GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עינת קולמן: אבל פה, אז רגע, בנושא של קשישים ונכים, אנחנו צריכים אותכם כן מפוקח, כשאנחנו מדברים על אנשים שהם לא חסרי ישע, את צודקת, אבל של חסרי ישע, צריך לדאוג להם, מעבר לזה, גם אנחנו וגם אנשי המאבק, בלהילחם בתרמית העובדים הזרים בסיעוד, מדווחים הרבה פעמים שמגיע אליהם עובד זר והם לא יכולים לדעת עליו שום דבר, אין להם שום מערכת שתגיד להם, אם הוא שתה אלכוהול, אם הוא הרביץ, האם נטש, האם סחט, אנחנו רוצים מערכת שתהיה מסודרת, שאנחנו נדע על העובד הזר, גם דברים טובים וגם ביקורות ואנחנו רוצים לדעת, מי האדם שהולך לטפל בחולה אלצהיימר, בהורה ובילד ולכן מפוקח זה חשוב.
אבתיסאם מראענה: תודה עינת.
אבתיסאם מראענה: תודה, תודה, אני מבקשת לא להתפרץ, היום הייתי כנראה נחמדה וכולם פה הפכו להיות זה, לא לדבר באמצע, צריך לסיים את הדיון, כי עוד עשר דקות, אני לא אמורה להיות פה.
אבתיסאם מראענה: שמואל נמצא איתנו, או משה רוטמן.
שמחה רוטמן: טוב, אני אבזבז חלק מהשלוש דקות, להודות לך, את הכנסת אווירה ברוח חדשה בוועדה, יש שינוי אמיתי וגם לשרת הפנים וגם לרשות האוכלוסייה וההגירה ואני אגיד את זה בצורה מאוד פשוטה.
שמחה רוטמן: אנחנו עם חוק שלא מתאים וצריכים לתקן אותו, הסיפור של ה-13 שנה ויום, שכבר אי אפשר להעסיק, הוועדה ההומניטרית היא נפלאה, אבל היא לא עומדת מעל החוק ומשה נקש מייעץ לשר וכמובן, הוא לא יכול לאשר משהו שהוא לא בהתאם לחוק, אז זה דבר ראשון.
שמחה רוטמן: אני גם נוגע בנושא של שכר המינימום, שעומד לעלות, אחרי שקצת מהעיבוד של הקצבאות הנמוכות תוקן, מה ייקרה עכשיו, אם יעלה השכר מינימום, עכשיו, הייתה החלטה מאוד אנושית, של בג"צ, לתת להם שכר מינימום למטפלים ואין לי שום דבר נגד, להיפך, רק שיהיה לנו את היכולת, אבל היכולת צריכה להינתן לנו משיפוי של המדינה, של המחוקק, שם קיבלנו גב קר וזאת אחת הבעיות, שאנשים שמגיעים ממקומות שמרווחים 50 דולר בחודש, אני יכול לומר, שבמדינות אירופאיות, או אחרות, שמעסיקים עובדים זרים ואולי אפילו אחים, התנאים הם הרבה יותר קשים, המשכורות הרבה יותר נמוכות.
שמחה רוטמן: ומה שאני רוצה לומר, אנחנו מנסים להיות אנושיים ולהראות לעולם כמה שאנחנו טובים, אבל פה, את הקשישים ואת הנכים הקשים, אנחנו בעצם, נטשנו.
שמחה רוטמן: החברות כוח אדם, אין להם הרבה מה לעשות, הן משחקות בדיוק עם הקלפים שיש להם, אין להם שום אפשרות להפעיל שום סנקציות ולא לעובדים הסוציאליים שלהם על כל מטפל, מי שמשחק בקלפים, זה העובדים הזרים, וכאשר, החברות כוח אדם למדו, שאם מישהו נוטש עובד, אין פה עניין שאפשר להפעיל עליו סנקציות, או כוח, מצד שני, גם אין להם מישהו אחר לספק, אז באים ואומרים תביאו עוד עובד מחו"ל, כי שמה הכסף הגדול ואין עיני צרה שמישהו ירוויח, אבל אלוהים ישמור, אנחנו עם אנשים מונשמים ועם נכים דמנטיים ועם נכויות כל כך קשות, שחלקם צריכים השגחה 24 שעות.
שמחה רוטמן: אנחנו גם הפכנו להיות מעסיקים, איפה נשמע כדבר הזה, אני במשך 19 שנה צריך לנהל את כל הדברים האלה, כלומר, אני גם זה שמחליף את כל המטפלים שנוטשים, או הולכים, כבר ב-19 שנים האחרונות, נטשו אותנו 56 עובדים, לא רוצים לעבוד, לא בתוך משפחה ולא עם נכים מורכבים, אבל גם הם לא מוכנים לעבוד לפי החוק ולא לפי השכר שהחוק קבע, כלומר אנחנו נסחטים.
אבתיסאם מראענה: תודה, תודה משה, סליחה שאני מקצרת, אבל אנחנו כמובן, נשמח לפגוש אותך שוב, לא בזום, גם ולשמוע אותך.
אבתיסאם מראענה: שמואל מזרחי, נמצא איתנו, הסתדרות הגמלאים, לא.
אבתיסאם מראענה: ורמי סלהוב, הוא נמצא איתנו בזום?
אבתיסאם מראענה: רמי איך התגלגלת לזום אני בדרך כלל רואה אותך פה.
