GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל אוברמן: אני רוצה להצטרף כאן לדברים שנאמרו.
רחל אוברמן: אנחנו, במשרד החוץ, מעוניינים להסדיר את ההבאה של עובדי סיעוד ביתי, כמו גם יתר הענפים, באמצעות הסכמים בילטרליים בין מדינת ישראל לבין מדינת המוצא של העובדים.
רחל אוברמן: אנחנו חושבים שזה מעצים את העובדים וגם מסייע בצמצום או במניעה של תופעות שליליות, כמו ש"קו לעובד" פירטו כאן, של סוגיית דמי התיווך.
רחל אוברמן: מדינת ישראל כבר מעל לעשור, בעצם מדצמבר 2010, מנהלת משאים ומתנים וחותמת על הסכמים בילטרליים בענפי החקלאות, הבניין, הסיעוד הביתי, הסיעוד המוסדי וגם בענף המלונאות.
רחל אוברמן: אני חושבת שזו מגמה מאוד חיובית.
אבתיסאם מראענה: בסיעוד המוסדי גם?
רחל אוברמן: כן.
רחל אוברמן: מדובר שם בהבאה של עובדי כוח עזר למוסדות סיעוד ארוכי טווח גריאטריים.
רחל אוברמן: התקבלה החלטת ממשלה בנושא ביולי 2020 עם המון-המון סיוע של גורמי ממשלה רבים, הצלחנו חודשיים לאחר מכן – בזמן שיא – לחתום על שני הסכמים, בספטמבר 2020, אחד עם גאורגיה והשני עם נפאל.
רחל אוברמן: זה לא כל כך פשוט בגלל הקורונה להביא עובדים וכו' ומדובר במכסות יותר קטנות בהתאם להחלטת הממשלה, אבל הכוונה היא שכאשר יגיעו - - -
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות על ה-2,500 שמצופים שייכנסו לארץ?
ענבל משש: 2,000 לבריאות ו-500 לרווחה.
נעה בן שבת: הם עוד לא הגיעו?
רחל אוברמן: הם עוד לא הגיעו.
אבתיסאם מראענה: סליחה שאני נכנסת פה לעניינים של חוזים, אנחנו מדברות על חוזה שנחתם בעצם ב-2020?
רחל אוברמן: שני ההסכמים נחתמו בספטמבר 2020, אם אני לא טועה.
אבתיסאם מראענה: תיכף שנה.
רחל אוברמן: לקח להם קצת זמן להיכנס לתוקף כמובן.
רחל אוברמן: לאחר שהם נכנסו לתוקף מיד רשות האוכלוסין שלחה בקשה למדינות המוצא, לגאורגיה ולנפאל, להתחיל ליישם את ההסכמים האלה.
אבתיסאם מראענה: מה שהבנתי מתחקיר קטן מאחורה – בזמן שאני לא מצטלמת פה, בערוץ הכנסת, אני מקיימות פגישות אחרות בעניין – נאמר לנו, ואני ונשמח לברר את זה, שיש בעיה מאוד קשה עם גאורגיה מעבר לקורונה, האם בכלל יש אוכלוסייה שם שרוצה לעבוד, שמוכנה לעבוד.
אבתיסאם מראענה: ליישם את ההסכמים הבילטרליים זה לא רק עניין של אם היא אדומה או לא אדומה.
אבתיסאם מראענה: אתן רוצות לדבר אתנו על הקשיים ביישום ההסכמים האלה?
אבתיסאם מראענה: כי הייתה לנו תקופה יפה בלי קורונה אדומה.
שושנה שטראוס: אני יכולה להסביר שבמדינות האלו אין בעיה למצוא מי שרוצה לעבוד, באים באופן בלתי חוקי.
שושנה שטראוס: הבעיה היא שהמדינה קבעה תנאי סף גבוהים והיא לא הצליחה למצוא מספיק מועמדים שעמדו באותם תנאי סף.
אבתיסאם מראענה: מי קבע את התנאים?
אבתיסאם מראענה: בואי נדבר איתם.
שושנה שטראוס: אנחנו קבענו יחד עם המדינה השנייה.
ענבל משש: בהתאם לצרכים של משרד הבריאות, שמגדיר את הצורך המקצועי, איזו הכשרה נדרשת מכוח עזר, מיומנויות, הכשרה.
אבתיסאם מראענה: בואי נדבר על זה, ענבל, בבקשה.
אבתיסאם מראענה: אני אתך.
ענבל משש: יש פה גם היבטים שהם כמובן קשורים להגירה, אבל זה פחות, או היבטים שקשורים לבריאות פיזית ונפשית, וזה מתבקש מאליו מכל עובד זר, ויש פה דרישות לקורסים או בית ספר.
ענבל משש: אני אשמח שצפי תתייחס כי היא הייתה חלק משמעותי מהמשא-ומתן ומקביעת הדרישות המקצועיות מאותן עובדות שצפויות להגיע.
ענבל משש: יש פה איזה קורס הכשרה - - -
אבתיסאם מראענה: שמי מעניק אותו?
אבתיסאם מראענה: מי מעניק את הקורס?
אבתיסאם מראענה: הוא במדינת המוצא שלהן?
ענבל משש: אני יכולה לומר לגבי גאורגיה וצפי תשלים או תאשר.
