GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נירה שפק: הגעתי, ונפגעו לנו ונהרגו לנו עובדים זרים, והתפקיד שלנו הוא קודם כל לתת להם את התנאים המלאים בביטחון שלהם, מרמת המרחב המוגן.
נירה שפק: ממש לאחרונה הייתי במושב אשכול, שם לצערנו היה עוד אירוע טראגי שהיה לנו וראינו את מה שקורה שם, ולכן, קשה יותר להביא עובדים חקלאיים לאזורים של עדיפות לאומית ובטח צמודי גזרה חמה.
נירה שפק: יש להעלות את הנושא הזה לסדר היום ולתת לו מענה בנפרד, ואת זה אני אומרת לא רק למשרד החקלאות אלא גם למשרד הפנים, רשות האוכלוסין, משרד הכלכלה, לכל הגורמים כי זה רוחבי.
נירה שפק: חשוב הנושא של הכפיים, כמו שאני אוהבת להגיד.
נירה שפק: הדבר השני, זה נושא ההתאמה שדובר כאן רבות.
נירה שפק: זאת אומרת, זה לא הגיוני שאם אני רוצה לקחת בעל מקצוע, אני מקבל אנשים שהם לא רלוונטיים.
נירה שפק: אני נוגעת בחקלאות ואני מגיעה ואני רואה מי מגיע.
נירה שפק: מכיוון שאין אכיפה ובקרה מסודרת, יוצא שמגיעים אנשים מהמרחב הכי קרוב.
נירה שפק: זה אומר, שאם עכשיו יש לי חברה בתאילנד שהיא בעיר, אז הכי קל לבוא ולקחת מאלה ומגיעים אנשים שאין כל קשר בינם לבין החקלאות, לא בדיוק מגיעים מהכפרים שנגעו בחקלאות וידעו מה זה חקלאות, והם לא מוכנים לתנאים ואז אנחנו עוסקים במרדף אחרי עובדים זרים שנבהלו והלכו.
נירה שפק: המכסה שמורה, אז עד שאתה לא תופס את הבן אדם הוא בעיה שלך.
נירה שפק: חלקם אפילו לא מגיעים לחקלאי, עוד לפני שהם מגיעים אליו והוא ראה את פניהם הוא כבר מחפש אותם, וזה אבסורד שבזה צריך להתעסק, וזה חסם וכשל שחייבים לטפל בו.
נירה שפק: אז זה אחד הדברים ואנחנו נטפל בו, ואני חושבת שגם פה צריך להגדיר כמה נושאים, ואבתיסאם, אני אשמח לעשות כמה נושאים, אחד זה החסם הזה.
נירה שפק: אני לא אכנס לכל הנושא של ההיטלים, כי יאמר לזכותו של שר החקלאות, עודד פורר, שישבתי איתו בפגישות קבועות, הוא עושה עבודה בנושא הזה.
נירה שפק: עצם העובדה שעכשיו נפתחו עוד מכסות לעובדים זרים, זה לא מספיק, אבל אנחנו נעשה עוד.
נירה שפק: עודד מתעסק בהיטלים, שרת הפנים, איילת שקד, דיברה על נושא ההיטלים כשהיא באה להציג בוועדת הכספים, אני חברה בוועדת הכספים, והיא אמרה שהיא מחויבת לזה, ובסוף, יש כאן גם כנסת וגם ממשלה, או קואליציה בממשלה, ובקטע הזה זה באמת הכנסת, כי אנחנו מכל הקצוות מבינים את הנושא הזה.
נירה שפק: צריכים לבוא ולראות איך מקלים ואיך מוצאים את נקודת האיזון ולא פוגעים בתנאים.
נירה שפק: אני רוצה לומר עוד שני דברים.
נירה שפק: אחד, הוא שהיום זה יום האקלים ואיכות הסביבה, ואנחנו לא מבינים את חומרת העניין כנראה, בעיניי.
נירה שפק: אני באה מעוד דיונים עכשיו בוועדת החוץ והביטחון על הנושא הזה, ואנחנו נגיע למצב שאנחנו נצטרך לחזור למשקים הקטנים, כי יהיה מאבק על הכל, מהגלובלי והגדול, ואם אני מכניסה את הקטע שלי כוועדת חוץ וביטחון, המלאים שלנו והיכולת שלנו ייפגעו, אתם זוכרים מה קרה בפנדמיה כשפתאום נעצרו ומאיפה מביאים את זה.
נירה שפק: איך אנחנו בונים את עצמנו לאכול את התוצרת פה, ופחות לייבא ופחות מוצרי מדף, ואת כל הנושא הזה צריך לתכלל ביחד.
נירה שפק: ורק הנושא האחרון, סליחה, זה נושא שממש חשוב לי לפתוח אותו, לעובדים זרים פלסטינים.
נירה שפק: אנחנו באים ואומרים, וזה לא רק בחקלאות, ההנהון משמאלי מוכר.
נירה שפק: חבר'ה, אם נחשוב רגע מעבר לגבולות של עובדים זרים בחקלאות, זאת תפיסתי, שבאה ואומרת שככל שנייצר עבודה, שותפות, אכפתיות, יש למה לעבד.
נירה שפק: אנחנו בעוטף עזה זוכרים את התקופה שאצלנו במפעלים עבדו עובדים פלסטינים, בחקלאות עבדו עובדים פלסטינים.
