GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר דוד: אני ציפיתי שהיום אנחנו נצליח לאסוף את המידע ונוכל מיד לסייע להם, עוד לפני שהם יעזבו את הארץ, אבל זה יקרה כנראה קצת אחרי שהם יעזבו, כי הם נורא פחדו לדבר, כי הם רצו את הכסף, הם רצו את מה שהובטח להם כנראה בימים האחרונים.
מאיר דוד: אני אעבור על זה ואני אענה על השאלות.
מאיר דוד: בנושא האכיפה בכלל, אנחנו נתבקשנו להביא נתונים לגבי תוכניות ותלונות, אז קיבלנו בשש השנים האחרונות, מ-2015, בערך 700 תלונות.
אבתיסאם מראענה: על מה בעצם?
אבתיסאם מראענה: איפה ההפרה שם?
מאיר דוד: בעיקר זה שעות העבודה, שהשכר משולם פחות משעות העבודה שהם עבדו בפועל.
מאיר דוד: עכשיו, יש פה כמה פערים שיכולים להיות.
מאיר דוד: א', העובדים עובדים בשטחים ובשדות מאוד מרוחקים, הם לא מנהלים תמיד את הרישום שלהם או שהרישום שלהם לא מדויק, והמעסיקים לא מנהלים או מנהלים רישום אחר.
מאיר דוד: ב', זמני ההפסקות, הרי בחקלאות לא עובדים רצוף מ-6:00 בבוקר עד 18:00 בערב באופן רציף.
מאיר דוד: יש הפסקות באמצע, יש שעות חום שאי אפשר לעבוד בהם, ומכיוון שאין רישום ואין פיקוח על שעות ההפסקה, אז אי אפשר לזהות מהן שעות העבודה ומהן שעות ההפסקה, ומהן השעות שצריך תשלום ומהן השעות שלא צריך תשלום.
מאיר דוד: זה אחד הפערים והרבה תלונות מגיעות אלינו על הנושאים האלה.
אבתיסאם מראענה: על מי מוטלת האחריות לגבי זה?
מאיר דוד: החובה לנהל היא תמיד על המעסיק.
מאיר דוד: הוא צריך להוכיח מהן שעות העבודה, הוא צריך להוכיח מתי ההפסקה, מתי העובדים עבדו או לא עבדו, זאת לא החובה של העובדים.
מאיר דוד: אנחנו הרבה פעמים ממליצים לעובדים כן לרשום בעצמם, כי הרבה פעמים הם רושמים וכשהם רושמים את השעות אפשר אחר כך לעשות התאמה והשוואה בנושא.
מאיר דוד: אמרנו שקיבלנו 700 תלונות, עשינו ביקורות, בדקנו בערך 1,700 מעסיקים בשש השנים, כי אנחנו עשינו גם ביקורות יזומות שלנו, וגם בחלק מהמקרים אנחנו עושים ביקורות חוזרות, איפה שראינו שדברים לא תוקנו או לא טופלו, אנחנו משתדלים להגיע גם לעשות ביקורת חוזרת.
מאיר דוד: איתרנו עיצומים כספיים במעל 15,000,000 שקלים על הפרות, שחלקן זה על הפרות בנושא של הפנסיה, שזה גמר החשבון שלא בוצע הפרשה בקירוב.
אבתיסאם מראענה: לאיפה הכסף הזה הולך?
מאיר דוד: הכסף הזה הולך לקופת המדינה, הוא לא מגיע לעובדים.
מאיר דוד: מה שאנחנו עושים היום, זה שאנחנו יצרנו מנגנון - - -
אבתיסאם מראענה: קופת המדינה, אתה מתכוון לאוצר?
מאיר דוד: לאוצר, לא אלינו, אנחנו לא ראינו מזה שקל.
מאיר דוד: מה שאנחנו עושים עשיו, זה שאנחנו יצרנו עכשיו מנגנון, אם אני בא למעסיק ואני מגלה שהוא הפר, אני נותן לו הזדמנות לתקן.
מאיר דוד: אני באמת קורא מפה גם למעסיקים, חבר'ה, קורים מקרים ויש טעויות, אבל אנחנו קוראים להם לתקן.
מאיר דוד: מה זה לתקן?
מאיר דוד: א', לעשות בדיקה לגבי כלל העובדים, איפה היו ההפרות, ו-ב', להשלים את הכספים אחורה.
מאיר דוד: במקומות שבאמת מתוקנים, ויש מקומות שמתוקנים, אנחנו מקלים עם המעסיק הזה בסנקציה.
מאיר דוד: יש לי נתון כללי, לא רק על החקלאות אבל בכלל.
מאיר דוד: השנה החזרנו 10,000,000 שקלים לעובדים, בכלל, באופן כללי בנושא של שכר, ו- 6,000,000 שקלים מתוך זה הם בנושא הפנסיה, שחלקם זה גם חקלאים.
מאיר דוד: זה לא רק חקלאים, זה בכל המשק.
אבתיסאם מראענה: איך התהליך הזה בעצם קורה בין העובד לבינכם?
אבתיסאם מראענה: מי מייצג אותם, זה ארגונים אזרחיים?
מאיר דוד: בדרך כלל רוב הפניות מגיעות מ"קו לעובד" או שפונים מ"הקו החם".
