GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין: בסדר, שאלתי אם החקלאים - - -
<יצחק גורביץ: הבעיה היא שמינימום ימי הדיווח כן פוגע.
<יצחק גורביץ: הוא פוגע בזה שאם יש קבלן שצריך עובד רק לשלד והוא צריך אותו - - -
מיכל רוזין: שבועיים עבודה.
<יצחק גורביץ: בדיוק, שבועיים.
<יצחק גורביץ: הוא מקבל את ההיתר לחצי שנה, ביקשנו שההיתרים לנושא הזה יהיו לא כל חצי שנה, שיתחדשו כל חודשיים, זה היה מקל קצת.
<יצחק גורביץ: למשל.
<יצחק גורביץ: אבל אז מה קורה?
<יצחק גורביץ: הקבלן יצטרך את אותו פועל עוד חודש גם לעוד שבועיים.
<יצחק גורביץ: אם מחייבים אותו לדווח מינימום ימי העסקה שהם לא בפועל קרוב, הופך גם את המעסיק לשקרן, גם ייקר את העלויות וגם לא שווה להעסיק את הפועל הזה.
מיכל רוזין: אני רוצה לשאול רגע חזרה את החקלאים, האם מראש אתם יודעים, למשל, 'אני צריך עכשיו עובדים פחות ממשרה מלאה, פחות מ-17 יום בחודש', או שזה פשוט שהוא לא הגיע 17 יום, או פתאום בחודש הזה לא היית צריך.
מיכל רוזין: האם זה עניין מסודר, שאתם יכולים לדעת מראש, או שזה פתאום עכשיו החודש הוא עבד רק 10 ימים.
<אברהם דניאל: מיכל, אנחנו יכולים לדעת מראש, יש ענפים שהם עונתיים, כמו שחי בנימיני מדבר עליהם, ובדרך כלל בירקות ובפרחים, אלה גידולים שהם אינטנסיביים ואנחנו צריכים אותם לכל השנה.
מיכל רוזין: כל השנה משרה מלאה?
<אברהם דניאל: כל השנה אני רוצה אותם, לא 17 יום, אני רוצה אותם 30 יום, גם ככה חסרים לי עובדים.
<אברהם דניאל: מה שקורה, אם אני בא, אברהם דניאל, לדווח למדור התשלומים, אומר לה 'תשמעי, יש לי 2 עובדים, עבדו 20 יום והמספר הקשיח שלהם באותו חודש היה 18 ואחד עבד 17 ואחד עבד 14', והיא אומרת לי 'את ה-14 אתה תשלם לפי הקשיח' ואת אלה שעבדו יותר, יותר מהימים הקשיחים שלהם, את זה היא מקבלת, אבל פה אני מחויב לשלם.
<אברהם דניאל: זאת אומרת אני נותן לך דוגמה - - -
מיכל רוזין: הבנתי את הדוגמאות.
<חי בנימיני: בצבא יש מסקנות עד כאן.
<חי בנימיני: אולי זה לא רק בצבא.
<חי בנימיני: המסקנות כאן, היה לנו אחד, זה לפנות לשב"כ לבקש אישור או חשיבה מחודשת להקטין ל-23.
<חי בנימיני: היה לנו נושא של לדרוש מהצבא לקדם את נושא המחשוב כדי למנוע את הוויכוחים על השערים.
<חי בנימיני: נושא שלישי, אני רוצה שתצא מפה קריאה לחיסכון כלכלי.
<חי בנימיני: אני לא חושב שיואל מתנדב לעשות תלושים, כי זה מעמיס על ה-24 עובדים שלו, התלושים, כמו שאשתי עושה לעוזרת בית שלה תלוש וכמו שאני עושה לתאילנדי שלי תלוש וכמו לעובד מהכפר הערבי השכן שאני עושה תלוש, וגם עובד מעפולה, תנו לנו, אל תיכנסו לנו לנשמה, תנו לנו להכין תלושים, תפקחו שלא רימינו.
<חי בנימיני: נחסוך ליואל הרבה כסף.
מיכל רוזין: כן, אבל זה לא פותר את מה שהסביר איציק.
מיכל רוזין: אתה לא נותן תשובה על זה ואת כל הדברים האלה כבר אמרנו, זה לא פותר את העניין - - -
<חי בנימיני: לאיציק, הוא רוצה, שיעבוד.
<חי בנימיני: אנחנו רוצים לעבוד לבד, אנחנו לא צריכים את כל העומס.
<חי בנימיני: לא רוצה לדווח, לא יודע לדווח במחשב, לא כולם יודעים - - -
מיכל רוזין: אבל איך תשלם ביטוח לאומי עליו?
מיכל רוזין: איך תשלם לו את הביטוח - - -
<חי בנימיני: אני עושה לו תלוש.
מיכל רוזין: איך תעביר את הכסף הזה?
<אברהם דניאל: לביטוח לאומי?
<אברהם דניאל: בצ'ק, כמו כל עובד, מה הבעיה?
<חי בנימיני: אני אתן לך דוגמה.
<חי בנימיני: הפועלים הפלסטינאים זכאים לקרן השתלמות, אבל אי אפשר לפתוח להם, אז התלוש מאפשר לעשות חלף.
<חי בנימיני: בתלוש אחר אין לנו אפשרות לבטא את זה.
<חי בנימיני: זה הופך לפיקטיבי.