אבתיסאם מראענה: איך היה?
נירה שפק: היה מצוין.
אבתיסאם מראענה: יופי, אני שמחה לשמוע.
נירה שפק: ולכן, צריך להכניס את זה ולעשות עבודה עם משרד הביטחון ועם כולם, איך פותחים גם את הדבר הזה, כי כולם אומרים עובדים זרים ומדברים על תאילנד ו-וייטנאם, סליחה יש לנו כאן עובדים מעבר וזה win win.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז בעצם אנחנו דיברנו על 25,000 עובדים זרים שהם מתאילנד, ומהי בעצם המכסה של עובדים פלסטינים שעובדים בחקלאות?
קריאה: סביב ה-5,000.
אסף לוי: אין הרבה הבדל, יש 6,500 קבועים ועוד כ-11,000 עונתיים, והמכסה לא מהווה חסם.
אסף לוי: מה שמהווה חסם הוא האזור הגיאוגרפי.
אסף לוי: הרבה מהחקלאות שצריכה הרבה עבודה נמצאים בפריפריה ולא במקום שקרוב למעבר.
אסף לוי: וגברתי חברת הכנסת דיברה על כך שיש לנו הרבה עובדים פלסטינים, אם יורשה לי לנחש, דיברת על העובדים מעזה שכרגע מדברים עליהם ומנסים לפתוח את זה.
נירה שפק: לא רק, אבל הדגש עכשיו הוא על עזה.
אסף לוי: אנחנו כמשרד בעד, תומכים, וככל שהחקלאות והחקלאים ירצו ויהיה ביקוש, אני מאמין שהממשלה תגדיל את המכסה לפלסטינים.
אסף לוי: כיום, המכסה לא מהווה חסם.
נירה שפק: אני רוצה רק להגיד, שיש היום חקלאים, כולל בעוטף, שמדברים בצד השני עם הסבא והאבא שעבדו אצלם, ואומרים, איזה עצוב זה שהדור הזה המתפרע לא מכיר את מה שהיה לנו כאן, וזה כלי חשוב גם מבחינת חוסן מדינת ישראל.
אבתיסאם מראענה: אני נותנת ליועצת המשפטית לשאול שאלה.
נועה בן שבת: רציתי לשאול, את דיברת על המפקד ועל מספר העובדים הדרושים לפי המפקד, האם אתה מדבר על כך שהמפקד מתייחס רק לעובדים הזרים?
נועה בן שבת: גם לעובדים הפלסטינים?
נועה בן שבת: גם לעובדים הישראלים?
נועה בן שבת: למי הוא מתייחס המפקד הזה?
נועה בן שבת: המספר של ה-48,000?
אסף לוי: המפקד הוא לעבודה שכירה בניקוי עבודה עצמית של החקלאי.
נועה בן שבת: אז זה כל העובדים השכירים, זה יכול להיות עובדים ישראלים, זה יכול להיות עובדים פלסטינים וזה יכול להיות זרים.
נירה שפק: סליחה שלא הייתי קודם, הוצגה טבלה של כמה מאיזה ארץ מוצא?
אבתיסאם מראענה: יש לנו רק תאילנד לפי הסכם בילטרלי, ויש לנו פלסטינים.
נירה שפק: כמה?
אסף לוי: 25,000, המכסה עד חוק ההסדרים האחרון עמדה על 25,200, לאחר חוק ההסדרים המכסה הקבועה על ידי הממשלה היא 31,200, אבל הוסכם שבגלל מגבלות זה יגיע בפעימות.
נירה שפק: כמה בפועל היום?
אסף לוי: ל-2022 28,000 פלוס 700 לעוטף עזה.
קריאה: כמה קיימים עכשיו בשטח?
קריאה: 26,000
אסף לוי: התוספת על הנייר התקבלה בסוף אוגוסט, לוקח זמן להגיע.
נירה שפק: רשות האוכלוסין יודעת לענות כמה בפועל?
שושנה שטראוס: 26,000
נירה שפק: 26,000 בפועל?
אבתיסאם מראענה: חברות וחברים, אנחנו התחלנו את הדיון ואתם לא הייתם פה, אז אם חסר לכם חומרים נא ללכת וללמוד לצפות בוועדה שלנו המוקלטת ולקבל נתונים.
אבתיסאם מראענה: אני פשוט רוצה לתת לכל מי שנרשמה ונרשם את זכות הדיבור.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה ללכת כרגע ל"קו לעובד" ולשמוע סקירה מעוה"ד אורית רונן, איפה את יושבת?
אורית סטרוק: היי, נעים מאוד, אני רכזת החקלאות ב"קו לעובד" ואנחנו מטפלים מידי שנה במאות ואפילו אלפי פניות שונות ומגוונות מעובדי חקלאות, בין אם תאילנדים ובין אם פלסטינים.
אורית סטרוק: מהניסיון שלנו, כי אנחנו מטפלים בעובדים זרים גם בענפים אחרים, המצב של עובדי החקלאות בארץ, הם מהעובדים המוחלשים ביותר, בין אם זה בגלל הנתונים שאין לנו בעצם שליטה עליהם, הם מגיעים לכאן והם לא דוברים את השפה, בדרך כלל הם דוברים תאית בלבד ואפילו לא אנגלית אז קשה לתקשר איתם, מטבע הדברים הם מושמים במשקים מבודדים ומרוחקים בפריפריה, ויש גם הבדלים תרבותיים.
