GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: מאוד חשוב לי בדיון הזה, שאנחנו מקיימות אותו גם בשביל הפרוטוקול כדיון ועדה, שהשאלות כן יישאלו, התשובות אולי לפעמים אינן או הן לא קיימות, או קיימות אבל לא, כן, יש הסתייגות, אבל בואו נכיל את הסיטואציה ואת השאלות ונבין אותן ביחד.
אבתיסאם מראענה: כמובן זה לא המפגש האחרון שיהיה בינינו ואנחנו ננסה קודם כל לשמור על כל בן אדם, להבטיח את הזכויות שלו ושלה, של מי שמגיע לכלא, גם כשהם עשו את הדבר הכי נורא אנחנו יודעים שמאחורי הדבר הזה עומדות זכויות של אסירות ואסירים, בני אדם, ותפקידנו לשמור עליהם, להבטיח את הזכויות שלהם ולא להפר אותם.
אבתיסאם מראענה: זה היה לי מאוד חשוב להגיד.
אבתיסאם מראענה: כל מי שירצה זכות דיבור, כמובן אחרי שמנהל הכלא, אדון אמל, יגיד את דבריו ויציג את המצגת אז נפתח גם את הדיון לשאלות.
אבתיסאם מראענה: וזהו, שיהיה לנו בהצלחה, ואל תפחד ממני.
אמל טאפש: לא, חס וחלילה, אני הכי קרוב אלייך.
אבתיסאם מראענה: שבאתי, קפצתי עליך.
אמל טאפש: הכול בסדר.
אמל טאפש: אגב, את לא מפחידה, נעים להיות בקרבתך.
אבתיסאם מראענה: אני קצת.
אבתיסאם מראענה: לא, המפגש הזה, כל אחד ירצה להוכיח וואו, איזה כוח יש לו, אכן לך יש כוח, לי יש כוח, השאלה איך אנחנו מביאים את שני הכוחות האלה והופכים את המקום הזה שאנחנו חיים בו למקום הרבה יותר טוב ממה שהוא כרגע, כי כרגע הוא לא משהו מהמם, לא בגללך, אתה בסדר.
אבתיסאם מראענה: חשוב רק להגיד, בשביל הפרוטוקול, כל מי ששואלת שאלה ושואל שאלה, שיציג את עצמו לפרוטוקול ושיהיה לנו יום יפה ומוצלח.
אמל טאפש: אוקיי, היושבת ראש, חברת הכנסת אבתיסאם הנכבדה, הרימה לי להנחתה.
אמל טאפש: אני רוצה לציין שאני יחד עם כל הסגל שלנו פה עושים עבודת קודש, לא בשביל אף אחד, לא בשביל למצוא חן בעיני אף אחד, אנחנו עושים מתוך מסירות, נחישות.
אמל טאפש: אתם היום פה יוצאים, מחר, מחרתיים ושבוע הבא אנחנו פה יחד עם הסגל והזרים, השוהים והשוהות.
אמל טאפש: אני אומר לסגל שלי, זה דרך, אם אני צריך לעבוד טוב ומקצועי בשביל לרצות אנשים למעלה, זו לא המטרה ולא הדרך, הדרך שלנו, כמו שציינתי בפתיח, זו הדרך שלנו בגבעון, אנחנו עובדים מקצועי, אנחנו עובדים ערכי ואנחנו עובדים אנושי, כי כמו שציינתי, אין להם משפחות ואנחנו המשפחה שלהם פה.
אמל טאפש: אגב, במצגת תראו עכשיו שיש לנו גם עוד אוכלוסייה ביחידה, גם שפוטים וגם עצורים, אבל אני גאה בסגל גבעון שעושה עבודת קודש פה, כולל כל הסגל שהוא במגע פיזי יום יומי, 24/7, הם האוכלוסייה החלשה הזאת והם מטפלים בהם במסירות רבה וזה נותן לי כמפקד גאווה.
אמל טאפש: בשנת 2004, על רקע העלייה במספר האסירים ומצוקת מקומות כליאה נפתח בית הסוהר גבעון.
אמל טאפש: שם בית הסוהר נלקח מספר יהושע פרק י', פסוק י"ב, שמש בגבעון דום וירח בעמק איילון.
אמל טאפש: בגלל הסמיכות של המתקן לבית סוהר איילון זה השם של בית הסוהר גבעון.
אמל טאפש: במהלך השנים בית הסוהר שינה את ייעודו לפי צרכי הארגון.
אמל טאפש: בשנת 2008 נפתחו פה אגפים לקליטת שוהים זרים המיועדים לגירוש, גברים, נשים, קטינים וקטינות, כמובן רגישות מיוחדת ניתנה להחזקת הקטינים ובשביל זה נפתח גם חדר משפחות וכיתות גנון ונבנו גם פינות וחדרי משחקים, ואתם תראו את זה בשטח.
אמל טאפש: כיום המתקן מאכלס מגוון אוכלוסיות, כמו שציינתי, יש זרים, יש זרות, אין לנו, ציינתי בפני יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת אבתיסאם, שמשנת 2019 לא קלטנו פה קטינים והסיבה היא נגיף הקורונה שנכנס למדינה.
אמל טאפש: יש לנו עצורים, אגף 5 הוא עצורים עד החלטה אחרת, עצורים שמנהלים את התיק שלהם ואת המשפט שלהם בבתי משפט השלום ולא מחוזי.