<חי בנימיני: האינטרס הוא לתעסוקה של ישראלים, בסופו של דבר, לנהל מערכת כזאת.
מיכל רוזין: בבקשה, אתה אחרון, אחר כך חבר הכנסת ואנחנו נסיים.
מיכל רוזין: אלא אם כן משרד הכלכלה רוצים להוסיף משהו.
מיכל רוזין: ניפרד ממך בהמון תודה.
<אילן לוין: אני אילן לוין, אני יושב ראש ועדה חקלאית במזכרת בתיה, איש התאחדות האיכרים, חקלאי פעיל, בן 70, דור חמישי לחקלאים במזכרת בתיה.
<חי בנימיני: ודור אחרון, תגיד גם את זה.
<אילן לוין: כן.
<אילן לוין: אנחנו דיברנו במסדרון, לצערי דור אחרון.
מיכל רוזין: הפקולטות החקלאיות בוייצמן וזה, מה זה יש תחרות על כל מקום.
<אילן לוין: הוויכוח פה, הדיון מוצה, אני חושב, בכבוד, אני הייתי רוצה לגעת בנקודה מסוימת שמכבידה עלינו, המעסיקים.
<אילן לוין: אני מעסיק פועלים פלסטינים, הראשון בארץ, ב-68' הוצאתי מעזה פועלים.
<אילן לוין: יש לי הרבה אישורים שגורביץ חתום עליהם, כשאתה מילאת את התפקיד הזה.
<אילן לוין: יש נושא של רישיונות עבודה לטרקטורים לפועלים פלסטינים שאתה חתום בעבר על הרבה מאוד אישורי עבודה - - -
מיכל רוזין: היו לנו דיונים מרים וקשים פה בוועדת הפנים לגבי רישיונות נהיגה ללא ישראלים.
<אילן לוין: אז אני רוצה להציף את זה, גברתי, בכמה דקות.
<אילן לוין: מה האבסורד הזה?
<אילן לוין: באים פועלים תאילנדים לארץ שלא יודעים מאיפה הם הגיעו, שיכורים, מסוממים וכו' וכו', בחצי יום מוציאים להם רישיון לטרקטור והם נוסעים עם 10 טון על הכביש.
<אילן לוין: לעומת זאת פועל פלסטיני שעובד אצלי 30 שנה, שיש לו רישיון על סמיטריילר, למונית, לטרקטורים, אני פונה לברכה, לראש ענף כלכלה באיו"ש - - - אני לא מאשים, זו מדיניות אולי, אנשים חדשים שלא יודעים מה היה בעבר, אבל בעבר היו לו רישיונות לטרקטורים במשק, עם מספרי טרקטורים, ככה זה היה בעבר, עם מספרי טרקטורים של המשק, עם התחייבות של החקלאי רק במשק.
<אילן לוין: למה לא לעשות את זה מחדש?
<אילן לוין: אז אני מקבל תשובה של הסגן של ברכה, 'ביטחון, ביטחון'.
מיכל רוזין: אז בוא נשמע, יש תשובות?
<יאיר ממן: זה עניין ביטחוני לחלוטין.
<יאיר ממן: השב"כ לא מאשרים להם לנסוע ברכבים, לא טרקטורים ולא שום דבר.
<יאיר ממן: בעבר זה היה - - -
מיכל רוזין: גם לא לצורך עבודה?
<אילן לוין: זה בתוך המשק, עם התחייבות.
<אילן לוין: מישהו צריך לפתוח פה את הראש.
<אילן לוין: התאילנדים הרי, מי יודע מי הם שהם נוהגים אצלנו.
<יאיר ממן: מר לוין, דיברנו על זה, קיבלת גם התייחסות כתובה מאיתנו לגבי הנושא הזה.
<אילן לוין: נכון, קיבלתי מברכה.
<אילן לוין: אתה ראית את הנייר שלי אצלכם?
<יאיר ממן: כן.
מיכל רוזין: אתה יכול להעביר לי את ההתייחסות הכתובה, את התשובה שנתת לו בעניין הזה?
מיכל רוזין: תרשמי לך, בת שבע, שאנחנו צריכים לקבל התייחסות כתובה לגבי הנושא של רישיונות נהיגה לפלסטינים בתוך היישובים, על כלי עבודה.
<יאיר ממן: באישור של המתאם.
<אילן לוין: אני הייתי מבקש באמת שאת תטפלי באנשים ברמה יותר גבוהה.
מיכל רוזין: אני אומרת לכם, היו לי דיונים קשים מאוד בעניין הזה, לצערי דעתי לא התקבלה.
<אילן לוין: תודה רבה.
<ג'מאל מדלג': אני ממשרד החקלאות, אני יודע שסיימנו, אבל אנחנו לא התייחסנו להשלכות, כותרת הדיון היום, לא התייחסנו לזה.
<ג'מאל מדלג': אני לזה הגעתי.
מיכל רוזין: אני חושבת שאנחנו נצטרך לקיים דיון המשך.
מיכל רוזין: פשוט צפו פה הרבה רגשות וקשיים, ואני יודעת שזה תמיד כך, ואני יודעת שלא פשוט לחקלאים ומדי שבוע כמעט אני עוסקת בנושאים האלה ואני יודעת היטב את הקשיים ואני אשמח לפתח את הנושא.