רמי סלהוב: תקשיבו, אני רוצה בקשר לקו לעובד, הייתי השבוע בקו לעובד, אנשים שמה היו מסכנים, ברחו, הם מגנים עליהם, קו לעובד מגן עליהם.
אבתיסאם מראענה: לא הבנתי?
רמי סלהוב: העובדים באים לקו לעובד והקו לעובד אומרים להם, תשמעו, אם לא תשלם את ה-30 אלף שקל, אתה תלך לעוד משפטים, אז ראיתי השבוע, יש לי סרטונים של העובדים שצעק בחוץ ויש לי אנשים שמסכנים שמה, עובדים זרים, שבאים לשמה לפני משפט והם רוצים בכוח, את הכסף שלהם.
אבתיסאם מראענה: אני מבינה, אוקי, אז היית בקו לעובד.
רמי סלהוב: אנחנו רוצים להגיד לקו לעובד, שגם אנחנו רוצים הגנה.
רמי סלהוב: גם אנחנו רוצים ייעוץ משפטי, שיהיה לנו עורך דין.
אבתיסאם מראענה: רמי תודה, אני מבינה, אתה בעצם מתוך הוועדה יוצא בקריאה, שאתה גם בתור מעסיק, אתה רוצה הגנה.
רמי סלהוב: צריכים להגן את קו לעובד שלא יעשה מה שהוא רוצה.
רמי סלהוב: - עובדים זרים.
אבתיסאם מראענה: תודה רמי, תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: אני חייבת לסיים את הדיון, כי צריך לסיים אותו.
אבתיסאם מראענה: החזקתם יפה ומדהים ואחלה עבודה עשיתם והבאתם דברים מעולים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לברך קודם כל, את השרה ועל הכוונה שלה לפעול לשינוי חלק מהקריטריונים המופעים בתנאי הסף, לפחות הייתה הצהרת כוונה של כן, התגמשות בתנאי הסף של הוועדה ההומניטרית, כמובן, שאנחנו נפעל ביחד, בשיתוף פעולה, גם עם הארגונים, גם עם השרה, גם עם רשות האוכלוסין, על מנת להביא את המיטב לאותה אוכלוסייה, בטח אוכלוסיות כל כך מוחלשות.
אבתיסאם מראענה: הוועדה מחזקת את הדברים שנאמרו כאן, בהקשר לשינוי שיטת העסקה, מבקשת לתת פתרון כולל לענף הסיעוד הבייתי, תוך מתן תשומת לב מיוחדת בתהליך לבחינת הסוגיות המרכזיות, שמירה על רצף טיפולי, ליווי ומעקב של אנשי מקצוע ונשות מקצוע, בדגש על עובדות סוציאליות.
אבתיסאם מראענה: מתן מענה לקבוצות שמתקשות למצוא עובד, או עובדת בדגש על חולים וחולות סופניים ועוד.
אבתיסאם מראענה: בקשה לרשות האוכלוסין שתפרסם באתר את הסילבוס, על הכשרות העובדות והעובדים, הנדרשת במסגרת ההסכמים הבילטרליים, ככל שיעלו הערות מגורמים בשטח, נבקש מרשות האוכלוסין שתיקח זאת בחשבון.
אבתיסאם מראענה: כמובן, שתעדכן אותנו.
אבתיסאם מראענה: הוועדה קוראת לרשות להנגיש מידע לציבור, באשר לבדיקה חוקיותם, או אי חוקיותם, של אותם עובדות ועבדים.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שזה בהחלט, בעקבות הסקר, יש לנו פה מספר לא מבוטל של תהייה ואני חושבת שאנחנו גם בוועדה כיושבת ראש הוועדה, אני מסרבת לתת יד להעסקה של עובדים ועובדות לא חוקיים.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שאפשר למגר את זה.
אבתיסאם מראענה: השאלה אם בתוך מספר חודשים, או בתום תקופת ההתארגנות, האם אנחנו נוכל לקבל מידע מרשות האוכלוסין, לגבי אותה אוכלוסייה של כ-7,000 מעסיקים שהאם יסדירו את זה בתקופת ההתארגנות, לא יסדירו את זה בתקופת ההתארגנות, משהו צריך לקרות בתוך ה- בפרק זמן מסוים וגם לתת לי מענה, על ה-7,000 האלה, שבעצם, אנחנו לא יודעים לגבי האי חוקיותם של עובדים.
משה נקש: אני אגיד לך, ברשותך, משהו לגבי הדבר הזה, קודם כל, אנחנו נראה את זה בנתונים, זאת אומרת, בסוף תקופת ההתארגנות, אם עובדים יפכו לעובדים חוקיים ופחות עובדים לא חוקיים, אז מן הסתם, זה יצביע על זה.
משה נקש: ברור שלא דיברנו עם כל ה-20 אלף אז אין לנו את ה-7,000 שמית, זה סקר שנערך עם 800 איש, אז אנחנו משליכים מהאחוזים על הכלל, אבל אנחנו מן הסתם, כן, צריך להידרש לדבר הזה, ננסה להנגיש יותר את המידע, כדי שאנשים יידעו וכמובן, הצעדים שייקרו, החל מיוני, או לקראת יוני, אנחנו כמובן לא נחכה לרגע האחרון, ישפיעו גם על הדבר הזה ואנחנו כמובן, עוד נפגש פה, עוד הרבה עד אז.