אמל טאפש: יש לנו אגף 3, שיש בו אסירים שפוטים, אבל אסירים שיתרת המאסר שלהם עד ארבע שנים.
אמל טאפש: בדרך כלל האגף הזה משמש את המתקן כאסירי עבודה.
אמל טאפש: אתם תראו אותם בחוץ, בשטח הציבורי, הם מנקים, הם מביאים אוכל, הם מטפלים בבית הסוהר בחדר האוכל ובתחזוקה של בית הסוהר.
אמל טאפש: רוב האסירים שם, כמו שציינתי, הם עד ארבע שנים.
אבתיסאם מראענה: אחרי ארבע שנים מה קורה?
אמל טאפש: אחרי ארבע שנים הם משתחררים.
אבתיסאם מראענה: הם נכלאים פה ארבע שנים וארבע שנים נגמר - - -
אמל טאפש: יתרת המאסר היא ארבע שנים.
אמל טאפש: אני לא קולט פה אסיר שנשפט לארבע שנים, יתרת המאסר.
אמל טאפש: יש לי פה אסירים ששפוטים ל-18 שנים, הם שהו במאסר, נשארו להם ארבע שנים ואני יכול לקלוט אותם לארבע השנים האחרונות.
שלמה כהן: סוף ריצוי המאסר.
אורית רבינוביץ': מבחינה אג"מית, מבחינת כללי הביטחון, יש מדרג איזה בית סוהר יכול לקלוט איזה עבירות ואיזה אורך מאסר.
אורית רבינוביץ': זה מה שהמפקד מנסה להסביר.
אורית רבינוביץ': בית סוהר גבעון, על בסיס תנאי השטח וכמו שגורמי הביטחון החליטו יכול עד ארבע שנות מאסר יתרה, או ארבע שנות מאסר שבגינם הוא נשפט.
אבתיסאם מראענה: אז כלומר מי שרצח בכלא איילון הוא נמצא שם 18 שנים, פתאום אין מקום, צריך להכניס מישהו אחר, מביאים אותו לגבעון.
אורית רבינוביץ': לא פתאום, יש ועדה, זה מסודר.
אמל טאפש: מאסר עולם שרצח והוקצב לו תאריך ונשארו לו ארבע שנים והוא בסבב חופשות, הוא יוצא לחופשות הביתה, יכול להיות בגבעון.
אורית רבינוביץ': באגף ייעודי לאסירים שפוטים.
אבתיסאם מראענה: כמה אסירים נמצאים כאן?
אמל טאפש: בשקף הבא את תראי את הכול.
אמל טאפש: אני אחזור על המשפט האחרון, גבעון פועל למען שיקום האסירים, הוצאתם חזרה לחברה בצורה הראויה לכך מתוך תחושת שליחות.
אבתיסאם מראענה: משקמים אותם ומוציאים אותם לחברה?
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות ומדברים על שוהים זרים?
אמל טאפש: לא, אני מדבר פה בקטע של שיקום ולהחזיר אותם לחברה זה באגף העצורים ואגף השפוטים שנמצאים פה.
אמל טאפש: השוהים פה הם לא בקטגוריה של לבנות להם דרך לשיקום, כי אני יכול לקלוט אותם היום, יום חמישי, והטיסה שלהם ביום ראשון בשעה 12 בלילה.
אמל טאפש: הם פה רק מעבירים ארבעה ימים וטסים.
אבתיסאם מראענה: הבנתי, עכשיו אתה מדבר איתי על שיקום ויציאה לחברה, אוקיי.
אבתיסאם מראענה: מתי נגיע לענייננו?
אמל טאפש: נגיע.
אמל טאפש: תקן הכליאה בגבעון הוא 276 אסירים, עצורים ושוהים שהם עומדים בשטח המחיה של החלטת בג"צ של שלושה מטרים, ואני אגיע לארבעה וחצי מטרים, זה התקן.
אמל טאפש: אין לי את המספר הזה, נכון להיום בבוקר הספירה שלי 213, אבל זה תקן הכליאה שלי שהוא 276.
אמל טאפש: כמו שציינתי, מספר שתיים זה רמת ביטחון בינוני.
אמל טאפש: בשירות בתי הסוהר יש שתי רמות אבטחה, רמה בינונית, יש חלק מבתי הסוהר שהם ברמה בינונית, גבעון, מעשיהו, חרמון, צלמון.
אמל טאפש: זה חלק מבתי הסוהר בשב"ס שהם ברמה בינונית.
אמל טאפש: ויש רמה מרבית, הרמה המרבית זה גלבוע, שאטה, איילון, ניצן, רימונים.
אמל טאפש: מי שמחליט וקובע את רמת הביטחון בתוך הכלא זה סוג האוכלוסייה.
אמל טאפש: אם יש אסיר אחד ביטחוני שיושב בכלא והעבירה שלו היא ביטחונית זה חייב להיות ברמת ביטחון מרבית, לא משנה מה המאסר שלו, אפילו שנה.
אמל טאפש: אז מי שקובע את רמת הביטחון זה סוג האוכלוסייה.
אמל טאפש: שני אירועים שאני אדבר עליהם על קצה המזלג.
אמל טאפש: בנובמבר 2018 היה פה אירוע.
אמל טאפש: 'שועל בכרם' זה כותרת של תקיפת מתקן.
אמל טאפש: אנחנו קוראים לזה 'שועל בכרם', כשתוקפים את המתקן, והייתה תקיפת מתקן פה.
אבתיסאם מראענה: מה זה שועל בכרם?
