GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבתיסאם מראענה: והסוגיה הקריטית והאקוטית זה המקום הזה מתי אנחנו כמדינה נטמיע שאנחנו בעלות הכוח, מדינת ישראל היא מדינה מאוד חזקה.
אבתיסאם מראענה: הפחד והחרדה מהזר הזה שיגיע ויבוא ואוי ואבוי, לא יהיה פה רוב יהודי עדיין מזעזע המון אנשים.
אבתיסאם מראענה: הרבה אנשים מאבדים את היכולת להסתכל מסביב ולהיפרד לרגע מהחרדה ולראות משהו אחר.
אבתיסאם מראענה: אבל זה לא תפקידי לחנך אנשים בכל פעם מחדש בכל פעם בדיון.
אבתיסאם מראענה: אבל תודה שאתן קיימות, תודה, יקרות ויקרים, שבאתם.
אבתיסאם מראענה: תודה על העבודה שאתן עושות.
נעה בן שבת: אפשר רק להעיר?
נעה בן שבת: הנושא הזה של תושבות, של זכאות סוציאלית לפי תושבות – כך קבוע בחוק הביטוח הלאומי וכך קבוע בחוק ביטוח ממלכתי, אלו זכויות שניתנות רק לתושבים, זה נכון, תושבי ישראל.
נעה בן שבת: שאלת הבדיקה של בקשות המקלט היא באמת שאלה – מתי נותנים מעמד פליט ומתי לא, זו שאלה נפרדת.
אבתיסאם מראענה: שרון טל שנמצאת אתנו בזום, מארגון "אליפלט", אני מתנצלת ששכחתי אותך.
אבתיסאם מראענה: אם את אתנו בזום, את יכולה לעלות ולהגיד דברים בקצרה.
אבתיסאם מראענה: שרון טל, את אתנו?
שרון טל: היי.
שרון טל: שלום.
שרון טל: אני שמעתי את כל הדיון ואני יודעת שאנחנו לקראת הסוף, אז אני אנסה לסכם דברים שונים שעלו.
שרון טל: עמותת "אליפלט", שאני עומדת בראשה היא עמותה שמסתכלת על ילדים חסרי מעמד, אותם 10,000 ילדים שקיימים ברחבי הארץ, עם התמקדות ב-7,000 - - -.
שרון טל: אנחנו רואים את ההשפעות של הגיל הרך ואת חוסר המענה.
שרון טל: התקציבים שמדובר להעביר כרגע הם תקציבים שמיועדים להמשיך את הטיפול ב-50% מתוך הפעוטות 3-0, כשל-50% עדיין אין שום פתרון.
שרון טל: כניסת חוק פיקוח מעונות יום לתוקף וחוסר הפיקוח על החוק הזה – נכנסו עכשיו בייביסטרים עמוק יותר מתחת לאדמה ואנחנו לא רואים מה קורה שם.
שרון טל: מדובר פה בסכנת חיים של ממש של הפעוטות.
שרון טל: בהמשך אנחנו רואים את ההשפעות האקוטיות על הילדים בגנים ובבתי הספר היסודיים.
שרון טל: אנחנו רואים אוכלוסיית ילדים שללא מענה של מדינת ישראל אנחנו כאוכלוסייה נרגיש את השפעות הדבר הזה.
שרון טל: יש פה ילדים שזקוקים לסיוע עם ויסות רגשי, עם התמודדויות עם חיים שלא האירו להם עיניים, ולו לדקה אחת.
שרון טל: יש ארבעה בתי ספר יסודיים בתל אביב ש-100% מהילדים בהם הם ילדים נטולי מעמד, ילדים שלא מקבלים – שני תלמידי התיכון המקסימים האלה דיברו על זה שהם לא מקבלים את התוספת הדרושה לכל ילד עם נושא השפה הרגשית, טיפול רגשי, אבחונים – יש ילדים לא מאובחנים – סיוע רגשי וסיוע לימודי שאנחנו ההורים הישראלים מסוגלים לתת לילדים שלנו וההורים האלה אינם מסוגלים.
שרון טל: אנחנו מגדלים פה דור של ילדים עם עיכובים רגשיים ולימודיים, שאנחנו כחברה בסופו של דבר נישא את המחיר.
שרון טל: זה ברור שלאן שהם לא ילכו בעולם – וזה על לא עוול בכפם, הם ילדים שכולם נולדו כאן, והם חסרי מעמד.
שרון טל: לשם לדעתי צריכים ללכת התקציבים האלה, התקציבים האלה, כמו שהבחור שדיבר – והדבר היחיד שהסכמתי אתו היה שהכסף הזה הוא כסף של האנשים האלה שעבדו קשה, ועכשיו הכסף שלהם, המיליונים, ה-33 ועוד 18 ועוד 8, המיליונים האלה שנמצאים שם חייבים לסייע לקהילה הזאת לחיות בכבוד בשביל הכבוד שלנו כעם.
אבתיסאם מראענה: תודה שרון.
אבתיסאם מראענה: אני מסכמת את הדיון שלנו.
אבתיסאם מראענה: הוועדה תעקוב אחרי ההעברה של אותם 10 מיליון ש"ח שהוזכרו, שצפויים לעבור בתקופה הקרובה מרשות האוכלוסין לאפוטרופוס הכללי.
