GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שריי גבאי: אז הנתונים, הפניות בנוגע להטרדה מינית בענף הסיעוד כ- 26 תלונות מתוכם 9 הועברו לשימוע.
אבתיסאם מראענה: מבקשים פה בשביל הפרוטוקול על איזה שנים אנחנו מדברות?
שריי גבאי: אז אנחנו מדברים באמת על הנתונים מנובמבר 2020 עד היום יש כ- 26 תלונות שהתקבלו אצלנו, מתוכם 9 מקרים הועברו לטיפול במסגרת אכיפה מנהלית ואני אומר, זה לא שהיתר לא טופלו, פעמים רבות עו"ס שלנו שיורד לשטח ובודק את התלונה וכותב איזה שהוא חוו"ד אז יש לנו גם שיקול דעת לומר, במקרה הזה לצורך העניין נפתרה הבעיה, או במקרה הזה העובדת הזרה מסרה שלא היו דברים והתעצבנה על המטופל כי הוא ככה וככה, יש לו שיקול דעת מתי להעביר לאכיפה מנהלית.
שריי גבאי: לרוב התלונות עוברות.
אבתיסאם מראענה: את רוצה להגיד לי שב- 2020 מה שאת מציינת, שהוגשו 26 תלונות שמתוכם בעצם אני רואה פה לפי הטבלה, הגבלת היתר זה 4, אזהרה חמורה זה 3 ובעצם אנחנו אומרות שיש לנו 19 תלונות שלפי שיקול של העו"ס שלכם החליט שבעצם יכול להיות שהתלונה שהעובדת אומרת שקרה לא, what ever, לא מבינה.
סמצ'או גטנך: הנתונים מתייחסים ל- 20'-21'
שריי גבאי: לא, זה גם לא מה שאמרנו.
שריי גבאי: סליחה, אני רוצה לדייק.
שריי גבאי: 26 תלונות, מתוכם 9 מקרים התבררו בענף אכיפה מנהלית.
שריי גבאי: זה לא שהיתר לא התבררו.
שריי גבאי: התבררו, יש גם תיקים שלצורך העניין מתקיים איזה שהוא הליך בקרב המשטרה או באיזה שהוא מקום, אז כרגע יש איזה שהיא סנקציית ביניים, אבל עדיין אי אפשר לעשות את הבירור עד תום, זה לא אומר שאנחנו לא עוקבים, גם כתבנו בפירוש שאנחנו שהעו"ס ממשיך לעקוב, אנחנו לגמרי על זה.
שריי גבאי: זה פשוט שעדיין לא גובש תיק מנהלי ברמה של המשך חקירה שלנו, של החלטה מנהלית סופית אצלנו.
שריי גבאי: זה מה שזה אומר.
שריי גבאי: יש הרבה תיקים שהם מתמשכים, שעדיין הם קיימים, שעדיין אין לנו החלטה בסופו של יום אם יש הליך פלילי נגד עובד זר.
שריי גבאי: אני לא יכולה ברמה המנהלית לשלול אותו לגמרי להמשיך לעבוד עד שזה לא יתברר.
אבתיסאם מראענה: למה את מתכוונת להגבלת היתר?
שריי גבאי: אז כמו שציינתי, יש כל מיני סוגים של הגבלות.
שריי גבאי: ההגבלה הכי נפוצה בעניין הזה זה באמת למשל להגביל מטופל להעסיק רק עובד ממין זכר ולא נקבה, על מנת להפחית את הפגיעה ככה שישנה.
שריי גבאי: זה מקרה בד"כ שיש ספק לגבי הפגיעה ואנחנו לא רוצים לשלול ממטופל סיעודי ישירות היתר.
שריי גבאי: יש מקרים שגם כסנקציית ביניים אנחנו מקפיאים היתר או בקשה להיתר או מקפיאים אפשרות להשתמש בהיתר, כשנראה לנו שיש חדש ממשי לעצם התלונה.
אבתיסאם מראענה: ומה זה אזהרה חמורה?
שריי גבאי: אזהרה חמורה, צריך להבין, אנחנו מכירים את זה על הקשת הזאת של הטרדות מיניות יש כל מיני סוגים של מקרים.