אורית סטרוק: כל אלה ביחד מביאים לזה שהקושי לתקשר איתם, פלוס הקושי שלהם לתקשר איתנו, לדעת את הזכויות שלהם ולהתלונן על הזכויות שלהם, מביא למצב שיש גם הרבה מאוד הפרות.
אורית סטרוק: הם עובדים בתנאים הכי קשים, בחוץ, בשמש, בשדות, וחווים גם מגוון הפרות רחב, בין אם זה הפרות של חוקי העבודה, של דיני המגן בעבודה שמופרים לא בבודדים, אנחנו שומעים על הפרות ממש רבות של אי תשלום שכר מינימום בהתאם לחוק, של שעות עבודה רבות ואי תשלום שכר עבור שעות נוספות, של אי מתן מנוחה שבועית, הרבה מאוד מהעובדים מדווחים לנו שהם עובדים שבעה ימים בשבוע ואין להם מנוחה, וגם אם הם לא עובדים שבעה ימים מלאים, בטח ובטח אין להם את המנוחה הנדרשת של 36 שעות ברצף.
אורית סטרוק: בנוסף, הם לא מקבלים תשלום עבור ימי חופש ועבור ימי חג, בהתאם לחוק.
אורית סטרוק: וכמובן, יש את העניין הזה של הפנסיה, שהם לא מקבלים תשלום, וזה תמיד משהו שהם באמת שנייה לפני שעוזבים את הארץ, נדרשים לעניין הזה של אי תשלום פנסיה, ובגלל זה אנחנו חושבים שבמקרה הזה של עובדי החקלאות, הפרשה של כספי הפנסיה והפיצויים לפיקדון הוא דבר מבורך ואנחנו מקווים שזה ייושם כמה שיותר מהר בהקשר שלהם, שזה יבטיח את הזכויות שלהם.
אורית סטרוק: עוד תופעה שלצערי הרב היא נרחבת ואנחנו נתקלים בה, היא תיעוד לא נכון של שעות העבודה שלהם, אי מתן תלושים.
אורית סטרוק: הם בעצמם גם לא יודעים לקרוא עברית ולא תמיד הם מקבלים את התלושים, וגם אם הם מקבלים את התלושים אין להם שום יכולת לקרוא אותם ולראות מה קורה שם.
אורית סטרוק: תופעה חמורה נוספת שקיימת, והיא קיימת אצל העובדים הפלסטינים באופן מובנה, זאת צורת ההעסקה שלהם, יש להם כבילה מלאה למעסיק.
אורית סטרוק: כלומר, כשהעובד הפלסטיני בא לעבוד, יש לו היתר למעסיק ספציפי.
אורית סטרוק: אצל העובדים התאילנדים, לשמחתנו, אין כיום כבילה, אבל הרבה פעמים המציאות היא שיש כבילה בפועל, בגלל שגם אם העובד מבקש לעבור, אם הוא בכלל יודע שיש לו זכות לעבור, כי הרבה פעמים זה בכלל עניין של ידע והוא לא מודע לזה שיש לו זכות לבקש לעבור מעסיק, וגם אם הם יודעים שיש להם זכות לבקש לעבור, לא תמיד אפשר למצוא לו מעסיק אחר.
אורית סטרוק: הרבה פעמים אפילו בגלל שאין היתר פנוי אצל חקלאי אחר.
אורית סטרוק: כלומר, קשה למצוא חקלאי אחר שיש לו מכסה להיתרים.
אבתיסאם מראענה: גם איך הוא ידע שיש חקלאי אחר שמחפש?
אורית סטרוק: העובד בהקשר הזה תלוי לחלוטין בלשכה הפרטית.
אבתיסאם מראענה: אני מבינה, אני עוצרת אותך כאן.
אורית סטרוק: אני רק רוצה רגע להזכיר משהו, אנחנו חושבים שהדרך הנכונה לטפל בכל ההפרות האלה זה בעזרת אכיפה, ולצערנו הרבה אנחנו לא רואים אכיפה מספקת, בטח לא אכיפה שתואמת את כמות הדיווחים שאנחנו מקבלים מהשטח.
אורית סטרוק: בנושא הזה של האכיפה יש את זרוע העבודה שאחראי על האכיפה בנושא של דיני עבודה, כמו ששמענו קודם, ויש גם את מינהל הבטיחות שאחראי על תחום הבטיחות בעבודה, וגם שם יש לצערנו הרב הרבה הפרות בטיחות ואין הדרכות מספקות לעובדים בשפה מובנת להם, ובגלל זה זהו תחום שמועד לפורענות.
אורית סטרוק: יש גם זרוע נוספת, רשות האוכלוסין, שהיא גם כן ממונה על האכיפה, ואנחנו בעצם רואים שאין מספיק אכיפה יזומה, לא של זרוע העבודה ולא מצד רשות האוכלוסין.
אורית סטרוק: לחכות לתלונות, אכיפה שמבוססת רק על תלונות מצד העובדים זה נושא שהוא בעייתי, בטח ובטח במקרה הזה של העובדים התאילנדים, באמת בגלל חוסר הנגישות השפתית שלהם, חוסר היכולת שלהם הרבה פעמים לבוא להתלונן, לדעת למי להתלונן, וגם יש חשש מאוד גדול בקרב העובדים להתלונן, ובגלל זה צריך הרבה יותר אכיפה יזומה.
