GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: זה סותר את מה שיוסי רצה, יוסי ממהר להוציא אנשים.
יוסף אדלשטיין: לא, יש חוק, גברתי.
סיגלית זהר: החוק לא אומר 60 ימים?
סיגלית זהר: החוק אומר 60 ימים.
יוסף אדלשטיין: יש חוק, אני עובד לפי החוק.
אבתיסאם מראענה: בסדר, בסדר, יוסי, אתה, מה לעשות, אתה בפוזיציה שלפעמים אני כועסת עליך, זה לא כי אתה יוסי.
סיגלית זהר: אבל, יוסי, החוק לא אומר 60 יום להסדיר את ענייניך האישיים?
רון אובוז: הוא מגיע ביום שיש טיסה ועולה על טיסה באותו יום.
יוסף אדלשטיין: 72 שעות זה הזכויות שלו.
יוסף אדלשטיין: עד 72 שעות אסור לי להרחיק אותו, זה החוק.
יוסף אדלשטיין: אחרי 72 שעות אנחנו יכולים להרחיק.
יוסף אדלשטיין: בית הדין אמור לראות אותו תוך 96 שעות, אנחנו לא מרחיקים לפני שהוא רואה בית דין.
יוסף אדלשטיין: למרות שאנחנו יכולים להרחיק אותו לפני בית הדין, אחרי 72 שעות אני יכול להעלות אותו על מטוס ולהטיס אותו, אנחנו לא עושים את זה.
יוסף אדלשטיין: אנחנו נותנים לו את האפשרות להגיע לערכאה שיפוטית, לבית הדין, שזה 96 שעות.
יוסף אדלשטיין: ב-96 השעות האלה תעשו מה שאתם רוצים, מה אתם רוצים ממני?
רון אובוז: אנחנו עושים.
אבתיסאם מראענה: בסדר, חברות שלי וכל העניינים של ייצוג משפטי ומשרד המשפטים המוקד, תהיו איתי פה, תתאפסו שנייה על הסוגיה הזאת.
אבתיסאם מראענה: אתם חושבות או חושבים שהסוגיה הזו של 72 שעות היא משהו שצריך למתוח אותו?
אבתיסאם מראענה: מה אתן חושבות על הסוגיה הזאת?
אלכסנדרה רוט גנור: השאיפה שלי היא כשאנשים מגיעים לבית דגן, ואנחנו רואים גם בפרוטוקולים של בית הדין לביקורת משמורת וגם אחר כך שומעים מאנשים, יש קושי בתרגום וזה כל הזמן חוזר לעניין של התרגום.
יוסף אדלשטיין: היא שאלה אותך על ה-72 שעות.
יוסף אדלשטיין: מה קשור התרגום עכשיו?
אבתיסאם מראענה: יוסי, לא מדברים ככה עם המוקד.
אלכסנדרה רוט גנור: למה לתקוף?
אלכסנדרה רוט גנור: אני תקפתי אותך כשדיברת?
יוסף אדלשטיין: לא, אבל היא שואלת אותך שאלה, תתייחסו לשאלה של חברת הכנסת.
אלכסנדרה רוט גנור: תקפתי אותך כשדיברת?
אבתיסאם מראענה: לא, אבל אתה לא מייצג אותי, יוסי.
אבתיסאם מראענה: מה קרה פתאום נהיית חמוד כלפינו?
אבתיסאם מראענה: די.
יוסף אדלשטיין: אני חמוד כל הזמן.
אבתיסאם מראענה: אני יודעת.
אבתיסאם מראענה: אלכסנדרה, סליחה בשם הוועדה שהרגשת מותקפת, את לא אמורה.
אבתיסאם מראענה: אני מתנצלת בשם כולנו.
אלכסנדרה רוט גנור: אין בעיה.
אלכסנדרה רוט גנור: כבר אז בבית דגן צריכה להיות להם הזכות להרים טלפון לעורך דין.
אבתיסאם מראענה: יש להם זכות כזאת?
אלכסנדרה רוט גנור: פה אני אתן את הרשות לחברים.
אלכסנדרה רוט גנור: ממה שאני יודעת, אין להם את הזכות להרים - - -
אבתיסאם מראענה: טוב, לרשום לפרוטוקול.
יוסף אדלשטיין: מה זה קשור לפרוטוקול?
יוסף אדלשטיין: לשאלה הראשונה, במהלך השימוע אם יש לך עורך דין - - -
אבתיסאם מראענה: יוסי, שנייה.
יוסף אדלשטיין: נו באמת, אנחנו הולכים פה כל הזמן לעולמות – השאלה הראשונה בשימוע, אחרי ששאלו אותו לשמו וזה שואלים אותו אם יש לו עורך דין, מי עורך הדין, אם הוא רוצה להתקשר אליו.
יוסף אדלשטיין: אנחנו מתקשרים אליו.
יוסף אדלשטיין: זו השאלה הראשונה.
אלכסנדרה רוט גנור: ואם אין לו עורך דין והוא רוצה להתקשר לעורך דין?
יוסף אדלשטיין: שיתקשר, אני מפריע לו להתקשר?
אלכסנדרה רוט גנור: אני אומרת לך שכן, וגם יש קושי בתרגום.
אלכסנדרה רוט גנור: אני יכולה להראות לך, אתה יכול לקרוא את הדוח שלנו פה, את מה שהגשנו לוועדה, יש קושי וזה עולה גם מול בית הדין לביקורת משמורת.