ענבל משש: עברו בהצלחה הכשרה מקצועית בגאורגיה כאחיות או עוזרות אחיות, או סיימו תוכנית הכשרה מחודשת בטיפול ביתי בהכרה ופיקוח של הרשויות הממשלתיות הגיאורגיות וקיבלו מסמך המעיד על השכלה רשמית.
ענבל משש: כמובן שהם צריכים להיות בעלי מיומנות לדבר בשפה האנגלית או הרוסית כדי לתקשר.
ענבל משש: צריכים לסיים בית ספר תיכון.
אבתיסאם מראענה: צפי, אנחנו אתך.
צפי הלל  דיאמנט: קודם כל, רשמתי בצ'אט את כל השפות שתורגמו – ותורגמו למעלה 10 שפות מעבר למה שאמרתי – ואת הקישור.
צפי הלל  דיאמנט: לשאלתך הקודמת, התכתבתי תוך כדי עם הדוברות שלנו.
צפי הלל  דיאמנט: באתר של משרד הבריאות יש אפשרות לבחור שפה וזה תורגם למספר שפות.
צפי הלל  דיאמנט: לכן, בהחלט כל ההנחיות תורגמו והן מתורגמות - - -
אבתיסאם מראענה: זה עדיין נמצא באתר?
אבתיסאם מראענה: 10 שפות?
צפי הלל  דיאמנט: זה באתר משרד הבריאות.
צפי הלל  דיאמנט: שמתי בצ'אט את הקישור לאתר, כך שאפשר לראות את זה ואפשר להיכנס.
צפי הלל  דיאמנט: נכנסים לאתר של משרד הבריאות, יש שם בחירת שפה.
צפי הלל  דיאמנט: אם יהיה צורך בשפות נוספות ניתן לפנות אלינו ואנחנו נתרגם.
צפי הלל  דיאמנט: זה ייקח זמן קצר אבל בהחלט אפשרי.
צפי הלל  דיאמנט: מעבר לכך, זה נשלח לכל ארגוני הסיוע ולכל המשרדים הרלוונטיים.
צפי הלל  דיאמנט: אם צריך לשלוח לאנשים נוספים, אפשר בהחלט מול הדוברות שלנו לטפל בנושא.
צפי הלל  דיאמנט: זה לא משהו שהוא בטיפול שלי ישירות אבל זו התשובה שקיבלתי ואני מעבירה אותה אליכם.
צפי הלל  דיאמנט: בשמחה.
צפי הלל  דיאמנט: לגבי ההכשרה שדרשנו לעובדים, מדובר בעובדים שיבואו ללא שפה, דרשנו שהם ידברו אנגלית או רוסית, שזה איזשהן שפות בסיסיות לתקשורת מאחר ולא מדובר בטיפול באדם אחד אלא עבודה בצוות.
צפי הלל  דיאמנט: מאחר שהיה דיון שלם שבו רבים מהנציגים שהיו בדיון עם נפאל ועם גאורגיה הציגו את אפשרות להביא אנשים שעברו הכשרה טרם קבלתם, עברנו על הסילבוסים של ההכשרה ואישרנו את זה.
צפי הלל  דיאמנט: אני מבינה שכרגע יש בעיה בגאורגיה בגיוס של אותם אנשים ואנחנו בהחלט נבוא לקראת ונראה מה אפשר לעשות, אבל להביא אדם שהוא חסר כל ידע לטפל במוסד סיעודי זה משהו שלא יעלה על הדעת, כמו שאנחנו לא נביא אדם שהוא חסר כל ידע בטיפול סיעודי לטיפול סיעודי ביתי.
צפי הלל  דיאמנט: יש איזושהי הכשרה בסיסית איך מרימים אנשים, איך רוחצים אותם, איך מאכילים, על מה צריך לשים את הדגשים.
צפי הלל  דיאמנט: כמובן שכשהם יגיעו לארץ הם יצטרכו לעבור הכשרה נוספת.
אבתיסאם מראענה: אבל לרחוץ בן-אדם, לטפל בו ולהאכיל אותו – מה זה קשור ל-12 שנות לימוד?
צפי הלל  דיאמנט: זה לא קשור ל-12 שנות לימוד אבל הדרישה הייתה מתוך הבנה שאנחנו רוצים אנשים שעברו הכשרה נוספת ואותה הכשרה נוספת בארצות המוצא חייבה שהם יסיימו שנות 12 שנות לימוד.
צפי הלל  דיאמנט: במידה ונגלה שאין אפשרות לעשות את זה אנחנו כמובן נשנה את הדרישה.
אבתיסאם מראענה: אבל איך תגלי את זה?
אבתיסאם מראענה: מה מסגרת הזמן שלך?
אבתיסאם מראענה: ההסכמים נחתמו בספטמבר 2020, עברה שנה, עד שההסכם נכנס לתוקף, עד שהדברים התחילו להתגלגל, עד שהתחלתם לגייס ועד שהתחלתם לראות שיש קשיים – כמה זמן את חושבת שצריך לתת עד שתבדקו האם בכלל ההכשרות האלה מתאימות לאותה ארץ, לאותם אנשים?
אבתיסאם מראענה: אני לא מצליחה להבין לפי מה תחליטו במשרד הבריאות מתי אתן אומרות "קאט" ומורידות את הסף?
צפי הלל  דיאמנט: אנחנו כבר אמרנו "קאט" ורצינו להוריד אז הסף.
צפי הלל  דיאמנט: ביקשנו סילבוסים ממקומות אחרים.