מיכל רוזין: אני חושבת שאנחנו באמת לא הגענו לדבר על השלכות על המשק הישראלי.
מיכל רוזין: אני שוב נפרדת ממך, בהצלחה.
מיכל רוזין: אני מקווה שאתה יוצא לחופש, זהו.
מיכל רוזין: כל החיים לפניך.
מיכל רוזין: תמיד אומרים למה לא מחליפים, בגיל 30 צריך לצאת לפנסיה ובגיל 60 לחזור לעבוד.
מיכל רוזין: זה הרבה יותר הגיוני.
מיכל רוזין: חבר הכנסת סולומון, אתה רוצה להגיד דברי סיכום?
שמעון סולומון: אני כל הזמן ככה באמת מדלג בין הצורך של האנשים שעובדים בשטח ומרגישים את העול על כל דבר שלנו נראה מלמעלה פשוט ככה להחליט החלטה, בביצוע שלו ברמת המעסיקים, גדולים או קטנים, לבין הצורך באמת לפקח ולראות את העניינים.
שמעון סולומון: אנחנו רואים באמת, אני מסתובב המון, יש הרבה ניצול.
שמעון סולומון: זה לא עליכם, בגדול הפיקוח הזה, אני רואה בו אילוץ ולא משהו שבא להכביד.
שמעון סולומון: אני חושב שאולי על החקלאים אפשר לדבר ולראות איך אפשר ליצור מצב שגם ביישום - - - הבעיות שלנו הרבה פעמים בחוקים שאנחנו מייצרים הן היישום שלו.
שמעון סולומון: לכן אם אתם קובעים נהלים צריך גם באותה מידה, באותה נשימה, לראות את היישום שלהם ולעבוד בשיתוף פעולה, איך אפשר לעשות את זה הכי קל שאפשר, איך אפשר לפשט את זה ולפעמים זה גם לא משהו חותך רוחבי כלפי כולם, צריך לראות גם את הענפים השונים ולראות אולי משהו, דברים פנימיים כאלה שאפשר להקל.
שמעון סולומון: על זה באמת אפשר לדבר.
שמעון סולומון: זה לא להכביד לשם להכביד.
שמעון סולומון: בערבה אני מסייר המון ואומרים לי 'תנו לנו לעבוד, אל תפריעו לנו לפחות'.
שמעון סולומון: אני שומע את זה כל כך הרבה וזה נכון הרבה פעמים.
שמעון סולומון: דבר נוסף, לגבי הפלסטינאים, אני אומר לכם, צריך לקיים דיון מעמיק, אולי בפעם אחרת, כי אם אני לוקח באיו"ש, לא מדבר כרגע על עזה, כמה כוח עבודה יש וכמה אנחנו מביאים לפה, זה אחוז מזערי.
שמעון סולומון: אני אומר לך, אם אתה לוקח את כוח העבודה שרוצה לעבוד בישראל וכמה אנחנו מתכוונים להביא לפה - - -
<יצחק גורביץ: מקצועי?
<יצחק גורביץ: לא בהכרח.
<יצחק גורביץ: יש קושי לגייס עובדים.
מיכל רוזין: בסדר, הוא מסכם.
שמעון סולומון: יהיה מעניין לראות תמונה אמיתית, כמה זה, ואז זה מסביר למה צריך משרה מלאה פה.
שמעון סולומון: יחד עם זאת מה שאיציק אמר מאוד נתן לי להבין משהו, שלפעמים יש צרכים ספציפיים ואולי צריך לדבר על ההיתר.
שמעון סולומון: אולי במקום חצי שנה, אולי להפחית את זה.
שמעון סולומון: זה דיון שצריך להתעמק בו ולראות אם זה חצי שנה או - - -
<אילן לוין: למי שרוצה.
<אילן לוין: חבר'ה, לחודשיים היתרים זה סיפור.
מיכל רוזין: אוקיי, אנחנו כבר בסיכום.
<אילן לוין: זו מערכת שלא תוכל לעמוד כל חודשיים.
<אילן לוין: אני חשבתי שהם רוצים לבקש שנה.
<אילן לוין: גם על הצבא.
<אילן לוין: צריכים להיות ריאליסטים.
מיכל רוזין: קודם כל אנחנו צריכים לראות מה נכון, אחר כך צריכים לדרוש את התקנים למערכת.
שמעון סולומון: הנקודה האחרונה, סתם סקרנות, במיוחד פה החקלאים, לגבי המסתננים, מה הגישה שלכם.
שמעון סולומון: אני שומע כל מיני גישות - - -
מיכל רוזין: אולי לא נפתח את זה עכשיו.
<אלי אהרון: שלילית לחלוטין.
<אברהם דניאל: תביא אותם, הם לא רוצים לעבוד.
מיכל רוזין: כן, נעשה על זה דיון נוסף.
מיכל רוזין: קחו את זה לנקודת מחשבה.
שמעון סולומון: אני אשמח שזה יהיה נושא.
<קריאה: יש בנושא הזה הצעת חוק.
מיכל רוזין: אנחנו לא פותחים את זה עכשיו.
מיכל רוזין: לבקשתו של חבר הכנסת סולומון אנחנו באמת נערוך דיון בנושא הזה.
מיכל רוזין: תודה לכולכם שהגעתם בסערה, גם הפנימית וגם החיצונית.