אבתיסאם מראענה: נעקוב גם אחרי היישום בהקשר של מענה לפעוטות למען צמצום תופעת מחסני הילדים, מה שנקרא בייביסיטרים, או בכלל.
אבתיסאם מראענה: הוועדה תקיים דיון ישיבת מעקב בעוד חודשיים בנוגע לשימוש בכספי הפיקדון שלא נדרשו בתקופה שקדמה ל-2016.
אבתיסאם מראענה: לקראת הדיון נבקש ממשרד האוצר והפנים להשלים את הבירור בנוגע לשימוש שנעשה ב-33 מיליון השקלים שהועברו בהתאם לתקנות ולהעביר לוועדה דיווח עם מסקנות הבדיקה.
אבתיסאם מראענה: כמובן, להדק את היחסים עם משרד הכלכלה.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה לרשות האוכלוסין.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה לאפוטרופוס הכללי, עורכת הדין סיגל יעקובי.
אבתיסאם מראענה: תודה לחברים שהגיעו מהמשרדים – משרד הכלכלה, תודה, משרד האוצר, תודה לחן אריאלי.
אבתיסאם מראענה: תודה לדויד ונועם.
אבתיסאם מראענה: תודה מירי.
אבתיסאם מראענה: תודה חברות, תודה חברים.
אבתיסאם מראענה: שבוע טוב.
אבתיסאם מראענה: הדיון הסתיים.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לכולן ולכולם, צבאח אלח'יר, good morning, אנחנו מציינות לרגל ציון יום זכויות האדם הבין-לאומי.
אבתיסאם מראענה: אנחנו החלטנו בוועדה לקיים דיון על הנושא הכל כך חשוב, שבו בעצם אנחנו ביקשנו סקירה מהמתאמת הממשלתית למאבק בסחר בבני אדם, עוה"ד דינה דומיניץ.
אבתיסאם מראענה: לפני שאנחנו מתחילות את הדיון הכל כך חשוב, אני רוצה לציין שאנחנו בוועדה במשך הרבה זמן, מאז שהוועדה קמה, הוועדה מתעסקת בכל הסוגיות של סחר בבני אדם והחזקתם בתנאי עבדות.
אבתיסאם מראענה: תכף אני גם אתן לדינה שתציג את הדו"ח שלה ואת המצגת.
אבתיסאם מראענה: מדינת ישראל נמצאת ברמה שתיים בדו"ח שמדינת ישראל בעצם מדווחת אותו למדינת ארה"ב.
אבתיסאם מראענה: המצב של מדינת ישראל הוא לא מצב טוב.
אבתיסאם מראענה: אנחנו בוועדה, ואני גם בתור יו"ר הוועדה, רוצים להגיע למצב שבו אנחנו יוצאות מהמקום הזה, ואנחנו לא נהיה מדורגות במספר שתיים וגם לא במספר אחת, אנחנו נהיה במקום הכי טוב, אנושי, כלפי כל מי שנמצא במדינת ישראל, ובשאיפה גם מחוצה לה.
אבתיסאם מראענה: אז הדיון הזה הוא דיון סופר חשוב, נמצאים איתנו גם נציגים, ולא נציגות, של השגרירות האמריקאית, ואני רוצה כמובן לברך אותם על הצטרפותם לדיון הכל כך חשוב הזה, על מנת שכולנו נשמע מה קורה איתנו במדינת ישראל, ובשאיפה מאוד גדולה שאנחנו, בסופו של דבר, נצליח ביחד לשתף פעולה עם כל משרדי הממשלה, ארגונים אזרחיים שעושות ועושים עבודה מצוינת, על מנת שנוכל לטפל בכל הסוגייה של סחר בבני אדם.
אבתיסאם מראענה: נעים להכיר, המתרגמת מרינה, תודה על השירות שאת נותנת לנו, אני אתן ברכה באנגלית, מה נעשה, אנחנו במדינה שמדברת גם ערבית, גם עברית וגם אנגלית.
אבתיסאם מראענה: מרינה, את לא צריכה לתרגם את האנגלית שלי, אחר כך מעברית לאנגלית זה יהיה מושלם.
אבתיסאם מראענה: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) אני מתכבדת לפתוח את הדיון על מניעת סחר בבני אדם.
אבתיסאם מראענה: ברמה האישית, אני מודאגת מהדירוג הישראלי בדו"ח על הסחר בבני אדם של מחלקת המדינה האמריקאית.
אבתיסאם מראענה: בתור יו"ר הוועדה הזאת, אני משתמשת בכל ישיבה כדי לקדם את המאבק בסחר בבני אדם, ובהחזקת אנשים בתנאי עבדות.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לנציגי השגרירות האמריקאית שהצטרפו אלינו.
אבתיסאם מראענה: הדיון היום יוקדש במלואו לנושא החשוב הזה.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב.
אבתיסאם מראענה: נתחיל את הדיון שלנו שהוא כל כך מורכב, הוא טיפה מייאש אבל אנחנו מאוד רוצות להסתכל על הייאוש, על מנת לצאת ממנו לכיוון של התקווה.
אבתיסאם מראענה: גברתי, עוה"ד דינה דומיניץ, המתאמת הממשלתית למאבק בסחר בבני אדם, אני רוצה קודם כל להגיד לך תודה.