צפי הלל  דיאמנט: בנפאל זה עדיין לא הגיע, הם כרגע רק בשלבי גיוס ראשונים בגלל התחלואה שהייתה שם, בגאורגיה ביקשו שנעלה את הגיל של הצוות שיגיע לכאן לגיל 50, אמרנו שנעלה ל-45.
צפי הלל  דיאמנט: יש גם גבול כמה אפשר להביא אנשים כדי שיטפלו פה.
צפי הלל  דיאמנט: מבחינת ההכשרה, אמרנו שאנחנו מוכנים לשקול הכשרות שהן לא בפיקוח ממשלתי כדי לראות.
צפי הלל  דיאמנט: הסילבוסים שהם שלחו לא היו מספקים.
צפי הלל  דיאמנט: התגבשה משלחת שהייתה אמורה לצאת מטעם משרד הבריאות, משרד החוץ ורשות האוכלוסין וההגירה, אבל התחלואה בגאורגיה הייתה כזו שלא אפשרה לנו לנסוע ולכן הנסיעה התבטלה.
אבתיסאם מראענה: מתי הנסיעה הייתה אמורה להיות?
צפי הלל  דיאמנט: ביולי.
צפי הלל  דיאמנט: ברגע שיתאפשר אנחנו ניסע ונעשה את זה.
צפי הלל  דיאמנט: ברור לך שאנחנו לא נסתכן ולא נסכן את האנשים שם בתהליכים האלה.
צפי הלל  דיאמנט: גאורגיה כרגע אדומה ואסור לנו לנסוע אליה.
צפי הלל  דיאמנט: אנחנו לא יכולים לנסוע אליה לא כנציגי ממשלה ולא בשום צורה אחרת.
אבתיסאם מראענה: מה מטרת הנסיעה?
צפי הלל  דיאמנט: לבחון את מקומות ההכשרה כדי לראות מה קורה.
צפי הלל  דיאמנט: אנחנו לא רוצים שיהיו לנו תעודות פיקטיביות שכשאנשים יגיעו לארץ אנחנו נראה שבעצם הם לא יודעים את עבודתם.
משה נקש: אולי לחילופין גם אחת ממטרות הנסיעה היא למצוא מקומות שיעשו שם הכשרות ויש שם יותר מועמדים שאפשר להביא.
משה נקש: אם יש קושי בגיוס בגלל שהתנאים הם גבוהים מדי אז אולי בתנאים אחרים.
משה נקש: הרעיון הוא לנסות לראות איך מקלים ואיך מוציאים אוכלוסייה של עובדים זרים שיכולה להגיע לפה לעבוד.
אבתיסאם מראענה: אני מתארת את זה קולנועית כי המוח שלי ויזואלי מאוד, אני מנסה לחשוב על זה.
אבתיסאם מראענה: מה, המשלחת תצא לגאורגיה ותתחיל להסתובב שם ולחפש אוכלוסיות?
משה נקש: במוסדות הכשרה.
אבתיסאם מראענה: מה, יעברו ממוסד למוסד?
ענבל משש: זה ביקור מסודר ומתואם.
ענבל משש: זו משלחת שיוצאת בתיאום עם שגרירות ישראל בגאורגיה, כמובן בפיקוח, בשיח משותף אתם.
אבתיסאם מראענה: כמה זמן הסיור לוקח ועד שמחליטים ומחליטות מה המוסד ומתחילים להזמין עובדות ועובדים לכאן?
אבתיסאם מראענה: מה טווח הזמן הזה?
ענבל משש: לניהול משא-ומתן מרחוק יש הרבה יתרונות אבל יש גם חסרונות.
ענבל משש: היכולת שלנו והרצון שלנו לנסוע לשם היה כדי לקדם את ההסכם הזה ובסופו של יום, או לבחון את המקומות שאינם מפוקחים ולאשר אותם על ידי גורמי המקצוע בישראל, או לדבר איתם על התנאים, וזה רק מתוך רצון עז באמת להוציא אל הפועל ולהביא את העובדים האלה לארץ.
ענבל משש: לצערנו הרב, גאורגיה הייתה מדינה בסיכון מרבי, התחלואה עלתה וזה שיבש את התוכניות, אבל הם עדיין על הפרק, עדיין יש משא-ומתן.
ענבל משש: כמובן שגם משרד החוץ וגם משרד הבריאות אתנו בתוך הסיפור הזה ואנחנו מקיימים את השיח הזה ממש באופן שוטף.
ענבל משש: בהזדמנות הראשונה נצא לשם כדי להתאים את הדרישות ולעשות את ההקלות הנדרשות כדי לראות פה את העובדים.
ענבל משש: לגבי נפאל אני רק אומר שההסכם נחתם בינואר 2021.
ענבל משש: יש תהליך של אישורים.
ענבל משש: גם כך לגבי סרי לנקה.
ענבל משש: זו לא לחיצת כפתור ורואים פה את העובדים.
ענבל משש: יש פה מאגר עובדים שצריך לגייס.
ענבל משש: בכל מקרה, כולנו פה לצורך הנושא הזה והבאת העובדים.
ענבל משש: אני רק אומר ששבנו למוסדות הסיעוד שביקשו להאריך את תקופת אי האכיפה.
ענבל משש: זה עלה בדיון הקודם.