מיכל רוזין: קודם כל אני מתחייבת שתיקבע ישיבת המשך, אני חושבת שזה נושא רציני וחשוב ואני חושבת שגם נפתחו פה סוגיות שעדיין לא הגענו לכלל מיצוי בהן.
מיכל רוזין: אין ספק, אני חושבת, שלצד העסקת קודם כל כמובן ישראלים יש חשיבות גדולה בעידוד עובדים פלסטינים לעבוד בישראל.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה חשוב גם מבחינת הכלכלה של מדינת ישראל והרשות הפלסטינית, כלכלה אזורית וגם כמובן המדיניות הכללית והשקט האזורי.
מיכל רוזין: אנחנו נפנה לשב"כ עם שני נושאים חשובים, אחד מהם זה נושא הגיל, בכמה זה מגדיל, הקטנת הגיל, ומה המשמעות הביטחונית של העניין הזה.
מיכל רוזין: אנחנו נרצה לדבר על תגבור המחסומים ומחשוב.
מיכל רוזין: תנו לנו לעזור לכם לריב בוועדת כספים על תגבור המחסומים וכספים.
מיכל רוזין: תעזרו לנו, תנו לנו את המידע, אנחנו כוועדה, אני מקווה שחבר הכנסת סולומון יצטרף אליי, נסייר - - -
שמעון סולומון: אני מאמין שיש כמה כניסות, למה רק במחסום אחד?
מיכל רוזין: אנחנו נסייר במחסום אייל ונשמע ממנו.
מיכל רוזין: הוא כבר התחייב לקחת אותנו ושאנחנו נסייר ונבדוק איך זה קורה בשטח וכמובן גם נראה את נושא המחשוב, כי הוא לא כל כך פשוט, איך מסמנים מי שמגיע ומי שחוזר.
מיכל רוזין: כמובן שצריך לתגבר עובדים במחסומים, כי המצב באמת קטסטרופה.
<אילן לוין: והטרקטורים, דיברת על השב"כ - - -
מיכל רוזין: רגע, עוד לא סיימתי לסכם.
מיכל רוזין: אני באמצע הסיכום.
מיכל רוזין: הנושא של מדור התשלומים וכל הנושא של התשלום לעובדים, הימים הקשיחים לדיווח ואיך משלמים את כל העלויות הנדרשות בתשלומים לעובדים.
מיכל רוזין: אנחנו ננסה לבדוק, זה באמת מורכב, אני מבינה את המורכבות - - -
<אברהם דניאל: אבל לזה יש פתרונות, מיכל.
מיכל רוזין: אני לא קוסמת, אני לא עושה ככה ויש לי קסמים.
מיכל רוזין: אני חושבת שאם היו פתרונות לא הייתם צריכים לבוא לשבת פה, נכון?
מיכל רוזין: אני חושבת שכן צריך לבדוק מחדש, לפתוח לדיון את נושא ההעסקה המלאה, ייתכן שהרוב, הכלל, צריך להיות העסקה מלאה, אבל צריכים להיות חריגים, צריך לקבוע מכסה מסוימת של עובדים שיכולים - - - כמו שיש עובדים עונתיים זרים ויש עובדים פלסטינים עונתיים, אז אותו דבר יכול להיות שניתן לקבוע עובדים פלסטינים שניתן כן - - -
<יואל ליפובצקי: עונתי, אבל עובד במשרה מלאה, לא עובד חצי חודש.
מיכל רוזין: הבנתי, נתתי את זה כדוגמה לחריגה אחת.
מיכל רוזין: ניתן אולי להחריג, צריך לבדוק את זה, אם זה נכון יותר וזה הוגן יותר לשני הצדדים, צריך לבדוק האם ניתן לאפשר העסקה חלקית כפי שאזרח ישראלי יכול לעבוד בהעסקה חלקית ומעסיק ישראלי יכול לא רק להעסיק בהעסקה חלקית, גם בשמינית משרה ושני שליש וראיתי תלושים שעשו כל מיני חלקיות משרה, כזאת ואחרת, אין איסור על כך בחוק.
מיכל רוזין: והנושא האחרון, רישיונות נהיגה.
מיכל רוזין: צר לי, אני לא יכולה להבטיח הבטחות, מכיוון שהקואליציה שהייתה נגד או איסור אפשרות ללא ישראלים לנהוג בישראל הייתה - - -
<אילן לוין: בטרקטורים, בהדגשה של טרקטורים.
מיכל רוזין: בטרקטורים, בכלי עבודה, אנחנו הדגשנו את זה, גם אני וגם סולומון.
מיכל רוזין: היה פשוט נורא ואיום.
מיכל רוזין: אנחנו ננסה להציע הצעת חוק שתתקן את ההחלטה הזאת, אני מקווה שאו שהממשלה תסיים ימיה וחבר הכנסת סולומון יצליח להעביר אותה, או שהממשלה תתחלף ואז נצליח להעביר אותה, אבל אני אומרת לך כבר, זו סוגיה שעלתה לכמה דיונים קשים מאוד, סוערים מאוד, ונכשלתי בהם עד כה.
מיכל רוזין: לכן אני לא יכולה להבטיח לך הבטחה, אבל אני אעלה את זה שוב.
מיכל רוזין: אני חושבת שמי שצריך להיאבק על זה הוא שר החקלאות.
מיכל רוזין: אני חושבת ששר החקלאות, סליחה, צריך להיאבק למען החקלאים.