אבתיסאם מראענה: כן, דיברו על זה.
אבתיסאם מראענה: נציג משרד הבריאות נמצא איתנו?
אבתיסאם מראענה: שלום לך, תציג את עצמך בבקשה ואנחנו נמשיך.
אליהו רוזנברג: שמי ד"ר אלי רוזנברג, אני מנהל המחלקה לבריאות העובד, אני מומחה לבריאות הציבור.
אליהו רוזנברג: מי שריכז את הנתונים אצלנו, המומחיות שלי היא בריאות הציבור אבל יש רופא תעסוקתי במחלקה, ד"ר אורן זק והוא מחובר בזום, ואני אשמח אם אפשר לשמוע אותו.
אבתיסאם מראענה: ד"ר אורן זק נמצא איתנו בזום?
אבתיסאם מראענה: בינתיים עד שיעלה ד"ר אורן זק לזום, אני רוצה לשאול שאלה.
אבתיסאם מראענה: אתם שלחתם לנו היום בבוקר דו"ח וקיבלנו כל מיני נתונים על מוות של עובדים תאילנדים, ואני חייבת להגיד שהנתונים היו מאוד מאוד קשים, אני אשמח אם יש לך את המסמך ושאני לא מתקילה אותך, אני מקווה שיש לך אותו.
אליהו רוזנברג: כן, ד"ר זק פה והוא יוכל.
אבתיסאם מראענה: ד"ר זק?
אבתיסאם מראענה: תוכל להציג לנו את הנתונים והמספרים של מוות טבעי, התאבדויות, וסוגיות ממש קשות?
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו איתך.
אורן זק: כן היי, שלום גברתי.
אורן זק: אז מה שלמעשה שלחנו לכם בנתונים, אלה שקיבלנו מהמרכז הלאומי לרפואה משפטית מהשנים 2015 עד פחות או יותר התקופה הנוכחית, ולמעשה אפשר לראות שסדר גודל של כשני שליש, סדר גודל של כמעט 90 מקרים, זה מוות שקוראים לו מוות טבעי, ועוד איזה משהו כמו שליש, 44 מקרים של טראומה ו/או התאבדות.
אורן זק: למעשה, כשמסתכלים על סדר גודל התמותה השנתית ביחס לאוכלוסייה, זה סדר גודל של 1:1,000 פחות או יותר.
אורן זק: אם אנחנו מדברים על העובדים הזרים התאילנדים, אלה הם היחידים שהצלחנו לפחות לאסוף בהקשר הזה, השיעור הוא יחסית לא נמוך, בטח ביחס לקבוצת הגיל אבל זה משהו שצריך לתחקר אותו.
אורן זק: אני רק אגיד שלגבי המוות הטבעי, אין לנו פילוח של נסיבות התמותה, כלומר, האם מדובר פה על דברים שנידונו גם בעבר, הפרעות קצב או מחלות לבביות כאלה ואחרות שאולי יכולות להיות מאפיינות מבחינה גנטית לאוכלוסייה.
אורן זק: אז ככה שפילוח פנימי של הדבר הזה לא מצוי בידינו.
אבתיסאם מראענה: ביקשתם?
אבתיסאם מראענה: רציתם?
אבתיסאם מראענה: אתם בתקווה שתקבלו כזה פילוח?
אבתיסאם מראענה: ומה זה מוות טבעי, הרי זאת אוכלוסייה לא מבוגרת.
אורן זק: אז זאת אוכלוסייה באמת לא מבוגרת, וכמו שאמרתי, על פניו, נתוני התמותה לא נראים נמוכים.
אורן זק: בשביל לתחקר מוות בגיל כזה צריך לעשות כמובן נתיחה.
אורן זק: אני לא יודע להגיד מה המדיניות היום, בהקשר של האם זה מבוצע, האם זה מקבל את האישור של המשפחה או לא, אני רק יכול להציג את הנתונים שכרגע הגיעו לידינו, בסדר?
אורן זק: אבל זאת שאלה שצריך רגע להעמיק בה, בהקשר הזה של לנסות לפלח את הדבר הזה.
אורן זק: אני רוצה גם להתייחס לשאלה שלכם לגבי בעיות מרכזיות.
אורן זק: אנחנו לפחות מזהים, ואחת הבעיות הבולטות ביחד לעובדים הזרים זה באמת הנושא של רגולציה חסרה ומתכללת בתחום של הבריאות התעסוקתית, שזה משלב הבדיקות והמיון להקמה לעבודה, ועד השלב של בדיקות פיקוח תקופתיות.
אורן זק: זה לא סוד, כמובן, ענף החקלאות טומן בחובו הרבה מאוד גורמי סיכון, מכמובן חשיפה לחומרי הדברה שונים, עבודה בגובה, תנאי מזג אוויר קיצוניים וקרינה סולרית, שעות עבודה, וכן הלאה.
אורן זק: למעשה, למעט עבודה בגובה בחומרי הדברה של זרחנים אורגנים וקרבומטיים, אין החדרה בתקנות לצורך ביצוע של בדיקות תקופתיות לעוסקים בענף הזה, ואנחנו באמת חושבים שיש מקום לחדד גם את התקינה, ואת הדבר הזה כמובן צריך לעגן בחקיקה, בדגש על תקנות הבטיחות בעבודה, שמסדירות היום, כמו שאמרתי, רק את העיסוק עם חומרי הדברה.