ענבל משש: רשות האוכלוסין וההגירה מאפשרת כרגע מדיניות של אי אכיפה עד ה31 בדצמבר 2021.
שרון רופא אופיר: זאת אומרת שהארכתם את זה בעוד שלושה חודשים?
ענבל משש: זה היה עד ה-1 בספטמבר, הארכנו את זה עד ה31 בדצמבר בעקבות הפנייה שלהם.
ענבל משש: במקביל, דיברנו בדיון הקודם על מוסדות הסיעוד שיש גם מכסה של פלסטינים שאינה מנוצלת עד תום, מכסה של 1,000 שמנוצלת כ-620, פחות או יותר.
אבתיסאם מראענה: חברת הכנסת שרון רופא אופיר, בבקשה.
שרון רופא אופיר: קודם כל, תודה.
שרון רופא אופיר: אני שמחה להיות חלק מהוועדה הזו.
שרון רופא אופיר: אני חושבת שהיא ועדה חשובה מאוד.
שרון רופא אופיר: זה מסוג הוועדות שבעצם כואבת משני הצדדים, גם למשפחות שנזקקות לטיפול של עובד זר, ואני חוויתי את זה על בשרי – רגע לפני שהעובדת הייתה צריכה להגיע לצערי אבי נפטר – אז אני מכירה את התהליך גם מהמקום הזה, וגם כמי ששימשה כסגנית ראש מועצה ויושבת-ראש ועדת ותיקים בטבעון.
שרון רופא אופיר: טבעון זה היישוב שיש בו הכי הרבה אוכלוסייה וותיקה במדינת ישראל.
שרון רופא אופיר: 25% מהישוב הם אזרחים ותיקים.
קריאה: בתל אביב יותר.
שרון רופא אופיר: לא.
שרון רופא אופיר: פר האוכלוסייה, באופן יחסי לאוכלוסייה.
שרון רופא אופיר: בטבעון יש 18,000 תושבים, 25% מהם הם בני הגיל השלישי.
שרון רופא אופיר: כרשות מקומית דאגנו מאוד לעובדים הוותיקים, כך שגם לרשות מקומית יש תפקיד בעניין הזה.
שרון רופא אופיר: אני רוצה, ברשותך, גברתי, לשאול שאלה שאולי עלתה בדיונים הקודמים ואם כן אני מתנצלת, ואני אשמח לראות את הנתונים.
שרון רופא אופיר: אנחנו עוסקים היום בתנאי העסקתם של עובדים זרים בענף הסיעוד אבל אני רוצה רגע להסתכל על זה בתמונה רחבה.
שרון רופא אופיר: כיום 5% מאוכלוסיית ישראל הם בני 75 ומעלה, בעוד כעשור מיליון איש מתוך אוכלוסיית ישראל יהיו בני 75 ומעלה.
שרון רופא אופיר: כשאנחנו עוסקים בתנאי ההעסקה – וראינו שמדברים פה על בג"צים שהוגשו כבר לפני למעלה מעשור – אני רוצה באמת לדעת שאנחנו כוועדה מתווים פה דרך, סוללים דרך לעתיד לבוא, ולכן יש ככה כמה נתונים שאותי מעניין לדעת.
שרון רופא אופיר: קודם כל, כמה בעלי זכות סיעוד יש בכלל במדינת ישראל?
שרון רופא אופיר: כמה מתוכם נעזרים בעובד זר?
שרון רופא אופיר: לעומת זאת, האם בהלימה יש מספיק עובדים זרים במדינת ישראל או שיש מחסור במדינת ישראל?
שרון רופא אופיר: או שלחילופין יש יותר מדי עובדים זרים שאנחנו לא צריכים אותם?
שרון רופא אופיר: זה נתונים שניסיתי לחפש לפני הדיון הזה ולא הצלחתי למצוא אותם אז אם תוכלו לסבר את אוזני אני אשמח כדי באמת לדעת איך נראית התמונה ולכמה נזדקק, אם זה היחס היום, בעוד עשור ולאן פנינו, מה אנחנו מתכוונים לעשות בהיבט הזה.
אבתיסאם מראענה: תודה, חברת הכנסת שרון.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שהשאלות שלך מצוינות.
אבתיסאם מראענה: עסקנו בשאלה של מחסור בעובדות ועובדים זרים בדיון בשבוע שעבר, אנחנו עוסקות בה כל הזמן.
אבתיסאם מראענה: יש מחסור, אין מחסור, אנחנו מבררות את העניין בכובד ראש, בודקות וקשובות לכל הצדדים.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שהשאלה שלך איך אנחנו נערכות כמדינה לעשור הבא היא מצוינת.
שרון רופא אופיר: אבל כן הייתי רוצה לדייק את זה: כמה בעלי זכות להפעיל את חוק סיעוד יש במדינת ישראל?
שרון רופא אופיר: כמה מתוכם רוצים עובד זר או נדרשים לעובד זר?
שרון רופא אופיר: וכמה עובדים זרים יש?
שרון רופא אופיר: זה משהו שאנחנו חייבים לדעת.
שרון רופא אופיר: עסקתם בזה?
שרון רופא אופיר: יש את הנתונים?
ענבל משש: הנושא הזה עלה בדיון הקודם, אם גברתי רוצה אנחנו נחזור על הנתונים.
ענבל משש: דיברנו על כ-56,000 עובדות ועובדים זרים שנמצאים במדינת ישראל באופן חוקי בענף הסיעוד.
