GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: תודה דינה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת זכות דיבור לעו"ד דוד תמיר, ממשרד התחבורה.
אבתיסאם מראענה: אתה ראית את הכתבה?
דוד טמיר: ראשית תודה על הדיון, אני חושב שהדיון חשוב בהפניית הזרקור לנושא הזה.
דוד טמיר: ממשרד התחבורה כמובן שזה נראה מצב שהוא בלתי נסבל מבחינתנו.
דוד טמיר: אבל חשוב לנו להבהיר ולהציג שלמעשה משרד התחבורה כמובן אין לו את ההתקשרויות הישירות עם הקבלנים.
דוד טמיר: אלא בעצם משרד התחבורה פועל באמצעות זרועות הביצוע שלו, במקרה הזה חברת נת"ע, נתיבי תחבורה עירוניים.
דוד טמיר: אנחנו בהתקשרויות בינינו, ובהנחיות של משרד התחבורה לחברות כמובן דורשים מהחברות עמידה בהוראות כל דין, וזה גם אמור להיות משורשר מטה.
דוד טמיר: יציג עוד מעט עו"ד שלמה ששון רייך
דוד טמיר: מחברת נת"ע, את השירשור של ההוראות האלה גם מבחינתם.
דוד טמיר: ואנחנו בהחלט לאור הנושא נבחן איזה צעדים נוספים נדרשים כדי לראות שזה באמת מגיע עד למטה.
אבתיסאם מראענה: אז אתה, עו"ד טמיר אומר שאתה בעצם אין לך מושג מה קורה בעצם בחברת נת"ע כשהיא מעסיקה את אותן חברות ביצוע.
אבתיסאם מראענה: אתה לא מתקשר עם חברות הביצוע, אתה לא יודע מה קורה שם, לא לטוב ולא לרע.
דוד טמיר: בפועל זו המציאות, מאחר שמשרד התחבורה פועל מול חברות הביצוע.
אבתיסאם מראענה: כשאתה פועל מול חברות הביצוע, אתה בעצם מבקש לראות את החוזים שחותמים חברות הביצוע עם אותם עובדים זרים?
אבתיסאם מראענה: האם זה משהו שנמצא אצלכם במדיניות, משהו בנוהל, משהו חשוב שאולי צריך להתחיל להכניס אותו?
דוד טמיר: ראשית אני אומר, למשרד התחבורה אין את היכולת לפקח על כל התקשרות שבין קבלן לעובדיו.
דוד טמיר: בפרוייקטים שמבוצעים על ידי משרד התחבורה וזרועות הביצוע מטעמו.
אבתיסאם מראענה: אולי זה צריך להיות תנאי?
אבתיסאם מראענה: אל תפקח, אבל אתה אומר רגע, אני עובד מול, אני משרד התחבורה, יש לי פרוייקט כל כך חשוב שאני רוצה לקדם אותו ולעשות אותו.
אבתיסאם מראענה: אבל אתה אומר, במקביל, אני צריך לדעת, לצד זה שאנחנו רוצים לסיים את הפרוייקט, אנחנו רוצים לסיים אותו הכי טוב שאפשר, הכי בטיחותי שאפשר לכלל הציבור, וגם לאותם עובדים.
אבתיסאם מראענה: אתה לא חושב שמן הראוי שאתה בעצם תאמר רגע, אני גם רוצה לראות אולי פעם אחת, ראית את החוזה שהוא מונח מול העיניים שלי, שהעובד הסיני חותם עליו, כשאותן חברות זרות מעסיקות אותו?
אבתיסאם מראענה: אם אתה רואה את אותו חוזה, אני חושבת שפשוט יעלה לך חום מאוד גבוה.
דוד טמיר: אני אומר עוד פעם, למשרד התחבורה אין את ההתקשרויות הישירות מול העובדים, אפילו לא מול הקבלנים שמעסיקים את העובדים.
דוד טמיר: וצריך להבין שיש כאן עבודות בהיקפים שהם כל כך גדולים, שבעצם אנחנו מדברים על התקשרויות, שירשור התקשרויות של קבלנים ראשיים, וקבלני משנה.
דוד טמיר: זה לא היקפים שמשרד התחבורה מסוגל לעמוד בהם מבחינת יכולות הפיקוח, ואפילו הבדיקה של תנאי ההעסקה של עובדים בפרוייקט זה או אחר.
דוד טמיר: מוטת השליטה של משרד התחבורה היא כלפי זרועות הביצוע שלנו.
דוד טמיר: ומזרועות הביצוע שלנו אנחנו כבר היום דורשים בעצם לקיים את כל הוראות הדין.
דוד טמיר: והוראות הדין בנושאים האלה הן ברורות.
דוד טמיר: יש נהלים מסויימים, ואנחנו דורשים את העמידה בהוראות האלה.
דוד טמיר: ואפשר לשמוע בהמשך גם את השירשור של ההנחיות של משרד התחבורה כלפי מטה.
אבתיסאם מראענה: בסדר, תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת זכות דיבור לעו"ד שלמה ששון רייך.
שלמה ששון רייך: בוקר טוב.
שלמה ששון רייך: קודם כל אני רוצה רק להבהיר בשם נת"ע, שמי שלמה ששון רייך, אני היועץ המשפטי של חברת נת"ע.