אבתיסאם מראענה: יופי נפלא ודבר האחרון, אני רוצה בבקשה, לבקש מרשות האוכלוסין, מידע שהוא גם נציג אותו בוועדה, בסוגיית הנטישה, יתקיים אצלנו בוועדה דיון בקרוב, נכון?
אבתיסאם מראענה: מיכל, על סוגיית הנטישה של עובדים זרים ועובדות זרות ואני רוצה לבקש שתכינו לנו מידע לקראת הדיון, של מה היקף של התופעה של הנטישה, אני חושבת שאנחנו שומעות על זה, הגיע הזמן, שאם זה סוגייה של מפחידה נורא וגדולה, אז שנתייחס אליה ואם זה מספרים בודדים, אז גם שנתייחס לזה.
אבתיסאם מראענה: יש משהו נורא מבהיל בסוגייה הזאתי וסיפורים גם אישיים והגיע הזמן שנבין בדיוק, מה המספרים של העובדים שנוטשים ומה עושים איתם.
אבתיסאם מראענה: נראה לי הגיע הזמן.
ענבל משש: יוזמה מצויינת.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לכם תודה, אתם נפלאות ונפלאים, תודה על השיתוף פעולה, תודה לכולם ונתראה בקרוב, בינתיים שיהיה לנו שנה אזרחית מופלאה.
אבתיסאם מראענה: שלום להתראות.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לכולן ולכולם, לכל מי שהגיעה והגיע פיזית, ולכל מי שנמצאות ונמצאים איתנו בזום.
אבתיסאם מראענה: הדיון של הוועדה היום הוא בנושא ביטוח בריאות לעובדות ועובדים זרים, ונגישות שפתית לשירותי רפואה.
אבתיסאם מראענה: בדיון היום אנחנו נעסוק בשלוש סוגיות מרכזיות.
אבתיסאם מראענה: אין ספק שכל הסוגיה הזאת של בריאות עובדות ועובדים זרים ונגישות שפתית וביטוח בריאות היא סוגיה שהרבה משרדים, שבעצם מהרגע שהתחלנו להעלות את הנושא על סדר היום בוועדה, כמובן וכרגיל אנחנו פנינו לכל משרדי הממשלה, ולכל הארגונים שעוסקים במלאכה, וקיבלנו הרבה הרבה חומר, והרבה ניירת.
אבתיסאם מראענה: ועדיין יש חומרים חסרים.
אבתיסאם מראענה: אבל בהחלט זה איתגר את כל המסגרות, את כל משרדי הממשלה, אותנו.
אבתיסאם מראענה: כי מתברר שיש כאן סוגיות מהותיות שבהחלט שווה לתת עליהן את הדעת, ולדון בהן.
אבתיסאם מראענה: ואולי גם, כמו שאנחנו יודעות לעשות בשיתוף פעולה, נשים אותם על השולחן וננטר את הבעיות, את הקשיים.
אבתיסאם מראענה: נתווך, כמו שאנחנו אוהבות לעשות, את הסוגיות, וגם נעשה שיתוף פעולה על מנת לפתור את הסוגיות.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה קודם כל לדבר על השלוש סוגיות שאנחנו נדון בהן בוועדה.
אבתיסאם מראענה: חשוב שתרשמו לכם את הנקודות, כך שנוכל להיות מדוייקות ומדוייקים.
אבתיסאם מראענה: אז יש לנו את הסוגיה הראשונה שאנחנו נדון בה, היא כיסוי ביטוחי לטיפולים הנובעים מתאונות עבודה בתקופת הביניים, בטרם ההכרעה של המוסד לביטוח לאומי.
אבתיסאם מראענה: סוגיה שנייה היא הנגשה שפתית של השירותים בקופות החולים ובמוסד לביטוח לאומי.
אבתיסאם מראענה: סוגייה שלישית היא החרגת שירותי בריאות הנפש מהפוליסה של עובדת ועובד זר.
אבתיסאם מראענה: אני מנקזת לנו ומדייקת לנו את הדיון.
אבתיסאם מראענה: אלה שלוש הסוגיות שנעסוק בהן.
אבתיסאם מראענה: כמובן נתחיל בראשונה.
אבתיסאם מראענה: לפני שנתחיל בראשונה, תמיד כיף להגיד תודה.
אבתיסאם מראענה: אני תמיד אומרת תודה למיכל דיבנר כרמל, מנהלת הוועדה המהממת שלנו.
אבתיסאם מראענה: אבל הפעם אני לא אתחיל איתה.
אבתיסאם מראענה: אני דווקא רוצה להתחיל בכל מי שכמעט ובלתי נראה, שמתחזק לנו את השידור, ואת הוועדה.
אבתיסאם מראענה: ואת המתמללות והמתמללים והאנשים הנפלאות והנפלאים שיושבים כאן אתנו.
אבתיסאם מראענה: אני אף פעם לא ידעתי מה השמות שלכם.
אבתיסאם מראענה: אז אני אשמח שתגידו לי.
אבתיסאם מראענה: תודה שאתם פה, סליחה שאף פעם לא יכולתי להגיד תודה, כי אני לא הייתי בסדר.