אבתיסאם מראענה: זה נשמע לי סיפור ילדים מהמם.
אמל טאפש: כן, זה מושג שאומרים אותו, קוד שמדבר על תקיפת מתקן.
אמל טאפש: אם אני מקבל עכשיו בקשר שלי 'שועל בכרם ברימונים', אני אמור להבין יחד עם כל הסגל שלי שתוקפים את בית סוהר רימונים, תוקפים מבחוץ, אני מדבר על תקיפת המתקן מבחוץ.
אמל טאפש: היה פה ירי לעבר המתקן.
אמל טאפש: באחת וחצי לפנות בוקר הגיעו עבריינים, פושעים, לכביש בחוץ וביצעו ירי פיזית לעבר המתקן.
אמל טאפש: החלונות והדלתות של המגדל נופצו, לחדר מפקד תורן גם חדרו כדורים, בנס לא הייתה פגיעה פיזית בנפש, אבל הייתה פגיעה במתקן.
אמל טאפש: בעקבות הסיפור הזה היה מיגון פה בצד הגובל לכביש.
אמל טאפש: באותה שנה היה 'ענן עשן', ענן עשן זה בריחה מבית סוהר.
אמל טאפש: מה שהיה בגלבוע, הקוד הראשון שיצא 'ענן עשן בגלבוע', סימן שיש בריחה.
אמל טאפש: זה הקוד של בריחה מבית סוהר.
אמל טאפש: (סרטון).
אמל טאפש: מי שניסה לברוח זה שוהה.
אמל טאפש: אם אתם שמים לב, השוהה נכנס לתוך המתנה, זה תהליך קליטה.
אמל טאפש: קולטים אותו, טעות של הסוהר, הוא טרק את הדלת, אבל לא נעל את הדלת.
אמל טאפש: השוהה בתוך התא, השוהה מתצפת, רואה, מחכה, יש פה התנהלות של קליטה.
אמל טאפש: אם אתם שמים לב, בגלל שזה היה ב-2018 יש קליטת משפחה, הסוהרת מחזיקה את התינוק.
אמל טאפש: הדלת של תא המתנה נפתחה כי היא לא ננעלה.
אמל טאפש: השוהה יצא מהמתנה, הוא נכנס למקום פתוח שהוא חדר צדדי, גם ללא דלת.
אמל טאפש: אם אתם שמים לב, הוא חמק החוצה.
אמל טאפש: זה אירוע קשה מאוד שלמדנו ממנו, הוא לא הצליח לצאת משערי בית הסוהר, הוא הגיע למחסום הפיזי האחרון, שזה השער הראשי, שממנו נכנסתם, הסוהר תפס אותו שם והחזיר אותו.
אמל טאפש: מבחינת מדרג אגפי, כמו שציינתי יש לנו פה מספר אגפים.
אמל טאפש: אגף 1 הוא אגף שוהים גברים, התקן 79 שוהים שעובדים בשלושה מטרים.
אמל טאפש: האגף הזה הוא היחידי בגבעון שאני צריך להוריד את 19 המיטות ולהוריד את הספירה ל-60 על מנת שאעמוד בארבעה וחצי מטרים, זה אמור להתבצע בחודשים הקרובים.
שלמה כהן: אני לא בטוח שהם יודעים על מה מדובר.
אמל טאפש: בג"צ תנאי מחייה קבע שכל אסיר, כל עצור, כל שוהה שמוחזק מאחורי סורג ובריח שטח המחייה שלו בתוך התא צריך להיות ארבעה וחצי מטרים.
שלמה כהן: מינימום.
אמל טאפש: מהוותק שלי בשב"ס, היו מצבים שבחדר כזה, בגודל כזה, איפה שאנחנו יושבים, היו 24 אסירים.
אמל טאפש: אין מטר וחצי, זה היה.
אמל טאפש: תמיד התקדמנו והתקדמנו, בגלל זה הספירה ירדה.
אמל טאפש: היום יש החלטת בג"צ ששב"ס מיישם אותה.
אמל טאפש: עד מאי 22'?
אורית רבינוביץ': לא, עד דצמבר 2022.
אמל טאפש: עד סוף השנה הבאה כלל מתקני שב"ס מחויבים לתת ארבעה וחצי מטר שטח מחייה.
אבתיסאם מראענה: אז כרגע יש לך חריגה של 19?
אורית רבינוביץ': לא, אין לו חריגה, כי אישרו לנו להפעיל את התכנית על בסיס פעימות.
אורית רבינוביץ': הפעימה הראשונה שהייתה בדצמבר 2019, שבה הבאנו את כל הארגון לשלושה מטרים, הפעימה השנייה, סיומה יהיה בדצמבר 2022, ואז שב"ס התחייב בפני המחוקק להביא את כל הארגון לארבעה וחצי מטרים.
אמל טאפש: לפני סיום הפעימה אנחנו נוריד את ה-19 מיטות ונעמוד בהחלטת בג"צ.
אמל טאפש: כמו שציינתי, זה אגף שוהים גברים.
אמל טאפש: אגף 2 שהתקן בו 59, היום יש 34 שוהות, נשים.
אמל טאפש: באגף הזה יש חדר משפחות שמשנת 2019 לא הפעלנו אותו ויש חדר משחקייה.
אבתיסאם מראענה: אפשר לדבר קצת על הפרופילים של המוחזקות והמוחזקים, השוהים והשוהות, גם אצל הגברים וגם באגף של הנשים?