אבתיסאם מראענה: תודה על העבודה הכל כך טובה, אמיצה, ומהממת שאת עושה, את לא חוסכת במידע, את לא חוסכת בשלקף לנו מציאות כל כך קשה שאנחנו נמצאות בתוכה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו עובדות בשיתוף פעולה רציף ובדיאלוג רציף ואמיתי ואמיץ, על מנת לראות איך אנחנו ביחד יכולות לשפר את המצב.
אבתיסאם מראענה: אז יקירתי, אני מחזקת את ידייך ואת משרד המשפטים על העשייה שלכן, ואני נותנת לך את זכות הדיבור, בבקשה.
דינה דומיניץ: תודה רבה, תודה ליו"ר הוועדה חה"כ אבתיסאם מראענה, בוקר טוב לכולם, לכל השותפים שלנו בממשלה, בארגונים, וגם כמובן לאורחים שלנו ממחלקת המדינה האמריקאית.
דינה דומיניץ: אני גם רציתי לפתוח בתודה מאוד גדולה לך, היו"ר, על עצם הוועדה, זאת וועדה חדשה.
אבתיסאם מראענה: היא מתחדשת.
דינה דומיניץ: היא חדשנית.
דינה דומיניץ: בוועדות הקודמות לא הייתה ועדה שהייתה בה פלטפורמה כזו שאפשר היה להביא אליה נושאים חשובים כל כך, ואני ממש רואה את הצמא שהיה ואת החסר שהורגש באמת, גם בתוך הממשלה וגם בשטח ובתחום שלנו, ואכן זאת גם המלצה ישירה שעולה מדו"ח מחלקת המדינה האמריקאית, שנתייחס אליה בהמשך.
דינה דומיניץ: אני כל כך שמחה שזה גם יצא לפועל וגם שאת עומדת בראשונה, ובאמת מביאה דיונים בנושאים מאוד מורכבים, מאוד רגישים, אבל גם כל כך חשובים לנו ולחברה בכלל בישראל.
דינה דומיניץ: אני אנסה לתת סקירה קצרה, כמובן בדגש על תחומי העבודה.
דינה דומיניץ: אנחנו נשוב ונזכיר, שיש גם סחר למטרות שונות, לא רק בתחומי העבודה, גם כמובן למטרות של ניצול מיני, לזנות, אנחנו פחות נעסוק בזה כאן, כי מטבע הדברים אנחנו נעסוק בתחומים היותר מתאימים ורלוונטיים לוועדה, שזה תחומי העבודה.
דינה דומיניץ: (באמצעות מצגת) כבסיס, קודם כל ניישר קו ונגיד מה זה סחר בבני אדם.
דינה דומיניץ: כשאנחנו אומרים סחר בבני אדם, עבדות מודרנית זה המונח שאנחנו משתמשים בו היום, אנחנו בעצם מתכוונים ליסוד המשותף שהוא החפצה קשה של בני אדם, לצורך רווח כלכלי.
דינה דומיניץ: אנחנו מדברים על פשיעה חמורה מאורגנת בדרך כלל, שמתייחסת לבני אדם כאל חפצים, שמתייחסת לבני אדם כאל סחורה, שאפשר להפיק רווח כלכלי מהניצול שלהם.
דינה דומיניץ: לכן, למרות שאנחנו מדברים לפעמים על תופעות מאוד שונות שאנחנו נזכיר היום, כמו עבודת ילדים בדואים מהדרום, ועובדת זרה מהפיליפינים שעובדת כמטפלת במטופל סיעודי, ועד לאישה שמובאת לישראל כדי לעסוק בזנות.
דינה דומיניץ: הגרעין המשותף של כל התופעות האלה הוא באמת השלילה של הגרעין הקשה של כבוד האדם וחירותו, וההתייחסות לבני אדם כאל חפצים.
דינה דומיניץ: מבחינת התשתית המשפטית והבין-לאומית, אתם רואים שההתחלה של הטיפול בתופעה היא ביטול העבדות, שהייתה רק ב-1948, שנה משמעותית גם לנו.
דינה דומיניץ: אני כל פעם מופתעת מחדש שרק בשנת 1948 בעצם העולם הכריז על ביטול העבדות.
דינה דומיניץ: אבל, כמו שאנחנו יודעים וקראנו לזה כבר קודם, סחר בבני אדם זאת תופעה של עבדות מודרנית, היא בעצם החליפה את העבדות הקלאסית, במובנים מסוימים היא אפילו יותר גרועה ממנה.
דינה דומיניץ: היא יושבת הרבה על הגלובליזציה ועל המודרניזציה, ההתפתחות, העובדה שמאוד קל לעבור ממדינה למדינה, שיש מדינות שהן מאוד עניות ובמצב סוציו אקונומי מאוד קשה, ויש מדינות יותר מתפתחות, ומאוד קל היום לעבור בין המדינות.
דינה דומיניץ: הקלות הזאת בעצם הביאה להתפתחות של הדפוס הזה, החדש, שהוא מאוד רווחי, לצערנו, ולכן הוא ממשיך להתקיים, והוא מאתגר את כל מדינות העולם, לא רק את ישראל.
דינה דומיניץ: לראשונה, בשנת 2000, יצאה האמנה הראשונה שמתייחסת וממסדת את המונח הזה של סחר בבני אדם, בפרוטוקול פלרמו כפי שאתם רואים על המסך, וזאת האמנה הבסיסית בתחום הזה.