שלמה ששון רייך: אני רוצה להבהיר בשם נת"ע שאנחנו רואים בחומרה רבה הפרה של זכויות עובדים, ואנחנו לא מתכוונים לעבור על זה לסדר היום.
שלמה ששון רייך: תיכף אני אגיע לסוגיות של איזה צעדים אני יכול לנקוט, ואיזה צעדים אני לא יכול.
שלמה ששון רייך: כי לא כל דבר יש לי יכולת לאכוף.
אבתיסאם מראענה: אז תיקח אחריות על מה שכן, ואני אשמח לשמוע.
שלמה ששון רייך: עוד מעט אעשה סקירה גם של ההסכמים שלנו עם החברות עצמן, כי שאלתם את דוד טמיר אם הם מכירים את ההסכמים האלה.
שלמה ששון רייך: הוא לא באמת אמור להכיר את כל ההסכמים של כל החברות הממשלתיות, שמשרד התחבורה אחראי עליהן.
שלמה ששון רייך: בשביל זה יש יועצים משפטיים, החברה מסודרת, מאורגנת, עם חטיבת התקשרויות, ואנחנו עובדים על פי נסחים גם של הסכמים של המדינה.
שלמה ששון רייך: אנחנו לא ממציאים הסכמים בעצמנו.
שלמה ששון רייך: אז קודם כל התופעה הזאת היא קיימת.
שלמה ששון רייך: אנחנו לא טומנים את ראשנו בחול.
שלמה ששון רייך: היא אכן קיימת התופעה הזאת.
אבתיסאם מראענה: מה אתה יודע עליה?
שלמה ששון רייך: בנת"ע אני יכול לומר שהתופעה קיימת לא בהיקפים שאתם אולי מכירים, כי הרבה מהמקרים לא מגיעים לחברת נת"ע.
שלמה ששון רייך: אני רוצה לעשות הפרדה בין זכויות ותנאי עבודה, לבין תנאים סביבתיים.
שלמה ששון רייך: אנחנו עד היום לא קיבלנו אף תלונה מעובד על התנאים הסביבתיים.
שלמה ששון רייך: זה לא אומר שאין בעיה בתנאים סביבתיים, אבל אנחנו לא קיבלנו.
שלמה ששון רייך: נת"ע מקבלת מדי פעם תביעות, תביעות של עובדים, כנגד קבלנים, אגב לא רק קבלנים סינים, זה יכול להיות גם קבלנים ישראלים, שמעסיקים עובדים ממזרח אירופה, ולצערי גם עובדים ישראלים שמועסקים על ידי החברות האלה, ולא זוכים לקבל את מלוא התנאים שלהם.
שלמה ששון רייך: נכון להיום יש לנו מספר תביעות בודדות.
שלמה ששון רייך: אני לא סקרתי את כל התביעות אבל זה מספר בודד של תביעות.
שלמה ששון רייך: אני בחרתי חמש תביעות כדי להגיד לכם גם מה המהות של התביעות האלה, על מה בעצם הם תובעים את החברה באמת, כי נת"ע מצורפת לדיון, ובהתחלה חשבנו שזה עול בשבילנו, אבל בסוף אני אומר לכם שזה אולי יתרון, כי ככה אני רואה את התביעות האלה מבפנים.
שלמה ששון רייך: יש לנו עורך דין שמייצג אותנו, ואנחנו שומעים על הדרישות שלהם מעצם זה שאנחנו בעצם נוכחים בדיונים עצמם.
שלמה ששון רייך: רוב בתביעות עצמן עוסקות בעצם בשעות עבודה, עוסקות באי תשלום דמי חגים, דמי חופשה, הפרשות סוציאליות למיניהן.
שלמה ששון רייך: זה עיקר התביעות בעצם.
אבתיסאם מראענה: מה זה שעות עבודה?
אבתיסאם מראענה: שתים עשרה שעות, ארבע עשרה שעות, שבעה ימים בשבוע?
שלמה ששון רייך: נכון, יש גם תביעות כאלה שאנחנו מקבלים, של עובדים שטוענים שהם עובדים שבעה ימים בשבוע, וטוענים שהם עובדים שתים עשרה שעות ביום.
שלמה ששון רייך: אין הרבה תביעות כאלה.
שלמה ששון רייך: יש לי שתי תביעות כאלה של שני עובדים.
שלמה ששון רייך: האמת זה לא עובדים סינים, זה עובדים בכלל מגיאורגיה, שטוענים שהם מועסקים שעות נוספות מעבר לנדרש בחוק.
שלמה ששון רייך: האמת שהם כנראה לא מכירים את החוק, ועד שהם מגיעים בסוף לעורכי דין אז עורכי דין בעצם אומרים להם שיש מגבלה של שעות נוספות, שאי אפשר לעבוד יותר משתים עשרה שעות ושישים בחודש.
שלמה ששון רייך: אז אנחנו, כשאנחנו מקבלים תביעה כזאת, אני לא יכול לנקוט בצעדים כנגד החברה במהלך הדיון, כי בסוף בית המשפט עוד לא פסק, עוד לא קבע שמדובר בהפרת זכויות עובדים, אז אני לא יכול לנקוט בשלב זה בצעדים.