אבתיסאם מראענה: מה הפרופיל שלהם כרגע, היום?
אמל טאפש: יש לנו מהרבה מדינות בעולם.
אמל טאפש: כשאני הולך לזהות לגירוש, לטיסה, המדינה המככבת פה לגירוש, יש שתי מדינות, זה אוקראינה וגיאורגיה.
אמל טאפש: הכי הרבה מהאזור הזה.
אמל טאפש: יש לנו פה מתאילנד, מסין, מפיליפינים, יש לנו מטורקיה, יש לנו ממדינות אפריקה, מאתיופיה, מניגריה.
אמל טאפש: יש לנו קושי עם מדינות אפריקה בגירוש מכמה סיבות.
אמל טאפש: יש מדינות, סתם לדוגמה יש פה סודנים, אין לנו ממשק עם הסודנים לגירוש.
אמל טאפש: אנחנו נתקלים בהרבה בעיות איך לגרש למדינות האלה או מדינה קולטת.
אמל טאפש: המדינות שיש לנו ממשק עבודה טוב ויחסים אנחנו לא נתקלים בבעיות בגירוש.
אמל טאפש: בדרך כלל רוב השוהים והשוהות הם פועלים, באו לעבודה.
אבתיסאם מראענה: והסודנים, מה?
אבתיסאם מראענה: מתי הם נכנסו?
אבתיסאם מראענה: מה הסיפור שלהם?
אבתיסאם מראענה: ואם אין מדיניות גירוש כרגע כי אין יחסים אז מה עושים איתם?
אמל טאפש: יש מצבים שאנחנו משחררים לארץ.
אבתיסאם מראענה: איזה ארץ?
אמל טאפש: פה.
אבתיסאם מראענה: חזרה?
אמל טאפש: כן.
אבתיסאם מראענה: אתם מחזיקים ואז מוציאים אותם חזרה?
אמל טאפש: היה לנו סיפור לפני שבוע ששחררנו לארץ.
אמל טאפש: דניס, שהוא קצין הכליאה וקצין האסירים של המתקן, בבקשה.
אמל טאפש: מה הסיבה שהוא שוחרר לארץ?
אבתיסאם מראענה: דניס, תציג את עצמך.
דניס לברושקו: אני דניס לברושקו, אני קצין כליאה וממלא מקום קצין אסירים בבית סוהר גבעון, ארבעה חודשים בתפקיד פה בגבעון, עשר שנים בשירות.
דניס לברושקו: אנחנו משחררים לארץ ברגע שיש ערובה שחתומה, שיש החלטת בית דין למשמורת לשחרר בערובה, רשות ההגירה מוציאה אשרת שהייה, הוא מוחזק בארץ, במעמד השחרור אנחנו מוסרים ובן אדם משוחרר בארץ.
שלי גינת: זו החלטה של משרד המשפטים ושל בית הדין למשמורת.
יוסף אדלשטיין: ברשותך.
אבתיסאם מראענה: כן, יוסי, מה שלומך?
אבתיסאם מראענה: אתה מסתתר.
יוסף אדלשטיין: אני לא מסתתר, אני מקשיב.
יוסף אדלשטיין: אני קצת אחדד את הנושא שמפקד המתקן ציין.
יוסף אדלשטיין: סודנים ואריתריאים בעיקרון לא מוחזקים פה בגלל שהייה בלתי חוקית, מי שמגיע לפה זה סודנים ואריתריאים שסיימו לרצות עונשים פליליים, מאסר פלילי, ואנחנו מחזיקים אותם פה כהמשך למאסר הפלילי לאור המסוכנות שלהם.
יוסף אדלשטיין: ברגע שהמסוכנות שלהם מתייתרת או מתבטלת אז הם משתחררים חזרה.
יוסף אדלשטיין: זה המתכון של המוחזקים פה, הסודנים והאריתריאים.
אמל טאפש: זה הכי מדויק.
יוסף אדלשטיין: לא עוצרים סודנים ואריתריאים בגלל אי היכולת להרחקה והחלטה של הממשלה שהם לא מורחקים, אז מי שמגיע לפה זה רק אחד שסיים לרצות מאסר פלילי בגין כל מיני עבירות, חלקם אחרי שנה, שנתיים, ויש לו עדיין מסוכנות אז הוא מגיע לפה.
אבתיסאם מראענה: ואז הם נכנסים לתכניות של שיקום וחזרה לחברה?
יוסף אדלשטיין: לא.
קריאה: כי הם סיימו מאסר.
קריאה: הם מגיעים אלינו בתור משמורת של רשות ההגירה.
יוסף אדלשטיין: כרגע הוא מוחזק פה מתוקף הצו המנהלי של המסוכנות שלו לציבור.
יוסף אדלשטיין: השיקום שלו מתבצע בהליך הפלילי שלו.
יוסף אדלשטיין: ברגע שהוא מגיע למתקן גבעון אחרי שהוא סיים לרצות את מאסרו הוא מגיע לפה מתוקף צו משמורת.
שני נקש: אז איך הוא הופך פתאום להיות לא מסוכן?
אבתיסאם מראענה: רגע, חברות שלי, אני יודעת שזה דיון סוער, בואו נעשה את זה מסודר.
אבתיסאם מראענה: ברשותך, אדוני, אנחנו פה בדיוק עכשיו נכנסות לדרמה.