שריי גבאי: יש את המקרים היותר מובהקים, יש מקרים שגרסה מול גרסה, יש מקרים שנפתחים, היה לנו אפילו מקרה, דיברנו על זה כשהגענו לפה, שאיזה שהיא משפחה של מטופל דפק איזה מישהו בדלת והיא התחילה להבין מזה כל מיני דברים שגרמו ה לחשוש והיא דיווחה על זה.
שריי גבאי: אז יש כל מיני סוגים, ולכן הרבה פעמים, כשיש לנו איזה שהוא ספק, אבל לא גובש לכדי משהו ממשי, והמשטרה לא הצליחה לגבש, אנחנו נגיד למטופל שאנחנו נמשיך לעקוב.
שריי גבאי: אצל העובדת הזרה הבאה שתועסק אצלו, ונראה האם זה חוזר על עצמו.
שריי גבאי: בכל מקרה, אין הזנחה ש המקרים.
שריי גבאי: אנחנו תמיד עוקבים כדי לוודא שאין פגיעה בה או בעובדת אחרת שנכנסת לשם.
אבתיסאם מראענה: לפי הטבלה בעצם אני רואה את הסנקציות שמוטלות על המעסיקים ומה עם הנפגעת עצמה, מה אתם עושות איתה?
שריי גבאי: אז עוד פעם זה תלוי מאוד בסוג העניין.
שריי גבאי: הרבה פעמים הנפגעות, כל מה שהן רוצות זה לעבור למעסיק אחר, להמשיך את עבודתן בישראל.
שריי גבאי: ואנחנו כמובן מכבדים את זה, אנחנו מסייעים להן במציאת מעסיק חלופי והם עובדים לשביעות רצון, וזה מה שהן רוצות.
שריי גבאי: תמיד ממליצים להן, כמובן, ככל שהן חושבות שהן נפגעות מאיזה שהיא סיטואציה, לגשת למשטרה גם כי יש רמה אחרת.
שרון רופא אופיר: חלה עליכם חובת דיווח?
שריי גבאי: אז לא.
שריי גבאי: זה קצת בעייתי אבל בהחלט אנחנו מקפידים, העו"ס יכול לספר על זה.
שרון רופא אופיר: למה אי אפשר שתהיה עליכם חובת דיווח, כמו שקורה במקרים אחרים?
שרון רופא אופיר: אז בעצם מסייעת להן, תחשבי שעובדת זרה, אני אדבר על זה אחרי זה כשתהיה לי רשות הדיבור, היא גם ככה נמצאת במעמד מאוד לא פשוט, ללא עורף משפחתי, ללא מישהו שתומך בה.
שרון רופא אופיר: אם היתה חובת דיווח והיו יודעים שאתם נמצאים שם עבורה כדי לייצר את הגשר הזה, יכול להיות שאנחנו כוועדה צריכים לבקש את זה.
שריי גבאי: אני לא יודעת מבחינה חוקית את המגבלות, או מה אנחנו כן או לא.
שריי גבאי: מה שאני יודעת שבכל מקרה, במקרים קיצוניים, או מקרים שנראים מוצדקים, והיה לנו מקרה כזה ממש לא מזמן.
שריי גבאי: העו"ס שלנו פונה לעו"ס של הלשכה בדרישה להעביר את הדברים למשטרה.
שרון רופא אופיר: כן, אבל לעו"ס אין חובת דיווח.
שריי גבאי: אז אני אומרת, בכל מקרה חשוב לי לציין את זה, שיש חובה או אין חובה, בכל מקרה אנחנו מבצעים את הדבר הזה, זה נעשה.
שריי גבאי: זה נעשה.
שריי גבאי: אני יכולה להגיד את זה חד משמעית כי אני רואה את זה כיועצת משפטית שמלווה את התיקים.
שרון רופא אופיר: אולי אנחנו יכולות להגיש את זה כחוק מהוועדה.
אבתיסאם מראענה: תודה ח"כ שרון רופא.
סמצ'או גטנך: אני רק רוצה להוסיף בעניין הזה.
סמצ'או גטנך: בדרך כלל כשקורה אירוע כזה, קודם העו"סים שלנו, של הלשכות הפרטיות מחויבים ויודעים שאותה עובדת אם צריך להגיש תלונה היא תגיש תלונה וילוו אותה בתהליך הזה, בתהליך הפלילי.
