם האירוע, אבל מצד שני, אנחנו כבר יודעות שאנחנו נקיים דיון פה בעוד שבועיים, ואולי בעוד חודש, ואנחנו נבין את גודל האסון הזה בעקבות המלחמה, ואנחנו נמצא את עצמנו, במקום להיערך לסוגיה הזאת ולתת לאנשים האלה להתקיים בכבוד, אנחנו אולי נמצא את עצמנו בסיטואציה עוד יותר מורכבת.