GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שושנה שטראוס: אנחנו צריכים לבדוק כל מקרה.
שושנה שטראוס: למשל, יכול להיות מקרה של עובדת זרה בסיעוד שלא יצאה במועד לפי התוכנית הרגילה שלנו, אבל אנחנו יודעים שיש פניות לוועדה הומניטרית ולפעמים בדיעבד כן מאשרים את השהייה בישראל.
שושנה שטראוס: כל מקרה כזה – היו בקורונה הארכות גורפות של שהיית עובדי בניין למשל.
שושנה שטראוס: לכן בגלל כל הנסיבות המיוחדות האלו חייבים לבדוק אחד-אחד לפני שאנחנו מעבירים את הכספים, אולי אלו כספים שמגיעים לעובדים בעת יציאתם.
אבתיסאם מראענה: מתי הסיפור הזה יסתיים?
אבתיסאם מראענה: אני חושבת ש-19 מיליון שיושבים אצלכם בקופה, חבל על זה, גם אין על זה ריבית אני מניחה.
אבתיסאם מראענה: אין קופת גמל, אין מה לעשות אתו, שווה להוציא לרווחתם של אותם עובדות ועובדים וילדים שאולי הם צריכים את הכסף.
אבתיסאם מראענה: מתי מסתיימת הבדיקה הזאת?
שושנה שטראוס: שוב, הבדיקה מתבצעת כל הזמן.
שושנה שטראוס: אני מתארת לעצמי אפילו שהם לא חייבים את הכול ואז להעביר, אלא ברגע שיהיה מספר מסוים יעבירו, אבל קשה לי לתת צפי.
שושנה שטראוס: אני מתארת לעצמי שבחצי השנה הקרובה כבר יעבירו חלק מהסכום הזה.
אבתיסאם מראענה: אחרי שיתברר.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור למשרד האוצר, טובה נמצאת אתנו?
טובה ווסר: טובה ווסר, אגף התקציבים באוצר.
טובה ווסר: אני אפרט טיפה לאור מה ששושנה אמרה.
טובה ווסר: בהחלט הועברו למשרד האוצר 33 מיליון שקלים.
טובה ווסר: שנייה, אני בדיוק מגיעה לזה.
טובה ווסר: החל מ-2010 ועד 2020 הועברו 33 מיליון שקלים, כאשר רוב התקציב, כ-30 מיליון, הועבר בשנים 2019 ו-2020.
טובה ווסר: ממש בימים אלו אנחנו מקיימים דיונים מקצועיים, אנחנו בתוך המשרד, גם עם משרד ראש הממשלה, לנסות להבין מה היו השימושים לתקציב הזה, ונשמח לעדכן כשיוחלט – כנראה במסגרת החלטת הממשלה – מה יהיו השימושים בפועל.
טובה ווסר: כמובן שנשמח לשבת עם כל מי שרוצה לדבר אתנו על הנושא הזה, מה השימושים שהם רואים לנכון להקצות לאילו נושאים בדיוק, אבל העבודה הזאת נעשית ממש בימים אלו.
אבתיסאם מראענה: את אומרת שיש 33 מיליון שרק בימים האחרונים – מה, זה בגלל הפנייה שלנו כוועדה?
טובה ווסר: לא, אנחנו כבר ארבעה חודשים, מאז כשקצת נרגע מחוק ההסדרים, מנסים להבין מה עלה בגורל הכספים האלה, מה היו השימושים, בכמה כסף כבר נגעו, כמה כסף עוד נשאר.
טובה ווסר: מהבדיקה הזו עולה כי יש 33 מיליון שקלים.
טובה ווסר: כבר קיבלנו פנייה אחת למימון מעונות יום לחסרי מעמד בתל אביב שנשמח לשקול אותה לחיוב, וכמובן שנחזור אליכם כשתתקבל ההחלטה ביחד עם משרד רוה"מ.
טובה ווסר: זה מה שיש לעדכן בינתיים.
אבתיסאם מראענה: הכספים האלה מהאוצר הם כספים שעוברים לאפוטרופוס הכללי, או שאין לכם קשר?
טובה ווסר: לא, שושנה תוכל להרחיב.
טובה ווסר: יש בחוק חלוקה מאוד ברורה מה מועבר לאוצר ומה מועבר לאפוטרופוס הכללי.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח לשמוע על החלוקה המאוד ברורה.
שושנה שטראוס: זה בתקנות.
שושנה שטראוס: בתקנות קבוע שמעבירים לאפוטרופוס החל מיום כניסה לתוקף של התקנות.
שושנה שטראוס: כספים מלפני המועד הזה, כתוב שאפשר לחלק אותם בלי להעביר אותם לאפוטרופוס.
שושנה שטראוס: בדיון שהתקיים בוועדת העבודה באותה העת שהתקינו את התקנות, סוכם שזה יועבר לאוצר.
אבתיסאם מראענה: ב-2016.
נעה בן שבת: אולי נזכיר שאז סוכם שזה יועבר לאוצר כי האוצר אמר הייתה לי החלטת ממשלה מ-2015 שאמרה שזה ישמש לטיפול בילדי עובדים זרים - -
טובה ווסר: נכון, הייתה כבר החלטת ממשלה כזאת.