סמצ'או גטנך: ובנוסף אנחנו כן דואגים שתמצא אותה עובדת מעסיק חדש ואם צריך גם איזה שהוא זמן מנוחה, שבדרך כלל לא תמיד מתאפשר לאותם עובדים למצוא את המעסיק הבא, אחרי אירוע כזה, אז חלק מהלשכות יש להם את היכולת שלהם, לאפשר להם עד שימצאו, זמן, לשים אותם בדירות שלהם או אצל חברים, עד שימצאו להם מעסיק חדש.
מיטל רוסו: ואם הם במצב שאי אפשר ללכת למעסיק חדש, למשל בסוף העסקה?
סמצ'או גטנך: אז היו לנו מקרים, אין איזה שהוא גוף מוסמך בשביל הדבר הזה, אבל היו לנו מקרים שאותם לשכות לקחו את אותה עובדת ועל הבית עד שימצאו פתרון.
מיטל רוסו: כן, אבל אני מדברת על זה שאחרי 5 שנים ו-3 חודשים והיא כבר לא יכולה לעבוד בעבודה אחרת, או כל מיני כאלה דברים מהסוג הזה, היא למעשה כבולה לאותו מעסיק שלה.
מיטל רוסו: זה רלבנטי בעיקר בגלל שאלה העובדות.
מיטל רוסו: הרבה פעמים גם ויזה הומניטרית ניתנת גם רק למעסיקים, מצבים מאוד קשים.
אבתיסאם מראענה: עו"ד מיטל רוסו, לא להתפרץ באמצע דיון, לבקש אישור, את רשומה פה תקבלי רשות דיבור.
אבתיסאם מראענה: כן אדוני, אתה התחלת בעצם לפרט, אתה אומר שבעלים או שלשכות פרטיות לקחו אותם עובדות, נפגעות אליהם הביתה.
אבתיסאם מראענה: מה דעתך על הדבר הזה, זה נשמע לך תקין?
סמצ'או גטנך: לא, אני אסביר את זה.
סמצ'או גטנך: מקרים שבאמת היו לי מקרים בודדים כאלה ואחרים שמנכ"לית לשכה לא מצאה לעובדת איזה שהוא מגורים זמניים ולקחה אותה הביתה כי לא יכולה להשאיר אותה ברחוב, וכן דאגה למחרת למעסיק חדש, זו היתה כוונתי.
שריי גבאי: אני ברשותך אתייחס על הדרך לדברים שאמרה פה מיטל.
שריי גבאי: קודם כל זה ברור שיש הסדרה של כל הדבר הזה, במיוחד לעובדים זרים שהם אחרי תום תוקף או לא חוקיים, או אחרי תום תוקף האשרה שלהם, היא מה שנקרא לא עד הסוף.
שריי גבאי: בין היתר, לא רק בגלל הרשות, יש כאן אחריות שאני לא בטוחה שהרשות היא הגורם כמו מגורים של אחרי שהעובד הזר סיים את עבודתו או איזה שהוא מערך תומך לעובד הזר זה אולי רווחה או אולי עוד גורמים לאו דווקא רשות האוכלוסין, אני כן אומר לעניין, נגעה פה מיטל בעובדים מאוד ספיציפיים של וועדה הומניטרית, שהם עובדים שמאריכים להם את השהות אחרי תום התקופה לפי חוק.
שריי גבאי: אני אומר ככה, ברגע שעובד זר סיים את עבודתו בתחום הסיעוד בישראל ויש איזה שהוא מנגנון שהוא הוכר בו כקורבן סחר, או נמצא שיש בעיה ממשית שמצריכה את המשך הישארותו בישראל, אז יש, זה לא בתחום של עובדים זרים, יש מנגנון אחר ברשות של מתן אשרה זמנית במקרים מסוימים.
שריי גבאי: אנחנו גם בשיתוף פעולה עם הרשות לקורבנות סחר וכו' שמוארכת לו השהות.
שריי גבאי: אני עוד פעם אומרת את זה בזהירות, זה לא התחום שלנו, זה לא הסמכות שלנו, זה כבר יוצא מגדר העובד הזר וכבר פה נשאר מכוח משהו אחר, אבל יש מנגנון כזה ברשות שנותנים לדבר הזה מענה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לפנות לגלי גז מהביטוח הלאומי, נמצאת אתנו?
