GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודית כרמי: אני לא כל כך נחשפת לתופעה הזאת, יותר פונים אליי חקלאים שאומרים שהעובדים לא קמים בבוקר או לא רוצים לעבוד, אבל לא בהיקפים שכאן דיברו.
רם שפע: ואז מה קורה?
יהודית כרמי: כשהחקלאי פונה?
יהודית כרמי: אז אני מדברת עם השגרירות, יש לי איתם קשר ישיר.
אבתיסאם מראענה: ומה את אומרת להם?
אבתיסאם מראענה: שהעובדים לא קמים בבוקר?
יהודית כרמי: אם החקלאי טוען ממש שהעובד לא קם בבוקר, לא רוצה לעבוד, לא מתפקד, אז אני מדברת עם נציגה מהשגרירות ואני מבקשת ממנה שתבדוק ותראה מה היא יכולה לעשות.
יהודית כרמי: מול חברות כוח האדם אין לי כזה קשר ישיר, וזאת לא תופעה שאנחנו כל כך נחשפים אליה.
רם שפע: והשגרירות היא זאת שפונה לחברת כוח האדם כדי ליצור קשר עם העובד?
יהודית כרמי: לא, לפעמים השגרירות יוצרת קשר עם החקלאי, היא באה לשטח, היא בודקת, אבל שוב, זאת לא תופעה שאני כל כך נחשפת אליה.
רם שפע: ככה זה עובד?
רם שפע: אולי אני מפספס משהו.
אבתיסאם מראענה: אתה מפספס.
רם שפע: יש הסכם בילטרלי עם תאילנד לגבי כמות עובדים זרים שמגיעים לעבוד בחקלאות כל שנה בישראל.
רם שפע: מי מייצג אותם?
רם שפע: השגרירות היא זו שאמונה על היום יום שלהם?
משה נקש: ההסכם הוא של מדינת ישראל מול מדינת תאילנד, ויש להם את השגרירות בארץ ויש את משרד העבודה בתאילנד.
רם שפע: והם אמורים לתת להם מענה על כל תחומי החיים שלהם?
רם שפע: כי הרי אני רואה אתכם, ואני יודע שאתם עושים עבודת קודש בתחומכם, אבל נראה שזה נופל קצת בין הכיסאות, אם אנחנו מבינים נכון.
משה נקש: אז עוד פעם, מה זה מענה?
משה נקש: יש את הלשכות הפרטיות שמבחינתנו יש להם את הסמכויות לדברים שבהם הם צריכים לטפל ולסייע לאותם עובדים, כמו בכל הענפים.
משה נקש: יש את החובות שחלות על המעסיק עצמו, על החקלאי.
משה נקש: אלה הגורמים.
משה נקש: כן יש את הגורמים שמסייעים, יש את החברה האזרחית וארגוני זכויות עובדים, ויש גם את השגרירות שגם הם מסייעים לעובדים במקרים מסוימים.
יהודית כרמי: במיוחד, למשל, אם יש חקלאי שמתקשר ואומר שהעובד השתגע או משהו כזה, או שיש מקרה של אלימות או דברים כאלה, אז אלה באמת דברים שאני ישר כותבת עליהם לשגרירות והם בודקים את זה.
אבתיסאם מראענה: מה התדירות של פניות כאלה שאת מקבלת?
יהודית כרמי: בקושי, מקרים בודדים בשנה, ממש בקושי.
אבתיסאם מראענה: איך את מסבירה את הפער בעצם?
רם שפע: נראה שהם לאו דווקא פונים אלייך.
משה נקש: לא, יש גם את מרכז הפניות שזה הקו החם של רשות האוכלוסין שאנחנו מפעילים, ושם גם מתקבלות פניות בנושאים האלה.
אבתיסאם מראענה: CIMI
משה נקש: אז כמו שאמרתי בהתחלה, אנחנו משתפים פעולה עם כל המשרדים הרלוונטיים, בין אם זה בעניין של שעות העבודה, אז עם משרד העבודה, אם זה עניינים של סחר בסמים, אז עם המשטרה.
משה נקש: אנחנו מעבירים את הכל לגורמים הרלוונטיים שאמורים לטפל בתחומים האלה.
רם שפע: אם יש קו חם, זה כבר משמעותי.
רם שפע: אני לא מכיר, זה אצלכם, אבל הם פונים אליו באמת?
רם שפע: זה דבר פעיל?
משה נקש: אמרתי, בנושא הזה של סמים הגיעו 47 פניות מ-2017.
משה נקש: זה לא הרבה כפי שאתם שומעים, אבל זה עדיין פניות שמגיעות, ואנחנו מעבירים אותם לטיפול.
רם שפע: טוב, בסדר, אנשים שעוברים על החוק לא הולכים להתקשר לספר על זה, זה נכון בכל תחום בחיים.
משה נקש: עוד שני דברים שכן חשוב לדעת.
משה נקש: עובדים זרים שמגיעים במסגרת ההסכם הבילטרלי, אז קודם כל, בהסכם היישום עם המדינות יש דרישה שם שלעובדים אין שימוש בסמים ואלכוהול, זאת אומרת, זה אחד מהדברים.