אבתיסאם מראענה: אז אני רואה אתכם, אני רואה שאתן עובדות קשה, כל פעם אני חוזרת מהוועדה, מסיימת אותה, ואני אומרת רגע, אבל עבדו שם אנשים, העלו אנשים לזום, הורידו אתם לזום, תקתקו את הוועדה, ובלעדיכם זה לא היה קורה.
אבתיסאם מראענה: אז סליחה שלא יכולתי להגיד תודה קודם, אז תודה רבה.
אבתיסאם מראענה: ואז אני אגיד כמובן למיכל דיבנר כרמל, תודה רבה, החלמה מהירה, ואני מקווה שאת מרגישה טוב, ובלעדיך אנחנו פשוט לא שוות כלום.
אבתיסאם מראענה: ויעל אורבך, גם בלעדיך חיינו היו אחרות לחלוטין, אז תודה שאת קיימת, ונותנת בראש.
אבתיסאם מראענה: תודה לדוברות והדוברים של הוועדה ושל ועדה מטעם הכנסת, חבר שלנו מיכאל, בוקר טוב.
אבתיסאם מראענה: תודה ליועצת המשפטית, שאת בדרך כלל לא איתנו, ואנחנו ממש מקבלות אותך בזרועות פתוחות ופתוחים.
אבתיסאם מראענה: תודה לעוזרת של מיכל, טל, בוקר טוב לך.
אבתיסאם מראענה: תודה לכולם.
אבתיסאם מראענה: שתהיה לנו שנה טובה ונפלאה.
אבתיסאם מראענה: וכמובן אני מצטערת נורא על האסון שקרה אתמול, לפתוח ככה את השנה זה בהחלט כבד, אז אני שולחת את כל התנחומים שלי למשפחות ולפצועים, ושזה יהיה האסון האחרון והאובדן האחרון שאנחנו כולנו כחברה וכבני אדם חוות וחווים, ושלא נדע צער.
אבתיסאם מראענה: בבקשה, אנחנו במעבר חד נעבור לדיון שלנו, והנושא הוא כיסוי ביטוחי לטיפולים הנובעים מתאונות עבודה בתקופת הביניים.
אבתיסאם מראענה: בטרם הכרעת המוסד לביטוח לאומי.
אבתיסאם מראענה: אני אתן את רשות הדיבור לאלעד כהנא, מקו לעובד.
אלעד כהנא: אני אתייחס אולי באמת לנושא של הכיסוי הביטוחי בתקופת הביניים.
אלעד כהנא: אני אחלק פה בין שתי אוכלוסיות.
אלעד כהנא: אחת זה עובדים פלשתינים, שלהם אין כיסוי רפואי, כי המעסיק לא חייב לעשות להם, לפי חוק עובדים זרים.
אלעד כהנא: לבין העובדים שעליהם אני מניח שנדבר היום, שהם מהגרי עבודה ומבקשי מקלט, שבעצם לפי חוק עובדים זרים המעסיק חייב לרכוש עבורם ביטוח רפואי פרטי.
אלעד כהנא: וכשהאנשים האלה נפגעים בתאונת עבודה בעצם הצו, צו עובדים זרים, שמשרד הבריאות הוציא, ושמסדיר את הטיפול באנשים האלה קובע שכשמדובר בתאונת עבודה זה יהיה על המוסד לביטוח לאומי.
אלעד כהנא: אלא שיש פה איזה שהוא פער, כי המוסד לביטוח לאומי נכנס לתמונה רק כאשר התביעה להכרה בפגיעה כפגיעת עבודה מוכרת, מה שיכול לקחת זמן.
אלעד כהנא: אבל בעצם הצו, כמו שהוא מפורש על ידי חברות הביטוח, קופות החולים ומשרד הבריאות, קובע שכבר ברגע שעובד מגיע למיון אפילו, ובתוך המיון כתוב שהפגיעה שבגללה הוא הגיע נגרמה בעבודה, או שהמעסיק שלו ממלא למוסד הביטוח לאומי, לצורך טיפול בתביעה שתיקח זמן, טופס שזו פגיעה בעבודה, כבר אז נפסק הביטוח.
אלעד כהנא: כלומר נוצר איזה שהוא פער בין המועד של הפגיעה, שאז נפסק הביטוח, עד למועד ההכרה של הביטוח הלאומי.
אלעד כהנא: ומדובר באנשים שבעצם מבוטחים גם במוסד לביטוח לאומי, גם בביטוחים פרטיים, הם שילמו בשני המוסדות האלה, גם במוסד לביטוח לאומי וגם לחברות הביטוח, כל חודש, מהמשכורת שלהם, ונותרים בעצם בתקופה קריטית, אנחנו מדברים על אנשים שנפגעו עכשיו בתאונת עבודה, אנשים שגם ככה אין להם הרבה כסף, בלי שום כיסוי ביטוחי.
אלעד כהנא: לטיפולים שהם צריכים בגלל התאונה.
אלעד כהנא: עד שהמוסד לביטוח לאומי יכריע לכאן או לכאן, או עד שיעברו שלושה חודשים, שאז זה חוזר לחברות הביטוח.
אלעד כהנא: ומדובר פה באיזה שהוא אבסורד כי בעצם בסופו של דבר, כשמישהו ייקח על עצמו את הטיפול בזה, זאת אומרת או שהמוסד לביטוח לאומי או שחברות הביטוח ייכנסו לתמונה, יהיה בסופו של דבר ביטוח לכסות את זה, אבל באיחור.