שלמה ששון רייך: אבל שבית משפט יתן את פסיקתו, אנחנו בהחלט נפעל מול החברות האלה, ונוודא שהעובדים האחרים, שלא הגישו תביעות, שהתופעה הזאת, העוולות האלה שעשו כלפי העובדים שכן תבעו, לא תחזורנה על עצמן גם כלפי עובדים אחרים.
שלמה ששון רייך: אנחנו נדרוש מהחברות האלה מכתב מרואה החשבון שלהן, ואם יש להן בודק שכר גם עם בודק השכר, שיבדקו ויצהירו בפנינו שכל מה שנכתב בפסק הדין, או כל הטענות של העובדים שהגישו תביעות אכן מטופלות, ואכן העוולות האלה נפסקו.
אבתיסאם מראענה: ומה עם העובדים שלא הגישו תביעות?
שלמה ששון רייך: נכון, אבל קחו בחשבון, בסוף אנחנו לא רוצים, אנחנו יכולים להצהיר הרבה הצהרות, אבל החברות האלה מעסיקות אלפי עובדים.
שלמה ששון רייך: לא כולם מועסקים באופן ישיר על ידי החברות עצמן, חלקם מועסקים על ידי חברות אחרות, קבלני משנה של אותן חברות.
שלמה ששון רייך: אלה עובדים של קבלני המשנה, שהכניסו את נת"ע גם כן לתביעה.
שלמה ששון רייך: השאלה היא עד איפה אנחנו מסוגלים לפקח אחר תנאי העבודה של העובדים של קבלני המשנה,
אבתיסאם מראענה: אם אתה לא תפקח, אז מי יפקח?
שלמה ששון רייך: החוק, המחוקק, בחוק הגברת אכיפה על דיני עבודה קבע בדיוק איפה אני צריך לפקח.
שלמה ששון רייך: קבע שבתחום ההסעדה, בתחום הניקיון ובתחום האבטחה, שם אני חייב לפקח באופן אישי.
שלמה ששון רייך: לשם אנחנו שולחים בודקי שכר.
שלמה ששון רייך: שם בודקי השכר שלנו עוברים על תלושי השכר מעת לעת, עושים ביקורת, ומוודאים שבאמת הם עומדים בכל החובות שלהם על פי חוקי העבודה.
שלמה ששון רייך: בקבלני תשתיות אין חובה חוקית כזאת, והיקף העובדים הוא אדיר.
שלמה ששון רייך: הוא אלפי עובדים.
שלמה ששון רייך: רק החברה הסינית לבדה מעסיקה באופן ישיר כאלף ארבע מאות עובדים.
שלמה ששון רייך: אבל תחתיה יש המון קבלני משנה להמון תחומים נוספים, שמועסקים שם עשרות וגם לפעמים מאות עובדים.
שלמה ששון רייך: אנחנו לא יכולים לפקח.
שלמה ששון רייך: אין לנו את היכולת הזאת.
שלמה ששון רייך: אין לנו את המנגנון הזה שיכול לפקח על תלושי השכר שלהם.
שלמה ששון רייך: ולכן רק כשמתקבלות אצלנו תלונות או תביעות אנחנו יודעים לעמוד מול החברות האלה.
שלמה ששון רייך: יש לנו הוראות בהסכם מולם, חלקן הוראות אפילו שאומרות שזו הפרה יסודית של ההסכם.
שלמה ששון רייך: ואיפה שאנחנו מגלים או יודעים, אנחנו פועלים מול החברות, לוודא שהזכויות שלהם לא ייפגעו וישלמו להם את מה שמגיע להם.
נעה בן שבת: אתם אומרים שהפרה כזאת מהווה הפרה יסודית של ההסכם.
נעה בן שבת: האם אי פעם ביטלתם הסכם בגלל הפרה כזאת?
שלמה ששון רייך: תראי, נכון להיום יש כרגע חמש תביעות.
שלמה ששון רייך: אין כרגע הכרעה באף אחת מהתביעות האלה.
שלמה ששון רייך: אני לא מכיר תלונות שהיו לפני, ולכן אני מתקשה לנקוט בצעד כל כך דרסטי, כאשר הדיון כרגע נמצא בבית משפט.
שלמה ששון רייך: אני גם מודה ואומר שיכול להיות שגם אם אחרי שיינתן פסק הדין על ידי בית משפט, יהיה לי קושי לבטל התקשרות עם חברה סינית, שנמצאת שנה לפני סיום הפרוייקט, המגה-פרוייקט הזה, ויהיה לי קשה מאוד להעניש אותה בסנקציה כזאת, ובסוף לגרום לעיכוב אדיר של שנים עד שיחליפו את החברה הזו, יביאו חברה אחרת במקומה.
שלמה ששון רייך: זה ציוד ששייך לחברה הזאת, זה כל מיני אמצעים טכנולוגיים ששייכים לחברה הזאת.
שלמה ששון רייך: זו סנקציה בעיניי שאנחנו כציבור לא נוכל לעמוד בה.
נעה בן שבת: אפשר אולי לשאול, יש שני אמצעים.
נעה בן שבת: אמצעי של ערובה, יכולתם לקחת ערובה לזכויות העובדים,
שלמה ששון רייך: יש לנו.
נעה בן שבת: יש לכם, ואתם מממשים את הערובה?
שלמה ששון רייך: יש לנו כספים שנמצאים אצלנו כערבון.