משה נקש: בנוסף, לפני שהעובדים מגיעים לארץ, אמרתי את זה קודם ואני אדגיש את זה גם עכשיו שוב, הם עוברים בדיקות רפואיות, הם מביאים רישום פלילי נקי, זאת אומרת שאין להם רישום פלילי, ואפילו עוברים בדיקות סמים לפני שהם מגיעים לישראל.
משה נקש: זאת אומרת, כל הדברים האלה מתבצעים במסגרת התהליך שלנו של הבאת העובדים, זה מתבצע וזה קורה.
אבתיסאם מראענה: כן, אבל זה לא פוטר אותנו מהאחריות הזאת, שהם באים נקיים מארץ המוצא שלהם ואז הם מגיעים לארץ ופה הם כן מתמכרים.
אבתיסאם מראענה: עדיין לא הצלחתי להבין מה הסיבה העיקרית שגורמת לאותם עובדים להגיע לסוגייה כזאת של צריכת סמים ממריצים.
אבתיסאם מראענה: בשביל זה אנחנו נעבור לאורית רונן מ"קו לעובד", שתאיר את עינינו לגבי התופעה המאוד מדאיגה הזאת.
אורית סטרוק: בוקר טוב, אורית, אני רכזת החקלאות ב"קו לעובד".
אורית סטרוק: אני רוצה להגיד שלנו אין מידע לגבי היקף התופעה בקרב העובדים.
אורית סטרוק: כלומר, ברור שיש שימוש בסמים, אבל אנחנו לא יודעים להגיד באיזה אחוזים מהעובדים משתמשים.
אורית סטרוק: אבל, אני חושבת שאי אפשר להתעלם מהעובדה הפשוטה, שהעובדים שמגיעים לארץ, כמו שאמר קודמי כרגע, לא מגיעים לכאן מסוממים, הם עוברים בדיקות רפואיות לפני שהם מגיעים, ובכל זאת, כשהם מגיעים לכאן הם משתמשים בסמים, ובסמים ממריצים בלבד.
אורית סטרוק: אנחנו לא יודעים על תופעה של שימוש בסמים שהם לא סמים ממריצים, ואי אפשר להתעלם מזה שזה קשור לתנאי העבודה ולתנאי המגורים שבהם הם נמצאים, ללחץ הגדול שמופעל עליהם מבחינת שעות עבודה מאוד ארוכות, חלקם עובדים גם שבעה ימים בשבוע, על פי דרישת המעסיק.
אורית סטרוק: מעבר לשעות הארוכות ולימים הארוכים, הם גם נדרשים לעמוד בהספקים מסוימים, ויש לחץ מצד המעסיק.
אורית סטרוק: אי אפשר לנתק את הקשר בין השימוש בסמים ממריצים לבין תנאי העבודה ותנאי המגורים, ביחד עם כל התנאים הנוספים של הבידוד הגיאוגרפי, הבידוד השפתי, וכל התנאים הנוספים שבהם הם נמצאים כשהם כאן.
אורית סטרוק: צריך לטפל בנושא הזה, כלומר, אני חושבת שאם תהיה אכיפה בהקשר של תנאי העובדה שלהם, אנחנו נראה גם הפחתה בשימוש בסמים.
אורית סטרוק: השימוש בסמים לא נוצר מעצמו, ואי אפשר להתכחש לתנאים בשטח שגורמים להם להשתמש בסמים הממריצים, פלוס היעדר המענה לבעיות הנפשיות שבאמת עלו כאן, של כל הנושא של הדיכאון, ההתאבדויות.
אורית סטרוק: אני מצטרפת גם למה שגם יהל אמרה קודם, בנוגע להנגשה שפתית ולאפשרות שיהיה קו חם או כל דרך אחת לתת עזרה נפשית לכל מי שזקוק לזה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להעלות את יענקל'ה מוסקוביץ מהתאחדות החקלאים, בבקשה, בוקר טוב אדוני.
יעקב מוסקוביץ: אני שמח על הדיון, אני גם הייתי בדיונים קודמים של הוועדה, וכל הדברים לדעתי מתחברים.
יעקב מוסקוביץ: צריך להבין שהכל נובע עוד מההתחלה.
יעקב מוסקוביץ: כל הגיוס של העובדים הזרים בחמש השנים האחרונות פשט את הרגל.
יעקב מוסקוביץ: אנחנו החקלאים לא מגייסים את העובדים, מי שמגייס את העובדים אלה מדינת ישראל ורשות האוכלוסין, בתיאום עם תאילנד.
יעקב מוסקוביץ: בחמש השנים האחרונות, אנחנו לא מקבלים אנשים תאילנדים שבאים לעבוד בחקלאות, אנחנו מקבלים אנשים שלא מתאימים לעבודה בחקלאות.
יעקב מוסקוביץ: בעבר היינו מקבלים תאילנדים שבאים מאזורים חקלאיים, הם היו חקלאים שהיו באים לעבוד בחקלאות.
יעקב מוסקוביץ: מה שקורה בשנים האחרונות הוא שהגיוס כולו מגיע מבנגקוק ומהערים הגדולות, אנשים שלא מתאימים לעבודה בחקלאות, הם מגיעים לארץ כבר כסוחרי סמים, כולם יודעים את זה, זה לא סוד.
יעקב מוסקוביץ: אנחנו דורשים כבר שנים או להתחיל להביא עובדים ממדינות נוספות, או לחלופין, לשפר את הנושא של הגיוס.