אלעד כהנא: כי זה אחרי שהעובד כבר היה צריך את הטיפולים שלו.
אלעד כהנא: ומגיעים אלינו אנשים, בשנה האחרונה, כולם נדרשים לשלם סכומים אדירים, חלקם מגרדים את הכסף ואחר כך צריכים לרדוף כדי לקבל אותו חזרה, וחלקם, וזה המקרים הקשים יותר, פשוט לא מקבלים טיפול רפואי.
אלעד כהנא: יש החמרות במצבים שלהם לפעמים.
אלעד כהנא: לפעמים, למרבה האבסורד, בגלל שהם לא קיבלו טיפול רפואי במועד, כי לא היה להם כיסוי, כשכבר נכנס מבטח לתמונה, בין אם המוסד לביטוח לאומי, ובין אם חברת הביטוח הפרטית, הטיפולים שעכשיו הבנאדם הזה צריך יהיו הרבה יותר מורכבים ויקרים, כי כבר נגרמו נזקים נוספים.
אלעד כהנא: כך שגם למבטח בסופו של דבר יגרמו נזקים בגלל זה.
אלעד כהנא: אני אגיד שבאים אלינו אנשים בשנה האחרונה, עד לשנה האחרונה לא נתקלנו בזה.
אלעד כהנא: להבנתנו, ופה אולי משרד הבריאות יוכל לשפוך יותר אור, בפועל בעשור האחרון או בשני העשורים האחרונים מה שהיה קורה זה שקופות החולים, שהאנשים האלה לא מבוטחים אצלם, היו לוקחות על עצמן את הטיפולים וההתחייביות ואז מתחשבנות בעצמן עם המוסד לביטוח לאומי או עם חברות הביטוח.
אלעד כהנא: להבנתנו זה השתנה בשנה האחרונה.
אלעד כהנא: למיטב הבנתנו זה גם השתנה בלי שלמשרד הבריאות היה מושג על זה.
אלעד כהנא: מדובר פה בעצם בחברות ביטוח, ואני חייב לתהות גם מה הקשר של משרד הבריאות עם אותן חברות ביטוח, אם יש לו נתונים על מה קורה שם, בניגוד לקופות החולים שמבטחות אותנו הישראלים, מהצד לפחות זה נראה כאילו חברות הביטוח נתפסות כמשהו שוקי, פיננסי, לא קשור לבריאות, למרות שהן מי שאחראיות על הבריאות של האנשים האלה.
אלעד כהנא: ואנחנו פנינו על זה מספר פעמים בחודשים האחרונים, גם למוסד לביטוח לאומי וגם למשרד הבריאות בבקשה להסדיר את זה.
אלעד כהנא: אני מבין שיש איזו שהיא עבודה על זה.
אלעד כהנא: אנחנו כמובן מאוד מאוד שמחים.
אלעד כהנא: אני חושב שלכולם מובן שיש פה בעיה שאין לה סיבה אמיתית להיות.
אלעד כהנא: וכן עולה השאלה אבל של מתי בעצם הנושא יוסדר.
אלעד כהנא: ברור שזה לא יקרה מחר או מחרתיים, וזה מובן.
אלעד כהנא: אבל אנחנו פונים על זה בערך מאז יוני, ולכל בנאדם כזה צריך להבין שמגיע אלינו, ועכשיו לא עובר טיפול רפואי, זה קריטי.
אלעד כהנא: אז למי שמגיע אלינו בזמן הקרוב זה כנראה כבר לא רלוונטי, אבל אנחנו מאוד מקווים שלא נצטרך להתעסק עם זה עוד הרבה, ושזה יוסדר בקרוב מאוד.
אבתיסאם מראענה: אלעד, אתה בעצם מספר לנו סיפור שכזה, אתה אומר בעצם עד יוני או יולי 2020 או 2021, בעצם עובדת או עובד היה מגיע לקופת חולים או למיון בעקבות פגיעה בעבודה, אנחנו מדברות פגיעה לא נפשית, אנחנו מדברות על פגיעה פיזית.
אבתיסאם מראענה: ועקב תאונה.
אבתיסאם מראענה: ואני עושה אבחנה כי אנחנו נתגלגל עם הסוגיה של האבחנה בין פגיעה נפשית טראומטית, לבין פגיעה פיזית.
אבתיסאם מראענה: ואתה אומר היו מגיעות ומגיעים למיון, או לקופת חולים, היו כן מקבלים את השירות, היו מטופלים, ולאחרונה, בשנה האחרונה, משהו השתנה.
אבתיסאם מראענה: אז המשהו שהשתנה אין לך כל כך מידע, או יש לך מידע, אבל אנחנו מפנות אותו בעצם למשרד הבריאות, להבין מה קרה שם, מה השתנה בעצם בשנה האחרונה, ואותה עובדת ועובד שמגיע לקבל את השירות הוא פתאום לא מקבל אותו, או שהוא נדרש לשלם כסף, או שהמצב שלו מתדרדר ואין לו בעצם אבא ואמא.
אבתיסאם מראענה: האם אני מדייקת?
אלעד כהנא: אלינו לפחות התחילו להגיע אנשים במקרים האלה בפברואר-מרץ.
אלעד כהנא: אנחנו פשוט לקח לנו זמן להבין את הסוגיה ומה הסיפור פה, ועד שפנינו למשרד הברייאות זה היה ביוני.