אלכסנדרה רוט גנור: אם היה ניתן לאנשים מהרגע שהם היו נעצרים להרים טלפון אז פרק הזמן הזה, אני סבורה, היה יכול להיות סביר.
אלכסנדרה רוט גנור: ואני אומרת את זה בתור מי שקופצת גם, ולא בשביל שכר, אנחנו עובדים פרו בונו ומייצגים פרו בונו ומעבירי תיקי סחר ועוד המון דברים.
אלכסנדרה רוט גנור: ואני מאוד מעריכה את הרצון למיצוי זכויות, אבל בפועל אנשים, אם היו באמת ממצים את הזכויות שלהם ולא היו מגיעים לבית הדין לביקורת משמורת ואומרים את זה אז אולי הם היו טסים באמת בזמן.
אלכסנדרה רוט גנור: אני רוצה להגיד עוד דבר שהקורונה יצרה, וזה שאנשים נשארים הרבה מאוד זמן כלואים בגלל שאין טיסות.
אלכסנדרה רוט גנור: לי יצא באופן אישי גם לייצג מישהי שנעצרה עם כרטיס טיסה ביד, שקנתה ברגע שהתאפשר לה והיא עדיין נעצרה פה ואנשים, וגם יכולים להעיד פה חברי הסגל משב"ס, הם נשארים פעם אחרי פעם לא כי הם לא רוצים לטוס אלא כי אין טיסות.
אלכסנדרה רוט גנור: וזה גם בעיניי מצב אבסורדי.
אבתיסאם מראענה: יש לי שאלה לגבי הייצוג המשפטי, כשמגיעים אנשים, כמו שאדוני מפקד הכלא אמר, זו קבוצה מאוד מאוד מוחלשת, מגיעים, מול רשות ההגירה, זה מעמד וואחד מפחיד, אני לא רוצה לדמיין את הסיטואציה שבה השפה לא שפה שלך, אתה בתוך מסגרת לא נעימה, זה לא הבית שלך במטבח, זה מסגרת, אנשים שאתה לא מכיר, אתה מועמד לגירוש, מישהו נותן להם בכלל את האפשרויות של שמות?
אבתיסאם מראענה: המוקד, מיצוי זכויות?
אבתיסאם מראענה: איפה זה מתקיים לגבי ייעוץ משפטי?
אבתיסאם מראענה: אתה שואל אותו אם יש לו עורך דין, איזה עורך דין?
אבתיסאם מראענה: אולי בקושי הוא זוכר את מספר הפספורט שלו.
דניס לברושקו: יש סיוע משפטי שמופיע בכמה שפות בתוך האתר בלוח המודעות, מספרי טלפון ומוקדי הסיוע המשפטי.
דניס לברושקו: זה נגיש.
סיגלית זהר: סיוע משפטי שלנו, של משרד המשפטים?
סיגלית זהר: כי אנחנו ככלל לא נותנים סיוע משפטי לזרים, רק לקרבנות סחר.
אבתיסאם מראענה: רגע, מתגלה פה בעיה, בואו נפתור אותה.
אבתיסאם מראענה: אתה אומר יש מספרים, גברתי סיגלית אין את המספר של משרד המשפטים, אז איזה מספרים יש לכם, של מי?
דניס לברושקו: סיוע משפטי של עורכי דין.
אבתיסאם מראענה: של מי?
סיגלית זהר: השילוט הוא לגבי קורבנות סחר, היא לא שואלת על קורבנות סחר.
דניס לברושקו: לא, אני לא מדבר על קורבנות סחר, יש זכויות סיוע משפטי.
סיגלית זהר: אנחנו אולי נראה בסיור?
דניס לברושקו: כשאנחנו נהיה בסיור אתם תראו, יש מספרי טלפון.
דניס לברושקו: אנחנו לא יכולים גם למנוע ממנו ליצור קשר.
אבתיסאם מראענה: לא, אדוני, אנחנו לא חשבנו לרגע שאתה מונע, להיפך, קיבלנו פה אחלה קומפלימנטים.
אבתיסאם מראענה: לא חשבנו שאתה מונע, אנחנו רוצות להבין, כששואלים שוהָה ושוהֶה אם יש להם עורך דין ואין להם, אין לו מושג, דיברנו על כל הקשיים והאתגרים, ועוד אתה שואל אותו אם יש לו עורך דין, מאיפה יש לו עורך דין?
אבתיסאם מראענה: עכשיו תשאל אותי מי עורך הדין שלי, אני כאבתיסאם, חברת כנסת, אני אומרת לך רגע, אני לא בטוחה שיש לי כזה דבר, לשלוף לך עכשיו שם של מישהו שיכול לייצג אותי.
אבתיסאם מראענה: נשאלת פה השאלה האם הסיפור של ייעוץ משפטי מונגש לאותה אוכלוסייה?
אבתיסאם מראענה: אנחנו רוצות לברר את זה אצלכם.
אבתיסאם מראענה: אני לא רוצה לעשות לכם מבחן פתע.
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא שם.
אבתיסאם מראענה: נברר, אם לא, אז צריך להנגיש.
יהושע ורוזניגר: צהריים טובים שוב פעם.
יהושע ורוזניגר: באגף 2, גם באגף 1, על לוח המודעות מופיע מספר טלפון של סיוע לזרים שדרכם אפשר לקבל מספרי טלפון.