גלי גז: שלום לכולם.
גלי גז: אז קודם כל אני רוצה לברך על הדיון החשוב הזה.
גלי גז: אני יכולה לומר באמת מתוקף תפקידי כמנהלת תחום העובדים הסוציאליים באגף הסיעוד בביטוח לאומי, שזה נושא מעסיק אותנו ברמה הכמעט יום יומית.
גלי גז: בהחלט יש כאן, כמו שכבר נאמר, מערכת יחסים מורכבת עם יחסי כוחות בלתי שוויוניים וזה יכול לייצר כל מיני מצבים כאלה ואחרים.
גלי גז: אני אומר שהנושא הזה של הטרדות מיניות מבחינתנו באגף הסיעוד בביטוח לאומי, אנחנו עד כה לא עשינו הפרדה ממשית בין הטרדות שמגיעות שבעצם מידע על הטרדות שמגיע אלינו לגבי מטפלות ישראליות לבין עובדות זרות.
גלי גז: כלומר הנוהל שלנו הוא נוהל אחד.
גלי גז: אנחנו בעצם מסתמכים על בדיקה בהקשר של עובדים שמועסקים ע"י נותני שירותים, אנחנו רוצים לדעת שבכל ארגון יש ממונה על מניעת הטרדות מיניות כשהמידע מגיע אליהם, מגיע מידע על הטרדות מיניות, אז אנחנו רוצים לדעת שיש שם התערבות של הממונה על הטרדות מיניות שנפגשת עם העובדת, עושה איתה איזה בדיקת עומק, ממליצה לה מה צריך לעשות, פועלת כמו כל ממונה על מניעת הטרדות באגון אחר, מכוונת אותה, עושה התערבות גם של בירור כמובן מול הזכאי וכל המידע הזה אמור להגיע אלינו לביטוח לאומי כדי שאנחנו בעצם נקבל החלטה ונראה מה אפשר לעשות כדי לא להעמיד מטפלת נוספת בסכנה.
אבתיסאם מראענה: סליחה גלי, אני לא ידעתי שיש כזה דבר, ממונה על ענין של הטרדות מיניות.
אבתיסאם מראענה: מי זאת הממונה?
אבתיסאם מראענה: איפה יושבת, על מה אנחנו מדברות?
אבתיסאם מראענה: יש משהו חדש שאני לא יודעת עליו?
גלי גז: למעשה בכל ארגון שמעסיק עובדים, נדמה לי מעל מספר מסוים של עובדים, אני יכולה לבדוק את זה.
גלי גז: על פי חוק, צריכה להיות ממונה על הטרדות מיניות.
אבתיסאם מראענה: זאת העובדת הסוציאלית?
אבתיסאם מראענה: מי זאת?
שירי לב-רן: זה מישהי שכל מקום עבודה מעל 25 אנשים חייב למנות מישהו מתוך הארגון, בלי שום קשר לעובדים זרים, זה כל מקום עבודה חייב למנות.
שירי לב-רן: עדיף מישהי אפשר גם מישהו, אבל בעדיפות מישהי שהיא אחראית לקבל תלונות.
אבתיסאם מראענה: כשאנחנו מדברות על עובדות ועובדים זרים, איפה הממונה?
אבתיסאם מראענה: איפה היא נכנסת, מי זאת?
שירי לב-רן: אני מניחה שגלי התכוונה שזו בעצם אותה ממונה שאמורה לקבל בתוך חברת הסיעוד, אותה ממונה שהיא מונתה להיות זו שמקבלת את הפניות גם של אנשי המטה של חברת הסיעוד, אז היא זו שגם אמורה לקבל את הפניות מעובדות הסיעוד עצמן.
אבתיסאם מראענה: אני לא מכירה את הישות הזאת, סליחה.
אבתיסאם מראענה: אני יודעת שיש עו"סית שנמצאת בלשכות הסיעוד או בלשכות פרטיות, היא יוצאת פעם חצי שנה בעצם לביקורי בית אבל ממונה על נושא של הטרדות מיניות.