יעקב מוסקוביץ: מגיעים לפה אנשים, אתם צריכים לדעת, הם נוחתים בארץ, מגיעים לבידוד, ואחרי הבידוד הם בכלל לא מגיעים לחקלאים שהם אמורים להגיע אליהם, הם פשוט נוטשים למקומות אחרים ששם הם יכולים לעסוק בסמים.
יעקב מוסקוביץ: צריך לטפל בשורש של הבעיה, שמההתחלה יגיעו אנשים שמתאימים לחקלאות ולא סוחרי סמים.
יעקב מוסקוביץ: צריך לטפל בנושא הזה מהשורש.
יעקב מוסקוביץ: אני לא רואה שיש פה מישהו מרשות האוכלוסין, אבל הם אחראיים על הגיוס של העובדים, ואנחנו מתריעים כבר שנים.
יעקב מוסקוביץ: אנחנו מתריעים שנים שהגיוס בשנים האחרונות ממש פשוט את הרגל.
יעקב מוסקוביץ: זה דבר אחד.
יעקב מוסקוביץ: בדיון הקודם שהיה אצלכם פה בוועדה, נציג משרד החקלאות, אסף לוי, אמר שהביקוש לחקלאות הוא 40,000 עובדים זרים, ואנחנו מקבלים היום 50 אחוזים ממה שנדרש.
יעקב מוסקוביץ: זאת אומרת, אין ברירה, חייבים לקטוף את הפרי, אין ברירה, ואז אנחנו מעסיקים המון שעות נוספות, כי אין לנו ברירה.
יעקב מוסקוביץ: צריך לתת את הדין גם בנושא הזה, אם היינו מקבלים את כל העובדים שאנחנו צריכים, תאמינו לי לא הייתה שום בעיה של לחץ בעבודה, ולא היה צריך שעות נוספות, ולא היה צריך לעבוד שבעה ימים בשבוע וכל הדברים האלה.
יעקב מוסקוביץ: אם היינו יכולים לקבל את מה שאנחנו צריכים ככוח אדם.
יעקב מוסקוביץ: לכן, אני חושב שצריך לבטל לגמרי את הנושא של המכסות, כל אחד ייקח כמה שהוא רוצה, וייתנו לנו אפשרות לגייס אנשים שמתאימים לחקלאות, כי האנשים שאנחנו מקבלים בשנים האחרונות אינם מתאימים לחקלאות, נקודה.
רם שפע: תודה רבה, אני רק אוסיף, אם כבר רוצים לדבר על השורש.
רם שפע: אני לא מכיר את ההסכם הספציפי עם תאילנד, אבל מכיוון שגרתי בעברי כמה חודשים טובים בנפאל, יחסית התעמקתי בסוגייה.
רם שפע: השורש הוא, איך הם מגיעים לפה, כמה כסף הם אוספים כדי להגיע, מה הקשר בין החברות שאוספות שם את הכסף, מה קורה, יש פה דברים שאני לא יודע אם את רוצה, אני יכול להרחיב אחר כך, אבל זה עולם שמתחיל הרבה לפני שהם מגיעים לפה לארץ, ואז רמת ההתאמה, התחייבויות שנכנסים אליהם ולא תמיד מצליחים לחזור, ובאיזה שלב הם חוזרים כשהם לא מצליחים למצוא פה, יש פה כמה סוגיות משמעותיות.
אבתיסאם מראענה: אתה מתכוון לדמי התיווך?
אבתיסאם מראענה: כן, ודאי.
רם שפע: כן, יש פה דלת מסתובבת מאוד משמעותית, אפשר לפתוח אותה, אני לא בטוח שזה הדיון הזה, אבל זה נושא מעניין.
אבתיסאם מראענה: אנחנו על זה, לגמרי.
רם שפע: בסדר, אני סתם אומר מהחוויה האישית.
משה נקש: אתה צודק בדברים שאמרת, אני אתייחס בקצרה גם למה שנאמר קודם.
משה נקש: קודם כל, מיותר להגיד אבל אני אגיד בכל זאת, שאנחנו מתנגדים לכל ההכללות האלה, שכל העובדים שמגיעים הם סוחרי סמים.
רם שפע: נכון, גם אנחנו מסתייגים.
רם שפע: אני מעריך מאוד את יענקל'ה אבל אלו לא הכללות שאנחנו מקבלים גם.
משה נקש: בסדר, אני התייחסתי למי שדיבר לפניי.
משה נקש: אני אציין רק בקצרה, חה"כ יו"ר הוועדה, מראענה, מכירה את הנושא של הסכמים בילטרליים טוב מאוד, ואת הסיבה לזה שהעובדים מגיעים בהסכם בילטרלי.
משה נקש: יכול להיות שיש כאלה שלא מרוצים מזה, אבל זה אחד הדברים החשובים ביותר שקרו בתחום הזה בשנים האחרונות, שהעובדים מגיעים לפה בלי לשלם דמי תיווך, יכולים להתלונן אם הם מרגישים שהם צריכים להתלונן.
משה נקש: אז כל הדברים האלה הם חשובים, וחשוב שיאמרו גם הם.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח לעבור לחה"כ לשעבר אבשלום וילן, מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל, בבקשה, בוקר טוב.
אבשלום וילן: תראו, הנתונים הם מאוד קשים, הרבה יותר גבוהים ממה שאני מכיר משנים עברו.