מאיר דוד: יש את מרכז הפניות של רשות האוכלוסין והעובד פונה אליהם, כי הוא מקבל את הפרטים שלהם כשהוא נכנס לארץ והוא מכיר את הקו, אז הוא פונה אליהם ואז אנחנו מקבלים את הפנייה מהקו החם, יוצרים איתו קשר באמצעות מתורגמן, שזה עוד אחד מהאתגרים שלנו, אין מספיק מתורגמנים בשפות שונות.
מאיר דוד: לגבי המשתלמים, קשה לנו להשיג מתורגמנים בשפה הוויטנאמית, או בפיליפינית, לא תמיד יש מספיק מתורגמנים זמינים, בתאי, דווקא, יש מספיק מתורגמנים.
מאיר דוד: אנחנו יוצרים קשר עם העובד, מקבלים ממנו את המידע והפנייה, ואת שאר הפעילות אנחנו עושים מול המעסיק, הענישה והחקירה היא מול המעסיק.
מאיר דוד: נשאלתי פה לגבי הפיקדון, אז למי שלא יודע, בעבר תקנות הפיקדון אושרו וברגע האחרון נמשכה ההסכמה של האוצר.
מאיר דוד: זה הובא שוב פעם לשרת הכלכלה והיא מתכוונת ממש בקרוב להעביר לשר האוצר את הבקשה להסכמה, ולהתייעצות עם שרת הפנים, ולהביא את זה כמה שיותר מהר לוועדה, כי אנחנו חושבים במשרד שזה נכון שיהיו תקנות פיקדון לעובדים בחקלאות, כדי שמידי חודש בחודשו יובטחו להם הכספים שמגיעים להם בנושא הפיקדון.
אבתיסאם מראענה: נפלא, ברגע שיש הפרות זכויות עובדים, בעצם אתם מעבירים את השמות של המעסיקים לרשות האוכלוסין?
מאיר דוד: כן, נכון, אחת לשלושה חודשים, כל רבעון שאנחנו מסיימים הליך מול מעסיק, אנחנו מרכזים את הכל ואנחנו מעבירים באופן מרוכז לרשות האוכלוסין את כל השמות של המעסיקים עם ההפרות שאנחנו מצאנו אצל כל המעסיקים.
אבתיסאם מראענה: המידע עובר לרשות האוכלוסין?
מאיר דוד: המידע עובר באופן שוטף בכל רבעון, אנחנו מעבירים להם את זה בצורה מסודרת.
אבתיסאם מראענה: אוקי, מצוין.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נעבור כרגע - - -
קריאה: אפשר לשאול אותו שאלה קטנה?
אבתיסאם מראענה: לא, יש לנו פה סדר.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נשאל אחר כך, לא פותחים ופותחות פה דיאלוג.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נעבור כרגע.
אבתיסאם מראענה: שמענו את משרדי הממשלה, שמענו על הפרות זכויות, על מכסות ממשרד החקלאות.
אבתיסאם מראענה: אני אתן לאבשלום אבו וילן, מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל, להציג את עמדתם.
אבתיסאם מראענה: הוא נמצא בזום?
יגאל דנינו: סליחה, נמצא כאן עו"ד יגאל דנינו, היועץ המשפטי של התאחדות חקלאי ישראל, אני אדבר במקום אבשלום אבו וילן, ברשותך.
יגאל דנינו: אנחנו רואים כבעיה המרכזית בתחום שאנחנו מדברים עליו, את נושא המכסה.
יגאל דנינו: אמר כאן ד"ר אסף לוי, ואנחנו מסכימים איתו, שהביקוש היום לעובדים זרים בחקלאות הוא בסביבות ה-50,000, בעוד שהמכסה בפועל הייתה עד עכשיו מחצית מזה, כ-25,000, וב-2022 היא אמורה לעלות בעוד כ-3,000, אבל זה לא מספיק, זה ממש לא מספיק.
יגאל דנינו: הבעיה הזאת, היא בעיית היסוד של ענף העובדים הזרים בחקלאות, וממנה צומחות כל הבעיות האחרות.
יגאל דנינו: בעיה ראשונה, היא שבהיעדר עובדים, החקלאות לא מספיקה לייצר את התוצרת שהיא יכולה לספק.
יגאל דנינו: חקלאי שצריך עשרה עובדים במשק, אבל מקבל ארבעה או חמישה כי זאת הנוסחה שעובדים לפיה, אז הוא יגדל 50 אחוזים מהתפוקה שהיא יכול.
יגאל דנינו: זה כמובן משפיע על החקלאי, ועל מדינת ישראל, על יוקר המחייה.
יגאל דנינו: בעיה שנייה, היא פגיעה בעובדים.
יגאל דנינו: העובדים שכן נמצאים בארץ, עובדים קשה מאוד.
יגאל דנינו: הם עובדים שישה ימים בשבוע, עובדים שעות נוספות, והם מגיעים למצבים של תשישות גופנים, ואם אותו חקלאי היה מקבל כמה עובדים שהוא צריך, אז אותם עובדים היו עובדים יום עבודה של שמונה שעות ונחים לקראת יום העבודה הבא, והיו נמנעות כל מיני תופעות כמו שתייה וסמים, של אנשים שנמצאים באמת במצב של עבודה קשה.
יגאל דנינו: זה רווח.
אבתיסאם מראענה: אתם נתקלים בזה יותר ויותר, בסוגיה של שימוש בסמים ושתייה?