שלמה ששון רייך: יש לנו ערבויות מהחברות האלה בהיקפים ניכרים מאוד.
שלמה ששון רייך: בסכומים של מעל מאה מיליון שקלים.
שלמה ששון רייך: ואם יופרו זכויותיהם של עובדים והדיון לא הסתיים אנחנו במידת הצורך נעכב את הכספים האלה, עד שנוודא שהעובדים האלה קיבלו את כספם.
נעה בן שבת: ועוד שאלה, לפי חוק עסקאות גופים ציבוריים גוף ציבורי לא אמור להתקשר עם גוף שהורשע בשלוש השנים האחרונות בעבירות על חוק שכר מינימום או על חוק עובדים זרים.
נעה בן שבת: האם אתם בוחנים את הדבר הזה?
שלמה ששון רייך: בהחלט כן.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם אדוני אתה אומר, אני כל כך בלחץ של זמן, גם בבעיה ומצוקה כספית מטורפת.
אבתיסאם מראענה: אם יש לי שנה לסיים את הפרוייקט הזה, יש התחייבות אדירה כלכלית, יש לה משמעויות רבות ואדירות.
אבתיסאם מראענה: ואתה אומר גם אם אני יודע שאותה חברה, שהיא תפר את הזכויות של אותם עובדים, אני אתקשה לקחת צעד של סנקציות כי אני לא רוצה שהפרוייקט הזה, שנה לפני הסיום שלו, שהוא יתעכב.
שלמה ששון רייך: לא, לא אמרתי את זה.
שלמה ששון רייך: אמרתי שאת הסנקציה של ביטול ההסכם, זו לא סנקציה שאני חושב שנכון לנקוט בה, לא בשלב הזה שבו נמצאות התביעות, שהן כרגע מבוררות על ידי בית המשפט לענייני עבודה, בית הדין לענייני עבודה.
שלמה ששון רייך: זה לא השלב הנכון, ואני אומר שאנחנו יכולים לפעול באמצעים אחרים, כדי לוודא שזכויות העובדים האלה יינתנו להם עד תום,
אבתיסאם מראענה: אז בעצם אין לכם כל כך הרבה רצון, סליחה שאני אומרת את זה בצורה מאוד בוטה, אין לכם כל כך הרבה רצון לקדם את הדיונים בבית משפט.
אבתיסאם מראענה: אתם מבחינת
אבתיסאם מראענה: כם, סליחה שאני אומרת את זה, אני מודעת לבוטות של השאלה, בעצם תמשכו את הזמן בבית משפט, כי עד שתסיימו את הפרוייקט אחר כך, בגדול זה נשמע לי הדיל.
שלמה ששון רייך: לא, זה לא נכון.
שלמה ששון רייך: תראו, אל תהפכו אותנו באמת לאיזה אנשים רעים.
שלמה ששון רייך: אני אומר שחס וחלילה ישתמע שמה שמעניין אותנו זה רק להקים את הרכבת הקלה.
שלמה ששון רייך: גם אנחנו עובדים בעצמנו, החברה מעסיקה שלוש מאות ומשהו עובדים באופן ישיר.
שלמה ששון רייך: זכויות עובדים זה משהו שחשוב ויקר לליבנו לא פחות.
שלמה ששון רייך: אני אומר שאנחנו מנהלים את הדיונים האלה בבית הדין לעבודה.
שלמה ששון רייך: אנחנו צד לתביעה, ואנחנו לא נוותר עד שהעובדים האלה יקבלו את הזכויות,
אבתיסאם מראענה: כמה זמן התביעות האלה מתנהלות בבית המשפט?
שלמה ששון רייך: מתוך החמש תביעות שציינתי יש לי שתי תביעות שהוגשו בדצמבר האחרון.
שלמה ששון רייך: אחת באוקטובר, ונדמה לי שתיים בנובמבר האחרון.
שלמה ששון רייך: זה ממש תביעות שהוגשו לאחרונה.
שלמה ששון רייך: אנחנו לא מכירים אירועים כאלה מהעבר.
שלמה ששון רייך: יכול להיות שזה באמת דברים שצצים תמיד לקראת סוף פרוייקט.
שלמה ששון רייך: העובדים, אני מניח, לא רוצים להתלונן בתחילת פרוייקט שלא יזרקו אותם בתחילת הפרוייקט, אלא מחכים לסוף הפרוייקט, אחרי שכבר עבדו, התפרנסו, ואז מחליטים להגיש תביעה על כל ההפרות שהיו במהלך השנים.
שלמה ששון רייך: אני לא אומר שזה דבר נכון, זה המצב, זה העובדה.
שלמה ששון רייך: זה מצב קיים.
שלמה ששון רייך: אני רק אומר שאנחנו לא נוותר לחברות האלה.
שלמה ששון רייך: יש לנו כספים, אנחנו נחזיק אותם.
שלמה ששון רייך: אנחנו נמצאים בתביעה, אנחנו נדע מה קורה שם, מה יהיה פסק הדין.
שלמה ששון רייך: אנחנו נוודא שהחברה תשלם לעובדים את שכרם עד השקל האחרון.
שלמה ששון רייך: אמרתי שאני לא חושב שבעת הזאת זה יהיה נכון עכשיו, בגלל התביעות האלה, לבטל את החוזה עם החברות עצמן.