אורן זק: כמובן שחלק מהנושא הזה של הפיקוח והאכיפה כולל גם את הנושא של ההדרכות וההכשרות, ולוודא שאנחנו בעצם מנגישים לעובדים האלה את כל המידע לגבי הזכויות שלהם בהקשר של הבטיחות בעבודה והפיקוח הבריאותי.
אורן זק: נשאלנו גם לגבי הנושא של כמה מקרים זוהו לגבי העובדים מתאילנד שנחשפו לחומרי הדברה או ריסוס וחשיפה ממושכת לשמש, אז לצערי אין היום במדינת ישראל נתונים שמגיעים באופן מסודר בעניין הזה.
אורן זק: יש לנו רשם מחלות תעסוקתיות, שעיקר הדיווחים לשם מגיעים משירותי הבריאות בעבודה של קופות החולים.
אורן זק: הדיווחים מאוד מאוד דלים, ואם מסתכלים על הנתונים, הדו"ח האחרון שמופיע שם הוא למעשה מצביע על 27 מקרי תחלואה תעסוקתית מענף החקלאות, ייעור ודייג, אבל בלי שום פילוח, ואין לנו שום יכולת לראות.
אורן זק: יש לנו מקרה אחד שאנחנו מכירים שהיה בשנת 2010 בהקשר של תחלואת חשיפה לחומרי הדברה, אבל הנתונים האלה הם נתונים חסרים, ויש מקום, כמובן, לקיים את זה באופן משמעותי.
אבתיסאם מראענה: תודה, ד"ר זק.
אליהו רוזנברג: יש הצעה שיטתית שהיא נוגעת לא רק לעובדים הזרים, דיברנו קודם על העובדים הישראלים, אז זה נוגע בכלל לעובדים במשק.
אליהו רוזנברג: בחלק מקופות החולים יש שדה שנקרא 'שדה משלח יד', לצערנו, הוא לא קיים בכל הקופות והוא לא ממולא בצורה שיטתית, מסיבות שונות.
אליהו רוזנברג: אני חושב שלו הייתה את ההנחיה והציפייה, שגם יוצאת מהכנסת, למסד את הנושא הזה, שלוקח בעצם דקות כדי שזה יהיה ממוסד.
אליהו רוזנברג: יש לנו רשימה מוכנה של הלמ"ס שהגיע מה- International Labor Organization, וכבר בדקנו עם הקופות, חלק מהקופות מצדדות וחלק אומרות שיהיה קושי, אבל תמיד יש קושי לאמץ משהו חדש.
אליהו רוזנברג: לו היה סיווג, של עובד זר ותחלואה כזאת, יכולנו לעשות אפידמיולוגיה ולענות על כל מה שצריך בלי להתערב, אז אני שוטח גם את הנושא הזה בפנייך.
אבתיסאם מראענה: הדיון הזה על בריאות בהקשר לעובדים זרים זה נושא שאנחנו בהחלט מקדישות לו בשבוע הבא דיון נרחב, בנושא הזה ספציפית.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור לסגן ראש מועצת אשכול, דודי אלון, אתה נמצא איתנו?
אבתיסאם מראענה: תודה על הסבלנות.
דודי אלון: אז קודם כל, זה באמת דיון מאוד חשוב, על כל ההיבטים שלו וכל הזוויות, גם אלה שנוחות יותר או נוחות פחות לצדדים.
דודי אלון: גילוי נאות, אני באתי ממושב יתד, אני גר שם, ממשפחה חקלאית, מגדלים עגבניות, שזה גידולים אינטנסיביים, יש לנו לפחות 15 עובדים זרים שגרים אצלנו במשק.
דודי אלון: אני יכול להגיד, שככל שהשנים עוברות רמת החיים שלהם עולה מאוד, אם זה מזגנים בחדרים ודברים שלא היו פעם.
דודי אלון: גם העלויות שהחקלאי נדרש להם היום, אני עכשיו בכובע של המועצה, אז זה ארנונה והיטל ביוב, וכל כך הרבה הוצאות שאם יש משהו שכן אפשר לעשות והוא לא מצריך כל כך הרבה רגולציה, זה להגדיר את הסכום החודשי ההגיוני פר אדם שמקבל את כל התשתיות כדי לעבוד ולנוח, וזה הרבה מעבר, לפחות פי שלושה ממה שהיום ניתן בכלל להוריד להם בשכר, וזה יכול להוות איזון מאוד מהיר ומאוד צודק, גם בדבר הזה.
דודי אלון: אני יכול להגיד, שבנושא של המכסות, אני לא אחזור על כל מה שאמרו כאן בנושא הפנסיות והמכסות, הכל נכון וצריך לטפל בכל מה שנאמר כאן.
אבתיסאם מראענה: מהו האתגר הכי גדול בעצם במועצה?
דודי אלון: האתגר הכי גדול עבורנו בעוטף עזה, אפרופו מה שנירה סיפרה, אני ב'שומר חומות' עם קסדה ושכפ"ץ רצתי ליישוב שבו באמת היה האירוע וככל שאנחנו יודעים, אפילו הבאנו צוות התערבות חוסן בתאית כדי לשבת עם כל העובדים ולתת להם את כל מה שאנחנו נותנים גם לתושבים הרגילים של המועצה.