ענבל משש: כפי שנאמר, 85% מהם הן נשים.
שרון רופא אופיר: וכמה זכאים?
ענבל משש: יש לנו כ-77,000 בעלי היתרים.
ענבל משש: כמובן שיש קריטריונים מי זכאי להיות בעל היתר להעסקת עובד זר בסיעוד.
ענבל משש: זה לא בהלימה למספר הזכאים בסך הכול לגמלת סיעוד כי יש גם נכים וגם קשישים.
שרון רופא אופיר: יש כאלה שזכאים ולא רוצים.
ענבל משש: נכון.
ענבל משש: אני חושבת שמדינת ישראל כל הזמן שואלת את עצמה לאן היא רוצה לקחת את זה.
ענבל משש: דיברנו עכשיו לדוגמה על טבעון, אז כרגע 56,000 זה פי שלושה כמעט מהעיר טבעון.
ענבל משש: זה מספר העובדים הזרים בענף.
ענבל משש: האם ב-2035 אנחנו רוצים להיות פה עם 100,000 עובדים זרים רק בענף הסיעוד?
ענבל משש: אני לא יודעת.
ענבל משש: אני כן יודעת שיש עוד מענים לענף הזה, גם בדמות מטפלים ישראלים – חזרה על כך היועצת המשפטית שלנו בדיון הקודם, נתנה נתונים לגבי שילוב של ישראלים.
ענבל משש: יש גם החלטה על מפת הדרכים על העסקת עובדים ישראלים עם כל הקשיים והמורכבות שיש בענף הזה, והוא לא חף מקשיים, אני חושבת שיש בו לא מעט.
ענבל משש: לגבי כניסה של עובדים זרים, אני שמחה קצת לראות את הנתונים כי בחודש אוגוסט יש עליה ביחס לחודש הקודם.
ענבל משש: אנחנו רק באמצע החודש אבל במהלך אוגוסט נכנסו כבר 350 עובדים זרים.
ענבל משש: זה משמח אותי.
ענבל משש: אני מקווה שקצב הכניסה יתגבר לאור זה שהודו כבר לא מדינה בסיכון, אוזבקיסטן יוצאת מהרשימה מחר ואנחנו מביאים עובדים ועובדות, כפי שתיארנו, מהפיליפינים.
ענבל משש: אז אני מקווה ומאמינה שיחד עם עוד הקלות שעשינו – סקרנו את זה בדיון הקודם, אני לא אאריך – כדי להרחיב את המאגר והוראת השעה, נוכל לתת מענה על בסיס מה שיש לנו כרגע.
אבתיסאם מראענה: בבקשה, שושנה.
שושנה שטראוס: רציתי להוסיף כי הרגשתי שבפעם האחרונה שהיינו פה לא לגמרי התייחסנו באופן מלא לגבי השאלה האם יש מחסור בעובדים זרים.
שושנה שטראוס: עובדים זרים כהגדרה מגיעים מחו"ל, אין לנו אפשרות ליצור אותם כאן, ולכן בראש ובראשונה מי שצריך עובד זר, יש מכסה פחות או יותר גמישה של 9,000 עובדים זרים חדשים מחו"ל שאפשר להביא בשנה וזה מחולק בין 100 לשכות פרטיות.
שושנה שטראוס: יכול להיות שלשכה פרטית מסיימת את המכסה שלה, יש עוד לשכות.
שושנה שטראוס: לא קרה אף פעם שמילאו את כל המכסה הזו.
שושנה שטראוס: במקביל, עובד זר שמגיע לפה, גם לפי פסיקת בג"ץ, יכול להחליף מעסיקים.
שושנה שטראוס: אם המעסיק שלו נפטר או אם הזוג לא מסתדר הוא יכול דרך הלשכה הפרטית שלו, או לשכה פרטית אחרת, למצוא מטופלים חדשים.
שושנה שטראוס: מבחינת המטופלים, הם הרבה פעמים יעדיפו מישהו שכבר פה, הם יכולים לפגוש אותו, יש לו המלצה, הוא יודע קצת עברית ומה קורה פה, אבל ברור שזה יהיה מספר מוגבל כי אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שעובדים זרים באים לפה, עובדים, לטובתנו, לטובת המשפחה שלהם, ויוצאים מפה.
שושנה שטראוס: אנחנו לא מביאים אותם לפה כדי שהם יהפכו לתושבים או אזרחים מלכתחילה.
שושנה שטראוס: הם יכולים לקבל מעמד בדרכים שונות – אם יש להם זוגיות עם ישראלי – אבל כעיקרון הם אמורים להיכנס לעבוד ולצאת.
שושנה שטראוס: מלבד העובדים שנכנסים כל שנה, העובדים שנמצאים פה ולא סיימו חמש שנים, וכל עובד שבשנה הרביעית מתחיל עם מישהו וטוב לו והוא יכול להישאר פה עד 120, יש לנו גם ועדה הומניטרית שהיא מאפשרת "להלבין" עובדים זרים שסיימו תקופה מרבית.
שושנה שטראוס: בגלל שאנחנו לא רוצים שהעובדים ישתקעו כאן העיקרון הוא שזה מספר מצומצם.
שושנה שטראוס: אבל כשאנחנו רואים, למשל בקורונה, שאי אפשר להביא מספיק עובדים מחו"ל, כך היה ב-2020, אז הגדלנו את מספר העובדים שזכו למעין "הלבנה" בוועדה ההומניטרית.