שלמה ששון רייך: זה מה שאמרתי.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור לידידיה סיתבון, רשות החברות הממשלתיות.
ידידיה סיתבון: ידידיה סיתבון, רכז תחבורה ברשות החברות.
ידידיה סיתבון: אני מצטרף לברכות על הדיון החשוב הזה.
ידידיה סיתבון: אני חושב שבאמת לא נכון, רשות החברות לא יכולה באמת להסכים,
אבתיסאם מראענה: עם מה אתם לא מסכימים?
ידידיה סיתבון: אנחנו מברכים על הדיון החשוב, וחושבים שההתנהלות, כמו שהיא מוצגת וכמו שהיא נטענת היא קצת בעייתית.
ידידיה סיתבון: אני כן, כמו שדוד טמיר ממשרד התחבורה ציין קודם, ועו"ד שלמה ששון מהחברה ציינו, חשוב לזכור שבסופו של דבר מדובר באמת בחברות שהן מעסיקות את הקבלנים, כשההתקשרות בסופו של דבר היא של חברת נת"ע בהתקשרות רחוקה, ורשות החברות מלמעלה.
ידידיה סיתבון: רשות החברות תחומי הרגולציה שבה היא מתעסקת מול החברות, ובה היא מוסמכת, זה בעולמות של ניהול עסקי התאגיד, ממשל תאגידים, וככל שנראה צורך, או נראה שיש חשיבות בהתערבות מההיבטים האלה, בשביל לסייע בתחום הזה, אז שם זה יהיה.
ידידיה סיתבון: הכובע שלנו והאחריות שלנו היא לא ברגולציה הישירה או באכיפה של התחומים והנושאים האלה.
אבתיסאם מראענה: סליחה, תסביר לי מה התפקיד שלכם, מה אתם עושים.
אבתיסאם מראענה: אני לא מבינה על מה אתה מדבר.
אבתיסאם מראענה: תסביר לי מה אתם עושים.
ידידיה סיתבון: רשות החברות עובדת על פי חוק החברות, סמכויות, בעולם של ייעוץ וסיוע לחברות, בעולם של ניהול עסקי התאגיד עצמו, בעולם של פיקוח ובקרה על הפעילות התאגידית של החברה.
ידידיה סיתבון: לא בעולם של חוזים, התקשרויות של החברה מול חברות אחרות, ולא בעולם של רגולציה ואכיפה בעולמות תוכן שעולים פה לדיון.
אבתיסאם מראענה: אז ידידיה, כשאתה אומר לי שאתם רואים בחומרה, אתה בירכת על הדיון, ואתה אומר שאתה רואה בחומרה את כל מה שעלה כאן בדיון.
אבתיסאם מראענה: ואני מנסה להבין, מה אתה בעצם רואה, ואיזו אחריות אולי כדאי, כי אני לא מבינה מי לוקח פה אחריות על כל הסוגיה הזאת.
אבתיסאם מראענה: לא מצליחה להבין, באמת, אני לא מצליחה להבין מי צריך להסתכל על חוזה של עובדים זרים, שבעצם באים ואומרים להם יש כבילה, אתה לא יכול לראות רופא, אתה מפקיד את הדרכון שלך.
אבתיסאם מראענה: אני מסתכלת על חוזה, שהוא בכלל היה בסינית, ורציתי לתרגם אותו, וזה עלה עשרת אלפים שקל.
אבתיסאם מראענה: ואני רואה חוזה זוועתי.
אבתיסאם מראענה: ואני שואלת אותך שאלה.
אבתיסאם מראענה: אתה אומר כן, אני רואה בחומרה את כל הדברים שעלו כאן.
אבתיסאם מראענה: ואני לא מבינה איזו אחריות יש לך פה.
אבתיסאם מראענה: אתה אומר לי לא, אני לא קשור לסיפור הזה.
אבתיסאם מראענה: כל אחד פה לא קשור לסיפור הזה.
אבתיסאם מראענה: אני לא מבינה, תסביר לי.
ידידיה סיתבון: האחריות שלנו, בדברים שמגיעים לעולם האחריות של החברה הממשלתית, לראות שהחברה הממשלתית מטפלת בהם על הצד הטוב ביותר.
ידידיה סיתבון: זה באמת היבטים ששלמה מחברת נת"ע דיבר עליהם קודם.
ידידיה סיתבון: כן לפקח ולבקר ששם ניתן המענה הטוב ביותר.
אבתיסאם מראענה: שוב, אני לא מבינה.
אבתיסאם מראענה: הוא אומר לך יש הרבה עובדים, יש הרבה חברות ביצוע, שאנחנו מעסיקים.
אבתיסאם מראענה: אני לא יודע, יש אלפים של עובדים, אין לי מושג, אני לא יכול לפקח.
אבתיסאם מראענה: יש לי לוח זמנים שאני צריך לעמוד בו.
אבתיסאם מראענה: ואז אתה אומר לי, אני מסתכל עליו ואני מפקח עליו, אבל אני לא בדיוק.
אבתיסאם מראענה: אז מה התפקיד שלך, באמת, אני לא מבינה מה התפקיד שלכם.
אבתיסאם מראענה: אני באמת לא מבינה, תסביר לי.
אבתיסאם מראענה: דבר אחד, משפט פשוט, מה התפקיד שלכם, מה אתם עושים, אל מול נת"ע.