דינה דומיניץ: ישראל הצטרפה בשנת 2003, אשררה ב-2008, ונדבר עליה מעט בהמשך.
דינה דומיניץ: ממש השנה אנחנו הצטרפנו גם לאמנה נוספת, אמנת מועצת אירופה בדבר פעולה נגד סחר בבני אדם, שזאת אמנה יותר מתקדמת, אמנה שנותנת לנו כלים יותר מתקדמים ויותר מתאימים לדפוסים שאנחנו רואים היום, וגם מעניקה לנו כלים בתחום של שיתוף הפעולה הבין-לאומי.
דינה דומיניץ: אתם רואים כאן את המטרה שלה על המסך, היא מתמקדת, כמובן, בשוויון זכויות בין כל קבוצות המיעוט או הקבוצות הפגיעות שאנחנו מכירים מהאוכלוסייה.
דינה דומיניץ: מבחינת התפיסה הבין-לאומית, זו התפיסה שעולה גם מהאמנות, והיא גם תפיסה שמאוד הוכיחה את עצמה בישראל וגם בעולם, היא אומרת שאנחנו צריכים לעשות מאמצים בכל אחד מהמישורים האלה, כי אחרת לא נצליח לצמצם את המאבק בסחר בבני אדם.
דינה דומיניץ: אנחנו צריכים גם, כמובן, לפעול בתחום האכיפה, להעמיד לדין את הסוחרים, לתת ענישה הולמת, אבל אנחנו גם חייבים להגן על הקורבנות, לתת להם שיקום, עזרה, הגנה.
דינה דומיניץ: אנחנו מדברים קורבנות שבאמת עברו דברים קשים ביותר של שלילת חירות, של מחיקת זהות, בין אם זה קרה בתוך ישראל או על ידי אזרחים ישראלים בחו"ל, ואנחנו חייבים לתת להם גם הגנה קודם כל, אבל גם שיקום וסיוע, וישראל באמת נותנת חבילה מאוד יפה ורחבה של זכויות בתחום הזה.
דינה דומיניץ: אבל אנחנו גם חייבים לפעול, כמובן, בתחום המניעה.
דינה דומיניץ: אם אנחנו לא נפעל כדי למנוע את התופעות האלה מלכתחילה אז אנחנו נראה מין דלת מסתובבת כזאת של כל פעם קורבן אחר, של תיק אחר שאנחנו נעמיד לדין בבית משפט, אבל אנחנו לא באמת נצליח לצמצם.
דינה דומיניץ: ה-P הרביעית שאתם רואים על המסך זה ה-Partnership, זה ה-P של שותפות, שזה באמת מה שאנחנו עושים היום הכי מגשים את הנושא הזה.
דינה דומיניץ: אנחנו כל הזמן חותרים בעצם לשיתוף פעולה, גם בתוך הממשלה.
דינה דומיניץ: באמת יושבים כאן אנשים, אני אחזור ואגיד את זה כנראה עוד כמה פעמים היום, שמחויבים לנושא הזה בתוך הממשלה, שעובדים על הנושא הזה מעבר לתפקידם ובאמת מקדישים לזה המון מאמצים ומחשבה.
דינה דומיניץ: גם מחוץ לממשלה, יש לנו המון שותפים שאנחנו כל הזמן חותרים להגיע אליהם ולעבוד איתם יחד, כמו גם הגופים הבין-לאומיים, אבל גם השילטון המקומי, למשל, המגזר העסקי, ועוד.
דינה דומיניץ: מילה על דו"ח מחלקת המדינה האמריקאית, אתם לא באמת תוכלו לראות את המדינות, אבל כך נראה בעצם העמוד של הדירוגים, זה הדו"ח שיצא ביוני השנה, שבו ישראל, אתם רואים את הגרף של ישראל, למעשה הוא היה צריך להיות יותר ארוך, הוא מתחיל פה משנת 2014 אבל ישראל כבר משנת 2012 בעצם הייתה בדירוג העליון בדו"ח מחלקת המדינה האמריקאית, והשנה אתם רואים, לצערנו, את הירידה בקצה.
אבתיסאם מראענה: ב-2009, לפי הדו"ח של הממ"מ, בעצם ישראל הייתה כבר בדירוג מספר שתיים עם נקודת אזהרה.
דינה דומיניץ: נכון, וב-2001, שזו השנה הראשונה שישראל השתתפה בדירוג העולמי, כי הוא בעצם מתבסס על חוק פדרלי משנת 2000, ישראל דורגה בדירוג השלישי, שהוא הדירוג הכי גרוע שבו נמצאות מדינות שהן לא עומדות בסטנדרטים הבין-לאומיים, והן גם לא עושות מאמצים כדי לעמוד בסטנדרטים הבין-לאומיים.
דינה דומיניץ: שם היינו בשנת 2001, הייתה לנו תופעה מאוד גדולה של ניצול מיני של נשים, בעיקר ממדינות ברית המועצות לשעבר, שהועברו דרך גבול סיני כי לא הייתה אז גדר, הן הוחזקו בבתי הבושת הקשים, ואכן, בשיא התופעה דובר על 1,000 נשים בחודש, אז את מבינה שבזמן לא ארוך יחסית, מ-2001 עד 2012, אנחנו הגענו מהמקום הכי נמוך למקום הכי גבוה, וזה באמת בזכות שיתוף הפעולה, גם בתוך הממשלה של שילוב הזרועות, והפעילות בכל המישורים האלה שאנחנו דיברנו עליהם.