סיגלית זהר: מה זה סיוע לזרים?
סיגלית זהר: כנראה זה המוקד.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו נראה את זה תיכף?
יהושע ורוזניגר: בהחלט.
אמל טאפש: בנוסף באגף 2 יש גם מספרי טלפון שחלק מהבנות ביקשו מאיתנו להשיג, של עורכי דין שהם עורכי דין טובים שניתן לפנות אליהם.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני מקווה שאובוז לא חלק מזה כי יש פה ניגוד אינטרסים.
רון אובוז: לא, עוד לא.
דניס לברושקו: אצלם זה גם עובר מפה לאוזן, ובנוסף אני חייב לומר - - -
אבתיסאם מראענה: מה זה אצלם?
אבתיסאם מראענה: הרי אתם מדברים פה לפחות על קהילות - - -
דניס לברושקו: אצל המוחזקים.
אבתיסאם מראענה: מה, פתאום הם חברים?
אבתיסאם מראענה: פתאום הם אותה מדינה?
אבתיסאם מראענה: הם מדברים באותה שפה גלובלית?
אמל טאפש: הם חיים ביחד.
אמל טאפש: הם לא מרוחקים אחד מהשני.
אמל טאפש: לא כל תא באגף הוא בית סוהר, יש אגף שיש בו עשר, 15 או 18 תאים שהם חיים ביחד, הם אוכלים ביחד, הם מטיילים בחצר ביחד, הם במועדון ביחד והם ביחד מדברים.
אמל טאפש: הם משחקים שש בש, מעשנים, שותים קפה ביחד.
הילה טנא-גלעד: אבל אם אתה מגיע לתקופה קצרה?
הילה טנא-גלעד: עוד לא הספקת לפגוש.
אבתיסאם מראענה: אני מסתננת, אני אסתנן אצלך לאיזה לילה, זה מותר על פי חוק, אגב?
אבתיסאם מראענה: פחות.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, חברות, חברים, שאלות?
הילה טנא-גלעד: החשש הוא, כמו שציינתי, אם מישהו שמגיע לתקופה קצרה ולא מספיק להכיר אנשים כדי לקבל שם של עורך דין, באמת למי הוא מגיע ואם הוא מגיע, בטח בהלם של השעות הראשונות.
הילה טנא-גלעד: זו באמת השאלה.
הילה טנא-גלעד: בהיבטים שלי, אני ממונה על זכויות אדם במשרד המשפטים, בהיבטים של משפט בין לאומי אז אנחנו באמת מסתכלים על היבטים של זכויות של נשים, של ילדים, של אנשים עם מוגבלויות.
הילה טנא-גלעד: אני יודעת שאתם עושים הרבה מאמץ, אבל הנושא של נגישות שפתית הוא קריטי.
הילה טנא-גלעד: אני גם מדמיינת לעצמי את התסכול שלכם, שאתם רוצים לעזור למישהו או מישהי ולא יכולים לתקשר איתם, אז באמת הנושא של שירותי תרגום הוא קריטי.
הילה טנא-גלעד: אני גם יודעת שיש הרבה ניבים, שיש בעיה אמיתית עם לתקשר עם האנשים, אני יודעת מאצלנו שכל הזמן מחפשים איך לעשות את זה.
הילה טנא-גלעד: הנושא של מתורגמנים ולהיות ערוך מראש, אני יודעת שזה הרבה פעמים אינטייק.
הילה טנא-גלעד: זה לכאורה טכני, אבל לפעמים באינטייק הזה עולים דברים מאוד משמעותיים.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שהשירות של התרגום, ההנגשה השפתית, עולה כל כך הרבה, אצלנו בוועדה זה נושא שיטופל.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדסקסות את זה, בודקות את זה.
אבתיסאם מראענה: שאלה אחרונה, ואנחנו נמשיך.
אבתיסאם מראענה: ברגע שמגיעות לכאן נשים, יש בדיקות בסיסיות שעושים לאותן נשים לבדוק אם הן בהיריון, עניינים של היגיינה, מחזור.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח שתיתנו לי סקירה על הטיפול הרפואי.
אילנית צברי: אז ככה, לי קוראים אילנית, נעים מאוד, אני 25 שנה במערכת, שלוש שנים מנהלת פה את המרפאה.
אילנית צברי: הטיפול הרפואי, לכלל המוחזקים קיים מעקב רפואי כללי, פסיכיאטרי, מרפאות.
אילנית צברי: הם מקבלים טיפול רפואי כללי, פסיכיאטרי, מרפאות מומחים וטיפולי שיניים.
אילנית צברי: כל מוחזק שלנו נבדק על ידי גורם רפואי בזמן קבלתו ובמשך שהותו הוא נראה פעמיים ביום על ידי חובש באגף.
אילנית צברי: למתקן מיועדת אוכלוסייה מורכבת מאוד שכוללת היריון, עם ילדים, תינוקות, שהם מגיעים אלינו רק אחרי שהם נבדקים על ידי רופא.
אילנית צברי: אם היא היריונית היא מגיעה לבית חולים, היא מגיעה אלינו עם ניירת, אולטרה סאונד שאכן ההיריון תקין והכול בסדר.
אבתיסאם מראענה: היו מצבים כאלה שהיו פה נשים בהיריון והחזקתם אותן וילדו בכלא?