שירי לב-רן: חברת הסיעוד היא בעצם מקום שהגמלאי, גמלה בעין, ולכן חברת הסיעוד היא גם מעסיק ולכן חלות עליה כל החובות כמעסיק ומאחר שהיא חברה וארגון בדרכי חברות הסיעוד מעסיקות מאות, אם לא יותר, אנשים, אז בוודאי שיהיה להם מישהי שממונה על מניעת הטרדות מיניות ולכן בעצם היא גם כתובת, זה לא כתובת בלעדית.
שירי לב-רן: אותה עובדת שהוטרדה בהחלט יכולה לפנות לעובדת הסוציאלית שבמקרים רבים עדיף היא שתפנה לעו"ס כי היא כנראה מכירה אותה יותר טוב מהממונה שהיא לאו דווקא מכירה אישית את העובדות.
אבתיסאם מראענה: מי הגוף המפקח על הממונה להטרדות מיניות?
שירי לב-רן: מקום העבודה עצמו הוא זה שאחראי למנות את הממונה.
אבתיסאם מראענה: לא, אתם כמשרדים, אתם מפקחים על זה שיש ממונה וזה התפקיד שלה וזה מה שהיא עושה?
אבתיסאם מראענה: האמת אני לא קראתי על הממונה הזאת בשום דו"חות, בשום מכתבים, בשום תשובות שאנחנו שאלנו ולא קיבלנו.
אבתיסאם מראענה: השם הזה, התפקיד הזה לא עלה בכלל, לא היה כל זמן הנושא חזר על עצמו שיש עו"ס שהיא פוגשת את המטופל והמטפלת ביחד ואז לשאול מה נשמע ומה עניינים ואולי על הדרך משהו כן יקרה, ממונה שזה התפקיד שלה, על הטרדות מיניות בתוך לשכות פרטיות או חברות סיעוד, אני חייבת להגיד באמת ותגידו לי, תשלחו אותי לאן אני צריכה לקרוא את זה, לא ראיתי תפקיד כזה.
שירי לב-רן: אז התפקיד הזה קיים בחוק למניעת הטרדה מינית.
שירי לב-רן: אני חושבת שאנחנו לא מדברים, אני אדבר בשם בעצמי סליחה.
שירי לב-רן: קודם כל אני עו"ד שירי לב-רן, אני הממונה על זכויות עובדים זרים במשרד הכלכלה, זרוע העבודה.
שירי לב-רן: אני אגיד שהסיבה שלפחות אנחנו לא הצגנו את זה כאיזה שהיא כתובת למקרים של הטרדות זה בגלל שבדרך כלל הממונה מאחר שהיא הממונה למניעת הטרדות מיניות באופן גורף במקום העבודה הספציפי, היא בדרך כלל אישיות שהיא פחות מוכרת בשוטף.
שירי לב-רן: זאת אומרת, אם אנחנו נפנה אל העובדת הזרה ונשאל אותה את מי את מכירה, היא בדרך כלל מכירה את העו"סית היא בדרך כלל מכירה את נציגי הלשכה.
שרון רופא אופיר: אז אולי צריכים להכיר לה את הממונה על הטרדות מיניות כשהיא מגיעה לארץ?
שירי לב-רן: יכול להיות, אני לא בטוחה שזה הפתרון.
שריי גבאי: זה לא רלבנטי ללשכות פרטיות.
אבתיסאם מראענה: העובדים הזרים הם לא מועסקים ע"י הלשכה הפרטית.
אבתיסאם מראענה: ולגבי חברות סיעוד?
שירי לב-רן: לגבי חברות סיעוד, במקרה של גמלה בעין אז חברת הסיעוד היא גם מעסיק, אני מניחה שזה מה שגלי רצתה להגיד.
שירי לב-רן: שבעצם הביטוח הלאומי במסגרת התקשרות שהוא מנהל בין חברות הסיעוד למשפחות, אז המוסד לביטוח לאומי רואה בחברות הסיעוד כמעסיק לכל דבר, לרבות לכל מה שקשור בחובות למניעת הטרדה מינית, זה המצב המשפטי.
שירי לב-רן: במציאות זה פשוט פחות טריוויאלי לעובדת לפנות אל מישהי שהיא לא מכירה.