דינה דומיניץ: כאמור, היום אנחנו שוב בעצם רואים ירידה, ואנחנו מאוד מקווים שבשנה הבאה אנחנו את העלייה חזרה, ואנחנו עושים הרבה מאוד מאמצים כדי שזה יקרה, לא בגלל הדו"ח, אלא בגלל שאנחנו באמת רוצים לתקן ואנחנו חושבים שזה המקום שאנחנו צריכים להיות בו, אבל אנחנו גם מבינים שיש פעולות שאנחנו צריכים לעשות כדי להגיע למקום הזה, ולהתמודד בעצם עם הדפוסים החדשים.
דינה דומיניץ: צריך להבין שהתופעה הזאת היא דינמית.
אבתיסאם מראענה: דינה, את יכולה רק להסביר לכל הקהל שלנו שיושבות ויושבים כאן ולאנשים שבבית, מה זה אומר בעצם ירידה בדירוג?
אבתיסאם מראענה: כלומר, למה אנחנו מחויבות לדווח למדינה האמריקאית מה קורה במדינת ישראל, כי בעצם יש לנו ציר שהוא ציר כלכלי, או תמיכה כלכלית של ארצות הברית, זה בעצם הסיפור?
דינה דומיניץ: קודם כל, מדובר באמת בחוק פדרלי שמחייב את מדינות העולם וביניהן גם ישראל, וכל מדינות העולם למיטב ידיעתי באמת מגישות דו"ח פעם בשנה.
דינה דומיניץ: הכלי של הדו"ח הוא באמת כלי אפקטיבי, הוא כלי שבסופו של דבר עוזר לנו, הוא גורם לנו לאסוף את המידע כל שנה מכל משרדי הממשלה, הוא נותן לנו תמונת מצב טובה של היכן אנחנו נמצאים, של איפה נקודות החוזק שלנו ואיפה נקודות החולשה שלנו.
דינה דומיניץ: בסופו של דבר, כמו שאמרת, זה גם דו"ח שיש לו שיניים, כי מדינות שמדורגות בדירוג השלישי הנמוך הן גם מדינות שבעצם צפויות לסנקציות כלכליות מצד ממשלת ארצות הברית, וכמובן שזה איום שאנחנו מאוד לא רוצים להימצא שם, ואנחנו גם באמת לא חושבים שאנחנו צריכים להיות שם.
דינה דומיניץ: הדירוג השני שבו אנחנו מצויים כרגע, הוא דירוג שמוגדר של מדינות שלא עומדות בסטנדרטים המינימליים הבין-לאומיים למאבק בסחר בבני אדם, אבל עושות מאמצים משמעותיים לעמוד בהם.
דינה דומיניץ: אנחנו יכולים לדבר על האם זה תיאור שמשקף את ישראל, אני חושבת שלא, אני חושבת שלא נכון לומר שישראל איננה עומדת בסטנדרטים המינימליים הבין-לאומיים, אבל אני בהחלט מקבלת את זה וגם חושבת שזה נכון שכל מדינה נמדדת בפני עצמה, ונמדדת בפני איפה שהיא בעצם צריכה להיות, איפה היא יכולה להיות, ובמובן הזה בהחלט יש לנו לאן לשאוף ויש לנו מה לעשות, עם כל העשייה המאוד רבה שאנחנו עושים.
דינה דומיניץ: זה שקף שמראה לכם קצת את השותפים לעשייה, אני לא יודעת אם אתם מצליחים לראות, אבל השורה באמצע בתכלת אלה הם משרדי הממשלה והגופים והרשויות הממשלתיות, העיגולים הלבנים למטה אלה ארגוני החברה האזרחית, כמובן לא כולם אלא מדגם מייצג שהם באמת שותפים חיוניים שלנו, עובדים איתנו בשוטף ואנחנו באמת עובדים מתוך מטרה משותפת בשיתוף פעולה מאוד גדול, ומהווים גשר בין הממשלה לבין ארגוני החברה האזרחית.
דינה דומיניץ: זאת ההגדרה שלנו בהחלטת ממשלה, זה התפקיד שלנו.
דינה דומיניץ: בשורה העליונה אתם רואים את הגופים הבין-לאומיים, ביניהם גם מחלקת המדינה האמריקאית, אבל גם גופים רבים נוספים כמו האו"ם, כמו האיחוד האירופי, מועצת אירופה שכאמור הצטרפנו עכשיו לאמנה שלה, וגופים בין-לאומיים רבים נוספים, מתוך הבנה שזהו תחום שחוצה גבולות, שאנחנו צריכים את שיתוף הפעולה הבין-לאומי בנושא הזה, ושהוא באמת סוגיה שאפילו אם מדובר במדינה מאוד שונה, בסופו של דבר רואים שהתיקים מאוד דומים, אז התופעות מאוד דומות.
דינה דומיניץ: למשל, גם פה וגם בפיליפינים אפשר לראות אפילו באמת תיקים דומים ומקרים דומים, ויש המון מקום ללמידה ולשיתוף פעולה.