נעה בן שבת: - - דווקא בגלל החלטת הממשלה הזאת הכספים לא עברו דרך האפוטרופוס הכללי, אלא הועברו לכאורה לשימוש מידי של האוצר.
נעה בן שבת: אבל אנחנו מבינים שהשימוש לא היה מידי.
טובה ווסר: לא, היה בזה שימוש, אני מניחה שעיריית תל אביב יוכלו להרחיב יותר על מה היה השימוש ואיזה מזומן בדיוק יצא בגין זה.
טובה ווסר: הם חזרו אלינו בחודשים האחרונים לבקש תוספת תקציב, אז אני מניחה שהם ידעו להרחיב קצת יותר על זה.
אבתיסאם מראענה: ונתונים – אתם כאוצר אין לכם?
אבתיסאם מראענה: העברתם כסף ואין לכם נתונים?
טובה ווסר: מה זאת אומרת?
אבתיסאם מראענה: את אומרת שעיריית תל אביב-יפו תגיד מה - - -
טובה ווסר: אלה נתונים שאנחנו מבררים ממש בימים אלה, אבל בגלל שעיריית תל אביב כבר נמצאת פה והם מכירים את הנושא הזה יותר לעומק, אני מציעה שהם ידברו על זה.
טובה ווסר: אנחנו כמובן נשמח לעדכן את הוועדה כשנסיים את הבירור ונבין בדיוק מה יצא ומה לא יצא מתוך התקציב הזה.
מירי אלקיים: על איזה סיוע, סליחה?
טובה ווסר: למעונות היום לחסרי מעמד בתל אביב.
מירי אלקיים: זה עתידי.
טובה ווסר: אבל יש החלטה קודמת בנושא הזה.
אבתיסאם מראענה: נכון, הייתה החלטת ממשלה.
מירי אלקיים: מ-2015.
אבתיסאם מראענה: ב-2016 הייתה תוכנית חירום לארבע שנים שהייתה אמורה להסתיים ב-2019.
אבתיסאם מראענה: השאלה אם ארבע השנים האלה באמת נוצלו, התקציב באמת עבר.
טובה ווסר: בדיוק על זה יש בירור מול משרד הפנים, לנסות להבין בדיוק מה הוקצה ומה בוצע.
מירי אלקיים: אני יכולה לומר שהחלטת הממשלה דאז דיברה על התקופה מ-2015 עד 2019, ארבע שנים.
מירי אלקיים: בכל שנה תקציב של 14 מיליון, בסך הכול 56, אבל ה-14 מיליון היו מורכבים מ-6 מיליון תקציבי ממשלה שונים – אוצר, רווחה, כלכלה ומשרד ראש הממשלה נדמה לי – ו-8 מיליון, היה כתוב כספי פיקדונות.
מירי אלקיים: בסופו של דבר, 8 מיליון לא נוצלו.
אבתיסאם מראענה: לא עברו?
אבתיסאם מראענה: מה זה לא נוצלו?
מירי אלקיים: לא עברו למשרד הפנים, שהוא הצינור.
מירי אלקיים: מה שנוצל זה 6 מיליון כפול 4 מבחינתנו, ועכשיו מתחילים לדבר על תקציב חדש מהחלטה חדשה.
טובה ווסר: נכון.
טובה ווסר: דיברתי עם נציגת עיריית תל אביב לפני כמה שבועות על הנושא זה, ואני מבינה שפשוט לא היה צורך בתקציב הזה.
טובה ווסר: העלות בפועל היא משהו כמו 7 או 8 מיליון שקל בשנה.
טובה ווסר: ניצלתם את תקציב המשרדים וזה הספיק לכם.
טובה ווסר: אם אני טועה, אני אשמח שתסבירו.
מירי אלקיים: אני לא רוצה להיכנס לזה, אני יודעת שמשרד הפנים, שהוא המשרד שנבחר להיות הצינור להעביר לעירייה, והעירייה בתמיכות הוציאה את זה לשתי העמותות המפעילות, - - - ו"לשובע".
מירי אלקיים: שוב, ממה שאני יודעת – אני פשוט מלווה את הדבר הזה מהיום הראשון – לא.
מירי אלקיים: זאת אומרת, לא היו ממש תקציבים קיימים, בסופו של דבר זה לא כי לא היה צורך, אבל זה נכון שההחלטה הסתיימה ועכשיו יוצאים להחלטה חדשה ועדכנית, שזה נכון לעשות, אבל בסופו של דבר, לא נגעו באותם 8 מיליון.
מירי אלקיים: גם משרד הפנים לא ידע על ה-8 מיליון.
אבתיסאם מראענה: אני אעשה סדר.
טובה ווסר: אנחנו צריכים לברר לעומק יותר על ה-8 מיליון, מה עלה בגורלם, לאן הם הועברו, אם הועברו למשרד הפנים ובטעות לא הועברו לעירייה, אני לא יודעת.
טובה ווסר: זה דורש בירור שלנו בהחלט.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אנחנו נקיים ישיבת מעקב שבה אתם תצאו לעשות את הבירור שלכם.
טובה ווסר: אני מציעה שתזמנו את משרד הפנים למעקב הזה, כי הכסף הזה היה אמור להיות מועבר אליהם.
טובה ווסר: אני מבינה שהוא הועבר בפועל, אז כדאי לדבר אתם.