גלי גז: אז אני אומר שזה אולי פחות טריוויאלי אם זה המנגנון שבעצם אנחנו בנינו אומר כמה דברים: 1) ברור שהכתובת הראשונה היא העו"ס.
גלי גז: העו"ס או הבקר, או מי שעושה את ביקורי הבית, נכנס ומכיר את הזכאי והמטפלת וחלק באמת ממה שהוא צריך לעשות זה גם לשוחח עם המטפלת ולשאול אותה איך היא מרגישה, גם לגבי העומס הטיפולי וגם לגבי זיהוי של הטרדות מיניות וכו'.
גלי גז: זה ברור, זה אחד, והרבה פעמים המידע יגיע לעו"ס.
גלי גז: העו"סית בסופו של דבר צריכה לקבל כלים כדי לטפל במקרה הזה, ברגע שמגיע אליה מידע, אז היא צריכה שיהיה לה גישה לכלים מקצועיים שיאפשרו לה באמת לקדם את הטיפול במקרה ולעמוד שם לרשות המטפלת ולעשות את הבירור הנכון וכו'.
גלי גז: וכאן נכנסת באמת לתמונה מבחינתנו, באותם מצבים שבהם יש נותן שירות, אותה ממונה שהיא אמורה לעבור איזה שהיא הכשרה, לדעתי היא לא מחויבת בחוק, אבל בדרך כלל עוברת איזה שהיא הכשרה ובאמת יש לה את הכלים.
גלי גז: חלק מהדברים היא עושה באמת בכוחות עצמה, אם המטפלת לצורך העניין מסכימה ומעוניינת להיפגש איתה אז היא תיפגש איתה, יש לה את הכלים כדי לתמוך ולעזור לה, ואם לא אז הדברים נעשים באמצעות אותו עו"ס באמת שמכיר אותה אבל עדיין הוא מונחה ומודרך ומקבל באמת את הכלים מהממונה על מניעת הטרדות מיניות במקום העבודה.
גלי גז: מה שאנחנו באמת יום עיון שקיימנו ממש בנובמבר 20' ובעקבותיו גם יצאה אגרת בנושא הזה, באמת ביקשנו שלנותן השירותים, זה גם אגב מתכתב עם החוק, לא תהיה לצורך העניין ממונה אחת על כמות מאוד מאוד גדולה של עובדים, אלא כן הכשירו ממונות נוספות באזורים נוספים על פי אזורי הפעילות שלהם, כדי שבאמת הפונקציה הזאת תהיה יותר נגישה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי גלי, תודה.
אבתיסאם מראענה: את יכולה עכשיו להתייחס ככה לכל הנושא של פגיעות מיניות, הטרדות.
אבתיסאם מראענה: איך אתם בעצם, מה ההיקף, מה אתם מזהות שם.
גלי גז: אז קודם כל קשה לי לדבר על היקף התופעה ועל מספרים.
גלי גז: קודם כל באמת כמו שציינתי בהתחלה, אנחנו מתייחסים כמעט באופן זהה לנושא של הטרדות מיניות של עובדות זרות ומטפלות ישראליות.
גלי גז: כשאנחנו מדברים גם על עובדות זרות, אז אנחנו צריכים לזכור שזו תופעה שקיימת הרבה מאוד גם כלפי עובדות, מטפלות ישראליות וכאן באמת יש חשיבות גבוהה לאופן שבו אנחנו מטפלים כי מה שקורה זה שהרבה פעמים יש הטרדה על מטפלת ישראלית, אנחנו נכנסים לפעולה, מנסים לעשות איזה שהיא התערבות, לראות מה קורה, מהר מאוד מוצאים את עצמנו במצב שבו המשפחה כבר פנתה בעצם בבקשה לרישיון לעובד זר ולפני שנדע בכלל מה קורה ומה היה כאן, נמצא את עצמנו שיש עובדת זרה בבית ובעצם, אם אנחנו לא נפעל במצב הזה אז אנחנו כמובן נסכן אותה.
אבתיסאם מראענה: איך אתן פועלות במצב שבו מטופל פוגע בעובדת ישראלית ואז בעצם היא מפסיקה לעבוד, אתם בעצם מקבלות את הדיווח, אתם מקבלות את התלונה שהוא פגע בעובדת ישראלית ואז בעצם אותו מטופל הוא הולך לרשות האוכלוסין ומבקש מהרשות האוכלוסין שבעצם יקבל היתר לעובדת זרה.