אבשלום וילן: גם מוות בעריסה, למעלה מ-30 בשנה זה המון, זה היה בדרך כלל כמה מקרים בשנה, לא סדרי גודל כאלה.
אבשלום וילן: גם מספר ההתאבדויות הוא גבוה.
אבתיסאם מראענה: אתה לא ידעת על זה, אבו וילן?
אבתיסאם מראענה: לא ידעת על הנתונים האלה קודם?
אבשלום וילן: הם הרבה יותר גבוהים מהממוצע של שנים קודמות, אבל אני חושב שההסברים לזה הם בכמה מישורים.
אבשלום וילן: קודם כל, צריך להבין שמוות בעריסה, לפי מה שבדקנו בעבר, נאמר לנו שזה סוג של מחלה גנטית שמכירים אותה.
אבשלום וילן: אני גם הייתי בסיור בתאילנד, גם התאילנדים אמרו לנו את זה שהם מכירים את התופעה שם.
אבשלום וילן: היא לא כל כך מוכרת במדינות אחרות.
אבשלום וילן: אני לא רופא ואני לא מומחה, אבל המספרים הם מאוד גבוהים ומאוד בעייתיים, להערכתי.
אבשלום וילן: מה שאני חושב הוא, שחלק גדול מהבעיה הוא מה שעמד עליו יענקל'ה מוסקוביץ, שברגע ששינו את השיטה, לפני כבר למעלה מעשר שנים, לרוב העובדים שמגיעים אלינו מתאילנד אין שום מושג בחקלאות.
אבשלום וילן: עד אז היו באים מהאזורים הצפון מזרחיים של תאילנד, אזורים חקלאיים, הם הכירו את העבודה והם היו בנויים לה, והיום באמת, גם בגלל שרמת החיים בתאילנד עלתה, מגיעים אנשים שהם הרבה פחות מסוגלים לעבוד בחקלאות, ויש לזה מחירים, זה בעייתי.
אבשלום וילן: אני חושב שהפתרונות, קודם כל, צריכים להיות לפתוח גם מדינות אחרות, ואני חושב שצריך להקפיד מאוד, את כל נושא הסמים ואת כל נושא הבריאות של העובדים חייבים לקחת הרבה יותר ברצינות.
אבשלום וילן: הרשויות מוכרחות להתמודד עם זה, אני לא חושב שאפשר להשלים עם זה.
אבשלום וילן: אני חושב שאם תיפתח עוד מדינה ואפשר יהיה להביא יותר עובדים, כי יש חוסר מאוד גדול וחייבים בסופו של יום, ואני מניח שאם היו מפסיקים עם המכסות, היה הרבה יותר קל, משום שכל חקלאי היה באמת מביא את כמה שהוא צריך, הלחץ היה יורד.
אבשלום וילן: הדבר הנוסף שאנחנו כל הזמן מדברים עליו הוא שצריך למיין את העובדים עוד בתאילנד.
אבשלום וילן: בבניין הם ממיינים את העובדים קודם לכן, אבל בחקלאות לא ניתן למיין את העובדים ולראות מי מתאים או לא מתאים, כולל גם את המצב הנפשי שלהם, ואני חושב שלאור הנתונים הללו צריך באופן מפורש גם בדיקות נפשיות.
אבשלום וילן: זה לא ככה, חבר'ה, התאבדויות זה לא מלחץ של עבודה, זה דברים בדרך כלל הרבה יותר עמוקים, בלי ספק דיכאונות ודברים כאלה, ובמספרים חמורים כאלה, צריך לטפל בזה.
אבשלום וילן: אני חושב שהבירוקרטיה הישראלית עושה כל הזמן עוד מאותו דבר.
אבשלום וילן: אנחנו שנים מדברים על מדינה נוספת, היינו אינספור פעמים במשרד החוץ, אף אחד לא מתיימר להגיד את זה.
אבשלום וילן: אנחנו חושבים שאם יורידו את המכסה לא יבואו הרבה יותר, אבל יבואו יותר טובים ואנשים שפנויים לחקלאות.
אבשלום וילן: אם נוכל למיין אותם, ניקח את מי שמגיע מחקלאות.
אבשלום וילן: חבר'ה, עם הנתונים האלה, אני אומר לכם, זאת מתחילה להיות בעיה לאומית, זה די חרפה לחברה הישראלית, ואנחנו עוברים על זה לסדר היום, זה מאוד מדאיג.
אבתיסאם מראענה: אני לא יודעת אם זאת חרפה, אבל לחלוטין יש פה בעיה קשה שאי אפשר להמשיך להתעלם ממנה, והכי מצער אותי הוא שהדיון הזה מתקיים בוועדה, בשתי הוועדות שמשתפות בעצם פעולה, על סוגייה כל כך אקוטית ובעייתית כל כך, ופתאום רוב משרדי הממשלה מכירים בבעיה הזאת רק עכשיו, זה אותי נורא מדאיג.
רם שפע: אני חצי הכוס החיובי, זה תפקידה של הכנסת, טוב שאנחנו פה, אני חושב שגם יש נכונות של המשרדים, באמת אני רואה, להבין שזאת תופעה שלא נתנו עליה את הדעת עד עכשיו, בטח לא בזיקה בין המשרדים.