אבתיסאם מראענה: אני מסכימה אתך.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נקיים דיון מעקב וניתן לזה זמן של חודשיים.
אבתיסאם מראענה: חודשיים זה נחמד, אני חושבת, מצוין אפילו.
אבתיסאם מראענה: שיא החורף, אפשר לעשות עבודה טובה, יש שפע.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נקיים דיון בתוך חודשיים ואנחנו נקבל גם מהאוצר וגם משרד הפנים איפה הכסף בארבע השנים לתוכנית החירום בעקבות החלטת הממשלה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נדבר על זה ונעקוב אחרי הנושא.
אבתיסאם מראענה: יופי, מושלם.
יונה שרקי: גברתי, אפשר להתייחס?
אבתיסאם מראענה: יש לנו רשימה ואנחנו ניתן זכות דיבור.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור לעורך דין אלעד כהנא בזום, מזכות לעובד, נמצא אתנו?
אבתיסאם מראענה: אלעד?
אבתיסאם מראענה: עד שאלעד יוכל לעלות לזום, אני רוצה לתת רשות דיבור לד"ר שני בר טוביה, מקדמת מדיניות בארגון א.ס.ף.
שני בר טוביה: אני עובדת של ארגון א.ס.ף, ואני מייצגת את פורום ארגוני הפליטים ומבקשי המקלט בישראל, זה כולל עוד חמישה ארגונים חוץ מארגון א.ס.ף, וגם את "קו לעובד", אבל אלעד ידבר על דברים אחרים והרבה יותר ספציפיים לנושא הזה של פיקדונות עובדים זרים.
שני בר טוביה: אני רוצה לבאס קצת, אני כאן כדי לבאס.
שני בר טוביה: בשתי רמות אני רוצה לבאס – קודם כל, לגבי הצרכים של האוכלוסייה.
אבתיסאם מראענה: שני, למה לבאס?
אבתיסאם מראענה: את רואה שאנחנו משתדלות נורא.
שני בר טוביה: הייתה אווירה נחמדה מדי עד עכשיו, אז צריך לקלקל.
מירי אלקיים: אני לא חושבת שאף אחד צבע תמונה מאוד אופטימית, סליחה.
מירי אלקיים: ממש לא.
שני בר טוביה: ברור.
מירי אלקיים: אנחנו חיים ונושמים את הקהילה הזו כל יום.
מירי אלקיים: ממש לא צבענו תמונה אופטימית.
שני בר טוביה: אין לי ספק, ועל כל דבר מהדברים שאמרת ושחן אמרה אני חותמת כמובן שלוש פעמים, ושמחה מאוד על זה שעיריית תל אביב משמיעה את הקול הזה ועושה את העבודה החשובה שאתן עושות, אני לא התכוונתי להגיד אחרת.
שני בר טוביה: רציתי לדבר באופן כללי שלב אחד קודם איך הגענו עד הלום, ולדבר על הפיל שבחדר, הצרכים של האוכלוסייה הזאת שהפיקדונות – ואני שמחה לשמוע שאם יש כסף, הוא מנותב לצרכים הללו, אבל צריך להזכיר שהצרכים הללו הם לא גזירת גורל.
שני בר טוביה: לא היינו חייבים להגיע למצב שהגענו עם האוכלוסייה הזאת.
שני בר טוביה: הפתרון הוא פתרון סופר פשוט.
שני בר טוביה: לצערי, שרת הפנים לא נמצאת כאן, אבל יש כאן נציגה מרשות האוכלוסין וההגירה.
שני בר טוביה: אחרי 16 שנה שהאוכלוסייה הזאת נמצאת כאן – ואני מדברת ספציפית על הזרים שאינם ברי הרחקה, על מבקשי המקלט והפליטים, 16 שנים שהם נמצאים כאן, פתרון מאוד פשוט, שרביט של קסם שהיה פותר הרבה מדברים שהעלו כאן ואת כל תוכנית העבודה שלי, וזה מעמד.
שני בר טוביה: זה כל כך פשוט.
שני בר טוביה: מעמד א/5.
שני בר טוביה: 16 שנים שאנשים שוהים כאן באופן חוקי לחלוטין כשהמדינה מכירה בזה שהם אינם ברי הרחקה, ונותנת להם אשרות שהייה.
שני בר טוביה: האנשים שזקוקים להגנה בינלאומית ולא מצליחים לקבל אותה בישראל כבר 16 שנים, זה היה פותר במחי קסם, לא היינו מגיעים בכלל לסיטואציה של הבייביסיטרים, שכמו שנאמר כאן על ידי הנציגות של עיריית תל אביב, זו סיטואציה שנוצרה כתוצאה מהדרה חברתית וכלכלית ומשלילה של זכויות.
שני בר טוביה: לא היינו בכלל מגיעים לצורך לטפל בכל הבעיות האלה.
שני בר טוביה: הבייביסטרים, הסיטואציה של הגיל הרך, היא רק אחת מהבעיות.
שני בר טוביה: אני יכולה לדבר על חוסר נגישות לשירותי רווחה בקהילה, כרגע הם זכאים רק להשמות חוץ ביתיות, סתם דוגמה, על הסדרי ביטוח בריאות, בתקווה שבקרוב זה ייפתר לפי הבטחת שר הבריאות, על חוסר שילוב של ילדים במערכת החינוך, על צרכים בלתי נגמרים, וכהנה וכהנה.