גלי גז: נכון, זאת הבעיה הגדולה שלנו.
גלי גז: אם אנחנו נצליח להגיע לפתרון בעניין הזה אז מאוד יקדם אותנו.
גלי גז: אני אומר שלדעתי נמצאת כאן גם מירית מחופשת הלידה שלה, נדמה לי שהיא כאן אתנו, מרשות ההגירה והיינו כמובן בקשרים גם עם סמצ'או שדיבר קודם ופנינו בבקשה באמת להעביר את המידע.
גלי גז: לנו יש באמת הרבה מאוד מידע על הטרדות מיניות, אנחנו רוצים להעביר אותו לרשות ההגירה בזמן, לפני שהעובדת הזרה מגיעה כדי שהיא לא תפגע.
אבתיסאם מראענה: אבל מצד אחד את אומרת שאין לכם מידע.
גלי גז: יש לי מידע, אני רוצה להעביר אותו לרשות ההגירה אני מבינה שהיום זה לא קורה.
אבתיסאם מראענה: למה זה לא קורה?
אבתיסאם מראענה: יש לך מידע קריטי, אקוטי, חשוב ואת רוצה להעביר אותו לרשות האוכלוסין וההגירה.
אבתיסאם מראענה: למה המידע הזה לא עובר?
אבתיסאם מראענה: איפה זה נתקע שמה בצנרת?
גלי גז: אז ככל שידוע לי, היו בעבר על מיני פניות כאלה ואחרות בנושא הזה, זה לא צלח.
גלי גז: לפני מספר חודשים באמת ישבתי עם הנציגים של משרד ההגירה ואני מבינה שכרגע כן יש נכונות וזה משהו שאנחנו בהחלט רוצים לקדם אותו.
שריי גבאי: אני רוצה ברשותך להתייחס כי זה באמת משהו קצת היסטורי שניסינו בעבר.
שריי גבאי: יש היום פניות.
אבתיסאם מראענה: מה זה היסטורי?
שריי גבאי: אז אני אסביר.
שריי גבאי: יש פניות כמובן במקרים פרטניים, תמיד היו, תמיד יהיו.
שריי גבאי: אני אישית מסתייעת בביטוח לאומי בתיקים מסוימים אפילו שמגיעים להליכים משפטיים בשביל לקבל מידע גם מהם.
שריי גבאי: אז זה קורה בתיקים פרטניים.
שריי גבאי: מה שניסינו לעשות כבר לפני כמה שנים, משהו כמו שנתיים-שלוש, ניסינו לגבש איזה שהוא ממשק, שיהיה משהו יעיל ושוטף של העברת מידע, אגב לשני הכיוונים, גם אני רוצה אם אני שללתי למטופל את האפשרות לקחת עובד זר, אני ארצה שמחר-מחרתיים הוא לא ירוץ וייקח ישראלי, ופה זה אפילו יותר נפוץ, משום שמי שזכאי לעובד ישראלי לא בהכרח זכאי לעובד זר, זה תלוי ברמה, אבל מי שזכאי לעובד זר כנראה שזכאי גם לישראלי.
שריי גבאי: אז אצלנו זה אפילו יותר חשוב להעביר את המידע.
שריי גבאי: אנחנו כן מעבירים במקרים פרטניים ממשק שוטף לא הצלחנו לגבש, היו קשיים.
אבתיסאם מראענה: כשאת אומרת ממשק שוטף.
אבתיסאם מראענה: מה זה, פלטפורמה אינטרנטית?
שריי גבאי: זה יותר ברמת המי הגורם שמתחלל את זה פה ומי הגורם שמתכלל את זה אצלנו.
שריי גבאי: אני אומר שאנחנו נתקלנו קצת בקשיים, אני לא רוצה כרגע לפתוח האשמות וכו' אבל קצת קושי להשיג מתוך המוסד לביטוח לאומי גורם מתכלל ספציפי, כי אמרו שיש את הרשויות המקומיות העו"סים, זה אצלם קצת יותר מפוזר והיה לנו קושי מאוד רציני לקבל גורם שגם היה להם קושי לקחת את האחריות על זה, לומר כל מקרה אנחנו נעביר לכם.