יגאל דנינו: כן, בוודאי, אפילו תופעה של סחר בסמים בקרב העובדים הזרים.
יגאל דנינו: לצערנו יש עובדים שבורחים מהעיסוק החקלאי שלהם, ועוסקים בסחר בסמים, הם מרוויחים הרבה יותר כסף, והעובדים, חלקם, מתפתים לעניין הזה.
יגאל דנינו: זאת תופעה שהיא ידועה בכל המשקים.
יגאל דנינו: צריך להבין, שבשונה מהחקלאות המתועשת, הממוכנת, המשק המשפחתי בנוי ומבוסס על ידיים עובדות, אין דרך אחרת לגדל עגבניות או פלפלים, עדיין לא המציאו דרך אחרת חוץ מאשר ידיים עובדות.
יגאל דנינו: לכן, הבקשה שלנו, הדרישה שלנו, היא פשוט לבטל את המכסה.
יגאל דנינו: להשאיר את הרגולציה על עובדים זרים, אפילו להחמיר את הרגולציה, להחמיר את האכיפה, אבל חקלאי שצריך עשרה עובדים, לתת לו עשרה עובדים ולא מחצית מזה.
יגאל דנינו: כך ייפתרו הרבה בעיות, גם עם העובדים וגם עם החקלאים, ואיתם גם מדינת ישראל.
יגאל דנינו: דבר נוסף, זאת פתיחה של מדינה נוספת.
יגאל דנינו: דיברו כאן על וייטנאם, ואנחנו מברכים על זה ואנחנו מבקשים את זה כבר הרבה זמן אבל זה תקוע.
יגאל דנינו: תאילנד כבר לא מספקת את העובדים הזרים שנדרשים לחקלאות, מגיעים לכאן עובדים עירוניים, נהגי מוניות וכולי, שלא מתאימים לעבודה הזאת.
יגאל דנינו: הפתיחה למדינות נוספות תגוון את העובדים שנמצאים כאן, ותעלה את האיכות של העובדים.
יגאל דנינו: זאת אומרת, יגיעו לכאן עובדים שמתאימים לעבודה בחקלאות.
יגאל דנינו: קחו לדוגמה נהג מונית ששמע שבישראל מרוויחים הרבה מאוד כסף בחקלאות, מבחינתו.
יגאל דנינו: הוא מגיע לעבוד כאן, ואחרי חודשיים שלושה הוא מבין שהוא לא מתאים, אז הוא לא חוזר לתאילנד, הוא ממשיך לעבוד, אבל בתנאים מאוד קשים, גם לחקלאים וגם עבורו.
יגאל דנינו: נושא אחרון, ברשותך, נושא העלויות של ההעסקה.
יגאל דנינו: האגרות שהחקלאים משלמים על עובדים זרים הן גבוהות מאוד, זה יכול להגיע לעשרות אלפי שקלים למשק המשפחתי לשנה, והמדינה חייבת לבוא לקראת החקלאים בעניין הזה.
יגאל דנינו: לא ייתכן שבגלל שמדינת ישראל, או שעובדים ישראלים לא מגיעים לעבוד בחקלאות, אז החקלאים נאלצים לשלם אגרות למדינת ישראל בסכומים גבוהים מאוד.
יגאל דנינו: צריך גם בזה לטפל, וזה דחוף.
אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אני רוצה לעבור לעו"ד ישי פולק, מנכ"ל התאחדות האיכרים, בבקשה, תיגש למיקרופון בבקשה תציג את עצמך בשביל הפרוטוקול.
ישי פולק: עו"ד ישי פולק, מנכ"ל התאחדות האיכרים בישראל.
ישי פולק: אני אנסה לא לחזור על מה שאמרו בנושא המכסות.
ישי פולק: דבר נוסף שיש, זה הנושא של בחירת זהות העובד.
ישי פולק: בחירת זהות העובד חשובה כמו שזה עובד בבניין וכמו שזה עובד במקומות אחרים, מבחינת הנושא של האיתור, באמת של הקטע של המקצוענות שלו, ואת הדבר הזה אפשר לעשות אך ורק במדינות היעד.
ישי פולק: יש מנגנונים שעבדו בעבר, באמצע הם הופסקו והועברו ל- IOM, אנחנו נכשלנו בנושא הזה וזה לא עבד יותר, וכתוצאה מזה אנחנו מקבלים פה גם סוחרי סמים, גם נהגי מוניות וגם שאר סוגים של עובדים.
אבתיסאם מראענה: לא הבנתי, סליחה, למה נכשלתם?
ישי פולק: זה נכשל כי ברגע שהפסיקו את היכולת למיין את העובדים במדינות המקור שלהם, לאנשים שמחזיקים במקצוע של חקלאות.
אבתיסאם מראענה: בגלל ההסכם הבילטרלי?
קריאה: כן, בגלל ההסכמים.
ישי פולק: בגלל מערכות של ביטול של תצורת העבודה, ומי שלמעשה מנהל את זה, כי זה עבר לניהול של ארגון עולמי לאספקת עובדים, שכשל, לא עשה את העבודה שלו, וכתוצאה מזה, היום אנחנו נמצאים בחסר של יכולת לזהות את העובד.
ישי פולק: לכן, הדבר הזה צריך להיפתר.