שני בר טוביה: זה מגיע לרמות שכשהם רוצים לרכוש השכלה גבוהה הם צריכים להירשם כתלמידי חו"ל – למה?
שני בר טוביה: כי במשך 16 שנה הם חיים עם פיסת נייר במדינת ישראל שנקראת 2/א/5.
שני בר טוביה: 16 שנים של מעמד כזה.
שני בר טוביה: זו הרמה הראשונה.
שני בר טוביה: הרמה השנייה היא לגבי הפיקדונות.
שני בר טוביה: דיברנו כאן מה קורה כשהפיקדונות לא נתבעים, אבל אני רוצה ללכת רגע אחד אחורה, בכלל על הגבייה של הפיקדונות הללו.
שני בר טוביה: המדינה אולי יודעת לגבות אותם, היא לא כל כך טובה להשיב אותם לבעליהם, שזכאים להם.
שני בר טוביה: ספציפית לגבי האוכלוסייה שאני מדברת עליה, זרים שאינם ברי הרחקה, אנחנו יודעים שבג"ץ באפריל 2020 פסק שכספי הפיקדון, החלק העובד – חוק הפיקדון הוא לא חוקתי, חלק העובד אינו חוקתי וצריך להפסיק לגבות אותו ולהחזיק להם את הכספים שנצברו.
שני בר טוביה: אנחנו נמצאים היום שנה וחצי אחרי, ויש מאות מבקשי מקלט שעוד לא קיבלו את הכספים הללו, והמדינה לא יודעת להתמודד עם זה.
שני בר טוביה: זרוע העבודה של משרד הכלכלה ויחידת הפיקדונות של רשות האוכלוסין וההגירה מחליפות האשמות ביניהן, מנסים להעביר אחריות ביניהן – מאות אנשים שלא קיבלו את הכספים שלהם, שהם כספים שלהם בדין, בחזרה.
שני בר טוביה: אני מאוד מאוד מודאגת מהיכולת הבלתי מוכחת של רשות האוכלוסין וההגירה לטפל בכספים האלה ולהחזיר אותם לבעליהם החוקיים.
שני בר טוביה: זה נושא שנצטרך לדון בו, אבל רק רציתי להזכיר את זה שכשאנחנו מדברים על הגבייה של הפיקדונות ועל ההשבה שלהם למי שהם שייכים לו, צריך גם לדבר על זה שהרבה מאוד אנשים לא רואים את הכספים האלה בחזרה למרות שהם זכאים להם.
אבתיסאם מראענה: תודה שני.
אבתיסאם מראענה: שושי, את יכולה להגיד לי אילו מאמצים רשות האוכלוסין וההגירה עושה על מנת לאתר את אותם עובדים ולתת להם את הכסף שלהם?
אבתיסאם מראענה: הרי כספי הפיקדון באו גם בשביל התנאים הסוציאליים וגם לתת עידוד – לכו מכאן בסוף העבודה שלכם.
אבתיסאם מראענה: השאלה הראשונה היא מה אתם ברשות האוכלוסין וההגירה עושות ועושים על מנת להחזיר את אותם כספים?
אבתיסאם מראענה: האם את חושבת שכספי הפיקדון האלה קולעים למטרה?
אבתיסאם מראענה: אנחנו משיגות את המטרה או בסופו של דבר יש הרבה כסף שבשביל זה אנחנו פה מתדיינות, איפה הכסף ולאן הוא הולך ומה הוא עושה?
שושנה שטראוס: אני חושבת שהנושא שהועלה פה לגבי כספי המסתננים שהופרשו לפיקדון וחייבים להחזיר אותם זה נושא קצת שונה.
אבתיסאם מראענה: אחר לגמרי, נכון.
שושנה שטראוס: יש פה את עורכת הדין אפרת לב ארי בזום והיא תוכל לתת את הרקע לנושא הזה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, ולשאלתי?
שושנה שטראוס: לגבי העובדים הזרים, כמו שאמרתי, בהחלט החזרנו כספים.
שושנה שטראוס: יצאו כדין הרבה מאוד עובדים זרים, אמרתי 38,000 עובדים זרים שקיבלו פיקדון.
אבתיסאם מראענה: את זה הבנתי שושנה.
שושנה שטראוס: בסביבות 800 מיליון שקל העברנו וזה דבר ש-א', מעודד אותם לצאת, ב', נותן להם להסתדר בחוץ לארץ, שיהיה להם סכום שהם יוכלו להתחיל בחזרה את החיים שלהם.
שושנה שטראוס: אנחנו מפרסמים – יש זכותון לעובד הזר שהנושא איך לבקש את הכספים מוסבר.
שושנה שטראוס: רוב העובדים בתחומים – לא לכל התחומים יש פיקדון, אני מזכירה את ענף החקלאות, שזה ענף גדול שאין שם פיקדון, אבל בניין, טכנולוגיה, עובדי סיעוד שמועסקים על ידי חברת סיעוד, יש להם פיקדון, הם מודעים לזה, הם יכולים לפנות בעצמם גם מחוץ לארץ באמצעות קליק במערכת - - -
אבתיסאם מראענה: זה נגיש, הקליק הזה שאת מדברת עליו?