אלעד כהנא: לאבחנתנו, ממה שאנחנו יודעים, לפחות בקופת חולים כללית, כנראה שפשוט השתנו שם התפקידים או שעשו בחינה מחודשת, והקופה לא רוצה לקחת על עצמה את זה יותר.
אלעד כהנא: בעיקר חשוב לנו למצוא לזה פתרון, וגם אולי, במבט רחב יותר, לדעת איך משרד הבריאות מתכוון להיות בקשר עם הסוגיות האלה.
אלעד כהנא: זאת אומרת איך הוא אמור לקבל את הנתונים על מה שקורה בשטח, לא מאתנו, כשאנחנו מגלים שיש בעיה בקופות החולים, בחברות הביטוח, אלא באופן ישיר בעצמו.
אלעד כהנא: וכמובן אני רק אגיד, אני מדבר רק על כאלה שיש להם ביטוח רפואי פרטי, שזה מהגרי עבודה ופליטים.
אלעד כהנא: יש את הסוגיה גם של עובדים פלסטינים שאין להם בכלל ביטוח רפואי,
אבתיסאם מראענה: וזה מוסדר ברשות, הביטוח בריאות של העובדים הפלשתינים?
אלעד כהנא: אני לא רוצה להתחיל עם הפלשתינים כי אני מאמין שזה קצת גדול על הדיון של היום, באמת אין פה ביטוחים פרטיים אבל ההנחה היא שהם יקבלו את הטיפולים הרפואיים בשטחי הרשות.
אלעד כהנא: אבל כשהם נפגעים בתאונת עבודה, שוב, אין להם את המקבילה הזאת, ובעצם הרבה מהם נדרשים לשלם הרבה כסף, עד שהמוסד לביטוח לאומי נכנס לתמונה ולוקח את זה על עצמו.
אלעד כהנא: רוב הפלשתינים מועסקים בבניין, רוב התאונות שם מוכרות בסופו של דבר, אבל שוב, זו סוגיה נפרדת, והיא יותר מורכבת מהסוגיה של אנשים שיש להם ביטוח בריאות, ופשוט צריך לא להפסיק אותו, עד להכרעת המוסד לביטוח לאומי.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, נחזור אליך בסוגיות אחרות.
אבתיסאם מראענה: תודה אלעד.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לפנות למירי כהן, מנהלת קשרי ממשל ותכניות לאומיות במשרד הבריאות.
אבתיסאם מראענה: נמצא איתנו גם גידי פרץ, שהוא מנהל תחום צמצום פערים.
שירה עמנואל: אני שירה עמנואל מהלשכה המשפטית במשרד הבריאות.
שירה עמנואל: אני בעצם מטפלת בצו הזה.
שירה עמנואל: אז כמו שאלעד גם אמר, בעצם הצו עצמו יש בו סעיף שמתייחס לתאונות עבודה.
שירה עמנואל: והוא קובע שבאמת פגיעה בעבודה היא לא פגיעה שמכוסה על ידי הביטוח הרפואי, אלא היא פגיעה שלכאורה אמורה להיות מכוסה על ידי הביטוח הלאומי ולא הביטוח הרפואי המבטח מצד המעסיק.
שירה עמנואל: ויש שלושה חודשים שבהם עד ההכרה בעצם הסעיף די שותק ועולה ממנו שהעובד עצמו הוא זה שצריך לשלם את זה.
שירה עמנואל: ואחרי שלושה חודשים הוא זכאי להחזר מהמבטח הרפואי, כל עוד ביטוח לאומי עדיין לא הכיר בתאונה כתאונת עבודה.
שירה עמנואל: אז זה כדי לחדד, מדובר על זה שהוא זכאי לקבל החזרים, אבל באמת הבעיה היא שהוא לא יכול לשלם, אז הוא לא יילך לקבל את הטיפול הרפואי.
אבתיסאם מראענה: אז מה השתנה בשנה האחרונה?
שירה עמנואל: אז זהו, בעצם מה שהיה בשטח, היתה פרקטיקה שבה קופות החולים, הצו ממש לא מתייחס לקופות החולים, קופת החולים בהקשר שלנו היא ספק השירותים של הביטוח.
שירה עמנואל: הביטוח של המעסיק התקשר לקופת החולים, הוא היה יכול להתקשר עם רפואה פרטית, עם בית חולים, והקופה בעצם לקחה את זה על עצמה באיזה שהוא אופן.
אבתיסאם מראענה: מה זה לקחה את זה על עצמה?
שירה עמנואל: הם בסוף קיבלו על זה כסף.
שירה עמנואל: אני לא נכנסת פה משפטית להתקשרות בין הביטוח הלאומי לקופת החולים.
שירה עמנואל: זה משהו שאנחנו פחות מפקחים עליו.
שירה עמנואל: קופת החולים פה היא לא בכובע של הפיקוח שלנו שאנחנו מפקחים על קופת החולים, פה זו פעילות מעין פרטית שהתקשרה עם חברת ביטוח.
אבתיסאם מראענה: שירה, את אומרת עד לפני שנה בעצם קופת חולים כן פעלה מרצון טוב, מעמדה חיובית, אבל תגדירו לי את זה משפטית, מה המניעים שלה.
אבתיסאם מראענה: הרי זה לא מוגדר, קופת חולים החליטה לקחת את זה על עצמה, מאיזה תוקף?