<אילן לוין: את אמרת דברים מאוד נכונים.
מיכל רוזין: חלק מהעניין זה להילחם על הדברים האלה, למצוא גמישויות ולמצוא דרכים.
<קריאה: אין לנו שר.
מיכל רוזין: ליבו במקום הנכון.
מיכל רוזין: למצוא את הגמישויות ואת הדרכים לפתור את הדברים.
מיכל רוזין: אפשר למצוא גמישויות.
מיכל רוזין: שיבדקו כל אחד ספציפית שמקבל רישיון לטרקטור.
מיכל רוזין: הרי אפשר, אנחנו יודעים שזה אפשרי.
<חי בנימיני: יש לי עוד נושא לסיכום שלא עלה.
<חי בנימיני: במילה אחת.
מיכל רוזין: לא, על זה אתה יכול לדבר איתי לבד, לפרוטוקול הישיבה נסגרה, תודה רבה לכם.
שמעון אוחיון: שלום לכולם.
שמעון אוחיון: יש לי באמת הכבוד והעונג למלא את מקומה של חברתי יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת מיכל רוזין.
שמעון אוחיון: אני מתנצל על האיחור.
שמעון אוחיון: נקבעה תכנית ואסור גם לזלזל, היה כנס תלמידי תיכון שרצו לשמוע איך נעשית פעילות פרלמנטרית וסיפרתי להם שבין היתר - - - מיכל.
מיכל רוזין: לא, אתה מנהל, אני לידך.
שמעון אוחיון: אחת הטענות כמובן שעלתה, ואני עוד הספקתי וגם מיכל כתבה לי על כך, שאנחנו נוטים לשמוע על בעיות שונות של עובדים והם מטופלים, אבל הסוגיה הזאת של השירות של עובדים זרים לגבי נכים כמעט ולא זכתה לטיפול בזמן האחרון.
שמעון אוחיון: לכן הישיבה הזאת תוקדש כמובן לשמוע את הסוגיות, את השאלות, את הבעיות שמעלים הנכים מול העובדים הזרים שמשרתים אותם לגבי זכויותיהם, לגבי חובותיהם - - -
<קריאה: אנחנו משרתים אותם, לא הם אותנו.
שמעון אוחיון: לפחות פורמלית בוודאי הם אמורים, ואני חושב שגם מעשית הם נותנים לך שירות.
שמעון אוחיון: זה לא בדיוק כך, אם יש טענות או בעיות, אז נשמע את זה.
שמעון אוחיון: אני מבין שנמצאים פה גם הנציגים של ארגוני הנכים ואנחנו מבינים שלפחות גם נציג של משרד הרווחה.
שמעון אוחיון: נציג משרד האוצר, מיכל, את אומרת שהוא לא נמצא פה.
מיכל רוזין: לצערי הם סירבו להגיע כיוון שהם עסוקים מאוד בבניית התקציב.
שמעון אוחיון: והביטוח הלאומי.
<קריאה: הם הלכו להכין לנו את הכסף.
שמעון אוחיון: נשמע אותם, כי הם מעלים את השאלות האלה במסגרת המסמך.
שמעון אוחיון: אז בואו נשמע קודם כל אולי את נציג הארגון של הנכים.
שמעון אוחיון: נשמע בבקשה אחד או שניים לפחות.
שמעון אוחיון: אתה מייצג אותם?
<ירון לוי: סליחה, אדוני היושב ראש, אנחנו כאן גם מייצגים.
<ירון לוי: מחילה, רק במשפט.
<ירון לוי: נוצר מצב כזה שהמשרדים כמעט כולם לוקחים שניים או שלושה אנשים, מתייחסים אליהם כמייצגים את כלל הנכים.
<ירון לוי: לא, כולם פה עושים עבודת קודש וכולנו יד אחת.
שמעון אוחיון: התופעה הזאת מוכרת לי.
שמעון אוחיון: אני כאיש ועדת החינוך, יש לנו ארגונים של ועדי הורים ותמיד קם מישהו ואומר 'לא, הם לא מייצגים'.
<ירון לוי: לא, אבל יש אחד שאומר אני מייצג.
<ירון לוי: אני לא אומר.
שמעון אוחיון: בכל אופן אי אפשר להתעלם מהעובדה שאם ישנם ארגונים יציגים, שצריך לתת להם - - -
<ירון לוי: אין לנו ארגון יציג.
<יהודה דורון: רק רגע, יש פה אחד נכה צה"ל, זה ארגון יציג.
<ירון לוי: נכי צה"ל, אבל לא לנכי - - -
<קריאה: למה אתם מנהלים ויכוח?
<ירון לוי: איזה ויכוח?
<ירון לוי: למה אתה מכניס את זה לוויכוח?
<יהודה דורון: אני מארגון נכי הפוליו בפורום ארגוני הנכים.
<ירון לוי: איזה פורום?
<ירון לוי: אין פורום ארגוני נכים.
<ירון לוי: למה הטעות הזו, יהודה?
<יהודה דורון: למה השקר הזה?
<יהודה דורון: יש ארגוני נכים.
<ירון לוי: אף אחד לא נתן לך לנהל אותי.
<אלי בוסקילה: אתה לא מייצג אותנו, אתה לא מייצג אותי.
שמעון אוחיון: רגע, סליחה.
שמעון אוחיון: רגע אחד.