שושנה שטראוס: כן, מאוד נגיש, ובשפות, ומקבלים כל היום בקשות.
שושנה שטראוס: שוב, העובד יכול לקבל את הכסף כשהוא יוצא, ממש פיזית בדולרים, או שהוא יכול לחכות עד שהוא מגיע לארצו ואז בקליק לבקש את זה ולקבל את הכסף לחשבון הבנק שלו.
שושנה שטראוס: אני חושבת שזה מפעל מאוד חשוב של מדינת ישראל.
אבתיסאם מראענה: לפני שאני אתן לדור הצעיר שצופה בנו כאן – וגם תגידו לנו מה אתם חושבים על העולם שמתנהל פה בכנסת – אני אתן רשות דיבור, למרות שהם נרשמו לפניך, עורך דין יונה שרקי.
אבתיסאם מראענה: היועץ המשפטי למרכז למדיניות והגירה.
יונה שרקי: כן.
יונה שרקי: אני רוצה, ברשותך, לגעת בכמה נקודת שהועלו כאן, על אף שהן אינן מהוות את עיקר הדיון שאנחנו עוסקים בו.
יונה שרקי: תנאים סוציאליים, חשוב לדעת שאפילו במדינות הכי פרו-סוציאליות שיש בעולם – אני מכוון לצרפת או לבלגיה – אנשים ללא מעמד במדינה אינם זכאים לתנאים סוציאליים, ודאי וודאי לא לתנאים סוציאליים זהים לאנשים בעלי אזרחות או תושבות קבע באותה מדינה.
יונה שרקי: זו נקודה שחשוב מאוד לציין - -
אבתיסאם מראענה: מאוד חשוב.
יונה שרקי: - - שאם אנחנו מתייחסים כאן במקרו לשאלה של תנאים סוציאליים, אז צריך להבין שבטרמינולוגיה שעושים בה שימוש יש פגם מהותי כיוון הדבר הזה ממש לא מקובל.
יונה שרקי: יכול להיות שאנחנו נבקש לקדם את זה כראשונים בעולם – מבורך, מצוין, אבל חשוב להכיר את המטריה.
אבתיסאם מראענה: מה אתה רוצה לקדם, רק שאני אבין גם בשביל הפרוטוקול, כי אם אני לא מבינה, הפרוטוקול לא תבין.
אבתיסאם מראענה: אתה אומר שבמדינת ישראל לא צריך תנאים סוציאליים, לא צריך פנסיה, לא צריך שום דבר, זה מה שאתה אומר?
יונה שרקי: לא, לא, בכלל לא.
יונה שרקי: אני אבהיר כי אני מבין שלא הובהרתי עד הסוף.
יונה שרקי: הכוונה היא שכאשר בן אדם נמצא במדינה מסוימת ללא מעמד - -
אבתיסאם מראענה: בישראל ללא מעמד.
יונה שרקי: - - הוא אינו זכאי לתנאים סוציאליים מהותית מכיוון שהוא לא עונה להגדרה הבסיסית של תושבות או אזרחות.
יונה שרקי: כאשר רוצים לתת תנאים סוציאליים לאנשים, יש מדינות שבהן התנאים הסוציאליים ניתנים על בסיס עבודה למשל.
יונה שרקי: זה אומר, אם אתה עובד על פי דין, יש לך תנאים סוציאליים שהן מתוקף ההפרשות של העבודה שלך.
יונה שרקי: אבל לקחת אנשים שהמדינה אמרה בבית המשפט אנחנו לא נאכוף את איסור אי ההעסקה שלהם, ועל בסיס ההעסקה שלהם, שלא נאכף האיסור, לומר שצריך להעניק לאותם אנשים תנאים סוציאליים, אני חושב שזה מאוד רחוק ברמה המשפטית, ואולי זו נקודה שצריך לבדוק.
יונה שרקי: זו נקודה בנושא לסוגיה של התנאים הסוציאליים.
יונה שרקי: הועלתה כאן סוגיה שרחוקה מאוד מהדיון שלנו, אבל בכל זאת חשוב להתייחס אליה, והיא נוגעת לסוגיה של הפשיעה בקרב שוהים בלתי חוקיים בישראל.
אבתיסאם מראענה: כן, אבל אדוני, אני מזכירה לך שהדיון שלנו – אם אתה נוכח בו – הוא דיון שבא לדבר על כספי הפיקדון.
יונה שרקי: אני אגיע לשם בעוד דקה.
אבתיסאם מראענה: תגיע לשם כי כל הסוגיה הזאת באה מתוך סקרנות שלי לברר עם אנשים ונשים טובים וטובות שעובדים ועובדות שנים רבות עם אותה אוכלוסייה, והדיון הוא לא דיון על הפשיעה בתוך האוכלוסייה של מהגרי העבודה או מבקשי המקלט.
אבתיסאם מראענה: אז אני מבקשת ממך להתייחס רק לנושא של הדיון, וזה הפיקדון.
יונה שרקי: בנוגע לפיקדונות – וכאן אני מתייחס באופן ספציפי לא לפיקדונות של עובדים זרים, אלא לפיקדונות של מסתננים או שוהים בלתי חוקיים בישראל שנגבו עד ל-2020 מתוקף החוק שהיה בתוקף - -
שני בר טוביה: הם שוהים חוקיים.