אבתיסאם מראענה: וכשהיא שינתה את זה גם על דעת עצמה, כי פתאום אני לא יודעת מה קרה שם.
אבתיסאם מראענה: תסבירו לי מהותית איך דבר כזה קורה, והאם על זה היה פיקוח.
שירה עמנואל: אז אני אומרת, על הפרקטיקה הזאת, אני גם לא מאגף הפיקוח על קופות חולים, אני מהייעוץ המשפטי, אני לא הייתי ערה לה.
שירה עמנואל: והיינו ערים לה כשבעצם היא הופסקה.
אבתיסאם מראענה: את לא אישית, אבל מה זאת אומרת לא הייתם ערים לה?
שירה עמנואל: אני יודעת שדו"ח ועדת חורב, שעסק בנושא של עובדים זרים, התייחס לסוגייה הזאת של הצו, התייחס לסעיף הזה, אמר שבאמת עולה ממנו איזו שהיא לקונה, בעצם יש תקופה בשבה העובד לא מקבל מימון עבור השירותים, והוא צריך לשלם.
שירה עמנואל: אבל ידוע להם על פרקטיקה מקובלת, שהיתה מזה כנראה שנים, שבה הקופה היא זאת שלוקחת על עצמה,
אבתיסאם מראענה: פרקטיקה שהיתה כתובה, הסכימו עליה, חתמו עליה, דיברו עליה?
שירה עמנואל: שוב, אני לא יודעת, כי זה משהו שקצת מתנהל בשוק הפרטי, ביחס בין המבטח לבין קופת החולים, שהיא מפוקחת בכל מיני כובעים אחרים, אבל בהקשר הזה זה לא משהו, זה אולי גם קשור לשאלה נוספת של אלעד.
שירה עמנואל: זה לא שאנחנו מפקחים על חברות הביטוח.
שירה עמנואל: אנחנו לא רשות שוק ההון, אין לנו קשר עם חברת הביטוח ועם איזה ספק היא מתקשרת.
שירה עמנואל: פה זה קופות החולים.
שירה עמנואל: ואולי גם אני אגיע לסוף, שהוא יותר אולי מהותי.
שירה עמנואל: בכל מקרה, פנינו לקופת חולים כללית ושאלנו למה השתנתה הפרקטיקה.
אבתיסאם מראענה: למה פניתם?
שירה עמנואל: בעקבות הפנייה של קו לעובד.
שירה עמנואל: הבנו שהפרקטיקה השתנתה ופנינו לקופת החולים.
שירה עמנואל: והיה שיח, והבנו שבאמת הפרקטיקה השתנתה מצד אחד.
שירה עמנואל: מצד שני אין לנו שום יכולת לחייב אותם ולהגיד להם אתם חייבים לשלם.
אבתיסאם מראענה: מה הסיבה?
שירה עמנואל: אם יש פה נציג של קופת חולים כללית אולי הם יציגו את עמדתם.
שירה עמנואל: הבנתי שהיו באמת שינויים, ויש להם איזה שהוא סיכון.
שירה עמנואל: אבל אני מעדיפה שקופת החולים תתייחס לזה.
שירה עמנואל: בכל מקרה, אנחנו באמת בוחנים כרגע תיקון, הצו עצמו שם הכל מתחיל, הוא בעצם מגדיר שלושה חודשים שבהם האדם לא מקבל מימון מלכתחילה אלא רק החזר בדיעבד.
אבתיסאם מראענה: מה העלויות בממוצע, איזה סוג של פגיעות שאנחנו בעצם נתקלות בהם?
שירה עמנואל: אני לא יודעת להגיד לך.
שירה עמנואל: אני כן יכולה להגיד שכמובן טיפול ראשוני, טיפול חירומי, כל אדם מקבל בישראל.
שירה עמנואל: זה לא שמשאירים אותו עכשיו מדמם בזירה.
שירה עמנואל: זה באמת, אני מניחה שזה שיקום, או דברים כאלה שבאמת יכולים בסוף להחמיר את מצבו, אבל הטיפול הראשוני, זה גם חשוב להגיד, הוא מקבל.
שירה עמנואל: הוא מובהל לבית החולים, אף אחד לא מתחיל לשאול אותו מי משלם עליו.
שירה עמנואל: יכול להיות שאחרי זה יגבו ממנו, אבל את הטיפול הרפואי הראשוני הוא בכל מקרה מקבל.
שירה עמנואל: בכל מקרה לגבי הצו התחלנו לעבוד עליו, קיימנו התייעצויות עם גורמי ממשלה רלוונטיים, עם ביטוח לאומי, עם רשות שוק ההון, ויש התייעצויות שקבועות לפי הצו.
שירה עמנואל: כלומר השר צריך לקיים התייעצויות עם הגורמים הקבועים בצו.
שירה עמנואל: ואנחנו בעצם בשלב הזה, ואני מקווה שזה יתקדם.
אבתיסאם מראענה: שירה, את בעצם אומרת, בעקבות הפנייה של קו לעובד, זה מזל שיש קו לעובד האמת היא, שדרכם אפשר לקבל את השטח, זה אחד.
אבתיסאם מראענה: אני מפרגנת להם.
שירה עמנואל: הרבה דברים עולים מהשטח.