אילנית צברי: לא ילדו פה, אבל תינוקות כן, ממש קטנטנים שהגיעו הנה, בהיריון, וממש מעקב היריון אנחנו עושים להן, עם בדיקות דם, מעקבים, הכול כמו שצריך.
אילנית צברי: לגבי אוכלוסיית המוחזקים, היא מגוונת מאוד ולכן קיים כמובן, כמו שדיברנו, קושי רב וחוסר מידע רפואי קודם, בניירת רפואית קודמת.
אילנית צברי: אנחנו נעזרים דרך המדיה ודרך חברים שעוזרים לנו עם השפה ויוצרים קשר עם הקהילה לקבלת חומר רפואי רלוונטי, אם הוא אושפז בבילינסון אז אנחנו מצליחים - - -
אבתיסאם מראענה: כשאת אומרת שאת יוצרת קשר עם הקהילה, איזה קהילה?
אילנית צברי: למשל הם הרבה פעמים מטופלים במרפאת זר בתל אביב, יש מקומות שהם מטופלים שם.
אבתיסאם מראענה: קוראים לה זר או היא מרפאת הזר?
אילנית צברי: קוראים לה מרפאת זר בתל אביב, מרפאה שלרוב הם מטופלים שם.
יוסף אדלשטיין: זה מרפאת טרם, של משרד הבריאות.
אילנית צברי: אז אני הרבה פעמים כן מצליחה להגיע.
אילנית צברי: אם לא אז כמובן אנחנו שולחים לבדיקות מומחים, מעקבים, כל מה שצריך.
אילנית צברי: האוכלוסייה הזאת מגיעה כמובן ללא ביטוח רפואי אז כל ההתחייבויות הכספיות הן על חשבון שב"ס.
אילנית צברי: כאשר מדובר במוחזקים שהם ממדינות אפריקה אז אנחנו כמובן פועלים לאיתור מחלות מדבקות ולצמצום.
אילנית צברי: כחלק מגילוי מחלת השחפת אנחנו מבצעים להם צילומי חזה.
אילנית צברי: במסגרת איתור המחלה הזו השוהים שלנו שוהים בנפרד בתא לבד עד שאני מקבלת תשובת צילום חזה שלילית ואז אני שוללת שחפת.
אבתיסאם מראענה: כי לישראלי זה יכול לקחת שנה.
אילנית צברי: כמה זמן צילום חזה?
אילנית צברי: לא, יום למחרת יש תוצאות.
אילנית צברי: בטח, יש לי פה מתקן, אנחנו משתדלים גם לא להשאיר אותם לבד בתא.
אבתיסאם מראענה: מה זה מתקן?
אבתיסאם מראענה: בידוד.
אילנית צברי: כשהוא מגיע אליי, אני שמה אותו בחדר לבד, מוציאה אותו יום למחרת למר"ש, יש לנו פה מתקן כליאה, זה מתקן כליאה רפואי, יש שם מכון רנטגן, הם מצולמים ואנחנו שוללים שחפת.
אבתיסאם מראענה: וקורונה?
אבתיסאם מראענה: מחוסנים, לא מחוסנים.
אילנית צברי: נגד מנינגוקוק, רציתי לדבר איתכם גם, פוליו, חצבת, חזרת, אדמת, כל מה שצריך.
אילנית צברי: לאור התפשטות נגיף הקורונה.
אבתיסאם מראענה: לא, רגע, יקירה, את רצה עם המון מידע.
אילנית צברי: לא, היא דיברה איתי על קורונה.
אבתיסאם מראענה: את אומרת 'כל מה שצריך', מה צריך?
אבתיסאם מראענה: את מחסנת?
אילנית צברי: מחסנים אותם, אוכלוסייה שצריכה בידוד.
אבתיסאם מראענה: אבל רגע, שאלה פה באמת קשה, אבל לא בשביל להתקיל אותך, אני יודעת שאת עושה עבודה מצוינת, אבל שאלה באמת לא – ליוסי אני יכולה להרשות לעצמי, לך לא.
אבתיסאם מראענה: את עושה את כל הבדיקות, את מחסנת, איזה מספר יש לאותם שוהים בלתי חוקיים, את משתמשת על מנת לתווך את המידע לאן?
אילנית צברי: יפה.
אילנית צברי: יש לי פה תיק רפואי שלו שאני פותחת, יש לו מספר אסיר, יש לו פה ניירת רפואית.
אבתיסאם מראענה: זה און ליין או כמו של פעם?
אילנית צברי: און ליין.
אילנית צברי: ברגע שהוא מגיע זה נפתח, יש לו מספר אסיר, אני מטפלת בו בתיק רפואי שאני מנהלת.
אבתיסאם מראענה: אז את מתנהלת לפי מספר אסיר.
אילנית צברי: אבל אם אני מחסנת, למשל, לקורונה, יש לי מספר דרכון, אני חייבת להכניס אותו למשרד הבריאות כדי שכולם יראו שהוא חוסן.
יוסף אדלשטיין: יש קישור - - -
אבתיסאם מראענה: לא, יוסי, אתה מתפרץ עכשיו.
יוסף אדלשטיין: אני אעזור לה.
אבתיסאם מראענה: לא, היא מצוינת.
אילנית צברי: יש מספר דרכון, אנחנו מחסנים אותו לקורונה, נכנסים למערכת משרד הבריאות והוא נכנס שם.
תמר להבי: ומי שאין לו דרכון או מסמכים מזהים?