<אלי בוסקילה: תדייקו במונחים, אתם לא מייצגים את כלל הנכים.
<אלי בוסקילה: אתם ארבעה ארגונים, התנגדתם להיות פורום, אתם לא מייצגים את 4,000 החברים שלנו.
שמעון אוחיון: רבותיי, סליחה.
שמעון אוחיון: לא נתתי לך רשות דיבור.
שמעון אוחיון: אני מבין שקיים ויכוח אם הוא מייצג אותך - - -
<יהודה דורון: אני גם לא רוצה לייצג אותו.
שמעון אוחיון: אדרבא, פה יש הזדמנות, ניתן לכל אחד, נשתדל שכל אחד ישמיע את דברו.
שמעון אוחיון: המטרה של הישיבה, שאנחנו ננסה ללמוד את הבעיות של הנכים מול העובדים הזרים, מול ההעסקה הזאת, וננסה לשמוע תשובות מן המשרדים הנוגעים בדבר.
שמעון אוחיון: חבל לבזבז בוויכוח 'אתה מייצג אותי' או 'לא מייצג אותי'.
שמעון אוחיון: נשתדל לשמוע כמה שיותר מכם.
<יהודה דורון: אני רוצה לדבר על הנושא של העובדים הזרים.
<יהודה דורון: יש לנו בעיה בנושא של העובדים הזרים.
<יהודה דורון: כאשר אנחנו רוצים היום לבוא ולשלם לעובד הזר את כל המטלות שאתם, הכנסת, מחוקקים ומשיתים עלינו לשלם, נוצר מצב שאנחנו לא יכולים לשלם, כי מה שאנחנו מקבלים היום מהמערכת, מקצבאות של ביטוח לאומי לצורך הנושא הזה, זה לא מכסה אפילו את התשלום החודשי של אותו עובד.
<יהודה דורון: אנחנו צריכים לקחת כספים שאין לנו, מקצבת הנכות שהיא זעומה גם ככה, שהיא 2,600-2,700 שקל, לקחת מזה ולשלם לעובד הזר, ואתה שואל ממה תאכל ואיך אותם נכים בכלל יכולים להתקיים בחיי היום יום.
<יהודה דורון: צר לי להגיד, יש הרבה נכים שנמצאים במצוקות מאוד מאוד גדולות.
<יהודה דורון: יש היום מה שנקרא שעות שאתה צריך לתת לו ביום שבת, זה יום חופשי שלו.
<יהודה דורון: אתה רוצה לקנות, אתה צריך לשלם, אתה צריך לתת לו פנסיה, אתה צריך לתת לו את כל הדברים שקבעו לגבי עובד ישראלי רגיל ואנחנו שואלים מאיפה נשלם אם אנחנו לא מקבלים את זה בצד השני.
<יהודה דורון: עכשיו הולכים להגדיל את שכר המינימום, כבר העלו את זה בשנה שעברה ב-600 שקל ועכשיו הולכים להגדיל את זה עוד.
<יהודה דורון: יש מאבק להגדיל את שכר המינימום לעובדים ישראלים וכמובן שזה חל על העובד הזר, מטילים את זה עלינו ואז אני שואל את עצמי, אתה מטיל ומטיל ומטיל ואיפה אנחנו?
<יהודה דורון: אנחנו לא מקבלים את זה, לא בקצבת נכות ולא בשר"מ ולא בשום מקום.
שמעון אוחיון: יהודה דורון, אולי רק תפרט, אתה נותן את השכר, אולי תוכל להגיד לי משהו שנוכל ללמוד לגבי העניין הפנסיוני, מה אתה מפקיד?
שמעון אוחיון: מה נדרש ממך להפקיד?
<יהודה דורון: אני לא מפקיד כלום.
<יהודה דורון: נדרש ממני לשלם, אני לא מפקיד וכמוני הרבה נכים לא מפקידים, כי אין לנו מאיפה להפקיד.
<יהודה דורון: אנחנו צריכים לשלם פיצויים ברגע שעובד הולך.
<יהודה דורון: גם את זה צריך לדעת לשמור ואין לנו מאיפה.
<יהודה דורון: עובד שעובד אצלך 10, 5 שנים, כשהוא הולך אתה צריך לשלם לו, אתה לא יודע מאיפה אתה משלם.
<יהודה דורון: אז מה הוא עושה?
<יהודה דורון: הוא תובע אותך לבית הדין לעבודה ואתה מתחיל להיכנס לצרות כספיות ובקיצור זה לא חיים.
<יהודה דורון: אנחנו דורשים שהקצבה של השר"מ תהיה בגובה כזה שתכסה את העלויות של העובד הזר.
<יהודה דורון: כמו שזה נהוג לגבי נכי צה"ל, כמו שזה נהוג לגבי יתר הסקטורים.
<יהודה דורון: לא יכול להיות שנכה עבודה מכוסה, נכה צה"ל מכוסה, נכים רגילים לא מכוסים.
שמעון אוחיון: ואתה מייצג את נכי הפוליו.
<יהודה דורון: את נכי הפוליו וגם את הנכים שכן איתי, יש לי גם נכים אחרים, אבל במיוחד את נכי הפוליו.
<קריאה: זה ממש לא משנה כי כל הנכים בכפיפה אחת וכולנו באותה הבעיה.
שמעון אוחיון: לא לדבר משם.
שמעון אוחיון: מי שרוצה יכול להצטרף לכאן וידבר למיקרופון.