אבתיסאם מראענה: לאט לאט, תרימו אצבע, תבקשו רשות דיבור, בואו ננהל את זה כמו שצריך ותציגו את עצמכם בבקשה.
סיגלית זהר: רציתי לשאול איך בוחנים את המסוכנות שלהם.
יוסף אדלשטיין: על פי חוות דעת או של השב"ס או של המשטרה.
סיגלית זהר: ומי קובע שהמסוכנות חלפה?
יוסף אדלשטיין: אז אני אומר, בית הדין, ברגע שהוא משתכנע שהמסוכנות חלפה הוא מחליט ומורה לנו לשחרר אותו.
סיגלית זהר: אני רק אעיר, לידיעתכם, שבסיוע המשפטי אנחנו מנסים לקדם תיקון חקיקה שבו אנחנו נסייע למוחזקים שמוחזקים פה תקופות ממושכות, גם בגלל איזה שהיא מצוקה נפשית וגם בגלל אנשים כאלה שהחליטו שהם מסוכנים והם כלואים תקופות ממושכות.
סיגלית זהר: אנחנו מנסים לקדם את זה עכשיו באמצעות תיקון חקיקתי.
אבתיסאם מראענה: את שאלת שאלה, סיגלית, לגבי המסוכנות ואני גם תוהה עם סיגלית על הסוגיה הזאת.
סיגלית זהר: כן, היו לנו שני תיקים שייצגנו קורבנות סחר בבני אדם שהוכרו כקורבנות סחר, שבאמת העבירו אותם לפי אותו מתווה כפי שהציג מר אדלשטיין והבקשה שלנו לשחרור התקבלה באופן מיידי כי העבירו אותם רק בגלל סוג העבירה.
סיגלית זהר: זאת אומרת יש להם חזקת מסוכנות, למשל עבירות מין חזקת מסוכנות, למרות שהוא סיים לרצות את עונש המאסר.
סיגלית זהר: לכן שאלתי איך קובעים, כי מה שראיתי בתיקים שאנחנו ייצגנו שבית הדין שחרר מיד, פשוט בגלל סוג העבירה, לא בגלל שהיו איזה הוכחות או חוות דעת.
סיגלית זהר: יש עבירות מסוימות, מישהו גנב אופניים, העבירו אותו להמשך כליאה.
אבתיסאם מראענה: מה אתה אומר על זה, יוסי?
יוסף אדלשטיין: אני לא מכיר את אלה שגנבו אופניים ומועברים לכליאה.
יוסף אדלשטיין: מי שמועבר לכליאה זה כאלה שיש להם תיקים של אלמ"ב, תקיפה מינית, הטרדות מיניות.
יוסף אדלשטיין: אלה שגונבים אופניים, אף אחד לא ישאיר בכלא במאסר פלילי, לא לשנה ולא לחצי שנה.
אבתיסאם מראענה: מה זה הטרדות מיניות?
אבתיסאם מראענה: כמה שנים?
יוסף אדלשטיין: יש כאלה שישבו עד שסיימו לרצות פה ארבע שנים על מעשה אונס והטרדות מיניות.
אבתיסאם מראענה: לא, אונס זה אונס, אתה מדבר על הטרדות מיניות.
יוסף אדלשטיין: אני מדבר על הטרדות מיניות ותקיפות מיניות, וכל אלה שישבו תקופה ארוכה בגין עבירות כאלה.
יוסף אדלשטיין: יש לא מעט מקרים פה של אלמ"ב, אלימות בתוך המשפחה, אלה האנשים שנשארים אצלנו תחת הצו המנהלי בגין המסוכנות שלהם.
אלכסנדרה רוט גנור: היי, אני מהמוקד לפליטים ומהגרים, אני עובדת בגבעון כבר שבע שנים, מייצגת חסרי מעמד.
אלכסנדרה רוט גנור: כבוד גדול, אף פעם לא הייתי ממש בתוך הכלא.
אלכסנדרה רוט גנור: אני כן אגיד, ואני לא אתייחס דווקא לאנשים שאתה מדבר עליהם, שיש להם אישומים פליליים מאוד חמורים, עם אנשים שהם לא מורחקים כי ישראל קבעה שיש מדיניות אי הרחקה יש בעיה כי האנשים האלה בסוף יוצאים ממתקני הכליאה ולא מקבלים שיקום.
אלכסנדרה רוט גנור: אין שום מסגרת שיקומית.
אלכסנדרה רוט גנור: אני לא מדברת על העבירות החמורות שברור לי שצריך שיקום ושיקום ארוך, אני מדברת על אותם אנשים פוסט טראומטיים, אותם אנשים שמידרדרים לרחוב ולזנות ולעבירות סמים.
אלכסנדרה רוט גנור: אותם אנשים, אני רואה אותם, היה לי פה מישהו ששבע פעמים כבר היה, על עבירות של שימוש עצמי.
אלכסנדרה רוט גנור: אותם אנשים מוצאים את עצמם בדלת מסתובבת, רשות האוכלוסין באוטומט מעבירה אותם למעצר מנהלי ומהצד השני אני שומעת גם את שב"ס וגם את הדיינים, הם אומרים שהבן אדם הזה יחזור, כואב הלב, כואב הלב על הערבות שהוא ישים, כי אין לו שיקום בחוץ.
אלכסנדרה רוט גנור: אלה אנשים שהייתי מאוד מאוד מאוד שמחה אם גם במסגרת המעצר הפלילי שלהם היה איזה שהוא – היום כן מציעים להם, בניגוד לעבר מציעים להם ועברנו פה כברת דרך.