אילנית צברי: בדרך כלל זה מספר דרכון, אם לא, זה מספר אסיר.
אתי ישי: לרוב יש מספר דרכון.
יוסף אדלשטיין: לכל אחד יש מספר דרכון כזה או אחר.
אבתיסאם מראענה: יש מספר דרכון, מה זה כזה או אחר?
אבתיסאם מראענה: יש משהו שאני לא יודעת?
יוסף אדלשטיין: יש הרבה דברים שאת לא יודעת.
אבתיסאם מראענה: אז אני לומדת ממך, אדוני.
יוסף אדלשטיין: אני אומר ככה, לכל מוחזק יש מספר דרכון.
יוסף אדלשטיין: אם אין לו מספר דרכון אנחנו משתמשים במספר מוחזק שלו, זה מספר סידורי שהוא מזוהה לאורך כל הדרך.
יוסף אדלשטיין: השב"ס פותח לו מספר ט' או מספר אסיר ויש ממש מחשובי שאנחנו יודעים לזהות.
יוסף אדלשטיין: אני יודע לחפש עצור לפי מספר ט' או לפי מספר הדרכון.
יוסף אדלשטיין: יש ממשק בין שתי הרשומות האלה.
אבתיסאם מראענה: בינך לבינם?
יוסף אדלשטיין: נכון.
אבתיסאם מראענה: היחסים בינך לבינם היחסים כל עוד שהוא מוחזק כאן.
יוסף אדלשטיין: ברגע שהוא היה פה היחסים האלה נשמרים, התרשומת הזו נשמרת כל הזמן, אני יודע לאתר אותו לפי ה-ט' שלהם ולפי מספר הדרכון שיש.
אבתיסאם מראענה: בואו נדמיין סיטואציה לא מדומיינת, היא מאוד מציאותית, של שוהים מאריתריאה וסודן, שבעצם אי אפשר לגרש אותם והם חוזרים חזרה לארץ ישראל.
יוסף אדלשטיין: מה הם חוזרים?
אבתיסאם מראענה: חוזרים לישראל, כמו שאדוני המפקד אמר.
אמל טאפש: משוחררים פה.
אבתיסאם מראענה: חזרה אלינו לישראל.
אבתיסאם מראענה: ברגע שהם חוסנו פה לקורונה, הם יוצאים חזרה החוצה, מנפיקים להם תו ירוק?
אמל טאפש: כן, חד משמעית.
יוסף אדלשטיין: החיסון נעשה על מספר הדרכון, כמו שהיא אמרה, שהוא הולך איתו לכל מקום.
יוסף אדלשטיין: גם כשהוא בא לחדש אשרה אצלי הוא בא עם מספר דרכון, לא עם המספר שלהם.
יוסף אדלשטיין: מספר ט' זה רישום פלילי שלהם, לניהול של בתי המשמורת.
תמר להבי: וקטינים?
יוסף אדלשטיין: גם לקטינים יש מספר, לכל אחד יש מספר.
אילן שמש: יש להם מספר.
אילן שמש: אצלנו במשרד החינוך הם כולם עם מספר.
תמר להבי: יש להם חמישה מספרים, של הרווחה, של החינוך, של הבריאות, של בתי חולים.
אבתיסאם מראענה: חברות וחברים, אני יודעת שהזמן שלנו קצר ואנחנו בחדר צפוף וכולנו עלולות להידבק ואם זה, אז אנחנו כבר נדבקנו, לצערי, אז בואו ניתן לתמר לסכם משהו לעניין המספרים.
תמר להבי: קודם כל לקטינים אין תעודת שהייה.
תמר להבי: אולי הם מקבלים מספר אצלכם, אבל אין מסמך כמו 2(א)(5).
יוסף אדלשטיין: מגיל 16 הם מקבלים.
תמר להבי: אבל מה קורה עד גיל 16?
יוסף אדלשטיין: אז הם נלווים לאמא שלהם.
יוסף אדלשטיין: גם ילד ישראלי לא מקבל תעודת זהות לפני גיל 16.
תמר להבי: אבל יש לו מספר.
יוסף אדלשטיין: יש לו מספר, גם לילד הקטין יש מספר.
תמר להבי: יש מספר שאנחנו נותנים במשרד הרווחה, יש מספר לקטינים במשרד החינוך, יש מספר כשאדם מתאשפז, שהוא מקבל בבית החולים.
יוסף אדלשטיין: הסוגיה הזו עלתה כבר גם עם כבוד היושבת ראש בפגישה עם מנכ"ל הרשות, לכם יש בעיה שהמערכות שלכם יודעות לקרוא מספר זהות בלבד, אתם לא יודעים לקרוא אותיות כמו שיש לדרכון ולכן אתם מצאתם דרך עוקפת.
יוסף אדלשטיין: במקום להתאים את מערכות המחשוב לחיים, למציאות.
אבתיסאם מראענה: שזה מה זה?
יוסף אדלשטיין: בן אדם שנכנס לארץ הוא מגיע, עובר ביקורת גבולות, יש לו מספר דרכון שזה מספר בין לאומי.
יוסף אדלשטיין: הם, מכיוון שהם לא יודעים לרשום אותיות אז הם ממציאים מספר פיקטיבי.
תמר להבי: ואם נשנה את המערכות נוכל לקבל גישה למערכת שלכם?
יוסף אדלשטיין: חופשי.