ישי פולק: דרך אגב, בכל העולם, בכל מדינות המחקר שעשינו בנושא הזה, ככה זה עובד, כולל בענפי הבניין בישראל.
ישי פולק: אצלנו, בחקלאות בישראל, יש פה תקלה.
נועה בן שבת: רגע, אבל זה לא חלק מההסכם הבילטרלי, שיהיה איזשהו מנגנון של מיון של העובדים?
ישי פולק: התשובה היא כן, אלא שהיות והעבירו את זה אז ל-TIC ול-IOM, הנושא הזה למעשה בוטל, והתחילו להגיע לפה כל מיני גורמים שמעולם לא מוינו, ונכון לכרגע, אחרי שה-IOM הפסיק לעבוד קרתה התקלה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, רגע שנייה, ניתן הבהרה, תציגי את עצמך בבקשה בשביל הפרוטוקול.
שושנה שטראוס: שמי עו"ד שושנה שטראוס, מרשות האוכלוסין וההגירה.
שושנה שטראוס: אני יכולה להבהיר, גם מהעיסוק היום-יומי, וגם כי אני נמצאת בתחום הזה הרבה שנים.
שושנה שטראוס: בעבר, לפני ההסכם הבילטרלי עם תאילנד הגיעו עובדים שנדרשו לשלם סכומי עמלות מאוד גבוהים, אפילו ראינו שהמתווכים הציעו לחקלאים שירצו להזמין עוד נסיעה לתאילנד, הם היו משלמים לחקלאים כדי שיזמינו.
שושנה שטראוס: גם אותן תלונות היו בעבר, סמים, עובדים עצלנים, ועובדים שנוטשים, כל זה נטען גם לפני ההסכם הבילטרלי.
שושנה שטראוס: ההסכם הבילטרלי מביא עובדים, וגם אבו וילן בעצמו ביקר ופיקח על זה, שמביאים עובדים מאזורים חקלאיים עם ניסיון בחקלאות, אותם סוג עובדים שהובאו בעבר, אבל הם לא נדרשים לשלם סכומים בלתי חוקיים, הם מקבלים יידוע והסכם עבודה חוקי, והכל באופן מאוד גלוי.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הסוגייה הזאת.
ישי פולק: כדאי להמשיך לעקוב אחרי זה, כי למעשה, יש פה מצב רצוי לעומת מצב מצוי, ואם יש גורמים שביצעו עבירות על החוק אז כמובן שצריך למצות איתם דין מסוים, אבל מבחינת התוצאה הסופית, לחקלאי הישראלי אין אפשרות לקבל עובד שהוא יודע מה הזהות המקצועית שלו.
ישי פולק: התוצאה היא, שאנחנו מקבלים סרח עודף שקשה לנו מאוד להכשיר אותם וקשה להם לעבוד.
ישי פולק: הדבר הזה מייצר גם ברחנים בסוף הדרך, ואלה תוצאות בלתי רצויות שאנחנו לא יודעים להתמודד איתם.
ישי פולק: מה שחשוב בנושא הזה, הוא שבסופו של דבר הגמישות, גם בתוך הארץ, להעסיק עובדים זרים ברמת היכולת והזיהוי של התקלה, אנחנו בבעיה.
ישי פולק: המערכת של רשות האוכלוסין קובעת, בנוסף לאגרות ובנוסף לכל הדברים האלה, גם איזשהו מנגנון, שאם יש לך ברחן ואתה לא יודע לזהות את נקודת היעד שלו, והוא לא נרשם אצל מעסיק אחר, התוצאה המיידית של הדבר הזה, זה שלמעשה הוויזה שלו ננעלת לשלוש שנים.
ישי פולק: התוצאה של הדבר זה, מעבר לרציונל ההגיוני שהמדינה רוצה לוודא שהוא לא ברח בגלל כל מיני סיבות בינו לבין המעסיק, שזאת אמירה מסוג אחד, בסופו של דבר, חוסר הגמישות מייצר מצב שבו הוא רשום במכסה של מישהו, הוא ברח כי מישהו אחר הציע לו יותר כסף או לעבוד בצורה לא חוקית, כי הם רוצים לעבוד, שיהיה ברור, הם באים לפה לעבוד, הם רוצים לעבוד פה 24/7 כל החודש, כל השנה, זה מה שהם רוצים.
ישי פולק: לנו יש את החוקים שלנו שלא מאפשרים לנו להעסיק אותם בתצורות האלה, ואז אם מישהו נותן להם לעבוד בצורה הזאת ומוכן לשלם להם, הם גם בורחים.
ישי פולק: אז, המשמעות היא שלמעשה בנישה הזאת יש תקלה ואיזשהו ניגוד עניינים מסוים, בין רשות האוכלוסין והמערכת שאמורה לבקר את הדבר הזה, לביננו, בתור החקלאים, בהקשרים הללו, אבל זאת בעיה שצריכה גם כן לעבוד.
ישי פולק: אני רוצה רגע להסביר, ברשותך, את הנושא של האגרות.
ישי פולק: בתכלס אין בעיה עם אגרות, אגרות זה דבר חשוב ואני לא שולל את האגרות לגמרי, אבל אגרת בקשה, למשל, אם אני כחקלאי מבקש עובד זר לחמש שנים, למה אני צריך לשלם אגרת בקשה כל שנה?