אבתיסאם מראענה: מה מציעים להם?
אלכסנדרה רוט גנור: מציעים להם שיקום, לקחת חלק בתכניות.
אלכסנדרה רוט גנור: הקושי העיקרי הוא קושי בתרגום כי עדיין הם לא מדברים את שפת האם והקושי השני הוא באמת שאין מוטיבציה, זאת אומרת הם לא זכאים לחופשות, הם לא זכאים לקיצור, הם לא זכאים לכלום.
אלכסנדרה רוט גנור: אז גם המכשול של השפה וגם באמת התגמולים, הם פשוט דלת מסתובבת, יוצאים ונכנסים.
אלכסנדרה רוט גנור: אני כבר שבע ומשהו שנים בגבעון רואה אותם יוצאים ונכנסים ושום דבר לא משתנה כי האנשים האלה באמת במצב נפשי מאוד מאוד מאוד קשה.
אבתיסאם מראענה: תודה, אלכסנדרה.
אבתיסאם מראענה: מי פה יכול לענות על השאלה לגבי סל השירות של שיקום?
שלי גינת: אני.
שלי גינת: אני שלי גינת, אני ראש תחום עבודה סוציאלית, נעים מאוד, שבעה חודשים בגבעון.
אבתיסאם מראענה: מה קורה פה?
אבתיסאם מראענה: כולם חדשים וחדשות.
אבתיסאם מראענה: מה היה פה קודם?
אבתיסאם מראענה: יש מישהו פה ותיק יותר?
יהושע ורוזניגר: אני.
יהושע ורוזניגר: שנתיים נמצא בגבעון.
אבתיסאם מראענה: לא, שנתיים זה לא מספיק.
אבתיסאם מראענה: גברתי.
אילנית צברי: לי קוראים אילנית, אני מנהלת המרפאה פה.
אילנית צברי: 25 שנה בשירות ושלוש שנים בגבעון.
אבתיסאם מראענה: לא היה כלא קודם?
שלי גינת: אז באמת בעניין של הטיפול והשיקום, בנוגע לאוכלוסייה הזאת, במידה שהם מרצים מאסר פלילי, למשל בן אדם שביצע עבירת מין ושהוא לא מסכן יכול לבקש טיפול וזה באמת בבתי סוהר שיש בהם טיפול בתחום הייעודי.
שלי גינת: אבל הם מגיעים לכאן והם יכולים להשתחרר, להיות מגורשים, כל מקרה זה אחר, אז באמת באגפים האלה הטיפול הוא לא טיפול של מחלקות בתחום הזה, זה טיפול נקודתי, סביב מצבי משבר, מצוקה, טיפול הפגתי יותר, לא טיפול מעמיק.
אבתיסאם מראענה: מה זה הפגתי?
אבתיסאם מראענה: כאילו שיחה כזאת של מה נשמע, מה קורה, מה העניינים?
שלי גינת: כל יום העובדים הסוציאליים נכנסים לאגפים, גם של הגברים וגם של הנשים, עושים כל יום סיור.
אבתיסאם מראענה: כמה עובדות ועובדים סוציאליים יש בכלא?
שלי גינת: פה בגבעון יש אותי ויש עוד שלושה עובדים סוציאליים, באגף של הגברים יש עובדת סוציאלית וגם באגף של הנשים יש עובדת סוציאלית.
שלי גינת: היא נכנסת מדי יום, עושה סיור, עוברת בכל התאים, שואלת מה שלומם, אם יש איזה שהיא בעיה או קושי.
שלי גינת: אני גם בקשר עם אלכסנדרה לגבי כל מיני מקרים, מהגרים שמבקשים סיוע של עורכי דין, או שעורכי דין מתקשרים אליי ומבקשים ליצור קשר.
אבתיסאם מראענה: שלי, איך אתם מתקשרים איתם?
שלי גינת: בכל מיני דרכים יצירתיות.
שלי גינת: יש כאלה שכן יודעים עברית, בעיקר האריתריאים, שהם הרבה זמן בארץ.
שלי גינת: ויש כל מיני דרכים, דרך גוגל טרנסלייט, דרך אנשים שדוברים את השפה, סוהרים.
קריאה: אם יש מקרה של מצוקה יש לכם שירותי תרגום?
אבתיסאם מראענה: רגע, אני שמעתי גוגל טרנסלייט והמוח שלי כבר התחיל ל - - -
קריאה: כן, לכן בדקתי את האופציה של שירותי תרגום מסודרים.
שלי גינת: יש לנו גם שירותי תרגום מסודרים, אבל מגיעים לכאן בכל מיני שעות מכל מיני מדינות.
שלי גינת: אישה שמגיעה למשל בקליטה - - -
אבתיסאם מראענה: רגע, שלי, בואי נשים את הדברים על השולחן.
אבתיסאם מראענה: מצד אחד אני מבינה את המאמץ באמת להנגיש שפתית לאותם שוהות ושוהים, אני מבינה את המאמץ שלכם, להגיע לגוגל טרנסלייט, שאת תעשי הכול וגם תגיעי לגוגל טרנסלייט ואז תביני חצאי משפטים, את עושה מאמץ מצוין, אבל, אדוני, אני שואלת שאלה, אם יש פה עוד מתקן כליאה שהרבה מהשוהים והשוהות זה הרבה הרבה שפות כמו שהצגת, האם הבקשה לשירות בתי הסוהר, לשר לבטחון פנים, האם הסוגיה הזאת עלתה על סדר היום שבו דרשתם כוח אדם, הבנה יותר לגבי הנגשה שפתית?