אבתיסאם מראענה: הוא אומר יש לי יותר מידיי עובדים, אני לחוץ, אין לי זמן.
אבתיסאם מראענה: ואתה אומר לי, אתה מרפרף מעליו.
אבתיסאם מראענה: אני לא מבינה מה אתם עושים.
אבתיסאם מראענה: מי מפקח על נת"ע?
אבתיסאם מראענה: על העובדים שלהם?
אבתיסאם מראענה: על תנאי השכר, על החוזים.
אבתיסאם מראענה: תסביר לי, אני לא מבינה.
אבתיסאם מראענה: אני צריכה תשובות ברורות.
אבתיסאם מראענה: נעבור לענבל משש, מרשות האוכלוסין.
אבתיסאם מראענה: ענבל, יש פה סוגיה שבעצם אנחנו מדברות על חברות ביצוע.
אבתיסאם מראענה: מצד אחד נטענת הטענה שאותם עובדים באים על תקן של מומחים, בסופו של דבר הם לא מומחים, הם עובדים.
אבתיסאם מראענה: תסבירי לי את הסיטואציה.
אבתיסאם מראענה: אותן חברות סיניות מגיעות לכאן, ההסכמים הם לא הסכמים בילטרליים, תסבירי לי מה אנחנו עושות עם הסיטואציה.
ענבל משש: אז אני אשמח רגע לעשות טיפה סדר בדברים, וכמובן שאנחנו פה, גם יוסי אדלשטיין, ראש מינהל אכיפה וזרים, אפרת לב ארי מהלשכה המשפטית, להשיב על כל שאלה שתישאל.
ענבל משש: אז קודם כל מדובר על הקצאת היתרים לחברות זרות, או חברות שעוסקות כמובן בטכנולוגיה ייחודית שלא בנמצא בישראל.
ענבל משש: מדובר על פעילות שניתנת בהתאם להחלטת ממשלה 3431.
ענבל משש: כשאנחנו מקצים היתרים יושבת ועדה בין משרדית, שלנו, משרד הבינוי והשיכון, אוצר, משרד העבודה, שדנים בבקשות האלה שמגישות חברות, שמעסיקות עובדים בפרוייקטים ממשלתיים, לצורך ביצוע עבודה בטכנולוגיה או במיכון ייחודיים שאין בנמצא בישראל.
ענבל משש: החברות האלה פונות אלינו, כמובן שקיימת החלטת הממשלה, וגם נוהל שמסביר את הטיפול בבקשות האלו.
ענבל משש: הן פונות אלינו, מדובר בפרוייקטים בעלי חשיבות לאומית מאוד מאוד גדולה.
ענבל משש: דובר כמובן על כאלו שהן או התקשרות של המדינה, או התקשרות של חברות ממשלתיות, זרוע הביצוע של המדינה.
ענבל משש: העובדים הזרים שאנחנו בסופו של יום מאשרים אותם הם צריכים לעבוד אך ורק בעבודה ובטכנולוגיה הייחודית הזו.
ענבל משש: נגמר הפרוייקט, הם צריכים לצאת מן הארץ.
ענבל משש: כמובן שמציגים לנו בבקשה את כל מסמכי המכרז.
ענבל משש: יש היקף מקסימלי של עובדים, סוג התפקידים שהם צריכים לבצע, ואת הדברים האלה אנחנו בוחנים בוועדה הבין משרדית.
ענבל משש: לגבי קבלת ההיתר, אז חשוב לי לומר כמה מלים.
ענבל משש: כמובן שמתן ההיתר על פי הנוהל אני מחוייבת, קודם כל בבחינה שמדובר בטכנולוגיה ייחודית.
ענבל משש: אחר כך כדי לגדר את הסיכון, באמת העובדים האלה לא מגיעים באמצעות הסכמים בילטרליים, מרביתם מגיעים מסין.
ענבל משש: הנוהל שלנו מסדיר את הטיפול גם בקבלת ההיתר, ומה קורה אחרי מתן ההיתר.
ענבל משש: אז בקבלת ההיתר, קודם כל יש שני דברים שחשוב לדעת, אנחנו מתנים את קבלת ההיתר, אלף בהפקדת ערבות בנקאית.
ענבל משש: כשיש חמישה עשר אלף פר עובד שנדרש, וזה באמת כדי להבטיח שהחברה תעמוד במחוייבות שלה כלפי העובדים האלו.
ענבל משש: מדובר במיליונים של שקלים שמופקדים אצלנו.
ענבל משש: אם לחברה יש שלוש מאות עובדים, אז היא מפקידה פה לפחות ארבעה וחצי מיליון שקל.
ענבל משש: סכום מכפלת העובדים, כפול חמישה עשר אלף שקל.
ענבל משש: כמובן שיש לנו סמכות לקבוע גם מעבר לכך, לפי הנוהל.
ענבל משש: דבר שני שאנחנו מתנים ברגולציה שלנו, אז כל חברה צריכה למנות אחראי, אחראי על הפיקוח, בעצם על המחוייבות של החברה כלפי העובדים.
ענבל משש: מדובר במישהו שהוא עובד ישראלי, שצריך לפקח על הדברים, והוא זה שצריך להיות על פי דין אחראי לכל הדברים האלו.