דינה דומיניץ: מבחינת החקיקה הישראלית שלנו, כמו שאמרתי, התחלנו בשנות ה-2000 הראשונות עם דפוס מאוד חמור של סחר בנשים.
דינה דומיניץ: הדפוס הזה מוגר, ובעצם מ-2010 אנחנו לא רואים מקרים כאלה חמורים, אנחנו כן רואים דפוסים חדשים של סחר לזנות, אבל הם אינם במופע החמור הזה שהיה.
אבשלום וילן: כאן המקום לציין, גברתי, שבשנים האלה חה"כ לשעבר זהבה גלאון הובילה מאבק מאוד חריף, והצטרפו אליה גם אחרים, והיא שכנעה את המדינה לדוגמה, שיוזמת כנסת שהייתה בעצם שינתה את כל המצב.
דינה דומיניץ: נכון, לחלוטין בעקבות הדירוג הראשוני הזה שלנו במקום הכי גרוע הוקמה ועדת חקירה פרלמנטרית בראשות חה"כ דאז זהבה גלאון, אני הייתי במשרד הפנים בזמנו, בלשכה המשפטית, ואני באמת זוכרת את התקופה הזאת.
דינה דומיניץ: כל שבוע היינו בכנסת אנחנו, המשטרה, כל משרדי הממשלה, עם הארגונים, ובאמת אין ספק שזה הוביל בסופו של לבניית 'תורת הלחימה' שלנו הממשלתית לחקיקה, ולהתקדמות שלנו בנושא.
דינה דומיניץ: ואכן, בשנת 2006 עובר תיקון חקיקה מאוד גדול שבעצם מתייחס גם מעבר לסחר לזנות, הוא מתייחס גם לסוגים אחרים של ניצול והחפצה שיושבים גם תחת מטריית הסחר, כמו עבירה של החזקה בתנאי עבדות ועבודות כפייה, ובעצם, יש הבשלה של ההבנה של המדינה שמדובר בתופעה שיש לה פנים רבות ושהיא דורשת התגייסות רב מערכתית.
דינה דומיניץ: כאן אתם רואים את עבירת הסחר, את המטרות השונות של סחר, שביניהם יש גם סחר למטרת עבדות או סחר למטרת הבאה לידי עבודות כפייה שהן העבירות היותר רלוונטיות בהקשרים שלנו, אבל יש כמובן גם סחר באיברים ומטרות נוספות שלא נדבר עליהם היום, ויש את העבירה של החזקה בתנאי עבדות, שהיא בעצם מקבילה לעבירת הסחר באותו פרק, והיא מדברת באמת על התייחסות אל אנשים כאל כלי להפקת תועלת או הטבה, היא לא חייבת להיות כספית אבל היא הרבה פעמים כן כספית, והיא נעשית תוך שליטה ממשית על חייהם או הגבלת החירות שלהם.
דינה דומיניץ: אחת האוכלוסיות שאנחנו מזהות אותה כאוכלוסייה פגיעה בתחום הזה היא בהחלט האוכלוסייה של העובדים הזרים בישראל, וזה בשל פערי הכוחות הגדולים שיש בין המעסיקים לעובדים, בשל העובדה שחלקם באמת עובדים בבידוד פיזי או גיאוגרפי, למשל במושבים חקלאיים בדרום או בבתים של מטופלים סיעודיים, וגם בשל אופי העבודה שלפעמים יכול גם להביא לניצול.
דינה דומיניץ: חשוב לי להגיד כבר בשלב הזה, שאנחנו מדברים על מקרה הקיצון.
דינה דומיניץ: אני לא רוצה שתשתמע מפה אמירה שהמעסיקים של עובדים זרים בישראל הם עוברים על עבירות של סחר בבני אדם, אנחנו באמת מדברים על תופעות שנמצאות בשוליים של השוליים, ואנחנו גם רוצים לשמר את זה, אנחנו לא רוצים להגיד שכל הפרה של זכויות בתחום העבודה, למשל, היא עבירה של סחר בבני אדם, זה לא מה שאנחנו אומרים.
דינה דומיניץ: אבל, בהחלט כן יש מקרים, ועליהם חשבנו להתמקד היום, שאנחנו בהחלט רואים במסגרת העסקה של עובדים זרים, תופעות שאפילו יכולות להגיע לכדי סחר.
דינה דומיניץ: דיברנו קודם על החשיבות של מניעה, ואם אנחנו לא נאכוף את העבירות היותר קלות ואת ההפרות היותר קלות, שהן גם חמורות כמובן בפני עצמן, מאוד, בתחומי העבודה ותחומים אחרים, אז אנחנו בעצם יכולים להתדרדר מאוד מהר גם למצבים של עבדות וסחר, ואנחנו בהחלט רואים דברים כאלה.
דינה דומיניץ: אם אנחנו מדברים על המישורים, אבל מתמקדים עכשיו בתחומי העבודה בישראל, אז בתחום המניעה יש לנו מנגנון מאוד חשוב ויפה שפותח בממשלה, משרד החוץ ורשות האוכלוסין מובילים את הנושא, יש ועדה להסכמים בילטרליים.