ישי פולק: אם אני מבקש אותו לחמש שנים אז תני לי אותו לחמש שנים.
ישי פולק: אין לי שום בעיה עם אגרת ההיתר, ההיתר או הרישיון שלו, כל שנה הוא מקבל רישיון, עליי, קונה, אבל אגרת הבקשה, שזה המרכיב היקר בסיפור של האגרות - - -
אבתיסאם מראענה: כמה זה?
ישי פולק: 1,200 שקלים.
קריאה: במצטבר זה יכול להגיע עד 150.
ישי פולק: הדבר הזה הוא הזוי, מכיוון שאם אני מבקש ואני מקבל היתר להעסקה של חמש שנים, איזה היגיון יש להגיש בקשה כל שנה ולשלם את הסכום הזה?
אבתיסאם מראענה: גם אם זה אותו עובד?
ישי פולק: זה אותו עובד, זה לא גם אם זה אותו עובד, זה אותו עובד, והתוצאה של הדבר הזה הוא שזה למעשה מס סמוי, והגיע הזמן לעשות סדר בנושא הזה.
ישי פולק: אין לי שום בעיה עם הרישיונות, שום בעיה עם ההיתרים, אבל בקשה אחת לחמש שנים וזה אמור להספיק בנושא הזה.
ישי פולק: הנושא האחרון, זה בסופו של דבר מרכיב הפנסיה במשחק הזה.
ישי פולק: נכון שאנחנו מדברים על מצב הפיקדון ועל הדרישה להפקיד פיקדון בתחום החקלאות, שעומד להיכנס ב-1.1.2022, ולמעשה, פה זה כבר מאחורינו.
ישי פולק: הרציונל וההיסטוריה של הנושא הזה היה ההתאמה בין הסכום המותר בניכוי, לבין חובת פיקדון מסוים.
ישי פולק: הסכום המותר בניכוי נקבע בזמנו, בעבודה שאנחנו עושים עבור המדינה דרך אגב, הגיע ל-1,200 שקלים, בין 754 ל-1,200 שקלים, כאשר הממוצע היה 1,054.
ישי פולק: בישיבה שנעשתה בין משרד הכלכלה דאז לבין משרד החקלאות ועוד מספר גורמים, משרד האוצר ומשרד המשפטים, ובגלל דרישה שזה יהיה רוחבי בכל הארץ ולא בנושא של הוכחת מעסיק, נקבע סכום של 754 שקלים.
ישי פולק: בפועל, כשזה הגיע לדיונים, הסכום הזה קוצץ ל-530 שקלים פלוס מינוס, והייתה אמירה שזה יבוא כנגד פיקדון של הזכויות, כאשר כל רציונל הפיקדון זה למעשה לתת כלי לרשות האוכלוסין לשמש כאמצעי להוציא את העובדים הזרים האלה מישראל.
ישי פולק: זאת אומרת, שיהיה להם תמריץ לצאת מישראל ולא להישאר בישראל, מכיוון שאז, בשדה התעופה, הם יקבלו את כספי הפיקדון.
ישי פולק: יש עם זה בעיות, לא מעט בעיות, אבל בסופו של דבר, הבעיה העיקרית היא שחלק ממרכיב הפיקדון הזה הוא למעשה מרכיב פנסיוני, שלמעשה לא עובד ברציונל כנגד עובד זר.
ישי פולק: זאת אומרת, אני לא מדבר על פיצויים, שזה משהו אחר לגמרי, אני מדבר על מרכיב הפנסיה.
ישי פולק: לכן, בנישה הזאת אני לא אתחיל פה להלאות את כולם בניואנסים הקטנים של הרגולציה, הפנסיה צריכה לקבל פה תפיסה אחרת לגבי העובדים הזרים, בטח ובטח ביחד לפיקדון.
אבתיסאם מראענה: מה זאת תפיסה אחרת?
אבתיסאם מראענה: אתה רוצה לבטל אותה בעצם?
ישי פולק: בסופו של דבר כשאנחנו מדברים על הפנסיה, שמייצרת מצב של אי תלות חברתית כדי לא לשבת כנטל על מדינה, וכאשר את מדברת על פנסיה, אז למעשה העובד הזה לעולם לא ישתמש בזה לטובת פנסיה, כי אין פה פנסיה.
ישי פולק: עוד פעם, אצלו במדינה אין פנסיה, ומצד שני, כשאנחנו מדברים על הרציונל שלא ייפול נטל על המדינה, אז הוא לא ייפול כנטל שלנו.
נועה בן שבת: בסוגייה הזאת של הפיקדון אני מבקשת להתייחס רגע, ואני אתייחס יותר בהרחבה כשיגיעו התקנות, אם יגיעו.
אבתיסאם מראענה: נכון, אנחנו נדרוש את זה בסיכום.
נועה בן שבת: אבל זה נושא הרבה יותר פשוט ממה שמנסים להציג פה, ומנסים ככה לטעון כנגד כל התפיסה הפנסיונית, יש פה עניין של זכויות ושוויון זכויות בעצם גם לעובדים ישראלים וגם לעובדים זרים.
ישי פולק: אין שום בעיה עם עובדים ישראלים.
שרון רופא אופיר: להיפך, יש בעיה, הם מקבלים תנאים פחות טובים.
שרון רופא אופיר: התאילנדים מקבלים תנאים טובים יותר.