אבתיסאם מראענה: האם בניתם תכנית להגיד חבר'ה, המתקן הזה לא יכול להמשיך לתפקד כמו שנהיה משפחה שנייה לאותם שוהות ושוהים, כשאנחנו לא מצליחות לדבר בשפה שלהם?
אבתיסאם מראענה: הגיע אליי מקרה של שוהה שהייתה כאן, ארבע שנים לא מצליחים לדבר איתה.
אבתיסאם מראענה: היא תשושת נפש, אף אחד לא מצליח לדבר איתה, לא מבינים בכלל והיא יושבת פה ארבע שנים.
אלכסנדרה רוט גנור: והיא הייתה ישראלית.
אלכסנדרה רוט גנור: מתברר שהיא ישראלית.
אתי ישי: סליחה, זה סיפור של ריטה, ריטה לא הסכימה לשתף פעולה, ריטה, כל העולם היה מעורב בזה, ריטה כל הזמן טענה שהיא רוסייה.
אלכסנדרה רוט גנור: אבל ריטה היא רק סימפטום, היא לא היחידה שתקועה פה.
אתי ישי: אבל ריטה לא תקשרה.
אלכסנדרה רוט גנור: אבל היה פה מישהו ששוחרר לאחרונה על ידי הסיוע, הוא היה שבע שנים, שבע שנים, וגם הוא לא תקשר.
אלכסנדרה רוט גנור: שבע שנים.
אתי ישי: לא שהיא לא תקשרה, ריטה דיברה מאוד יפה.
אתי ישי: סליחה, אני פשוט - - -
אמל טאפש: אני יכול לענות, ברשותכם.
אבתיסאם מראענה: אז שאלתי את השאלה, אם הוגשה בקשה שכזאת.
אמל טאפש: אני לא הגשתי שום בקשה כי אני לא רואה שיש בעיה.
אמל טאפש: בסך הכול אין מצב בעולם שיש שיח, לא משנה באיזה שפה בעולם, בין השוהה לצוות פה ושאנחנו יוצאים ולא נותנים עליה תשובה מקצועית בגלל השפה.
אמל טאפש: אין מצב בעולם.
אמל טאפש: יש לי פה מוחזקים מאתיופיה, אתם יודעים שבאתיופיה יש שבע שפות?
אמל טאפש: רק בתוך אתיופיה.
אמל טאפש: אני אביא שבעה סוהרים שכל אחד מדבר את השפה של אותו אזור?
אמל טאפש: יש פה סינים, יש פה תאילנדים, יש פה אריתריאים שמדברים.
אלכסנדרה רוט גנור: מדברים על שירותי תרגום.
אמל טאפש: סליחה, היושבת ראש שאלה פה שאלה, תנו לי לענות.
אמל טאפש: אין מצב בעולם, לא אני ולא הצוות שלי, שבעיה מסוימת, סוגיה מסוימת לא תטופל בתוך התאים בגלל שפה.
אמל טאפש: אני אעשה את הכול.
אמל טאפש: יש לי פה קצין כליאה, שהוא קצין אסירים, מרוסיה, הוא צמוד אליי, כל השפה הרוסית הוא מתרגם לי.
אמל טאפש: יש לי פה סוהרים אתיופים, יש לי פה סוהרים שיכולים לסייע.
אמל טאפש: יחד עם זה תראו באגפים לוח, יש בו את כלל השפות של העולם לדברים בסיסיים שהשוהה צריך.
אמל טאפש: מנהל אגף, אני צריך סבון, יש לו בשפה שלו, אני צריך מגבת, יש בשפה שלו.
אמל טאפש: כשאני עושה סיור בכל יום רביעי יש פרוטוקול מסודר, אין מצב שהם פונים אליי, והם פונים אליי לא בשפה, הם פונים אליי בסינית והוא מקבל תשובה בעברית, מתורגם לו, הוא מבין.
אמל טאפש: אני אפילו נעזר באסירים.
אמל טאפש: סתם לדוגמה היה לי מקרה של שני אסירים ממדינה, אחד דובר עברית ואחד לא, הסתייעתי בדובר עברית, אמרתי לו לתרגם, זו התשובה שלי, הוא תרגם לו.
אבתיסאם מראענה: הסוהר תרגם או האסיר?
אמל טאפש: האסיר, השוהה לשוהה.
אבתיסאם מראענה: ואם יש אסירה, סליחה, שהיא הגיעה בעקבות פגיעה מינית, סחר בבני אדם.
סיגלית זהר: היא לא תדבר עם גבר.
אבתיסאם מראענה: רגע, שנייה, יקירה, אני רוצה לתת לך.
אבתיסאם מראענה: היא לא תדבר עם החברה שלה או הידידה שלה לתא, היא צריכה אשת מקצוע שתוכל להבין את הסיפור שלה.
שלי גינת: אנחנו כאן נכנסים לתמונה.
שלי גינת: ברשותך, אני יכולה לספר שב-9 בדצמבר היה לנו כאן מקרה של חירשת אילמת, בחורה שהגיעה מאוקראינה, לא דיברה את השפה, אני בקשר עם דינה ועם סיגלית בסוגיה הזאת ובמקרה זכרתי מהשיחות של חירשים אילמים, היה על זה נורה אדומה, ומיד לקחתי איתי את דניס, קצין הכליאה שלנו, הלכנו ושוחחנו איתה.