<יהודה דורון: רק רציתי להוסיף עוד דבר אחד, אנחנו הגשנו בג"צ, היה בג"צ שחברי הגיש נגד זה שרצו גם לשלם לעובד הזר שעות נוספות.
<יהודה דורון: הגשנו בג"צ וזכינו בבג"צ והבג"צ קבע שלעובד הזר לא צריך לתת שעות נוספות.
<יהודה דורון: זו משרת אמון, ומשרת אמון, כמו שוטר, אתה לא נותן לו שעות נוספות, אותו דבר בג"צ קבע לגבי העניין הזה.
<שושנה ברוך: זו המלצה של בג"צ.
<שושנה ברוך: אני שושנה ברוך מעמותת מזור והייתה המלצה של בג"צ לגבי השעות הנוספות.
<שושנה ברוך: אין ודאות, צריכים להעלות את המשכורת ב-30%.
<שושנה ברוך: אז גם על זה צריכים לדבר.
מיכל רוזין: הבג"צ החזיר את זה למחוקק לפתור את הסוגיה ולא פתרו.
שמעון אוחיון: לא פתור עד היום.
שמעון אוחיון: בסדר, תודה.
<שושנה ברוך: ואז זה אומר שהסיכוי שאנשים כמונו יישארו בקהילה הוא אפסי.
<שושנה ברוך: זאת אומרת אם היום במצב הנוכחי אנחנו לא מסתדרים, איך נסתדר עם שעות נוספות?
<שושנה ברוך: אנחנו, לדוגמה, קבוצה שמעסיקה שני מטפלים, בגלל מורכבות הטיפול בנו.
<שושנה ברוך: אני מונשמת, יש אנשים שלא יכולים לצורך העניין אפילו לגרד באף, הם מעסיקים שני מעסיקים והם לא מתוגמלים בשתי קצבאות.
<יהודה דורון: אפילו לא בקצבה אחת.
<שושנה ברוך: אפילו לא בקצבה אחת.
מיכל רוזין: מה זאת אומרת לא בקצבה?
<קריאה: לא בקצבה אחת ראויה, שתספיק.
שמעון אוחיון: לעובד אחד.
שמעון אוחיון: לפעמים יש לה שני עובדים.
שמעון אוחיון: שושנה, את רוצה עוד להוסיף, אם כבר לקחת את רשות הדיבור?
<שושנה ברוך: אני אתן לשמחה לדבר.
שמעון אוחיון: אז אנחנו נלך לפי הסדר ונבקש מארגון נכי צה"ל, בבקשה.
<סאלח ריזק: אני יו"ר ועד הנכים הקשים, המשותקים, 100% פלוס.
<סאלח ריזק: אני ראיתי במחלוקת בהתחלה, מילה קטנה על העניין, אחדות היא כוח.
<סאלח ריזק: אנחנו חייבים להיות מאוחדים.
<קריאה: נכון, חבל שלצערנו חברינו פה לא מקבלים את זה.
<קריאה: עבדך הנאמן נלחם על זה.
<סאלח ריזק: אחדות היא כוח, חשוב מאוד.
<סאלח ריזק: מצד שני קיים נוהל ברור באגף השיקום, נוהל העסקת עובדים זרים, ששם גם הנוהל מסביר ונותן מענה ואני רואה שזה מודל חיקוי גם כאן, שזה נמצא בהוראות, אבל גם שם יש נתונים שלא מושלמים.
<סאלח ריזק: זה בקטע של המלווים הזרים.
<סאלח ריזק: גם במלווים הישראליים שלנו, שאנחנו מעסיקים והם משרתים אותנו, הם מועסקים דרך כוח אדם.
<סאלח ריזק: יש הרבה פגיעות שם בשכר מינימום ואי העלאת שכר עד 6 שנים, כאילו כל מיני פגיעות שחייבים שהמחוקק וגם חברי הכנסת יתייחסו לזה וייתנו את דעתם.
<סאלח ריזק: וגם אם אפשר להוציא הוראות ברורות, אין עד עכשיו הוראות ברורות שמגדירות מה מגיע לעובדים האלה ויש פגיעה די רצינית באנשים שנותנים לנו שירות.
שמעון אוחיון: עד עכשיו ממה שילמת?
שמעון אוחיון: מהקצבה שקיבלת?
<סאלח ריזק: לא, באגף השיקום אנחנו מקבלים סיוע דרך כוח אדם, משרד הביטחון משלם את הסיוע לעובד דרך כוח אדם.
<סאלח ריזק: גם ההגדרות של העובד הזר, הדיון שמתנהל כאן עכשיו, יש הגדרה מוסדרת איך מועבר ממשרד הביטחון לנכה והנכה מעביר.
<סאלח ריזק: גם בתנאים הסוציאליים יש.
<סאלח ריזק: בהוראה מוסבר הכול.
<סאלח ריזק: רציתי להוציא אותה ולצרף אותה אליכם - - -
שמעון אוחיון: אבל בקצבה שאתה מקבל יש גם כן התייחסות - - -
<סאלח ריזק: זה לא שייך לקצבה, זה משהו שהוא נפרד.
<סאלח ריזק: מי שיש לו עובד זר - - -
שמעון אוחיון: מאוד חשוב לי, בגלל שגם ראיתי, הסוגיה הזו של פיצויים, של פנסיה לעובדים, אתה מדבר על תנאי העובדים, אתה נדרשת לשלם את הדברים הללו?