ישי פולק: אני מסכים איתך, גברתי.
נועה בן שבת: אבל מה ששכחת להזכיר, זה שבזמנו הבטחת ניכוי ההוצאות כן אושרה לכם, למרות שהדברים האלה היו אמורים להידון ביחד והיו אמורים להיות קשורים זה בזה, אבל את הפיקדון לא אפשרתם להעביר, זה דבר ששכחת להזכיר.
ישי פולק: אני לא אמרתי מראש שהדבר הזה קשור היה אחד בשני, הפיקדון לעומת הסכום המותר בניכוי, כאשר הסכום המותר בניכוי היה מדובר על 754 שקלים, ובעקבות ויכוח הורידו אותו ל-530 שקלים, וכתוצאה מזה היה את העניין עם הפיקדון בנושא של הפנסיה, אבל אכן, את צודקת שהיה מדובר רק על הפנסיה.
נועה בן שבת: הם היו יחד כתחום אחד, והועבר רק הנושא של הניכויים והנושא של הפיקדון משום מה לא הועבר עד היום.
אבתיסאם מראענה: תודה, אני רוצה לתת זכות דיבור לחה"כ מופיד מרעי, בבקשה.
מופיד מרעי: תודה, גברתי היו"ר.
מופיד מרעי: אין ספק שמדינת ישראל היא אטרקטיבית לעובדים זרים.
מופיד מרעי: עובד זר שמגיע היום לארץ מקבל כמעט 2,000 דולר פחות או יותר, ומקבל שכר של שנה בכווית או במדינה אחרת.
מופיד מרעי: אני מכיר את הנושא מקרוב, אני מכיר את הבעייתיות גם עם המושבים ועם הקיבוצים, פחות בקיבוצים אבל כן במושבים בערבה, בעוטף עזה, במצריים, תכף נשמע פה את האנשים שהגיעו, וגם את המורכבות למרות שגם אני באופן אישי העסקתי סייעת לאמא שלי, כך שאני מכיר את הנתונים מקרוב.
מופיד מרעי: אז אנחנו אטרקטיביים, אבל האטרקטיביות שלנו גורמת בסופו של דבר גם לבעיות בשטח עצמו.
מופיד מרעי: כלומר, אנחנו רוצים עובדים זרים כדי לחזק את החקלאות שלנו, אבל בסופו של דבר נסגרים משקים חקלאיים כי העובדים הזרים לא נותנים גם את המענה, הם הפכו להיות נטל.
מופיד מרעי: למה הם הפכו להיות נטל?
מופיד מרעי: כי יש להם תנאים מצוינים, אין להם בעיה.
מופיד מרעי: דובר פה על שתי בעיות מרכזיות.
מופיד מרעי: אחת, זה באמת האגרות, כשהאגרות בסוף גם מוסיפות נטל על החקלאים.
מופיד מרעי: ממילא הוא בקושי מתפרנס, בקושי מייצר את החקלאות שלו, והרבה מאוד חקלאים, כפי שגם יעידו כאן, סוגרים את המשקים החקלאיים שלהם כתוצאה מזה שדבר ראשון, הם לא מקבלים את כל המכסות, ותכף גם נדבר על הנקודה השנייה, והיא, שגם לא מספקים להם את העבודה.
מופיד מרעי: אני רואה שחלק מהמשקים, כמו עין יהב וצופר ובעוד מושבים, פתאום המשקים מתחילים להצטמצם, במקום לגדל ארבע חממות פתאום שתי חממות, ולמה?
מופיד מרעי: כי יש בעיה בהקצאה של העובדים הזרים, ואנחנו מוסיפים להם את העומס של האגרות.
מופיד מרעי: הבעיה השנייה, והיא הנקודה היותר קשה לחקלאים, היא הבריחה של העובדים.
מופיד מרעי: כלומר, חקלאי מקבל מכסה של חמישה עובדים, מגיע עובד למושב, יובל כדוגמה, העובד הזה לא נראית לו העבודה אז הוא מתקשר אל החבר שלו מתל אביב והוא אומר לו ששם התנאים יותר טובים.
מופיד מרעי: אין פה מנגנון שבסופו של דבר יפקח על זה שהעובדים האלה באים לייעוד שלהם.
מופיד מרעי: נכון, נאמר כאן שצריך לוודא שהעובד - - -
אבתיסאם מראענה: יודע לאן הוא בא?
ישי פולק: הוא גם מקצועי, זה מה שהוא הולך להגיד.
מופיד מרעי: כמו שלוקחים סייעת לקשיש או קשישה - - -
אבתיסאם מראענה: גם שם יש בעיות.
מופיד מרעי: כן, גם שם יש בעיות, אבל לוקחים את העובד המקצועי ומביאים אותו כדי להתמקצע, ולכן גם מונעים את הבריחה.
מופיד מרעי: אני חושב שצריך ליצור מנגנון, ודיברתם פה על קרן פנסיה או לא קרן פנסיה, חברים לדעתי, כל עובד צריך שיהיה לו זכויות, אין ספק, אנחנו בני אדם, אנחנו לא נקפח אף עובד לא משנה עכשיו מאיפה הוא הגיע, מתאילנד או וייטנאם, אבל, צריך למצוא את הנוסחה המתאימה להפרדה בין העובדים הישראליים לבין העובד הזר הזמני, הוא זמני, ולקבוע במנגנון הזה את הפרמטרי שבאמת מתאימים לעובדים הזרים.