דינה דומיניץ: אני מדברת על מנגנון ההסכמים הבילטרליים, שבעצם נועד למנוע את תופעת דמי התיווך המאוד גבוהים, שאנחנו יודעים שעובדים זרים נאלצו לשלם בשביל הזכות להגיע לעבוד בישראל כדין, בתחומי החקלאות, סיעוד, ובניין בעיקר, גם תעשייה.
דינה דומיניץ: ההסכמים האלה הוכיחו את עצמם כמנגנון מאוד אפקטיבי במניעת דמי תיווך ובשמירה על זכויות העובדים, הוא מבנה לתוכו גם מנגנון של 'קו חם', כשעובד מקבל את הטלפון ואת הגישה עוד לפני שהוא אפילו מגיע לישראל, הוא עובר אוריינטציה על הזכויות שלו, ועל החובות, והוא יכול לפנות לקו החם הזה ויענה לו עובד בשפה שלו, והוא יכול להתלונן באמת על כל דבר.
דינה דומיניץ: הקו הזה הוא כלי מניעתי מאוד חשוב, הוא ממומן על ידי רשות האוכלוסין וההגירה בעיקרו, ואני חושבת שגם זרוע העבודה משתתפים, אם אני לא טועה.
דינה דומיניץ: עדיין לא, הם ישתתפו, אבל הוא מופעל על ידי ארגון CIMI ארגון לא ממשלתי, והנה גם דוגמה של שיתוף הפעולה שאנחנו זקוקים לו בתחום הזה.
דינה דומיניץ: בנוסף, יש לנו את חברתנו, עו"ד שירי לב-רן, שהיא ממונה על זכויות עובדים זרים בעבודה, וזה גם מנגנון מניעתי חשוב ביותר, גם מנגנון של הגנה שעובדים זרים יכולים לפנות אליה, והם פונים אליה, מכל הסוגים, בין אם הם חוקיים ובין אם הם לא חוקיים, ומקבלים טיפול ומענה מהיר, גם מידע וגם טיפול ככל שצריך, בהתאם לסמכויות שלה, והיא גם גורם שיכול להפנות ולאתר מקרים שנדרשת בהם התערבות משפטית.
אבתיסאם מראענה: אני חייבת רק לשים פה פסיק קטן לגבי כל הסוגיות של מניעה, אכיפה, והגנה.
אבתיסאם מראענה: אלה סוגיות שאנחנו דנות בהן בוועדה, עולים לנו הרבה סימני שאלה שאין עליהם כל כך תשובות.
אבתיסאם מראענה: אנחנו כמובן ניתן למשרדי הממשלה להציג את העמדות שלהן במהלך הדיון, וכל פעם שאנחנו מתדיינות על זה בוועדה, אני מבקשת באופן אישי כן לתת תשומת לב ולפעול, ואכן, אנחנו במעקב אחרי הפעולות שנעשות על מנת לדאוג לטיפול ואכיפה בכל הסוגיות האלה שאנחנו מדברות אליהן.
אבתיסאם מראענה: אז להגיד שה'קו החם' באמת נותן מענה, אני בספק לגבי זה.
אבתיסאם מראענה: האם זה עובד במאה אחוז?
אבתיסאם מראענה: אני לא בטוחה.
אבתיסאם מראענה: יש המון דברים שאנחנו מדברות עליהם שהם לא עובדים כמו שצריך, אנחנו כרגע בשלב שבו באמת יש מענה לדברים, אז אני חייבת להגיד את הסוגייה הזאת.
אבתיסאם מראענה: קו CIMI או כל מה שעושים במשרד הכלכלה בזרוע העבודה, אמנם הן עושות עבודה מצוינת עם כוונות טובות, אבל עדיין יש לנו בהחלט הרבה לאן לשאוף, וכמובן נתן לשירי לב-רן אחר כך להגן על המשרד שלה בגאווה.
דינה דומיניץ: גם אני מייצגת אותם בגאווה, אני חושבת שבוודאי יש מקום לשיפור, ואנחנו בעד להרחיב את ה'קו החם' גם לעוד סוגים וכל מי שיושב כאן יודע את זה שיש לנו עוד הרבה מה לעשות, אבל גם העשייה שקיימת היום, בעיניי אלה הן הפעולות שצריך לחזק והן פעולות שיש להן חשיבות מאוד גדולה בפני עצמן.
דינה דומיניץ: בתחום האכיפה יושבת כאן ראש חוליית סחר, שרית פרץ, שמובילה בגאון את כל האכיפה של המשטרה.
דינה דומיניץ: כמובן שהתיקים מגיעים בסופו של דבר גם לפרקליטות, נדמה לי שהפרקליטות איתנו בזום.
דינה דומיניץ: אנחנו באמת מנסים לשים דגש מאוד גדול, קודם כל על הזיהוי של התופעות, ואחר כך ובמקביל גם על החקירה שלהן וההבאה לדין של הסוחרים, מתוך הבנה שזה נדבך חשוב ביותר שאין בלעדיו יכולת להיאבק בתופעה הזאת בצורה נכונה.
דינה דומיניץ: אנחנו גם הקמנו לאחרונה פורום, שאנחנו מקווים שהוא ישפר גם את הזיהוי וגם את האכיפה.
אבתיסאם מראענה: איזה פורום?
דינה דומיניץ: פורום משותף למשטרה ולפרקליטות ביחד איתנו, שמורכב בעצם מנציגים, מרפרנטים, בכל המחוזות וגם במטה.