רם שפע: בכלל, צריך להגיד שברוב הדיונים, בהרבה מהוועדות, התפקיד העיקרי שלנו הוא לעזור למשרדים להבין איפה אין ממשקים מספיק טובים ולהדק אותם, כי זה בדרך כלל נופל על אחריות בין-משרדית, בעיניי, ובהרבה מתחומי החיים, לא רק בהקשר של התמכרויות ולא רק בנושא של עובדים זרים.
אבתיסאם מראענה: נפלא, אז אנחנו ניתן זכות דיבור אחרונה לטל פז מביטחון פנים, בבקשה.
אבתיסאם מראענה: יש אצלה בעיה, אוקיי, החקלאי יפתח בן דוד, בבקשה.
יפתח בן דוד: כן, בוקר טוב.
יפתח בן דוד: אני שמח על הדיון הזה, אבל לא על הנוהל שלו.
יפתח בן דוד: העליהום שהם נתקעים על החקלאים הוא בלתי נסבל.
אבתיסאם מראענה: שום עליהום, אדוני, מי בא בעליהום?
יפתח בן דוד: אנחנו מעסיקים תאילנדים כ-30 שנה, הראשונים הגיעו לערבה, הם חיים עשרה מטרים מהבתים שלנו, הם לא זרוקים בשטח כמו שאמרה הגב' אורית רונן מ"קו לעובד", הם מקבלים את מה שמגיע להם, ואני לא בטוח במספרים האלה, וגם כשזה מגיע לאכיפה, אני לא רואה את ההצלחה של מדינת ישראל.
יפתח בן דוד: סוחר סמים שנתפס בפארן ישב בכלא, תוך כדי ישיבתו בכלא הוא הגיש תביעה כנגד החקלאי, בסיוע של הרשויות, שהעבירו את המספר שלו, הוא תבע את החקלאי ב-600,000 שקלים.
יפתח בן דוד: בסופו של יום הוא שילם לחקלאי 20,000 שקלים על תביעה שלא כדין, אבל הכסף, מסתובב פה עורך דין ישראלי לחפש את הכסף שהושקע בדבר הזה, אם אתם רוצים את מספר התיק, אפשר להביא לכם את מספר התיק בבית הדין לעבודה, מ-2019 שם החקלאי ג'ימי לובל.
יפתח בן דוד: יש פה היתממות.
יפתח בן דוד: כמה מהישראלים הצעירים משתמשים בסמים?
יפתח בן דוד: מר שפע, אתה צעיר ממני, אתה בגיל של בנותיי, לא אשאל אותך האם אתה משתמש.
יפתח בן דוד: כל סרט שרואים בטלוויזיה וכל סדרה, כולם משתמשים.
יפתח בן דוד: בואו נוציא את הסיבה הזו מהעין שלנו.
יפתח בן דוד: דבר נוסף, התסמונת שהם מתים ממנה, קוראים לה תסמונת בריגה, ניסה הרופא המקומי פה לבדוק אותה לפני אי אילו שנים.
יפתח בן דוד: מתים בעיקר גברים בגילאי 40-20, זאת תסמונת שקיימת במזרח הרחוק, גם בנפאל, ראיתי שהיית בנפאל ושאתה דובר נפאלית וזה יפה, תבדוק את הדבר הזה.
יפתח בן דוד: הרופא המקומי, ד"ר מיכאל, עשה בדיקות, בדק א.ק.ג, אמר שאפשר לפתור את זה, צריך להשתיל לאנשים צעירים קוצב לב, אבל כשהוא יחזור לתאילנד הוא ימות, כי קוצב לב זה בין 120-0.
יפתח בן דוד: הנושא של החוסר בעובדים הוא נושא כביר, הנושא של הסכומים שהם מקבלים, הם מקבלים מעל 3,500 דולר לחודש, זאת העלות שלהם למעסיק.
יפתח בן דוד: לפי ההסבר של שר האוצר הקודם קודם, כחלון, הם מקבלים פה ים של כסף, לכן המדינה לוקחת מהם נקודות זיכוי במס הכנסה.
יפתח בן דוד: אני מציע לבדוק את הכל, ובהזדמנות חגיגית זו, אולי זאת לא הוועדה הזו, שיבדקו למה אני צריך לשלם אגרות של 2,100 שקלים בשנה, ולמה אני צריך לתת לו ביטוח רפואי ב-60 אחוזי מענק, ומדוע אי אפשר לחייב אותו בעלויות המגורים שאני נדרש לתת לו, ונותן לו.
יפתח בן דוד: זה מה שאני מבקש, תודה רבה.
רם שפע: קודם כל, תודה רבה מפארן הרחוקה.
רם שפע: אני רוצה להתייחס במשפט אחד למה שאמרת.
רם שפע: אני אכן צעיר ממך, אבל בלי קשר, בגלל שבתפקידי אני יו"ר ועדת הסמים, אז אני אגיד שאכן קיים שימוש נרחב מאוד במדינת ישראל בסמים, אבל הוא בעיקרו, או בחלקו הרחב ביותר, קנאביס.
רם שפע: אנחנו מדברים על הערכות של 1.5 מיליון מלפני כמה שנים, יש הרבה יותר כבר היום.
רם שפע: אבל, צריך להבדיל בין ההשפעות של הקנאביס, שגם עליהם יש הרבה מה להגיד, לבין אותם סמים שדיברו עליהם פה, שקודם כל, המניע שלהם לשימוש הוא אחר לגמרי, הוא פחות לפנאי ויותר ליכולת להמריץ, ודבר שני, ההשפעות שלו ורמת ההתמכרות שלו הרבה יותר גבוה.