שושנה שטראוס: גם ב-2021 השרה שקד חוקקה הוראת שעה שגם איפשרה "להלבין" יותר.
שרון רופא אופיר: לכמה זמן הוראת השעה?
אבתיסאם מראענה: עד ה-31 באוקטובר.
ענבל משש: לשלושה חודשים.
קריאה: היא לכמות.
קריאה: היא תלוית כמות.
שושנה שטראוס: היא מאפשרת הגשה ואישור בקשות שלפי החוק הרגיל היו נדחות.
שושנה שטראוס: אלה תמיד שלושת המרכיבים של העובדים הזרים בארץ.
אבתיסאם מראענה: תודה, שושנה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור למשרד המשפטים.
אבתיסאם מראענה: אני אשמח שנתייחס לעניין זכויותיהן וזכויותיהם של העובדות והעובדים הזרים.
אבתיסאם מראענה: נמצאת אתנו דינה דומיניץ.
אבתיסאם מראענה: נמצאת אתנו גם לינה סאלם.
דינה דומיניץ: שמי דינה דומיניץ, אני מתאמת המאבק סחר בבני אדם מטעם משרד המשפטים.
דינה דומיניץ: זה תפקיד ממשלתי ואני עובדת כמובן עם כל החברות כאן והמשרדים וגם עם הארגונים בתחום מיגור המאבק בסחר בבני-אדם.
אבתיסאם מראענה: יש דבר כזה בארץ?
דינה דומיניץ: יש דבר כזה לצערי בארץ, כן, כמו כל מדינות העולם.
דינה דומיניץ: אנחנו לא אחת המדינות הכי גרועות אבל בוודאי יש לנו את כל סוגי התופעות.
דינה דומיניץ: כשאנחנו מדברים על סחר בבני אדם אנחנו מתייחסים לא רק לזנות, כמו שמקובל לחשוב, אלא גם על ניצול בני-אדם והחפצה שלהם למטרות שונות, וזה יכול להיות גם במסגרת עבודה.
דינה דומיניץ: אנחנו מזהים את אוכלוסיית העובדים הזרים ובפרט בתחום הסיעוד כאוכלוסייה שהיא פגיעה במיוחד לניצול, וזה אפילו יכול להגיע עד למצבים ששירי כינתה אותם "שחור לבן", שזה באמת בקצה הסקאלה.
דינה דומיניץ: אין ספק שזה מקרים בודדים אבל יש מקרים כאלה, ובשנים האחרונות בהחלט הובאו כקורבנות עבדות וקורבנות סחר - - -
אבתיסאם מראענה: את מדברת על מונחים מאוד-מאוד קשים, אני אשמח שנתעכב על זה.
אבתיסאם מראענה: עבדות וסחר, בואי נדבר על זה קצת יותר, בואי ניתן לזה כבוד.
דינה דומיניץ: בסדר גמור.
דינה דומיניץ: בחוק העונשין יש פרק של עבירות הסחר בבני-אדם, שכולל גם את עבירת הסחר עצמה שיכולה להיות למגוון של מטרות, עסקה באדם לצורך ניצול, זה יכול להיות לזנות, זה יכול להיות למטרת האיברים שלו וזה יכול להיות גם למטרת עבודות כפייה או עבדות, ויש גם עבירה נפרדת שנקראת עבירת החזקה בתנאי עבדות, שבאמת זה נשמע כאילו זה לא יכול להיות קיים פה אבל בהחלט היו בשנים האחרונות, וגם לפני, מקרים שגם הגיעו עד לבית המשפט העליון שבהם יש הרשעות בעבירות האלה, גם בתחום העבדות ואפילו גם בתחום הסיעוד.
אבתיסאם מראענה: שמה שקורה שם?
דינה דומיניץ: לפעמים קשה להבחין בין מה שאנחנו רואים כהפרות של דיני העבודה הרגולטוריים לבין ממש עבדות.
דינה דומיניץ: ההבדל הוא בדרך כלל האלמנט של השליטה, של השימוש באיום או אמצעי לחץ כלפי העובדים.
דינה דומיניץ: עובדת ששילמה דמי תיווך מאוד-מאוד גבוהים וחייבת להחזיר את הסכום הזה כי היא הלוותה ומשכנה את כל הכפר שלה בשביל להגיע לא תתלונן על מעסיק שמחזיק אותה בתנאי עבדות, מעסיק אותה 20 שעות ביממה ולא משלם לה למשל או לא נותן לה אוכל וכל מיני אלמנטים אחרים.
דינה דומיניץ: אני נותנת דוגמאות מהחיים, לא המצאתי שום דבר.
דינה דומיניץ: היא לא תתלונן עליו ולא תבקש לעבור מעסיק כי היא חייבת להחזיר את הכסף הזה, ולכן זה אמצעי מאוד חזק לשליטה על העובדים.
דינה דומיניץ: במצבים קיצוניים אנחנו כן רואים לצערי את סוגי העבירות האלה ולכן התפיסה שלנו – היא גם התפיסה הבינלאומית – שאנחנו חייבים לעשות מאמץ גם במניעה.
דינה דומיניץ: ברור שבאכיפה, ואנחנו מנסים לאכוף כמה שיותר בחומרה וגם לתת הגנה כמובן לקורבנות, יש לנו מקלטים ומערכת זכויות, הטבות ושיקום שאנחנו מציעים לתת, אבל גם בעיקר לשים את הדגש בתחום הזה על מניעה.