דודי אלון: אנחנו רואים בעובדים הזרים חלק מהתושבים וככה מתייחסים אליהם גם, החקלאים מתייחסים בצורה מאוד טובה, תמיד יש את הקיצון, אתם יודעים כמו בכל מקום, אבל הם צריכים את העובדים והעובדים צריכים את החקלאים, ואני גם משווע לפתיחת הגבול.
דודי אלון: אני לא כזה צעיר, אני זוכר את התקופה שהיינו עובדים כתף אל כתף עם השכנים שלנו מרפיח, וזה בהחלט דבר שצריך לשאוף אליו בחזרה.
דודי אלון: אז אני אגיד שהאתגר הכי מרכזי הוא בעצם העייפות, היעדר כוח האדם, שבעצם מייצר את כל התופעות שנמצאות בשוליים, של הסמים, של ההתשה, של השעות הנוספות וכל מה שמשתמע מזה, וצריך, א' לפתוח את זה בצורה ברורה, ו-ב' והכי חשוב, לשמור את האיזון של המעסיק.
דודי אלון: אני באתי מהעולם העסקי, הייתי שם המון שנים והעסקתי עובדים.
דודי אלון: יש בישראל נטייה לכך שהעובדים הם מה שנקרא הדבר הכי קדוש ולא נוגעים בהם, ותמיד כשהולכים לבית הדין לעבודה עו"ד תמיד ייעץ לי להגיע להסדר לפני כי בבית המשפט אני תמיד אפסיד כמעסיק, ואין איזון בצד הזה, וצריך שעובד שמגיע, ידע שאם הוא משתמש בסמים או שהוא לא עובד כמו שצריך, הוא יכול ללכת הביתה בסוף השנה ולא לעבור לאן שהוא רוצה ולהסתובב בארץ ולהמשיך ליהנות בזמן שהחקלאי ללא כוח אדם.
דודי אלון: אלה הדברים המרכזיים, ואני אשמח שהחקלאים ידברו.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור לטל שפירא, חקלאי, בבקשה.
טל שפירא: שלום, אני טל שפירא, אני מצופר ואני מייצג פה את חקלאי הערבה.
טל שפירא: יש פה חקלאים מכמהין, יש פה חקלאים מעוטף עזה, ואתם צריכים להבין, אנחנו באנו לפה ומה שמניע אותי אלה שני דברים.
טל שפירא: אחד, שהמושבים הולכים ונסגרים.
טל שפירא: נסגרים, זה אומר שאף אחד לא משכיר את המשקים.
טל שפירא: אנחנו בצופר 100 משפחות, נשארו 25 חקלאים פעילים.
טל שפירא: בעין יהב, 150 משפחות, המושב הכי ותיק בערבה, נשארו 20 ירקנים.
טל שפירא: אנחנו ביטחון המזון למדינה.
טל שפירא: אם אתם רוצים שיהיו פה ירקות ופירות ותוצרת ישראל, אתם חייבים לשמור עלינו.
טל שפירא: אז מה שמניע אותי זה, אחד, שהמשקים שלנו נסגרים ושאין אופק ואין שום עתיד, ושתיים, דיברת על זה בהתחלה, יש לי בן שהוא בקבע בצבא, שנתיים, וכשהוא בא ושואל אותי בשביל מה אני רוצה שהוא יחזור לפה, אז אני יושב עם עצמי וחושב, ואני אומר לו שימשיך בצבא כי אין לו מה לחזור לפה.
טל שפירא: כל אחד שיושב פה בשולחן הזה, וגם שר החקלאות, לא היה נותן לבן שלו לחזור לחקלאות במצב הקיים.
טל שפירא: זה מצב שאנחנו רק מגדלים הפסדים, ועכשיו אני אסביר לך על מה אני מדבר.
טל שפירא: הדרישות שלנו הן כאלה, אני חקלאי פעיל, אני 30 שנה מצופר, לא מהיום, ואני לא בא לפה בשם ארגון חקלאים, יש לנו יותר מידי ארגונים ויותר מידי הנהגה, ואחרי 30 שנה הגענו למצב שמשקים נסגרים.
טל שפירא: בסוף יישארו רק עסקנים ופוליטיקאים ולא יישאר לכם חקלאי אחד פה במדינה, לשם אנחנו הולכים.
טל שפירא: הדרישות שלנו הן ברורות מאוד.
טל שפירא: אנחנו רוצים להגיע להסכם העסקה הוגן, גם לחקלאי וגם לעובד, אני לא נגד העובד, אני בעד העובדים.
טל שפירא: אנחנו דורשים להפריד את הסכם ההעסקה של העובד הזר מהעובד הישראלי, ולמה?
טל שפירא: כי העובד הזר בא לפה לתקופה מסוימת, הוא לא משתקע פה, הוא בא לפה גג לחמש שנים והוא חוזר לארצו.
טל שפירא: פנסיה, לא מגיע לו כי הוא לא נשאר פה עד לגיל פנסיה, על מה מגיע לו פנסיה אני לא מבין, זה דבר בסיסי, אם בתאילנד אין לו פנסיה אין שום סיבה שפה תהיה לו פנסיה, זה קודם כל.