יוסף אדלשטיין: למשל רשות הגבייה והאכיפה עשתה את ההתאמה והם מקבלים את הכול במערכת און ליין.
אבתיסאם מראענה: משרד החינוך, אתם על זה?
אילן שמש: לא, לא, לא.
אילן שמש: אנחנו כמוהם.
אילן שמש: הם צריכים לקבל מספר כי זה מספר מיוחד כזה שהם מקבלים ברשות המקומית כדי להיות תלמידים, רובם תלמידים.
אילן שמש: אז הם מקבלים מספר והמספר הזה הוא מספר עוקב.
אילן שמש: בתוך המערכת אני יכול לגלות אותם, אני יודע בדיוק מי מה, אבל זה לא מסתנכרן.
אבתיסאם מראענה: גברתי, אני איתך, סליחה.
אילנית צברי: לגבי הקורונה, כדי למנוע התפשטות, אנחנו דוגמים אותם ל-PCR בזמן קבלתם ולאחר 72 שעות.
אילנית צברי: הם נמצאים בתאי סינון, זה כדי לשלול מחלה, כדי לשמור לא להפיץ.
אבתיסאם מראענה: וכשהם מתחסנים בארץ ומרחיקים אותם לחו"ל עם מה אתם מציידים אותם לגבי ענייני קורונה?
אילנית צברי: קצין הכליאה.
דניס לברושקו: אני אתייחס, גברתי.
דניס לברושקו: א', רשות ההגירה שולחים לנו טפסים שאנחנו ממלאים כדי להעלות אותו לטיסה, אנחנו ממלאים על ידי רופא את תאריך הבדיקה, מתי הוא עשה.
דניס לברושקו: במידה שמוחזק קיבל חיסונים בארץ אנחנו נותנים אישור חיסונים, שם מצוין איזה סוג חיסון הוא קיבל ואיזה תאריכים.
אמל טאפש: תאריך ושעה.
דניס לברושקו: אם לדוגמה הוא קיבל חיסון אחד או שניים, או שלוש, בוסטר.
דניס לברושקו: כנ"ל המוחזקים שמשתחררים בשער לארץ.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שכל השאלות שכתבו לי שאלתי.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לכם.
אבתיסאם מראענה: סליחה שעשיתי לך פה טוויסט בעלילה.
אבתיסאם מראענה: אתה סיימת, אדוני, את המצגת שלך?
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שעבדת עליה מאוד קשה.
אמל טאפש: אנחנו עובדים ועובדים קשה כולנו, המצגת היא לשקף את הדרך ואת העשייה.
אמל טאפש: רוב הדברים שבמצגת עלו פה ושם דרך השאלות שלכם אז חבל לחזור על השקפים.
אמל טאפש: רק לסיכום, בית סוהר גבעון הינו מתקן יחידי בשב"ס בו מאוכלסת האוכלוסייה הייחודית, שוהים, שוהות, הממתינים לגירוש.
אמל טאפש: אין ספק כי מדובר באוכלוסייה מאתגרת, רגישה, חלשה, שיש לה מאפיינים ייחודיים.
אמל טאפש: קיים שת"פ פורה, שציינתי בתחילת דבריי, בינינו בשב"ס לכלל הגורמים, משרד ההגירה, המשפטים והפנים.
אמל טאפש: כחלק מהעשייה בבית הסוהר הסוהרים בעבודתם יתנהגו בהתאם לסולם ערכים שנקבע בשב"ס.
אמל טאפש: אחד הערכים שמשמש נר לרגליו הוא ערך חיי אדם וכבודו.
אמל טאפש: אדם שנעצר, נשללת ממנו חירותו אך לא כבודו.
אמל טאפש: לאור כך אנחנו מקפידים לשמור על מתן זכויות, סגל בית הסוהר דואג למחסורם במקצועיות ובערכיות, סגל בית הסוהר גבעון מבצע את עבודתו באופן מקצועי על פי נוהלי שב"ס, יחד עם זאת הוא קשוב לצרכי אוכלוסיית השוהים והשוהות תוך מתן מענה מיטבי.
אמל טאפש: שוב פעם, אני מודה לכולם, אני מודה לסגל שלי, שאני גאה בו שהוא נותן לי כל יום גאווה.
אמל טאפש: דוגמה קטנה שלא עלתה פה, שלי, ואני אעלה אותה, לגבי הפיליפינית.
אמל טאפש: אגב, רוב הסוגיות שאנחנו מדברים עליהם עלו בסיורים שלנו שפונים וששוהה יודע שיש פה אוזן קשבת, שיש פה מטה שנותן לו תשובות, אז סוגיות כאלה, אני התרגשתי מהסוגיה.
אמל טאפש: פיליפינית אחת שמאיימת באובדנות ואנחנו מנהלים שעות איתה, וראש התחום ועו"סית וקצין כליאה ואני בעצמי יחד עם הסגנית והתברר בסוף שהיא אמורה להיות מגורשת ויש לה סוגיה ייחודית במדינה שלה, היא בזוגיות עם אישה, לסבית, וזה גזר דין מוות באותה מדינה הזאת.
אמל טאפש: אני במיידי, אפילו שהיא מגורשת ואפילו שהיא הולכת למדינה אחרת, הנחיתי את הצוות שלי ליצור קשר עם הצוותים ולטפל בה ולתת את המענה מהמקום של לשמור על החיים שלה בפיליפינים או בכל מקום בעולם, כי היא אדם, היא נמצאת פה ואני נחשפתי לבעיה.