דינה דומיניץ: עד היום רוב הפעילות רוכזה במטה בחוליית הסחר, חוליית הסחר כמובן תמשיך לנהל כמטה את הראייה, אבל עכשיו יש לנו גם רפרנטים בכל מחוז.
דינה דומיניץ: כלומר, בכל מחוז במשטרה יש לפחות אדם אחד, תתקן אותי שרית אם אני טועה, שזה תפקידו, שהוא אומר ליזום, הוא אמור לחפש תיקים, למפות את המחוז שלו, וכמובן לטפל או להנחות בתיקים שמגיעים לחקירה.
דינה דומיניץ: גם בכל מחוז בפרקליטות יש לנו רפרנטיות, שהן בעצם חלק מפורום שעוסק בנושאי העבירות האלה, באכיפה של העבירות האלה של סחר בבני אדם.
אבתיסאם מראענה: הפורום מתכנס?
אבתיסאם מראענה: הוא כבר עובד?
דינה דומיניץ: הפורום הזה עומד להתכנס לראשונה ממש בשבועות הקרובים, הוא בעצם פועל תחת המשנה לפרקליט המדינה לעניינים פליליים, מר שלמה למברגר, וגם תחת ראש חטיבת החקירות במשטרת ישראל, מר דודו באואני.
דינה דומיניץ: אז באמת יש לנו כאן גם גיבוי מאוד בכיר של גורמים מעורבים, אבל גם את גורמי השטח, ואנחנו מקווים שזה גם יביא למדיניות אחידה יותר בכל המחוזות, וגם באמת יבשיל ויעזור להבשלה של תיקים ושיפור הממשקים שיש בין גורמי האכיפה השונים.
דינה דומיניץ: בנוסף, יש לנו פעילות משולבת, שהיא בעצם מכלילה גם את גורמי האכיפה של המשרדים האזרחיים, כמו זרוע העבודה שיש להם גם סמכויות פליליות, וגם רשות האוכלוסין וההגירה שיש להם גם כמובן סמכויות פיקוח, אבל גם סמכויות מנהליות ופליליות במקרים המתאימים.
דינה דומיניץ: הראייה שלנו היא שצריך בעצם לשתף את כל גורמי האכיפה האלה יחד, כדי להיאבק בכל הכלים שיש לנו בתחום האכיפה.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם את אומרת שהפורום הזה הוא חדש, הוא עוד לא התכנס, הוא יתכנס בעתיד, והוא לא היה קודם.
אבתיסאם מראענה: כלומר, הידיעה הזאת שצריך לקיים פורום כזה, ורפרנטיות או רפרנטים שיהיו במחוזות, זה משהו שלא קרה קודם, למה?
אבתיסאם מראענה: מה קרה לנו?
דינה דומיניץ: אני חושבת שזאת גם שאלה של משאבים.
אבתיסאם מראענה: מה העלות של התקצוב של אותו פורום?
אבתיסאם מראענה: של אותן רפרנטיות?
דינה דומיניץ: כרגע זה באמת התכנס ללא תקצוב נוסף.
דינה דומיניץ: השאיפה שלנו, השאיפה של המשטרה ושל המשרד לביטחון פנים הייתה להקים בכל מחוז ממש מחלק שיטפל בנושא הזה, והעלות התקציבית הזאת היא מאוד גבוהה ולכן זה עדיין לא קרה אבל אנחנו מאוד מקווים שזה כן ייכנס כבר לתקציב הבא.
דינה דומיניץ: לכן, בשלב ביניים, החלטנו לנצל את מה שאנחנו יכולים ללא תוספת תקציבית ולעשות את זה כך, ולקוות שזה לפחות יהווה בסיס לגידול עתידי, כשתהיה לנו תוספת תקציבים.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז את אומרת שהצורך בלהקים את הפורום הזה, זה אומר שבעצם בשטח, במציאות שלנו, יש הרבה עבודה שצריך לאכוף אותה.
אבתיסאם מראענה: בעצם, אנחנו מדברות על סיטואציה שאומרת שהקמת הפורום היא מענה למצב חירום שאנחנו חייבות לטפל בו?
דינה דומיניץ: כן, כי גם היה לנו פער, אגב זה לא רק בישראל רואים את זה גם בכל העולם, יש פער בין מספר הקורבנות שהמשטרה מזהה והמדינה מזהה כקורבנות סחר, לבין מספר התיקים, ובוודאי מספר כתבי האישום שבסופו של דבר מוגשים.
דינה דומיניץ: אלה תיקים מאוד מורכבים, אנחנו מדברים באמת על קורבנות עבירה קשה, כשהם הרבה פעמים זרים, חסרי מעמד, הם רוצים לחזור למדינות שלהם ולא מעוניינים בהכרח לתת עדות ולהיות חלק מההליך הפלילי, שהוא מאוד קשה כמו שאנחנו יודעים לכל קורבן עבירה ובוודאי לקורבנות עבירה כאלה, ולכן יש לנו אתגרים רבים בתחום האכיפה, וההבנה היא שבאמת צריך מאוד את שילוב הזרועות הזה, וגם את השימוש ביתר הכלים.
דינה דומיניץ: חשוב לי להגיד שהשולחנות של אכיפה משולבת בוודאי קיימים כבר, וכבר מתכנסים.