רם שפע: לכן, זה בסדר שאמרת את זה אבל צריך לשים דברים על דיוקם, אלה שני דברים מורכבים אך שונים.
יפתח בן דוד: נכון מאוד, אני מציע שיבדקו, האם זה המרצה לעבודה או כמו שאמרה גב' אסטרחן שהם לא קמים בבוקר לעבוד, אני מציע שגם את הדבר הזה יבדקו, ולא יזרקו בוץ באוויר לחקלאים.
יפתח בן דוד: אנחנו מעסיקים אותם כי הישראלים לא באים לעבוד, ואני לא אגיד לאף אחד שישלח את הבן שלו, את הבת שלו, את הנכד שלו, את הנכדה שלו, לעבוד אצלי.
רם שפע: קשה לחשוד בי ובאבתיס
רם שפע: אם שנזרוק בוץ על החקלאים, נראה לי שאתה יודע מה מעסיק אותנו, לפחות אותי בשבועות האחרונים יום יום.
יפתח בן דוד: אני לא אמרתי לכם, אמרתי לגורמים הנוספים.
רם שפע: לא, גם הגורמים האחרים לא, כולם מנסים להכיר את התופעה.
יפתח בן דוד: זקני היה פעם שחור, תאמין לי שהוא לא נולד לבן.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה לך, אדוני.
אבתיסאם מראענה: אנחנו רוצות ורוצים לסכם את הדיון.
רם שפע: רגע, סליחה, אנחנו רוצות אבל פשוט ניסינו לתת הזדמנות לטל פז מזרחי מהמשרד לביטחון פנים, ואנחנו נעשה פה משהו באופן יצירתי דרך הטלפון, בתקווה שישמעו אותה.
טל פז: אני אשמח להתייחס למה ששמעתי ברגע שהצלחתי לעלות.
טל פז: קודם כל, מה שאנחנו מקבלים במעבדות מז"פ זה החומר הגבישי, נקי, לא בכדורי יאבה אלא בחומר גבישי נקי שמגיע בהדלקות, בדואר או מהמכס.
טל פז: אנחנו בודקים את זה.
טל פז: אני לא יכולה לומר, לפי הדיווח של מז"פ, שמדובר פה באיזו כמות גדולה שבאמת אנחנו רואים אותה כתופעה מאוד רחבה, ממש לא.
טל פז: הייתי מאוד שמחה לדעת איפה הוגשו התלונות, ולקבל רשימה של כל אותן תלונות שלא טופלו, כפי שנטען קודם לכן, ולבדוק באמת במה מדובר, כי אני לא מכירה שיש מצב כזה, בטח לא כשאנחנו מדווחים על שימוש במתאמפטמינים או קריסטל, שאלה סמים קשים ושאני לא צריכה להכביר במילים על החשש מהזליגה שלהם לשוק הישראלי.
טל פז: דבר נוסף, רציתי לדעת איפה המכס בסיפור, יכול להיות שהתייחסו לפני שאני שמעתי, אבל אנחנו צריכים לעשות שילוב ידיים עם המכס, כדי לנסות לעצור את אותן חבילות כשהן מגיעות.
טל פז: דבר אחרון, איפה המעסיקים בכל הסיפור הזה?
טל פז: זאת אומרת, מעסיק שבא, לא רואה בשום סיטואציה אחרי שהעובד התאילנדי אומר לו שהוא עובד עשרה ימים בחודש וכל יתר הזמן הוא חולה, לא מסוגל לראות שהעובד תחת השפעת סמים או במצב רפואי לא טוב או נפשי לא טוב, ולא מדווח ולא מעביר הלאה אלא לגורם אחד?
טל פז: זה נשמע לי קצת תמוה.
טל פז: אני חושבת שכדאי גם לעשות בירור בכיוון הזה.
טל פז: כי אם אנחנו היינו מקבלים תלונות ממעסיקים, כנראה שהיינו רואים שהתופעה הזאת באמת יותר רחבה ממה שהיא מצטיירת אצלנו.
רם שפע: אוקיי, תודה, אנחנו מעריכים את זה שהיה חשוב לך לתת התייחסות.
רם שפע: אנחנו תכף נתייחס בסיכום שלנו גם לדברים האלה.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו רוצות ורוצים לסכם את הדיון.
אבתיסאם מראענה: קודם כל, מאוד חשוב לי לומר באופן אישי, כיו"ר הוועדה לעובדות ועובדים זרים, שאנחנו בהחלט כל הזמן נותנות מקום לחקלאים ולחקלאיות, למעסיקים בכל התחומים ובכל הענפים, גם את היכולת להביע את דעתם ולהראות את המציאות, וגם לשקף את כל מה שקורה פה בוועדה.
אבתיסאם מראענה: לפעמים יש איזושהי תגובה כזאת ותחושה מצד המעסיקים, מכל הענפים, שאנחנו בוועדה דואגות ודואגים יותר לזכויות העובדות והעובדים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד, שקודם כל, כן.
אבתיסאם מראענה: אני באופן אישי דואגת לזכויות העובדות והעובדים, ואני גם דואגת לזכויותיהם ולרווחתם של המעסיקים, אם זה בסיעוד, אם זה בחקלאות, ואם זה בבניין.