יונה שרקי: - - ונשלל – סליחה.
אבתיסאם מראענה: שני, אל תפריעי.
יונה שרקי: ושנשלל תוקפו בשנת 2020.
יונה שרקי: לגבי הכספים האלו, אני רק רוצה לציין – קיבלתי חצי תשובה, אבל חשוב שהנקודה הזאת תעלה – שכאשר כספים של אנשים פרטיים – כי בסופו של דבר אלו אנשים פרטיים שכספיהם נגבו במסגרת מיסוי כזה ואחר על פי הוראות חוק – הכספים האלה מגיעים לקופת המדינה ומועברים לאפוטרופוס הכללי באין דורש; אז השאלה של העברת הכספים ולמי היא שאלה מהותית.
יונה שרקי: מדוע?
יונה שרקי: מכיוון שחשוב לציין – והדבר הזה, חשוב שייאמר, במיוחד בוועדה כזו – שהרבה מאוד ארגונים שפועלים במעטה ובמצג של פעילות הומניטרית למעשה פעמים רבות משמשים ככר פורה לתמיכה בפעילות בלתי חוקית ובביסוס של נוכחות אנשים בלתי חוקיים בישראל.
אבתיסאם מראענה: תודה, אדון שרקי.
יונה שרקי: וצריך לוודא שהכספים האלו לא מגיעים לפעילות מסגנון כזה.
יונה שרקי: אנחנו בהחלט תומכים בפעילות הומניטרית כפי שראינו, של מתן אוכל לנזקקים ותמיכה בילדים שעל לא עוול בכפם מוצאים את עצמם בתנאים לא תנאים.
יונה שרקי: אני מקווה שההערות יתקבלו.
דוד פטר: אני מבקש את זכות הדיבור.
אבתיסאם מראענה: אתה לא נרשמת.
דוד פטר: אני נרשמתי.
דוד פטר: אני נרשמתי לוועדה.
אבתיסאם מראענה: נרשמת לוועדה, לא נרשמת לזכות דיבור.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נלמד אותך איך תעשה את זה אחר כך בעתיד.
אבתיסאם מראענה: חכה, אם יהיה לי זמן, אני אתן לך.
דוד פטר: את רשמת אותי.
דוד פטר: רשמת אותי, אני ביקשתי את זכות הדיבור.
אבתיסאם מראענה: חברי, אתה לא בקשר איתי ישירות, יש מנהלת ועדה, אני מקבלת ממנה את רשות הדיבור, והבן אדם - - -
דוד פטר: לא, זו סתימת פיות, חד וחלק.
אבתיסאם מראענה: אדוני, אני מסבירה לך.
אבתיסאם מראענה: איך קוראים לך?
דוד פטר: דוד פטר.
אבתיסאם מראענה: אתה לא רשום, בסדר?
אבתיסאם מראענה: מי שרשום פה.
דוד פטר: היא סימנה וי ליד השם שלי.
אבתיסאם מראענה: הכול טוב.
מיכל דיבנר כרמל: זה הפרוטוקול, זה משהו אחר.
אבתיסאם מראענה: אין לי את השם שלך.
אבתיסאם מראענה: אחר כך אתה תלך למיכל והיא תסביר לך בדיוק איך מתנהלת ועדה ומה זה אומר רשות דיבור.
אבתיסאם מראענה: להתראות.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נעבור לדור החדש, תלמידי תיכון בית ספר ליד"ה בירושלים.
אבתיסאם מראענה: אתם עושים עבודה בבית הספר על עובדים ועובדות זרים.
אבתיסאם מראענה: בבקשה, תציגו את עצמכם, ספרו לנו קצת על העבודה שלכם ותגידו לנו במה אני יכולה לעזור.
noam tamsut: כמו שאמרנו, אנחנו תלמידי תיכון ליד"ה, התיכון שליד האוניברסיטה כאן בירושלים.
noam tamsut: אני נועם, זה דוד.
noam tamsut: עשינו עבודה ביחד עם עוד תלמיד בשם רונן על ילדי העובדים הזרים ועל מה המדינה צריכה לעשות לפי אמנות וחוקים שהיא חתומה עליהם, ומה היא לא עושה.
noam tamsut: בעבודה התמקדנו בעיקר בשלושה נושאים: המדיניות והסדרת המדיניות של עובדי הילדים הזרים, רווחה – מה הילדים אמורים לקבל ומה הם מקבלים בשטח, ועל הכליאה והגירוש של הילדים.
דויד קיסר שמידט: קודם כל, זה מאוד מרגש להיות פה, במיוחד אחרי חקר רב על העבודה.
דויד קיסר שמידט: בעבודה התרכזנו בשלושת הנושאים של כליאה, רווחה וחינוך.
דויד קיסר שמידט: מצאנו כל מיני דברים שהדאיגו אותנו בתור תלמידים ועניין אותנו למצוא פתרון לבעיה הזו.
דויד קיסר שמידט: אחד הדברים שמצאנו הוא למשל שילדים שאין להם מעמד אבל נמצאים במערכת החינוך לא זכאים לשעות נוספות למשל לתגבור השפה העברית.
דויד קיסר שמידט: זה דבר שמונע את השילוב שלהם בבתי הספר ופוגע וגם בהם בכלל לנסות להסתדר בחברה במהלך השנים האלו.