ענבל משש: רק אחרי שהחברה עומדת בכל ההיתרים,
אבתיסאם מראענה: השמות של המפקחים האלה, מתאמים של אותן חברות, זה שמות שמעבירים אליכם?
אבתיסאם מראענה: אתם יודעים מי הפקחים?
אבתיסאם מראענה: זה באמת אנשים שיש להם הכשרה, הם יודעים את העבודה שלהם?
ענבל משש: הם צריכים לציין בפנינו את הפרטים של עובד החברה, כמובן שזה צריך להיות אזרח ישראלי, שיש לו ניסיון, יש לו כישורים מוכחים בתחום ניהול כוח האדם, שהוא מבחינתנו הגורם שאחראי לפקח.
ענבל משש: הוא אחראי על קיום חובות החברה כלפי העובדים הזרים.
ענבל משש: גם לפי ההיתר, אנחנו מאשרים את האחראי הזה ברשות.
אבתיסאם מראענה: אותו מפקח הוא גם מסתכל על החוזים של העובדים אל מול חברת הביצוע שמעסיקה אותם?
ענבל משש: זו לא חברת ביצוע, חשוב עוד פעם להדגיש.
ענבל משש: צריך עוד פעם לומר, החברה חייבת לציין, לפי הוראות הדין, חוק עובדים זרים, וכמובן לפעול לפי תנאי ההיתר.
ענבל משש: חלק מתנאי ההיתר, רשום בצורה מפורשת, זה כל הנושא הזה של החובות כלפי העובדים על פי חוק.
ענבל משש: ברור שהם צריכים לספק להם חוזה בשפה שמובנת לעובדים.
ענבל משש: ולכן החוזה של העובדים יהיה בסינית ולא בעברית.
אבתיסאם מראענה: אבל המפקח לא מבין.
אבתיסאם מראענה: המפקח שהוא מפקח על הסינים, הוא לא מבין סינית.
אבתיסאם מראענה: צריך מישהו שיתרגם לו את זה לעברית, שיבין על מה חותמים אותם עובדים, ושיבין איזה הפרות.
ענבל משש: אני מסכימה לחלוטין.
ענבל משש: מבחינת הרגולציה לנו חשוב לקבוע כללים שמסדירים.
ענבל משש: מצד אחד מסדירים, מצד שני צריך לצד זה את הבקרה ואת האכיפה על הדברים האלו, כדי לגדר את הסיכון.
ענבל משש: אז בתנאי ההיתר קובעים את כל החובות, מחייבים אותם, גם לחתום על החוזים זה חלק מחוק עובדים זרים, זו חובה של כל עובד זר, על המעסיק לחתום עם עובד זר על חוזה בשפה המובנת לו, טרם תחילת העבודה, שמבטיחה את כל התנאים,
אבתיסאם מראענה: אבל אנחנו, אתם, רשות האוכלוסין, הרגולטור, זרוע עבודה, מבינים את החוזה הזה?
אבתיסאם מראענה: הם יודעים מה זה החוזה הזה?
אבתיסאם מראענה: אני לא הבנתי אותו, לא הצלחתי לתרגם אותו לעברית, עם כל הכבוד.
אבתיסאם מראענה: עשרת אלפים שקל לשלם בשביל לתרגם חוזה מסינית לעברית.
אבתיסאם מראענה: את מבינה?
אבתיסאם מראענה: פעם ראית את החוזה הזה?
ענבל משש: ראיתי חוזים של עובדים זרים.
ענבל משש: אני יכולה להגיד שמה שמגיע בהסכמים בילטראליים אנחנו מקפידים לתרגם לאנגלית ולעברית,
אבתיסאם מראענה: הבעיה פה זה לא הסכמים בילטראליים.
ענבל משש: את צודקת.
אבתיסאם מראענה: אז מה אני עושה עם זה?
ענבל משש: אז אחד אולי לעניין האכיפה, יש חובה, החובה הזו היא על פי חוק עובדים זרים.
ענבל משש: אנחנו הכנסנו את זה כתנאי כללי לתוקף ההיתר, וזה חשוב מבחינת הרגולציה.
ענבל משש: לצד זאת אמרתי שחשוב לעשות את הבקרה והאכיפה.
ענבל משש: יוסי אדלשטיין שנמצא פה, ואחראי על כל הנושא הזה, של הבקרה באכיפה, יכול אולי לומר מה הם עושים בביקורות שהם עושים בחברות האלה.
ענבל משש: אני יכולה להגיד שככל שנפתחת חקירה, או שאנחנו מקבלים תלונה, אנחנו כמובן, גם במקרה הזה, קודם כל הקפאנו את המצב, שמענו על החקירה, לא נתנו היתרים נוספים.
ענבל משש: בחנו את הנושא, פנינו כל הזמן למשטרה כדי ללמוד על התקדמות החקירה פה.
ענבל משש: היה מאוד מאוד חשוב לנו.
ענבל משש: יש סמכות למנכ"ל הרשות להגביל, להתנות, לבטל, לסייג את מתן ההיתר, גם היתר לעובדים נוספים וגם את ההיתר הקיים.
ענבל משש: לא יכולנו לעשות אלא להקפיא קודם כל מצב, לראות מה יש לזרועות האחרות לעדכן אותנו, מה מתקדמת חקירת המשטרה, היה לנו שיח, גם עם דינה, גם עם ממשלת ישראל, גם עם שרית, כדי להבין.