טל שפירא: ברגע שאנחנו ניצור הסכם שאפשר להפריד בין עובד ישראלי לעובד זר, נוכל להתחיל לטפל בכל הבעיות, כי הבעיות פה זה גם שינויי חקיקה וגם תקנות שהתווספו במשך השנים.
טל שפירא: כשאני באתי ב-1993, בתלוש המשכורת היו רק שעות, שעות נוספות, וביטוח רפואי, ולאט לאט הוסיפו והוסיפו כל מיני מטלות בשביל לחסל אותנו.
טל שפירא: באה אורה נמיר ז"ל בישיבת ממשלה וקבעה שהם צריכים להקשות על החקלאים, והתחילו להוסיף.
טל שפירא: היום יש צו הרחבה בחקלאות, אני לא יודע אם פה במשרדי הממשלה יש את צו ההרחבה הזה, שזה 730 שקלים בחודש.
טל שפירא: יש שם דברים שבתאילנד הוא יכול רק לחלום עליהם, וקודם כל את זה אנחנו דורשים לבטל.
טל שפירא: עכשיו, שתבינו, אני לא נגד השעות, אני לא מדבר איתך על שכר שעה, אני מדבר על כל מה שמעבר למשכורת.
טל שפירא: היום, שתדעו לכם, אין שום גידול במדינת ישראל שמסוגל לשלם את הסכם ההעסקה הזה, בגלל זה רודפים אותנו מ"קו לעובד" ועורכי דין, ומה שעושים לנו זאת רדיפה יום-יומית.
טל שפירא: החקלאי צריך לקום ולהתעסק בגידול, הוא לא עבריין, אנחנו משלמים לפי החוק, ובגלל זה מאות משקים נסגרו, כי הם לא מסוגלים לשלם את זה.
טל שפירא: היום, העלות של תאילנדי היא 8,000-9,000 שקלים עם הכל, אז שתבינו.
אבתיסאם מראענה: לסכם בבקשה.
טל שפירא: רגע שנייה, אני אעשה את זה קצר.
טל שפירא: דבר שני, ביטול האגרות.
טל שפירא: היום, גברתי תראי, אני משלם על אגרה של חידוש ויזה 1200 שקלים למשרד הפנים על המדבקה בדרכון, זה דף שאני יכול להשאיר לך אותו פה, ועוד 175 שקלים אגרת רישיון, זה דף של משרד הפנים, לא שלי.
טל שפירא: חוץ מזה, אני משלם למשרד העבודה לפי ההקצאה שלי שהיא שש ויזות, ואני משלם למשרד העבודה עוד 600 שקלים על כל עובד, זאת אומרת, עוד 3,000 שקלים רק על המכתב, מכתב אישור.
טל שפירא: מכתב ממשרד העבודה עולה לי 600 שקלים לכל עובד.
טל שפירא: זאת אומרת, אם היו לו עשרה עובדים, הייתי משלם על המכתב הזה 6,000 שקלים, והייתי משלם למשרד הפנים עוד 12,000 שקלים.
טל שפירא: עכשיו, שתביני, זה כל שנה מחדש.
טל שפירא: כל שנה מחדש העלות הזאת היא 2,100 שקלים עבור חידוש מדבקה.
טל שפירא: כשבזמנו, לפני בערך עשר שנים ירדתי למשרד הפנים באילת עם חמישה דרכונים שלי, ושילמתי 50 שקלים על מדבקה בדרכון.
טל שפירא: היום עשו מזה 2,100 שקלים על המדבקה בדרכון כל שנה מחדש, על מה?
טל שפירא: זאת גניבה לאור יום הדבר הזה, תכפילי את זה במספר העובדים.
אבתיסאם מראענה: אוקי, טל רגע.
טל שפירא: דבר שלישי, העוול הכי גדול, זה התיקון של עלות אחזקת עובד.
טל שפירא: עלות אחזקת עובד זה אומר, החדר, מכונת הכביסה, המזגן, כל מה שמתקלקל אני צריך להחליף לו.
טל שפירא: לפני חודש היה לעובד שלי כאבים בצוהריים, לקחתי אותו לבית החולים סורוקה, הבאתי לו אמבולנס מדימונה בדרך, אני גר בצופר שזה שעה וחצי מאילת ושעה וחצי מבאר שבע, נשארתי איתו עד 02:00 בלילה עד שאשפזו אותו, ב-06:00 בבוקר לקחו אותו לניתוח אפנדיציט, וביום שישי חזרתי להחזיר אותו אחרי שלושה ימים.
טל שפירא: עובד אחר, לקחתי אותו בדחיפות לרופא שיניים בבאר שבע כדי שיעשו טיפול בשיניים כי אין רופא שיניים בערבה.
טל שפירא: את העלויות האלה החקלאי לא מקבל, את כל הבזבוז של היום והדלק והנסיעות, וזה בתוך עלויות אחזקת עובד.
טל שפירא: המדינה מאשרת לנו, בגלל שהוא תאילנדי היה 230, באה איילת שקד והעלתה לנו את זה ל-530, עשתה לנו טובה.
טל שפירא: העלות האמיתית היא 1,500 שקלים לפחות.
טל שפירא: יש עבודה שנעשתה ב-2012 על ידי חברת פרטו, חברת כלכלנים לא טל שפירא אלא כלכלן מומחה שלקח אותו דובי אמיתי מהתאחדות האיכרים, והעבודה הזאת מ-2012 אומרת שהעלות היא 1,250 שקלים זה עלות העובד.