דויד קיסר שמידט: חוץ מזה, בנושא שירותי הבריאות, היום יש הסדר מאוחדת למתן ביטוח בריאות לאותם ילדים.
דויד קיסר שמידט: יש בו כמה דברים שהם לא זכאים להם ביחס לילדים אחרים.
אבתיסאם מראענה: מה, בריאות הנפש לדוגמה?
דויד קיסר שמידט: למשל.
דויד קיסר שמידט: למשל, בריאות הנפש.
דויד קיסר שמידט: בנושא הכליאה, מהמחקר שערכנו עולה שכן יש רגישות מאוד גדולה של המדינה לנושא.
דויד קיסר שמידט: זאת אומרת שכן משתדלים לעשות את כל תהליך הכליאה מאוד מאוד לטובת הילד, לא ליצור אצלו איזשהו שוק, אבל בכל זאת עולה אצלנו הבעיה שאם ילד נמצא כאן כבר הרבה הרבה שנים, איך זה מגיע למצב שבאיזשהו שלב כבר צריך לגרש אותו?
דויד קיסר שמידט: יש כאן הרי לא מעט ילדים, ואנחנו בעבודה מציעים כחלק מהפתרון לנסות להסדיר מעמד על סמך קריטריונים מסוימים כמו זמן השהות שלהם במדינה.
אבתיסאם מראענה: מקסים – קודם כל אתם.
אבתיסאם מראענה: מקסימים.
אבתיסאם מראענה: סחתיין על הסקרנות, סחתיין על העבודה, על השאלות הטובות שנשאלות כאן.
אבתיסאם מראענה: האמת היא שאלו אותן שאלות שאנחנו דנות בהן בוועדה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לכם שבדיוק אתמול ישבתי עם נציגות האימהות של עובדות ועובדים זרים שהילדים שלהם מועמדים לגירוש.
אבתיסאם מראענה: עכשיו משטרת ההגירה חזרה לתצפת ולרדוף ולהתחיל מהלך – הם מעידים ומעידות שבשנה וחצי-שנתיים אחרונות של הקורונה כשנים שהיו מאוד שקטות.
noam tamsut: דיברנו גם עם גורם מרשות האכיפה והם אמרו שהם לא עשו המון אכיפה בזמן הקורונה.
אבתיסאם מראענה: בזמן קורונה.
אבתיסאם מראענה: מה שמצער ועצוב לשמוע שזמן קורונה, שזו הייתה תקופה מאוד קשה – עולמית – לכולנו, כל בני האדם עם המגיפה הזאת, דווקא לאוכלוסייה הזאת הייתה שנה וחצי של רווחה ושקט, הם לא היו צריכים להסתתר מאף אחד, לא היו צריכים לפחד.
אבתיסאם מראענה: היה להם אפילו יותר חופש, היו יכולות ויכולים לצאת החוצה ולהרגיש הרבה יותר חופשיים בזמן קורונה.
אבתיסאם מראענה: זה נורא מצמרר – אני אומרת את זה, וזה נורא עצוב לראות את תמונת המצב.
אבתיסאם מראענה: אתמול כשדיברנו על זה, הם איחלו שהמגיפה תישאר עוד קצת, שיישארו עוד טיפה לחיות בשקט.
אבתיסאם מראענה: כמה עצובה הסיטואציה הזאת.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מקיימות בקרוב – אנחנו נהיה כמובן בקשר – דיון בוועדה על הילדים והילדות שמועמדות ומועמדים לגירוש שאין להם מעמד בארץ, גם לאימהות ולאבות.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הסיפור הזה בתקווה מאוד שהנושא ייגע בלב האמיתי והמוסרי של אנשים טובים וטובות שנמצאים במדינת ישראל, וגם בממשלה, ונצליח להסדיר את המעמד שלהם.
אבתיסאם מראענה: ילדים וילדות שגדלו במדינה הזאת, הם לא מכירות ומכירים משהו אחר, זו השפה שלהם, זה ההווי שלהם, זו התרבות שלהם.
אבתיסאם מראענה: אפילו הייתי אומרת שזו שפת האם שלהם הראשונה או השנייה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נהיה בקשר ומקווה שנוכל ביחד לקדם את הנושא הזה ולהעלות אותו לתודעה, ונעשה מה שצריך.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת זכות דיבור לאלעד כהנא בזום.
אבתיסאם מראענה: בבקשה, אלעד, קו לעובד.
אבתיסאם מראענה: הקו אצל קו לעובד לא עובד היום כל כך.
אבתיסאם מראענה: אנחנו ניתן רשות דיבור למשרד הכלכלה.
אבתיסאם מראענה: נמצאת חברתי עורכת הדין נועה נאמן.
נועה נאמן: בסדר גמור, תודה.
נועה נאמן: קודם כל, דיון מעניין וחשוב.
נועה נאמן: אני רוצה להמשיך את הדברים של מירי.
נועה נאמן: היא דיברה על זה שזו אוכלוסייה עובדת, וזו באמת אוכלוסייה עובדת וחרוצה, וגם עובדת בעבודות הכי קשות, אבל פחות מודעת לזכויות שלה בעבודה, ולעמוד על זכויותיה וגם חוששת לפנות אלינו, ליחידה שלנו, הממונה על זכויות עובדים זרים, שאנחנו מסייעות לכולם כי אין משמעות בכלל לעובדה אם יש לך ויזת עבודה, אם אין לך, אם אתה חוקי או לא חוקי, זכויות העבודה מגיעות לך.