דינה דומיניץ: למשל, ההסכמים הבילטרליים שדיברו עליהם פה הם אמצעי מניעה מאוד-מאוד חשוב שגם זוכה להערכה רבה בעולם כאמצעי מניעה של תופעות של ניצול, סחר בבני אדם ועבדות.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לשאול שאלה כי עדיין נשארתי בתנאי העבדות.
אבתיסאם מראענה: המעסיק בישראל חשוף למה ששילמה אותה עובדת כדמי תיווך והוא בעצם מנצל את הסיטואציה שהיא צריכה להחזיר כל כך הרבה כסף ולכן הוא שולט בחייה והיא הופכת להיות סוג של - - - ?
דינה דומיניץ: של שפחה, כן.
דינה דומיניץ: יש מצבים כאלה.
דינה דומיניץ: למשל, אני יכולה לספר על אחד התקדימים שהיו, אישה שהובאה לעבודה בסיעוד, הוחזקה בבית המעסיקים במשך שנתיים, אסור היה לה לצאת, לא שילמו לה שכר בכלל, כל הזמן הבטיחו לה שישלמו לה או שיעבירו לה לחו"ל אבל זה לא קרה.
דינה דומיניץ: המשפחה הייתה גרה בווילה מאוד גדולה במזרח ירושלים אבל לה לא היה חדר משלה, היא הייתה צריכה לישון באמבטיה.
דינה דומיניץ: זה סיפור של עבדות.
דינה דומיניץ: היה לנו מקרה אחר שהבעל של המעסיקה הסיעודית, שהייתה משותקת בכיסא גלגלים, שגר באותו בית, הלווה כספים לאותה עובדת כדי שהיא תוכל להחזיר את ההלוואות שהיא נטלה ובמקביל דרש ממנה יחסי מין וכל לילה היא הייתה צריכה לספק לו יחסי מין.
דינה דומיניץ: היא נכנסה להריון מזה.
דינה דומיניץ: הוא הכריח אותה לעשות הפלה.
דינה דומיניץ: גילינו את זה באמצעות הביקור של עובדת סוציאלית מטעם הלשכה הפרטית בבית שדיווחה על ההפלה שהיא עשתה.
דינה דומיניץ: היא סיפרה לה על ההפלה שהיא עשתה כשהיא הייתה בביקור הבית, היא נראתה לה מאוד מפוחדת, לא רצתה לעזוב כי היא חייבת כסף.
דינה דומיניץ: אפילו אחרי כל מה שהיא עברה היא לא רצתה לעזוב את הבית.
דינה דומיניץ: הצענו לה מקלט, הצענו לה סיוע משפטי בחינם, הצענו לה לעבור כמובן לכל מעסיק אחר וזה לא קרה.
אבתיסאם מראענה: מה זה "לא קרה"?
דינה דומיניץ: היא לא רצתה, היא סירבה.
דינה דומיניץ: זה לא שהשארנו את המצב כך, המשטרה פתחה בחקירה, הגבר הוזמן לחקירה באזהרה והמצב טופל, אבל בסופו של דבר, בגלל הפחד שלה שהיא חייבת כל כך הרבה כסף – ואת זה צריך להבין, שדמי התיווך האלה בשביל העובדים האלה הם באמת איום מאוד-מאוד גדול.
דינה דומיניץ: ולכן אנחנו באמת מעודדים את הכלים של המניעה שיש לנו, את ההסכמים הבילטרליים, במיוחד בתחום הזה, ויש לנו עוד הרבה מה לעשות.
אבתיסאם מראענה: אותם עובדות ועובדים, ובעיקר עובדות שאני שומעת שהן החוליה המאוד-מאוד חלשה בתוך כל העסקה בסיעוד, מודעות לזכויות שלהן?
אבתיסאם מראענה: איפה הן נחשפות לראשונה לזכויות שלהן?
אבתיסאם מראענה: בארץ?
אבתיסאם מראענה: בחו"ל?
אבתיסאם מראענה: מי מתווך להן את כל הזכויות שלהן?
דינה דומיניץ: במסגרת ההסכמים הבילטרליים - - -
אבתיסאם מראענה: לא, לפני.
אבתיסאם מראענה: הרוב פה לא עם הסכמים.
דינה דומיניץ: נכון, אבל זה בדיוק השינוי שאנחנו רוצים להוביל אליו, שהן עוברות את ההכשרה הזו לפני, הכשרה כוללת אוריינטציה לגבי הזכויות והחובות שלהן והיא כוללת גם את הגישה לקו החם, שאני לא יודעת אם הזכירו אותו פה אבל הוא גם מנגנון שמובנה בתוך ההסכם הבילטרלי שהוא מאוד-מאוד חשוב כי הן מקבלות את הטלפון – מעבר לטלפון של עו"ד לב-רן ממשרד העבודה – של קו חם שמופעל על ידי ארגון לא ממשלתי בשם CIMI אבל ממומן ע"י רשות האוכלוסין וההגירה.
דינה דומיניץ: עובד יכול להתקשר לקו הזה ולקבל מענה בשפה שלו – מהשפות של המדינות שהם מקבלים – ולהתלונן על כל דבר.