טל שפירא: יש עבודה נוספת של סופר, שלקחה אותו התאחדות חקלאי ישראל לפני שנה, הוא היה יועץ בכיר בכלכלה, והעבודה הזאת אומרת שהעלות היא 1,400 שקלים, נכון לעכשיו.
טל שפירא: המדינה מאשרת לנו 530 שקלים.
טל שפירא: אם לגברתי או לכל חבר כנסת אחר יש יחידת דיור, אז אם את מחזיקה שם תאילנדי את יכולה לנכות לו 530 שקלים, אבל אם את מחזיקה עובד ישראלי בחקלאות, את יכולה לנכות לו בין 1,500 ל-2,500 שקלים, כי זה מה שמקובל.
טל שפירא: הבת שלי לומדת בבאר שבע, היא משלמת מה שמקובל במגורים, אז היא משכירה דירה עם שני שותפים ב-3,300 שקלים.
טל שפירא: אני חושב שזה לא העסק של המדינה, היא לא צריכה להתערב בזה בכלל.
טל שפירא: אני בניתי את יחידת הדיור הזאת ונהוג לקחת את מה שמקובל באותו אזור, זה קודם כל.
אבתיסאם מראענה: תודה, טל.
טל שפירא: רגע, דבר אחרון.
אבתיסאם מראענה: טל, תקשיב שניה, רגע אדוני, תן לי להסדיר את השיחה.
אבתיסאם מראענה: אדוני, תעזוב את המיקרופון, זה עושה רעש, ותנשום.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה שתישמע, תשתה קצת מים, הכל בסדר, עזוב את המיקרופון ואני מקשיבה.
אבתיסאם מראענה: נקודה אחרונה בשביל לתת לעמיתך להגיד את הדברים שלהם, לאט לאט, אני רוצה שהקול שלך בהקלטה יהיה מצוין.
טל שפירא: תודה.
טל שפירא: קודם כל, כל הכבוד לך על הוועדה, זאת ועדה מאוד חשובה, כך אני חשוב.
טל שפירא: הפתרון לבעיה של העובדים קשור לחמישה משרדים, למשרד המשפטים, למשרד הכלכלה, למשרד החקלאות, למשרד האוצר, ולמשרד החוץ.
טל שפירא: אני אתן לך דוגמה קטנה, במשרד החוץ לקחו את המשתלמים ושינו רק את המינוח מ'משתלמים' ל'פועלים', ונתנו להם את כל הזכויות, ולא רק זה, אלא גם החריגו אותם.
טל שפירא: משתלם, שתביני, זה ילד בן 20 מכל מיני מדינות, שבא לפה לארץ לעשרה חודשים, והוא מקבל פנסיה ופיצויים, לישראלי לא מגיע פנסיה ופיצויים אחרי עשרה חודשים.
טל שפירא: הלך משרד החקלאות, הוציא את זה ממשרד החוץ, ושינה את ההגדרה מ'משתלמים' שזה סטודנטים בעברית, ל'פועלים'.
טל שפירא: ברגע שההגדרה השתנתה, מגיע לו צו לעובד ופנסיה ופיצויים והכל.
טל שפירא: אני רוצה שבסוף נצא מפה עם ועדה בין-משרדית שתטפל בהכל, לנו החקלאים אין לנו "קו לעובד", אין לנו מי שדואג לנו, רודפים אותנו כבר שנים ולא נשארו חקלאים.
טל שפירא: אתם רוצים שנהיה פה ונייצר את המזון או שאתם רוצים לייבא מטורקיה, תראו מה עשה עכשיו הטורקי הזה.
אבתיסאם מראענה: טוב, טל.
טל שפירא: התפקיד שלכם הוא ליצור פה אופק לחקלאים, שתבינו, אין שום גידול שמסוגל לשלם את הסכם ההעסקה הזה, חובה ליצור הסכם העסקה חדש שגם יהיה טוב לעובד וגם יהיה טוב לחקלאי, אי אפשר רק לדפוק את החקלאי.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה, טל, שמעתי אותך.
טל שפירא: זהו, תכניסו את זה טוב טוב ל-D.N.A אחרת לא יישארו חקלאים פה במדינה, ואנחנו אולי 3,000 לא 8,000, שתדעי.
טל שפירא: משהו אחרון אמרון, זהו, רק דקה.
אבתיסאם מראענה: לא, אני לא מסכימה.
טל שפירא: כשאת פותחת את המקרר, 90 אחוזים ממה שאתם מכניסים לפה, תחשבו רגע, זה בא מהחקלאות, אז תדעו את זה טוב, כל יום שאתם אוכלים משהו, 95 אחוזים ממה שאתם אוכלים בא מהחקלאות, מישהו גידל את זה.
אבתיסאם מראענה: תודה לחקלאים ולחקלאיות על כל מה שנמצא במקרר ומה שעוד יגיע למקרר.
טל שפירא: כן, את צריכה לדעת מאיפה זה הגיע, זה לא הגיע מרמי לוי.
אבתיסאם מראענה: בסדר, אדוני, אני מפרגנת לך, חוץ מזה אתה חושב - - -
טל שפירא: לא, בסדר, אבל אתם חייבים להבין שיש צד שני שגומרים אותו, הורגים אותו, תבינו את זה, זה הכל.
מופיד מרעי: מבינים, די.