שמעון אוחיון: אתם ודאי נדרשים לשלם, להפריש לפיצויים.
<סאלח ריזק: בנוהל הזה מוסברים כל הכללים של ההעסקה מבחינת התנאים ומבחינת הכול.
<סאלח ריזק: אפשר להוציא את ההוראה ולהעתיק ממנה מודל.
<שמחה בניטה: זה ממש לא כך.
<קריאה: אדוני, אנחנו לא במצב הזה היום.
<שמחה בניטה: הדוגמה שלו לא רלוונטית אלינו.
שמעון אוחיון: אתה אומר בקטע הזה שיש לכם נהלים והוראות ברורות איך להתנהל.
<קריאה: הייתי רוצה להיות במקומו.
שמעון אוחיון: יש מישהו ממטה מאבק הנכים?
<שמחה בניטה: אני רוצה לדבר.
שמעון אוחיון: אני אגיע.
<נסים מורביה: נסים, מנכ"ל מטה מאבק הנכים, חבר בפורום הארגונים.
<נסים מורביה: להבדיל מהאנשים האחרים.
<נסים מורביה: מה שאני רוצה לציין, באמת, כפי שדורון ציין, אנחנו בסיכומו של דבר בהעסקה של עובד זר, לצערנו, אנחנו לא מצליחים לשלם את שכרו כהלכה ונגרמות תופעות של חיובים כספיים ואותו נכה הופך להיות עבריין.
<נסים מורביה: במקום שהוא יקבל את כל הזכויות שמגיעות לו הוא הופך להיות נתמך סעד, עבריין ומעוקל בבנקים.
<נסים מורביה: מעקלים לו את הצורה.
<נסים מורביה: זאת אומרת הוא הופך להיות אחד שהוא לא רלוונטי מבחינת החיים.
שמעון אוחיון: שהוא נתבע לשלם את הפיצויים?
<נסים מורביה: אין לו, הוא לא יכול לשלם, אין שום סיכוי שהוא ישלם פיצויים.
<נסים מורביה: אני עכשיו רוצה לדבר על הנושא השני של העובדים הזרים שצריך להיות לפעמים שניים סביב השעון 24 שעות.
<נסים מורביה: אני חושב שזו מצוקה אדירה.
<נסים מורביה: לא יכול להיות, לא יעלה על הדעת שהמדינה לא תיתן את דעתה לנושא הזה ולא תנסה להכליל את זה באיזה שהיא צורה.
<נסים מורביה: מי שצריך טיפול 24 שעות והרפואה החליטה שהוא צריך להיות בביתו ולא בבית חולים ולא במקום אחר, צריך לתת את הסיוע המתאים להפעיל שני עובדים זרים, כי עובד זר אחד לא יכול לעבוד סביב השעון, בשום צורה.
<נסים מורביה: מבחינה כספית הסכום המשולם המקסימלי לכיסוי לעובד זר הוא 4,800 שקלים או 4,600 שקלים, שזה לעג לרש.
<נסים מורביה: להעסיק עובד זר היום זה מינימום 8,000 שקלים, בין 8,000 ל-9,000 שקלים.
<נסים מורביה: זה לא רק המשכורת שלו, זה הכול מסביב, האוכל שהוא אוכל בבית, חופשות שהוא מקבל ודמי כיס שהוא צריך לקבל.
<נסים מורביה: זה מסתכם בסכומים הרבה יותר גבוהים.
<נסים מורביה: אין מצב שבן אדם יוכל להעסיק עובד זר בנתונים הקיימים.
<נסים מורביה: התוצאה היא מה שאני ציינתי בהתחלה.
<נסים מורביה: זו פשוט שערורייה וצריך לתת את הדעת לנושאים האלה.
<נסים מורביה: תודה.
שמעון אוחיון: אתם בוודאי פניתם בעבר, רק תעדכן אותי, מה היו התשובות לזה?
<נסים מורביה: אנחנו היינו בהמון ישיבות של ועדת עובדים זרים.
שמעון אוחיון: מול מי?
<נסים מורביה: מול כל יושבי הראש שהיו בעבר, כולל הגב' רוזין.
<נסים מורביה: אנחנו תמיד היינו בישיבות.
<נסים מורביה: אני חושב שיש פה - - -
שמעון אוחיון: לא, מול משרד ממשלתי.
<נסים מורביה: היינו אצל כחלון בזמנו, היינו אצל מאיר כהן, אצל כולם אנחנו יושבים ומדברים, מעלים את הנושאים האלה ומדברים וכולם מבינים אותנו, הכול בסדר, אבל תוצאות אין.
<נסים מורביה: אין שום תוצאות.
<קריאה: וכולם גם מצדיקים אותנו.
<נסים מורביה: דיברנו אפילו במשרד ראש הממשלה, היינו בפגישה בנושא הזה.
שמעון אוחיון: אנחנו נמשיך, אני אתן כמה שאפשר לעוד שניים-שלושה לפני שניתן כמובן לנציגי המשרדים הממשלתיים גם להגיב, נציגי משרד הרווחה וביטוח לאומי.
<אבנר עורקבי: אני יושב ראש ארגון אהב"ה וחבר בפורום הנכים.
<אבנר עורקבי: יש לנו כמה בעיות.