שירה עמנואל: יש פניות שמגיעות אלינו פרטניות, ויש פניות שמגיעות מקו לעובד.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם את אומרת שיצאתם להתייעצויות, ובהתייעצויות האלה בעצם איזה שאלה נשאלת, בתוך ההתייעצויות?
אבתיסאם מראענה: מה שאלתם, על מה אתן מתייעצות?
שירה עמנואל: אז יש את הצד של חברות הביטוח, שעליהן מפקחת רשות שוק ההון.
שירה עמנואל: שהן אלה שיצטרכו גם לדעת על תיקון צפוי.
שירה עמנואל: יש פה צד של ביטוח לאומי, שהוא זה שבסוף נותן את ההחזר, או לוקח על עצמו, ברגע שזה מוכר כתאונת עבודה.
שירה עמנואל: וכל שינוי כזה צריך להיות מתואם עם גורמי הממשלה הרלוונטיים, לפחות להתניע את התהליך, שזה שלב שמבחינתי עברנו.
שירה עמנואל: ויש שלב שקבוע בצו עצמו, שהוא התייעצויות עם ארגון המעסיקים הגדול וארגון העובדים הגדול, שזה התייעצויות שקבועות בצו, וחייבים לקיים אותן בטרם התיקון.
אבתיסאם מראענה: ומה אתן רוצות להשיג בעצם, מה המטרה, מה הגישה שלכן?
שירה עמנואל: המטרה היא בעצם ליצור כיסוי גם לתקופה הראשונית.
שירה עמנואל: הטיוטה לא הופצה להערות הציבור כרגע, אז אני גם לא אציג אותה כאן.
שירה עמנואל: אבל המטרה היא למצוא פתרון לבעיה שעלתה.
שירה עמנואל: זהו.
אבתיסאם מראענה: ומה קורה עכשיו, היום, בין עובד, עובדת זרה, מגיעה לקבל אחרי תאונת עבודה, מה קורה איתם?
שירה עמנואל: היום קורה מה שכתוב בצו.
אבתיסאם מראענה: כרגע המצב הוא אותו מצב, אבסורדי,
שירה עמנואל: המצב הוא מצב חוקי.
שירה עמנואל: בצו זה מה שקבוע.
שירה עמנואל: קבוע שבשלושה החודשים האחרונים, עד להכרה, אולי כדאי לפנות גם לביטוח הלאומי לבדוק כמה זמן לוקח עד להכרה, אני חושבת שהם כן מכירים באופן די מהיר, אבל צריך לשאול אותם מה הממוצע.
שירה עמנואל: אבל עד להכרה העובד בעצם מממן לעצמו.
שירה עמנואל: לאחר שלושה חודשים הוא מקבל החזרים.
שירה עמנואל: ומאותם שלושה חודשים והלאה, בדרך כלל לוקח שנה, אז בתשעת החודשים הנותרים הוא מקבל טיפול מצד המבטח, עד שביטוח לאומי נכנס לתמונה.
שירה עמנואל: אבל באמת אני מציעה להפנות לביטוח הלאומי את השאלות האלה.
אבתיסאם מראענה: מירי כהן, את רוצה להציג את עמדתך?
מירי כהן: אני רק רוצה להוסיף, שירה הציגה את המצב המשפטי, ולכאורה באמת היום נוהגים לפי המצב החוקי הקיים, אבל ברור לנו שהמצב החוקי לא נותן את המענה הנכון מבחינת המטופלים, העובדים הזרים.
מירי כהן: זה לא אנשים שיש להם יכולת לממן טיפולים, שהם לא טיפולים זולים.
מירי כהן: אז ברור שאנחנו צריכים לתת מענה, ואני חושבת שיש הבנה והסכמה של כולם שצריך לתת לזה מענה כמה שיותר מהר, כולל גם למנכ"ל וגם לכולם אצלנו.
מירי כהן: שאי אפשר להשאיר את המצב על כנו, למרות שזה חוקי.
מירי כהן: צריך לשנות את המצב.
מירי כהן: לכן אנחנו עושים את כל המאמצים, ואני שמחה שנמצאים פה, אני מאמינה שגם הביטוח הלאומי וגם הגורמים האחרים ששותפים בנושא הזה.
מירי כהן: אין לי בכלל ספק שצריך לשנות את זה.
אבתיסאם מראענה: אילת כהן, נציגת הביטוח הלאומי, בבקשה.
אילת כהן קלוזנר: קודם כל אנחנו באמת מברכים על הדיון, ברגע שהתגלה שיש פה בעיה וברור שצריך למצוא מענה, ולמצוא מענה שאנשים לא יפלו בין הכסאות, וגם שאנחנו נוכל לפעול לפי החוק, ולתת את הטיפול למי שזכאי לו.
אילת כהן קלוזנר: רק לעשות קצת סדר, זה נאמר ככה תוך כדי, כל מי שפונה לטיפול רפואי ראשוני, גם אם בסוף אנחנו לא נכיר בו, על סמך האישור של המעסיק אנחנו כן נותנים את הטיפול הרפואי הראשוני.
אילת כהן קלוזנר: ובאמת כמו שאת אמרת כנראה שהדיון הוא יותר על שיקום והמשך טיפול מעבר לטיפול הראשוני.
אבתיסאם מראענה: למה את מתכוונת טיפול ראשוני?
אבתיסאם מראענה: מגיע בנאדם, נפל מקומה חמש עשרה, אז הגיע לבית חולים.