דינה דומיניץ: העובדים עוברים כמובן הכשרה, גם שלנו, יודעים להפנות את התלונות לגורם שצריך כדי לוודא שהוא יקבל את הזכויות שלו.
דינה דומיניץ: במקרים קיצוניים, היו לנו כמה מקרים כאלה, מצבים של עבדות, הצליחו לזהות דרך המנגנון הזה ולכן הוא מאוד חשוב.
דינה דומיניץ: אנחנו מאוד מקווים שגם לעובדות הזרות, והבנתי גם מרשות האוכלוסין וההגירה שכך הם גם מתכוונים לקדם את זה, שנמצאות היום בישראל לא דרך ההסכם הבילטרלי, תינתן גישה גם לקו החם והן תוכלנה לפנות לשם.
דינה דומיניץ: עד היום זה לא היה.
דינה דומיניץ: זו כמובן תוספת מאוד-מאוד גדולה של תקציב שיידרש לנושא הזה כי זה עוד עשרות-אלפי עובדות, אבל אנחנו חושבים שזה צעד מאוד חשוב.
אבתיסאם מראענה: מתי זה קרה?
דינה דומיניץ: זה קו לעובדים זרים שהוא בתוך ההסכמים הבילטראליים ולכן הוא נפתח בשפות של המדינות שיש אתן הסכמים בילטראליים בכל התחומים.
דינה דומיניץ: סיעוד זה חדש כאמור אז לכן הוסיפו את המדינות הללו, אבל עד עכשיו היה בחקלאות וגם בבניין.
דינה דומיניץ: בהחלט יש בקו הזה המון תועלת.
דינה דומיניץ: בתחום הסיעוד, עד עכשיו למי שהגיע לא דרך הסכם בילטרלי, שזה רוב העובדות שנמצאות כאן כי רק התחלנו ליישם את ההסכם הראשון, אין גישה לקו החם הזה.
דינה דומיניץ: לכן אנחנו באמת פועלים יחד עם משרדי הממשלה הרלוונטיים ומנסים למצוא את הדרך כן לשלב גם את העובדות שכבר נמצאות.
אבתיסאם מראענה: עובדת שאין לה הסכם בליטרלי לא יכולה להתקשר לקו החם הזה?
ענבל משש: כרגע לא.
דינה דומיניץ: היא יכולה.
דינה דומיניץ: אם היא תתקשר אני בטוחה שהיא תקבל מענה אבל - - -
אבתיסאם מראענה: אבל הרוב לא יודעות שהקו הזה קיים, שהן יכולות להתקשר אליו.
דינה דומיניץ: נכון.
דינה דומיניץ: המנגנון היחיד שיש להן זה הביקור של העובדת הסוציאלית פעם בחצי שנה, ככל שזה - - -
אבתיסאם מראענה: שבמקרה קיצון, אם היא עברה הפלה בעקבות אונס מדי לילה על ידי המעסיק שלה אז היא יכולה לזהות, אבל בגדול אין יכולת לזהות את המצוקות שלהן, אלא אם כן הן מתקשרות לעורכת דין.
דינה דומיניץ: הן יכולות להתקשר להתלונן והם יכולות כמובן לפנות – והן פונות – לממונה על זכויות עובדים זרים במשרד העבודה.
דינה דומיניץ: אבל כן, אנחנו חושבים שזו תוספת מאוד-מאוד חשובה וקריטית.
אבתיסאם מראענה: מה הסיכוי שזה קורה, ענבל?
ענבל משש: קודם כל אני רק רוצה לדייק בדברים, שגם שלא באמצעות הסכמים בילטרליים, לפני שהעובדים הזרים מגיעים הם מקבלים זכותון.
ענבל משש: רחל, את יכולה לומר מה הן עוברות בשגרירות?
ענבל משש: הן עוברות ראיון ומקבלות זכותון וגם הלשכה הפרטית צריכה להסביר להם על הזכויות שלהן.
ענבל משש: זה שלא באמצעות ההסכמים הבילטרליים.
ענבל משש: באמצעות ההסכמים הבילטרליים כמובן שגם יש הסכם, אגב, שעובדת חותמת עוד לפני שהיא נכנסת למדינת ישראל, יש אוריינטציה שמסבירים לה גם על הזכויות וגם בכלל על התפקיד, גם זכויות וגם חובות, אם לדייק ולומר על הדברים האלה.
ענבל משש: לגבי מרכז הפניות שמופעל באמצעות CIMI, הוא מופעל כלפי מי שתחת אותם הסכמים בילטרליים בענפים השונים, חקלאות, בניין.
ענבל משש: בסיעוד באמת אין כרגע, למעט שלוש הקבוצות שהגיעו.
ענבל משש: נתנו מענה בקורונה לכל מי שהתקשר, לכל מי שפנה.
ענבל משש: היישום של ההסכם הבילטרלי הוא מדורג וכך גם אנחנו נפעל, באופן מדורג, לתת מענה לכל עובדות ועובדי הסיעוד שנמצאים במדינת ישראל.
ענבל משש: מדובר על היקף מאוד-מאוד גדול של עובדים.
ענבל משש: יש שם מתורגמניות שעונות בשפות השונות, כל השפות שרק אפשר לחשוב: טורקית, אנגלית, רוסית, סינית, תאית, בשעות מענה שונות.
ענבל משש: כמובן שחלק מהפניות הן בירור מידע, חלק תלונות.
ענבל משש: יש follow up אחרי הפניות האלו.