שלי גינת: זה היה מאתגר, אני כן אגיד, היא מאוקראינה והיא גם חירשת אילמת, אז ישבנו איתה, לדעתי מעל שעתיים, ופשוט הבנו את הסיפור שלה.
שלי גינת: היא ממש התקשתה לשתף פעולה, לא בגלל השפה או זה שהיא חירשת אילמת, כי היא הגיעה לארץ והיא חוששת כנראה מלובשי מדים, אנחנו מכירים את התופעה הזאת, אבל באמת היא יצאה מכאן למקלט והיא כן קיבלה את המענה.
דניס לברושקו: באותו יום.
אבתיסאם מראענה: גברתי, תציגי את עצמך.
תמר להבי: תמר להבי, משרד הרווחה.
תמר להבי: רציתי לשאול לגבי תכניות השיקום, יש להם ממשקים עם המשרד שלנו?
אורית רבינוביץ': לפני תכניות השיקום, אם אפשר להשלים משהו לעניין התרגום.
תמר להבי: גם לעניין התרגום, אם יש קשר עם שירותי הרווחה הבין לאומיים שלנו, בטח לגבי אוכלוסיית מזרח אירופה.
אורית רבינוביץ': אני כן, ברשותך, אגיד ואומר שבעניין התרגום שב"ס מפעיל שירותי תרגום של חברה, חברת פרוטוקול, נדמה לי, זכתה במכרז פה ונותנת שירותי תרגום על פי הצורך בנקודות משמעותיות.
אורית רבינוביץ': כלומר אם יש עכשיו מישהי, שוהה, שצריכה להגיע לשיחה חשובה וצריך פה משהו, כמו המקרה שתיארת, שהוא טיפה יותר רגיש, יזמינו שירותי תרגום חיצוניים שיגיע ויעשה את התרגום כראוי.
אורית רבינוביץ': המפקד דיבר פה על השוטף, על מסדר בוקר, מסדר מפקד, זה השוטף.
אורית רבינוביץ': במקרים חריגים יש פה שירותי תרגום מסודרים שמוזמנים על פי הצורך.
אתי ישי: גם כשיושבים בבית דין למשמורת.
אתי ישי: יש להם מתורגמן קבוע.
אבתיסאם מראענה: כמה זמן מהקריאה לאותו שירות שיגיע השירות ניתן?
יוסף אדלשטיין: נדמה לי שמחויבים תוך ארבע שעות מקסימום להגיע ויש פה ימים שלמים שהמתורגמן מגיע כי יש פה סדרה של דיונים, גם בבית הדין וגם אצלנו, אז הוא מגיע ויושב פה כמעט כל היום, תלוי בשפות, לפעמים זה בתיגרינית.
יוסף אדלשטיין: יש פה שירותי תרגום באופן שוטף כמעט.
אבתיסאם מראענה: נשאלה פה שאלה ממשרד הרווחה, תמר.
שלי גינת: כן, לגבי הקשר עם הקהילה.
שלי גינת: במקרים של אלימות במשפחה, במקרים כאלה אנחנו כן יוצרים קשר עם הקהילה.
שלי גינת: אנחנו מחויבים על פי חוק לעדכן, לפעמים זה לא פשוט לאתר את הקהילה כי הם גרים בכל מיני מקומות שנורא קשה לאתר את הכתובת והם גם לא משתפים פעולה עם מתן הכתובת, אבל אנחנו כן מעדכנים, אנחנו על זה לגמרי, בכל הנושאים של אלימות במשפחה.
שלי גינת: עבירות מין גם, אז יש את יחידת הפיקוח.
שלי גינת: במקרים של מסוכנות, למשל אריתריאי שאנס והגיע כאן לרצות מאסר ואחר כך הגיע לו להיות משוחרר אז יש לנו את יחידת הפיקוח.
תמר להבי: הם עוברים את אותה ועדת מסוכנות כמו אסיר רגיל, אזרח ישראלי?
שלי גינת: בן אדם שביצע עבירת מין, כן.
שלי גינת: יש ועדת מסוכנות של משרד הבריאות.
תמר להבי: וזאת הוועדה שקובעת אם הוא יכול לחזור לקהילה והוא לא מסוכן כבר?
שלי גינת: זאת ועדה שמעריכה את המסוכנות שלו.
אבתיסאם מראענה: אני מצטערת, הסיפור של להעריך את המסוכנות שלו.
אבתיסאם מראענה: יש ועדה כזאת שתפקידה להעריך את המסוכנות?
שלי גינת: במקרה של עבירת מין, לצורך העניין, יש לנו את ממ"מ, שהם מעריכי מסוכנות מינית, גם לאסירים פליליים וגם במקרה של עבירת מין.
שלי גינת: זה פשוט לא בשלב שהם גבעון, זה בשלב שהם ריצו את המאסר.
שלי גינת: למשל בן אדם שנשפט לחמש שנים על עבירת מין, ריצה את המאסר בכלא אחר, סיים את המאסר הפלילי ובכלא האחר, שם עושים לו את כל העניין של המסוכנות המינית, קובעים לו את רמת המסוכנות ובהתאם לזה נקבע לו פיקוח.
שלי גינת: הוא מגיע אלינו, לאגף 1, אגף השוהים, וכשהוא משתחרר, אם הוא משתחרר למדינה, יחידת הפיקוח נכנסת כאן לתמונה.