אמל טאפש: אני גאה שאנחנו מטפלים בסוגיות האלה במקצועיות רבה, אפילו מעבר לים, אם צריך להגיע, שהטיפול שהיה פה ימשיך.
אמל טאפש: יכול להיות שאכן הצלנו את החיים שלה והיא תגורש למדינה אחרת ולא למדינה שלה.
אמל טאפש: אז ממקום של גאווה מצאתי לנכון לספר את הסיפור הזה כי זה היה לפני זמן קצר, בימים האחרונים.
יוסף אדלשטיין: אני יכול ברשותך, לפני שאת מסכמת.
אבתיסאם מראענה: בטח, בוודאי, בבקשה.
יוסף אדלשטיין: אני באמת חייב לציין את מפקד המתקן אמל ואת כל הצוות פה, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה באמת מדהים.
יוסף אדלשטיין: גם כשיש חילוקי דעות מדברים, מוצאים פתרונות.
אמל טאפש: כולל השיחה בינינו ביום שישי.
אבתיסאם מראענה: שכעסת עליו.
אמל טאפש: לא, חס וחלילה, למה כעסתי?
אמל טאפש: אני לא פוליטיקאי, אבל – סיפרתי לה על השיחה שלנו ביום שישי.
יוסף אדלשטיין: אנחנו באמת מדברים ויש הבנה גם ברמה של המתקן, גם ברמה של הנציבות, באמת שיתוף פעולה יוצא מן הכלל ואני חושב שזה מביא אותנו להישגים של הטיפול בכל האוכלוסייה הזאת עם כל המורכבות שלה.
יוסף אדלשטיין: אז תודה רבה לך, אמל, לכל הצוות שלך.
יוסף אדלשטיין: תודה רבה.
אמל טאפש: תודה, יוסי, תודה גם לצוות שלך, לצוות ההגירה.
אבתיסאם מראענה: אני גם רוצה לסכם את הדיון, אני גם רוצה להגיד תודה רבה רבה רבה למפקד בית הסוהר.
אבתיסאם מראענה: זה בסדר לך, מפקד בית הסוהר, זה תפקיד שאתה אוהב?
אמל טאפש: אני אומר - - -
אבתיסאם מראענה: לא, שאלה רגשית, אתה אוהב?
אמל טאפש: אחרת לא הייתי מחזיק 35 שנים ויש לי עוד עשר שנים לעבוד.
אורית רבינוביץ': את צריכה גם לברך אותו, כי הוא קיבל קידום.
אבתיסאם מראענה: איך אני יודעת על הקידום?
אבתיסאם מראענה: לפי הפרחים?
אבתיסאם מראענה: אני לצערי לא מבינה בפרחים ובדרגות.
אמל טאפש: אם נגענו, ברשותך, את זה למדתי מאבא שלי.
אמל טאפש: אבא שלי הוא אדם פשוט, הוא שומר בקניון, לא מעניין אותו כל כך משכורת, מעניין אותו שלא ייכנס מחבל פנימה.
אמל טאפש: זה מוסר עבודה מאוד גבוה.
אמל טאפש: לפני שלושה שבועות קיבלתי קידום לבית סוהר אחר, יותר גדול, אבל הוא לימד אותי, אמר לי אבא: תמיד אל תרוץ מהר, אתה יושב על כיסא, תחשוב רק על המשימות שלך באותו מקום.
אמל טאפש: לכן אני אמרתי לצוות שקיבלתי קידום, ברגע שזה יגיע זה יגיע, אני עכשיו מפקד גבעון, הכי חשוב לי בעולם זה המשימות שלנו בגבעון.
אמל טאפש: כשאני אעבור לשם אני אהיה שם.
אבתיסאם מראענה: והנכדה, שמטרטרת אותך, אני כבר עשיתי תחקיר.
אבתיסאם מראענה: מה נעשה?
אבתיסאם מראענה: ככה זה החיים, מורכבים.
אבתיסאם מראענה: אז, אדוני, אני באמת רוצה להגיד תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: אני מסכמת את הוועדה, באמת סופר מיוחדת, אני רוצה להגיד תודה ליוסי על שיתוף הפעולה, אני עושה לכם חיים קשים, אבל ככה זה, מה נעשה?
אבתיסאם מראענה: תודה לחברות שלי ולשותפות ולשותפים.
אבתיסאם מראענה: גם כשאתם לא תסכימו לשותפות כי לפעמים אני מפקחת על העבודה שלכם, אבל אנחנו בהחלט עושות עבודה מצוינת למטרה בהחלט משותפת, משרד המשפטים, מוקד לפליטים ומהגרים, למשרד הרווחה, תודה שהצטרפת, אני חושבת שזה היה מאוד מאוד חשוב, משרד החינוך, אני חושבת שגם, תודה שבאתם, הייצוג המשפטי, אובוז, לכל החברות והחברים כאן, סליחה אם לא נקבתי בשמות.
אבתיסאם מראענה: לכל הצוות המופלא של בית הסוהר.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לאחל לנו בכלל שלא יהיה יום אחד בתי סוהר, תהיה חלופת מאסר.
אבתיסאם מראענה: אל תעשה לי ככה עם הגבות, זה אפשרי.
אמל טאפש: 12,000 סוהרים וסוהרות מפוטרים.