אבתיסאם מראענה: חשובים לי שני הצדדים, אין אפליה באמצע.
אבתיסאם מראענה: התפקיד של הוועדה הוא גם לשקף מציאות שאנחנו נמצאות ונמצאים בה, והיא לא באה בשביל להטיל אשמה על איזה מישהו, אנחנו באות לבדוק ולדייק את הדברים, וגם לפתור אותם.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שהסוגייה הזאת שיש עובדים בחקלאות שחלקם הרב משתמש בסמים ממריצים, מעיד על זה שהם במצב לא טוב.
אבתיסאם מראענה: אני לא חושבת שהמעסיקים רוצים שהעובדים שלהם לא יהיו בריאים ולא תהיה להם רווחה, ולכן צריך להציב ראי, מולנו ככנסת מפקחת ביקורתית, וגם מול הרשויות ומול משרדי הממשלה.
אבתיסאם מראענה: לכן, תצאו מהמקום הזה של אשמה.
אבתיסאם מראענה: אין אשמה פה, יש פה אחריות של כולנו על מנת לשמור על זכויות העובדים והעובדות שמגיעות לכאן, כי אין להם תחליף, מה לעשות, אין להם תחליף, וגם שאתם תקבלו את הידיים העובדות הכי טובות, ושיהיה לכם את הרווחה שלכם ואת התוצרים, וגם את המטפלים והמטפלות הכי טובות שיהיו לכם.
רם שפע: אני אגיד יישר כוח ותודה, שמחתי לשתף פעולה.
רם שפע: אנחנו עסקנו בנושא שהוא ספציפי, למרות שאנחנו מבינים שזאת תופעה רחבה, והחקלאות שלנו מאוימת בעוד הרבה מאוד זירות, וזאת אחת מהן.
רם שפע: אנחנו פה כדי לוודא באמת, גם שהתנאים של העובדים והעובדות הזרות הם ראויים, הם מכובדים, וגם שאותם אנשים שמביאים אותם עבור איזושהי עבודה בארץ, מקבלים את מה שמגיע להם.
רם שפע: זה שילוב, בדיוק כמו שאמרת, אנחנו באופן כללי פחות מחפשים אשמים ויותר פתרונות.
רם שפע: היה ניכר שגם האנשים פה וגם האנשים בזום רואים את זה כך גם, נראה לי שחשוב רק לוודא שאנחנו עוקבים אחרי זה.
אבתיסאם מראענה: כן, אז אני אגיד על מה אנחנו נעקוב.
אבתיסאם מראענה: אז בעצם הוועדה שלי ושל חה"כ רם שפע תמשיך לברר סוגיות שונות שיעלו לגבי בריאותם של העובדות והעובדים, ותקיים דיונים נוספים בחודשים הקרובים.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נשתף פעולה שוב, נכון?
אבתיסאם מראענה: זה היה כיף.
רם שפע: אני אשקול את זה בחיוב.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אתה ממש צנוע.
אבתיסאם מראענה: הוועדה כמובן תשמח לעקוב אחרי זרוע העבודה, לא תעקוב אחרי ברמת המעקב אלא שאנחנו בעצם נשמח לדעת לגבי איך אתם תמצו את הסוגייה הזאת של להכניס את הנושא של התמכרויות וסמים בתוך הזכותונים, ולגבי כל הסוגייה של האכיפה בזרוע העבודה.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שטל פז גם אמרה משהו מאוד חשוב.
אבתיסאם מראענה: היא אמרה שהיא פונה דרכנו, דרך הוועדה ודרך הדיון הזה, לכל הלשכות הפרטיות ולמעסיקים והיא אומרת, אם אתם לא מדווחות ומדווחים, המשטרה וביטחון הפנים בעצם לא יודעים.
אבתיסאם מראענה: אז בבקשה, תפנו למשטרה, תעזרו לעצמכם, תעזרו לאותם עובדים, תעזרו למשטרה, תעזרו לכולנו, על מנת למגר את התופעה הזאת.
אבתיסאם מראענה: אנשים מתאבדים זה לא דבר טוב, כנראה שיש לנו אחריות על הדבר הזה, ולכן, בואו נטפל בזה ביחד.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה, שפע, היה לי פשוט תענוג.
רם שפע: תודה רבה גם לצוותים ולכל מי שבא, שיהיה יום טוב.
אבתיסאם מראענה: יום יפה.
אבתיסאם מראענה: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לכולן, אנחנו מאוד שמחות שאיילת שקד נמצאת איתנו היום, לתת לנו סקירה בדבר האתגרים בהעסקת עובדות ועובדים זרים בענף הסיעוד ועל מדיניות משרדה בנושא.
אבתיסאם מראענה: החלק השני של הדיון, אנחנו נתכבד לשמוע את הדיווח של רשות האוכלוסין, אודות הסקר, בנושא אי מימוש ההיתרים להעסקת עובדת, או עובד זר.
אבתיסאם מראענה: גברתי, איילת שקד, בוקר טוב, אנחנו כל כך שמחות שאת איתנו ונענית לבקשה שלנו והגעת.
אבתיסאם מראענה: כמובן, אני רוצה להודות לכל מי שמשתתפת איתנו, גם כאן וגם בזום.