מופיד מרעי: מה שקורה לעובד הזר היום, זה שלפני שהוא יוצא והוא מגיע לשדה התעופה, הוא תובע את המעסיק שלו, ההוא צריך לשלם הון תועפות, והעובד עולה על המטוס ויוצא, אבל הוא מקבל את הכסף שלו.
מופיד מרעי: לכן, יש פה איזה משהו שהוא אפור, אסור שהיה אפור, וטוב שתעשו ותעשי בוועדה הזאת, באמת, לשים את הדברים על דיוקם, גם בנושא האבחנה בין העובדים, חייב להיות מנגנון פיקוח, וכמובן, אפשר להוריד את האגרות האלה, זה נטל.
אבתיסאם מראענה: תודה, רשמנו לעצמנו.
נועה בן שבת: אי אפשר, זה לא בסמכות הוועדה הזאת.
מופיד מרעי: אני אמרתי לדון, הוועדה צריכה להמליץ.
אבתיסאם מראענה: חה"כ שרון רופא אופיר, את רוצה לדבר?
שרון רופא אופיר: כן, אני אשמח גברתי, תודה גברתי היו"ר.
שרון רופא אופיר: קודם כל, חייבת להיאמר פה איזושהי אמירה, שעובדים זרים לא הגיעו לכאן סתם, הם הגיעו לכאן כי אנחנו במרוצת השנים הפכנו להיות מפונקים יותר, וגם חקלאים פחות.
שרון רופא אופיר: יש היום בערך 8,000 חקלאים במדינת ישראל?
שרון רופא אופיר: זאת תעודת עניות לנו, לנו כמדינה, אולי אפילו פחות מ-8,000.
אבתיסאם מראענה: לא, לא, אנחנו מדברות על כמה?
אבתיסאם מראענה: על 16,000 הצגת אדוני?
קריאה: 5,000 מעסיקי עובדים זרים, זה מה שיש וזה פחות, כי אברהם דני, בתור דוגמא, נרשם בתור שלושה משקים.
שרון רופא אופיר: אני מדברת על 8,000 משפחות, אז יש בערך 8,000 חקלאים במדינת ישראל, וחקלאות, בעיניי על פי התפיסה שלי, זה ערש הציונות, ובלי חקלאות אין ציונות, בלי חקלאות אין מדינת ישראל, בואו נקרא לילד בשמו.
שרון רופא אופיר: זאת אומרת, שאם אנחנו לא ננהל היום את התהליכים, נוביל את עצמנו בסוף למקום שבו אולי, לצערי, נאלץ אפילו לסגור פה את הבסטה, וסליחה על נבואת הזעם.
שרון רופא אופיר: הרבה מאוד שנים החקלאים, אני לא יודעת אם ישנם פה, אני מניחה שישנם פה חקלאים בדיון הזה?
שרון רופא אופיר: אבל אני חושבת שהרבה מאוד שנים, ואני אומרת את זה בעצב, לא היה לכם ייצוג.
שרון רופא אופיר: אני לא מדברת על האיגודים הנהדרים שלכם, אני מדברת על ייצוג פה, בבית הזה, לא היה מי שידבר בשמכם, הנושא לא היה בליבת הקונצנזוס.
שרון רופא אופיר: זה שאנחנו מנהלות פה היום כזה דיון, זה שאפו ענק.
אבתיסאם מראענה: ציונות.
שרון רופא אופיר: זאת ציונות, ואת יודעת מה, את אומרת את זה בחיוך ואני יודעת מאיזה מקום את אומרת את זה, זה בסדר.
אבתיסאם מראענה: ברור, אנחנו הולכות כתף לכתף.
שרון רופא אופיר: זה שאפו ענק כי אנחנו צריכות לנהל את הדיון הזה, ואני אגיד פה איזו מילה לזכותו של השר שעומד היום בראש משרד החקלאות.
שרון רופא אופיר: הגיע לכאן שר, עודד פורר, שעצר את כדור השלג הזה, ובא ואמר "רגע, עד כאן".
שרון רופא אופיר: אני אגיד מה מטריד אותי, ואני מתחברת לדברים שאמרו נציגי איגוד האיכרים ואיגוד החקלאים קודם לכן, גם בהקשר של המכסות וגם בהקשר של תנאי ההעסקה.
שרון רופא אופיר: ממשלות ישראל לדורותיהן שפכו את התינוק עם המים, ומרוב רצון להיטיב את התנאים עם העובדים הזרים, שכחנו שיש פה גם חקלאים שצריכים לדאוג להם מבחינת תנאים, ושכחנו שאולי גם אפשר להחזיר רגע את החלוציות ואת הציונות בחזרה לשדה ולפלחה ולחממה.
שרון רופא אופיר: על מה אני מדברת?
שרון רופא אופיר: אם היום אני חקלאית ואני מעסיקה עובד תאילנדי, ומנגד כן מגיע אליי בחור צעיר שרוצה לעבוד בחקלאות.
שרון רופא אופיר: התנאים של העובד התאילנדי, שבאו נסכים כולנו, הוא לא ציוני והוא לא מגיע מפה ממניעים ציוניים, הוא מגיע לפה ממניעים של פרנסה.