אבתיסאם מראענה: הם יעשו דברים אחרים, הם יגדלו פרחים.
אבתיסאם מראענה: באמת הייתה ישיבה סופר מיוחדת, גם יצאנו מכותלי הכנסת וגם היינו בשטח ופגשנו אתכם.
אבתיסאם מראענה: ניכרת העבודה החשובה שאתם עושות ועושים ובטח ובטח שרוב הסגל פה הוא חדש בתוך המארג הזה, אז אנחנו נהיה כמובן איתכם בקשר רציף.
אבתיסאם מראענה: אנחנו כתובות.
אמל טאפש: גם אנחנו.
אבתיסאם מראענה: אנחנו בהחלט כתובת, באמת אנחנו כתובת.
אבתיסאם מראענה: אנחנו כתובת לקהל שאין לו כתובת, הוא לא יודע, לא מכיר.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נשמח לארח אתכם אצלנו בכנסת, תבואו ואנחנו בהחלט נמשיך להתעדכן ולשפר גם את השירותים שלכם, ותיקחו בחשבון שאני והוועדה והכנסת מקום שרוצה לשפר גם את האיכות של החיים שלכם וגם את השירות שלכם.
אבתיסאם מראענה: אם אתם מבסוטיות ומאושרות ושמחות במקום שאתן נמצאות בו אני חושבת שאתן יכולות גם להנגיש שירות מצוין.
אבתיסאם מראענה: אני מאמינה בעבודת נשים, מה נעשה, הן אלופות העולם וגם אתם.
אמל טאפש: אני גם, אני מסכים איתך.
אמל טאפש: אני לא חולק.
אבתיסאם מראענה: בהחלט תראו בנו כתובת לכל דבר ונוכל ביחד לקדם את המטרות, גם כשהן סותרות.
אמל טאפש: סליחה, אני גם מעריך מאוד גברים שעוזרים לנשים שלהם.
אבתיסאם מראענה: אני גם מאוד, לגמרי, במיוחד כשעושים איתם את העוגיות.
אבתיסאם מראענה: אז אני מסכמת שרשות האוכלוסין תעביר פרטים של אסירות ואסירים משוחררים שנאסרו בגין עבירות אלימות מינית ואלימות במשפחה למשרד הרווחה על מנת שיקבלו את הנתונים ויבנו סל שירותים, אם הם קיימים או לא קיימים, ואנחנו נשמח לעדכון שהדבר הזה באמת קורה ואיך הממשק הזה מתחיל לעבוד.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נתעדכן אחרי שלושה חודשים, זה בסדר?
אבתיסאם מראענה: הסיפור של ההתמכרויות הוא סיפור שמאוד מטריד אותנו.
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא נתנו לו מקום כאן, אבל הוא סוגיה מאוד מאוד משמעותית, זו מגפה מאוד גדולה, אנחנו דנו בה בוועדה לפני שבועיים, בסוגיית ההתמכרויות בקרב עובדים זרים, במיוחד בענף החקלאות.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שזו אחריות שלנו להילחם בהתמכרויות.
אבתיסאם מראענה: צריך לחשוב ביחד, אנחנו נעזור, ננסה לראות איך משרד הבריאות, עם ביטוח בריאות ממלכתי, בלי ביטוח בריאות ממלכתי, להחריג את האוכלוסייה הזאת ולנסות להבין, אם משרד הרווחה, אני צריכה להבין, ערוכות וערוכים להנגיש שירות שכזה.
אבתיסאם מראענה: זה משהו שצריך לברר.
אבתיסאם מראענה: הוועדה תפנה לקדם נוהל בין רשות האוכלוסין לבין המשטרה.
אבתיסאם מראענה: זה מה שאנחנו נעשה על מנת להנגיש את השירות הזה ושתפסיקו להיות בריב, כי אני חושבת שיש לנו שר ביטחון פנים שהוא משלנו, ממפלגת העבודה, אז יש דיבור איתו, ואנחנו נעשה הכול על מנת שהכול יהיה מצוין.
אבתיסאם מראענה: אז שתהיה שנה אזרחית מצוינת.
אבתיסאם מראענה: אנחנו בדיון הוועדה של היום מתכוונות ומתכוונים לדבר על קרן דמי מחלה של העובדים הפלסטינים.
אבתיסאם מראענה: לפני שנתחיל אני כהרגלי, היום קיבלתי טיפ מהמם, מכתבי וכתבות התקשורת בכנסת, ואמרו זה מן משהו כזה נחמד, עצה לכל הח"כים והח"כיות בכנסת ישראל.
אבתיסאם מראענה: קודם כל אנחנו היום חוגגות שבעים ושלוש שנות קיומה של כנסת ישראל.
אבתיסאם מראענה: אז מזל טוב.
אבתיסאם מראענה: והם אמרו – תהיו בני אדם.
אבתיסאם מראענה: אז לחלוטין לקחתי את זה.
אבתיסאם מראענה: וכמובן אני פותחת את הבוקר שלנו בתודות לצוות של הוועדה, למנהלת הוועדה מיכל דיבנר כרמל, לטל, היועצת, עוזרת של מיכל, תודה שהצטרפת אלינו למערכת.
אבתיסאם מראענה: לעו"ד נעה בן שבת, על הייעוץ המשפטי שלך והליווי, ליעל אורבך המדהימה, שמלווה את הוועדה, יועצת פרלמנטרית לדוברים.