אבתיסאם מראענה: כרגיל, אנחנו נגיד תודה, אני אגיד תודה לכל מי שבהחלט הגיע, מר תומר מוסקוביץ, הגיע והגיעה.
אבתיסאם מראענה: אהלן וסהלן.
אבתיסאם מראענה: רשות האוכלוסין, הביטוח הלאומי, החברות, ארגונים, נשים ואנשים טובים וטובות, אכפת להם מאוד והם משתתפות איתנו, כמעט בכל דיון אפשרי.
אבתיסאם מראענה: כמובן, אני רוצה להגיד תודה לוועדה שלי, וועדת העובדות והעובדים הזרים.
אבתיסאם מראענה: למנהלת הוועדה מיכל דיבנר-כרמל וליועצת המשפטית של הוועדה נועה בן שבת, ליעל אורבך, לדוברות והדוברים של הוועדה, אורי מיכאל ונועה מינהב, וכמובן, אנחנו נתחיל.
אבתיסאם מראענה: גברתי השרה, יש לך את הבמה, להציג לנו את העמדה של משרדך, בנושא ובמשבר, שאני מקווה שאנחנו נצא ממנו, בסוגיית הסיעוד.
איילת שקד: אז אני באמת שמחה להיות פה.
איילת שקד: אני חושבת שזה נושא חשוב מאוד, אני עוסקת בו כשרת פנים במשרד כל הזמן, ביחד עם תומר, יושב ראש ראשות האוכלוסין וההגירה ועם ענבל, שאחראית על העובדים הזרים ועושה עבודה נהדרת.
איילת שקד: אז אני אתן איזושהי סקירה קצרה ואז לדברים שאנחנו עושים ואז נשמח לענות על שאלות.
איילת שקד: אז בישראל, באופן חוקי, מועסקים כ-57 אלף עובדים זרים, כמטפלים אצל קשישים ובעלי מוגבלויות.
איילת שקד: שיש סה"כ עוד 20 אלף היתרים, שהם לא מנוצלים, זאת אומרת, מועסקים 57 אלף ויש 77 אלף בעלי היתרים.
איילת שקד: זאת אומרת, מכל מיני סיבות ההיתרים האלה, לא ממומשים.
איילת שקד: האזורים הגאוגרפים שעובדים הזרים בסיעוד נחלקים בהם: 30 אחוז באזור תל-אביב, 50 אחוז באזור המרכז, 20 אחוז באזור הפריפריה.
איילת שקד: אנחנו מודעים לרגישות של הענף הזה, מודעים גם לבעיות שיש ואנחנו באמת, מאז שנכנסתי למשרד, מנסים למקד את שיפור השירות עבור ציבור המטופלים, להקל עליהם בנטל הרגולטורי הנוראי, אני יודעת, שכרוך במציאת עובד זר וגם אנחנו מנסים לטפל בכל נושא האי וודאות הרגולטורית.
איילת שקד: אנחנו עשינו בחצי שנה האחרונה, כמה וכמה צעדים, שאני מאוד מקווה שהם באמת יקלו על העניין הזה.
איילת שקד: אחד, החרגנו כניסה של עובדים זרים בכלל ובוודאי בענף הסיעוד.
איילת שקד: זאת אומרת, שאם בשנת הקורונה הקודמת ב-2020 נכנסו כ-4,500 עובדים זרים, בתחום הזה, אז השנה ייכנסו כ-8,000 בערך 7,900, שזה נתונים דומים, כמו לפני הקורונה, ב-2019 נכנסו 8,100 והשנה נגיע גם ל-8,000, לא כמו בשנה הקודמת, ששמה באמת נכנסו 4,500 ונוצר מחסור.
איילת שקד: כדי לחפות על המחסור הזה של הקורונה, אז אם אתם זוכרים העברנו הוראת שעה, באוגוסט 2021.
איילת שקד: הוראת שעה שבעצם, אפשרה, אנחנו קיוונו שזה יהיה 2,000 עובדים שכבר נמצאים פה, בעצם וכבר מועסקים, להמשיך לעבוד פה, למרות שהם היו צריכים להפסיק לעבוד.
איילת שקד: לצערנו, הוגשו פחות בקשות ממה שחשבנו, הוגשו כ-750 בקשות של מטופלים סיעודיים ומתוכם אושרו כ-500 עובדים זרים, זאת אומרת, עוד 500 עובדים זרים לפול.
איילת שקד: אני הקמתי צוות בין משרדי, ברשות ענבל, שבעיניי זה דבר מאוד מאוד חשוב, לבחון את שיטת העסקה, מה זאת אומרת, אנחנו בוחנים האם נכון לעבור לשיטת התאגידים, זאת אומרת, שכל הפרוצדורה של העסקה, לא תיפול על המשפחה, אלא יהיה תאגיד, שיטפל בזה.
איילת שקד: מהחישובים שלנו, זה לא מייקר את העסקה, זה מה שענבל צריכה להוכיח לי ואני מקווה שאנחנו – מתי נקבל את התוצאות, עוד חודשיים?
קריאה: כן, עד מרץ, גברתי.
איילת שקד: עד מרץ, אז עד מרץ, אנחנו נקבל את המסקנות של הצוות הזה ואם באמת נראה שזה עדיף, אז נשנה את מודל העסקה ואני חושבת שזה יהיה עדיף למשפחות.