שרון רופא אופיר: אז התנאים של העובד הישראלי גרועים בהרבה מהתנאים של העובד התאילנדי, וזה משהו שאנחנו צריכים לשים אותו על השולחן.
שרון רופא אופיר: העובד התאילנדי יקבל מגורים והעובד התאילנדי יקבל מזון, בעוד שהעובד הישראלי יאלץ ללכת ולהשכיר דירה בערך בסדר גודל של 1,500 עד 2,000 שקלים.
שרון רופא אופיר: אתם החקלאים צריכים לדאוג לחקלאים הזרים לדיור, נכון?
שרון רופא אופיר: לעובד הישראלי, לא.
שרון רופא אופיר: כשאנחנו מדברים על פנסיה, העובד הישראלי מפריש ממשכורתו פנסיה, בעוד שהעובד התאילנדי, לא.
שרון רופא אופיר: עכשיו, בא המחוקק ואמר, 500 שקלים.
שרון רופא אופיר: אותו חקלאי שרוצה לשמור על העובד התאילנדי ולא רוצה שהוא יברח לו מחר בבוקר, כי יש פה תופעה של ברחנות, הוא יגיד "יאללה, בואו נעלים עין, אני לא מסתכל, אני אוותר על ה-500 שקלים, אני אקח רק 200".
שרון רופא אופיר: ישאל העובד התאילנדי את החבר שלו במשק ממול כמה החקלאי שלו לוקח ממנו, הוא יגיד שאצלו הוא לוקח 100, אז הוא יגיד שאצלו התנאים טובים יותר ויברח למשק ממול.
שרון רופא אופיר: אני מיד מסיימת.
שרון רופא אופיר: לכן, מה שאנחנו צריכים וצריכות לפקח עליו, זה על כל הנושא של תנאי ההעסקה, גם לטוב וגם לרע, משני הצדדים, כי יש שני צדדים למטבע.
שרון רופא אופיר: אני יודעת שבמשרד החקלאות הקימו צוות שבוחן את תנאי ההעסקה של התאילנדי.
שרון רופא אופיר: הדבר הנוסף שאנחנו צריכים לדאוג לו, ואני אשמח לראות את זה פה בדיונים נוספים, ואני גם הולכת לקיים בדצמבר כנס גדול של ארוני החקלאים ושל חקלאים צעירים בכלל, אני רוצה לראות חקלאות מתחדשת, ולראות עוד ועוד צעירים שחוזרים חזרה למקומות שאנחנו זקוקים להם.
אבתיסאם מראענה: תודה, חה"כ שרון רופא אופיר.
אבתיסאם מראענה: אני מסכימה איתך, קודם כל אני לא רואה סתירה בין עובדים זרים שמגיעים לכאן, מהגרי עבודה שבאים מסיבה אחת והיא לעבוד, לבין לעודד את הידיים הפועלות בתוך מדינת ישראל.
אבתיסאם מראענה: אין סתירה, יש כאלה ויש כאלה ואם הם יעבדו ביחד זה יהיה מושלם.
שרון רופא אופיר: לכן בירכתי על הדיון הזה, כדי שאנחנו נייצר פה איזשהו איזון.
אבתיסאם מראענה: על הכיפק, אני מחזקת את זה.
שרון רופא אופיר: אגב, האם אפשר שאלה לנציג משרד החקלאות, אולי אפשר לייצר איזושהי מפה של מכסות, ואני אגיד למה אני מתכוונת.
שרון רופא אופיר: חברי, חה"כ מופיד מרעי, הזכיר את המשקים שנסגרו בערבה, שם, בחממות, העבודה קשה בהרבה.
שרון רופא אופיר: האם אפשר לייצר איזושהי מפת מכסות, כך שהם יקבלו יותר עובדים.
שרון רופא אופיר: האם נציג משרד החקלאות איתי?
שרון רופא אופיר: שהם יקבלו יותר עובדים ומשקים אחרים שצריכים - - -
אסף לוי: ניתן העדפה.
שרון רופא אופיר: אוקי, מצוין.
אבתיסאם מראענה: חה"כ נירה שפק, יו"ר שדולת החקלאות בכנסת, את רוצה להגיד דברים?
נירה שפק: כן, קודם כל אני שמחה על הדיון הזה, דיון בנושא העובדים הזרים הוא נושא שלא רק נידון פה, הוא נידון בכמה מקומות במקביל, וכל הקטע זה השילוב והסנכרון של כל הדבר הזה.
נירה שפק: חה"כ רם בן ברק ואני הם יושבי ראש משותפים לשדולה החקלאית בכנסת, ויש נציגות כמעט בכל המפלגות.
נירה שפק: אני אומר כמה דברים בהקשר הזה.
נירה שפק: גילוי נאות, אני חברת קיבוץ כפר עזה בעוטף עזה, ממשפחה של חקלאים ואני מכירה את הנושא הזה גם מקרוב.
נירה שפק: הדבר הראשון שאני רוצה לדבר עליו, זה התנאים.
נירה שפק: התנאים זה לא רק התנאים לעובדים הזרים אלא התנאים בכלל.
נירה שפק: אני לא יודעת לכמה מכם יצא להגיע, יושב פה שייקה לידי מנתיב העשרה, הגעתי גם אליו.
נירה שפק: אני בעברי אל"מ במילואים מפקדת גזרת אוגדת עזה.