ענבל משש: כי מצד שני יש פה פרוייקט לאומי מאוד מאוד חשוב, שהיה צריך לתת מענה גם לבקשות שלהם.
ענבל משש: אז ברגע שנפתחת חקירה אנחנו כמובן היינו חלק מהדברים.
ענבל משש: בחנו את הדברים, הקפאנו מצב, וגם מנכ"ל הרשות החליט על הטלת ערבות נוספת, בגובה של מאתיים חמישים אלף שקל, עד שיתבררו בעניינים.
ענבל משש: ככל שיהיו ממצאים, כמובן שיש לנו חובה, אני לא אגיד אפילו זכות, לפעול בהתאם.
אבתיסאם מראענה: שאלה קטנה, אני רוצה להבין, ברגע שאותה חברה מגיעה, ובעצם מבקשת היתרים מרשות האוכלוסין, האם יש אפשרות להכניס לנוהל שבעצם יש התנייה.
אבתיסאם מראענה: אתה חברה שאתה רוצה בעצם לבקש היתרים לעובדים.
אבתיסאם מראענה: אתם יכולים להכניס את הסוגיה שאתם מסתכלים על החוזה העסקה?
ענבל משש: באיזה אופן מסתכלים על החוזה העסקה?
אבתיסאם מראענה: אתם צריכים לבחון את חוזה ההעסקה, שהוא באמת עומד בתנאים, אין פה הפרה, אני אומרת לכם.
ענבל משש: אני אומר, במדינת ישראל מועסקים מעל מאה אלף עובדים זרים, אנחנו לא רואים כל הסכם שנחתם.
ענבל משש: אנחנו קובעים כמובן את הרגולציה ואת הכללים.
ענבל משש: לצד זה, אני עוד פעם אומרת, חשוב מאוד נושא האכיפה והבקרה.
ענבל משש: האם כל עובד שמעסיקים מציגים בפנינו את חוזה העבודה – לא.
אבתיסאם מראענה: לא מול כל מאה אלף עובד יש הסכם.
אבתיסאם מראענה: בודד.
אבתיסאם מראענה: עם כל הכבוד.
אבתיסאם מראענה: יש חברה, שיכולה להעסיק אלף עובדים, ויש להם חוזה סטנדרטי.
אבתיסאם מראענה: אני לא חושבת שהחוזה הזה, שנמצא מול העיניים שלי, הוא ספציפי לעובד ספציפי.
אבתיסאם מראענה: יש חוזה סטנדרטי, שאני חושבת שאתם יכולים לדרוש אותו, על מנת לתת להם היתרים.
אבתיסאם מראענה: משהו צריך לקרות, בשרשרת הפיקוח, שהרוב מתנער כאן מהאחריות, השאלה אם אתם כן יכולים להסתכל על חוזה סטנדרטי ולהגיד כן זה עובר, או לא עובר.
אבתיסאם מראענה: אם אתם תתנו את האישורים להיתרים, בחוזה העסקה הסטנדרטי.
ענבל משש: חשוב גם לציין שיש תצהיר של המעסיק, שחותם בפנינו.
ענבל משש: אני לא יודעת אם אנחנו יכולים לבדוק כל מקרה.
ענבל משש: אני כן מוכנה לומר ולהגיד שאנחנו בהחלט נאפשר לעובדים של הטכנולוגיה הייחודית לפנות לקו החם.
ענבל משש: כמובן ברגע שתעלה פנייה אז אנחנו ניכנס לעומקם של דברים.
ענבל משש: כמו גם במקרה הספציפי הזה.
ענבל משש: ברגע שמשטרת ישראל תסיים את החקירה שלה אז אני חושבת שאנחנו נבדוק את הדברים לעומק.
ענבל משש: נעשה שימוע לחברה, נבקש להציג בפנינו את כל הדברים, כדי לבדוק את הדברים.
נעה בן שבת: אני רוצה לשאול אותך, ענבל, את לא מדברת פה על היתרים מסוג שאת נותנת להרבה מאוד, את מדברת על חברות לטכנולוגיה ייחודית.
נעה בן שבת: זה חברות מסויימות, שמקבלות ומעסיקות הרבה עובדים, אנחנו יודעים שהם מביאים איתם את העובדים.
נעה בן שבת: זה כן משהו שהוא, את נותנת היתר לחברה כזאת לפעול.
נעה בן שבת: השאלה אם את לא צריכה דרישות יותר מחמירות בהיתר כזה.
ענבל משש: אני אומרת, הדרישות המחמירות, אם קראתם את הנוהל שמסדיר את הפעילות ואת מתן ההיתרים, הדרישות המחמירות קבועות שם.
ענבל משש: אמרנו, לא פסחנו על כלום ושום דבר מבחינת החובות.
ענבל משש: זה גם התצהירים שלהם.
ענבל משש: גם התצהירים של העובדים.
ענבל משש: גם כתבנו שהחברה צריכה לנקוט בכל פעולה ובדיקה סבירה לפני הבאת העובדים, כדי לוודא את הדברים הללו.
ענבל משש: כמובן החובה מוטלת על החברה.
ענבל משש: האחריות לפקח היא בהחלט שלנו.