נועה נאמן: עובדים שפנו אלינו גם דרך קו לעובד וגם באופן עצמאי – וזה לא מספיק עובדים – קיבלו מאתנו סיוע לקבל את הכספים שלהם שמעסיקים לא טרחו להעביר לפיקדון שלהם, ועוד.
נועה נאמן: מתישהו יהיה לנו שיתוף פעולה עם מסיל"ה כדי לנסות לסייע לעובדים האלו לממש את זכויות העבודה שלהם.
נועה נאמן: בנוגע לשימוש בכספים, היינו מאוד רוצות שילבו אותנו בדיונים איך לעשות שימוש נכון בכספים האלה כי יש לנו המון רעיונות.
נועה נאמן: אנחנו למשל רואות שיש חשיבות ענקית להכשרות לעובדים.
אבתיסאם מראענה: למי את מתכוונת שישלבו אתכם?
נועה נאמן: אותנו, את הממונה על זכויות עובדים.
אבתיסאם מראענה: אני הבנתי, אבל ממי את מבקשת?
נועה נאמן: אם זה האפוטרופוס, שאנחנו נמצאים אתם בקשר וכבר חשבנו על רעיונות לסייע לעובדים זרים למשל שהמעסיקים שלהם עריריים והם לא יכולים לקבל זכויות לסיום העסקה.
נועה נאמן: לפעמים עבדת אצל אדם, מטופל בסיעוד עשר שנים, סיימת לעבוד, אין כסף – אין פיצויי פיטורין, אין פנסיה, שום דבר מהכספים שעובדים אחרים כן יכולים לקבל, אם באמצעות הפיקדון כי יש ירושה.
נועה נאמן: אנחנו בקשר ישיר אתם, יש לנו שיתוף פעולה מצוין אתם.
נועה נאמן: יש הרבה כספים שאפשר לעשות בהם עוד שימושים, למשל הכשרות לעובדים זרים בסיעוד, יש המון כאלה – אם זה עזרה ראשונה, אם זה לימוד השפה העברית, מה שיכול להקל על תקשורת בין המטופל למטפלים.
נועה נאמן: מתוך כל הפניות שמגיעות אלינו, אנחנו יכולות לתת עוד ועוד רעיונות איך לעשות שימוש נכון.
אבתיסאם מראענה: אז הוועדה ממליצה וקוראת לשלב את משרד הכלכלה, בבקשה לא להשאיר אותן בצד, בסך הכול הן עובדות מדהים.
אבתיסאם מראענה: הן גם תמיד מתייצבות בוועדה.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת לקחת אותן בחשבון בדיונים שנעשים על אותה אוכלוסייה שצריכה אותנו.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה, נועה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מסכמות את הדיון, אחרי שקו לעובד לא עובד.
אבתיסאם מראענה: נכון, הם לא עלו?
אבתיסאם מראענה: אנחנו ניתן להם צ'אנס אחרון ואנחנו ניאלץ - - -
מירי אלקיים: אני רק רוצה – כי נשאר לי קצת, אחרי שהבחור שאני לא זוכרת את שמו.
אבתיסאם מראענה: אני אגיד לך, יונה שרקי.
מירי אלקיים: יונה.
מירי אלקיים: הוא אמר משהו על זה שבמדינות מסוימות – הוא נתן את צרפת – אין תנאים סוציאליים.
מירי אלקיים: מה שאני רוצה להבהיר, ובעיני זו נקודה סופר חשובה, שהעניין הוא שבמדינת ישראל אין בדיקה של בקשות המקלט.
מירי אלקיים: מאוד חשוב לומר את זה.
מירי אלקיים: אני שמה את חבל דרפור בצד.
מירי אלקיים: אריתראים וסודנים – אפס נקודה אפס משהו, לעומת אירופה.
מירי אלקיים: אירופה כן בודקת את בקשות המקלט, ועשרות אלפי בקשות מקלט מאושרות, ואז בני האדם האלה מקבלים את כל הזכויות.
מירי אלקיים: מי שלא, זה משהו אחר, אבל ברגע שיש לך קהילה כבר עשור וחצי שלא נבדקת בקשת המקלט והם בלימבו, אז בוודאי צריך לפחות לחלשים ביותר לתת משהו בשביל שהם יוכלו לחיות, וזו נקודה חשובה מאוד.
קריאה: - - - גזעני.
אבתיסאם מראענה: אני חייבת לציין שהסוגיה הזו – הרי בן אדם לא מהגר עבודה כי נעים לו וטוב לו בארץ המוצא שלו.
אבתיסאם מראענה: הוא מהגר עבודה כי הוא רוצה מקום חדש, תקווה חדשה מקום עם פוטנציאל חדש.
אבתיסאם מראענה: אבל מה אני אגיד לך יקירה, זו סוגיה שאנחנו לא יוצאות ממנה, בכל פעם – למה לשלם להם?
אבתיסאם מראענה: למה להבטיח להם זכויות סוציאליות?
אבתיסאם מראענה: למה לדאוג להם?