שריי גבאי: זה נתקל בקשיים לאחרונה באמת הצטרפה, נמצאת אתנו בזום העו"סים האחראית שבאמת סמצ'או ממלא את מקומה, שהיא באמת עושה מאמצים בכלל כל המינהל עושה מאמצים כן בכל זאת להגיע לאותו ממשק ולכן חודשו לאחרונה השיחות לגבי זה.
שריי גבאי: אני מאמינה שהדבר הזה ייפתר.
שריי גבאי: ימצאו את הממשק המתאים בזמן הקרוב.
אבתיסאם מראענה: מתי?
אבתיסאם מראענה: אתן אומרות שזה כבר נושא שמטופל הרבה שנים, הרבה שנים חשבתי שזה עשור, אבל את אומרת שזה שנתיים וחצי, את אומרת שהגוף המתכלל הוא צריך להיות הביטוח הלאומי.
אבתיסאם מראענה: הביטוח הלאומי אומר שיש להם קושי להעביר את המידע, הם לא העידו על זה שיש להם שם את הכשל, אז מתי אתם תמצאו את התכלול הזה, מתי אתם תמצאו את הממשק הזה?
אבתיסאם מראענה: שבעצם אנחנו כן מזהות את הסוגיה הזאת של פגיעה, של מטופל בעובדות והן נשים ובסוף אז יאללה בוא ניקח את החוליה הכי חלשה, העובדת הזרה, ודרככם המידע הזה לא עובר.
אבתיסאם מראענה: מתי אתן רוצות לטפל בזה, איך מטפלות בזה?
אבתיסאם מראענה: תנו לי יעד.
שרון רופא אופיר: תחשבי על זה רגע היושבת ראש, בגלל שהדברים לא עברו כמה עוד נשים נפגעו בשנתיים וחצי האלה?
שרון רופא אופיר: אני אפילו לא רוצה לחשוב על זה.
שרון רופא אופיר: איך יכול להיות?
שרון רופא אופיר: מה, יושבים כי אין מי שיתכלל ואין מי שיעביר מיד ימין ליד שמאל?
שריי גבאי: אני רוצה להגיד רגע פרופורציות, כי קודם כל אנחנו כמו שאמרתי במקרים פרטניים אנחנו חלילה אם אנחנו רואים סכנה, כמו שאנחנו יודעים לפנות למשטרה.
שרון רופא אופיר: אבל לא יודעת אם יש סכנה, אם זה לא הועבר.
שריי גבאי: אם תיק היה אצלי ונגמר בזה ששללתי היתר ואני יודעת שיש סכנה.
שרון רופא אופיר: אני לא מדברת אצלך, זה לא עובר מהביטוח הלאומי.
שרון רופא אופיר: היא מתעסקת בעיקר ממה שהצלחתי להבין בכל הנוגע למטפלות ישראליות, מן הסתם הרי לא שוכבות אצלה הרבה תלונות של מטפלות זרות, כמו שלא שוכבות אצלך, לא שוכבות במשרד הכלכלה.
שרון רופא אופיר: לצערי הן הרי לא יתלוננו.
שרון רופא אופיר: איך אמרת, זו החוליה אולי הכי חלשה מבין נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
שרון רופא אופיר: אז אצלה חלילה נמצאים מעסיקים של מטפלות ישראליות שמוצאים מהם את המטפלת, את בסוף בהמשך לאישור שהתקבל, תעבירי אליהם מטפלת זרה ואולי היא תיפגע חלילה?
שרון רופא אופיר: ושנתיים וחצי העולם שותק.
שרון רופא אופיר: המידע לא עובר.
שריי גבאי: אני אומר לכם מה, זה לא כזה פשוט גם משום שמה עכשיו?
שריי גבאי: יש להם מידע על המון מטופלים שמעסיקים ישראלים.
שריי גבאי: המון.
שרון רופא אופיר: מה זה המון?
שריי גבאי: עשרות אלפי מטופלים.
שריי גבאי: יש היום הרבה מטופלים שזכאים לעובד ישראלי, הרבה יותר ממה שיש לעובד זר.
שריי גבאי: עכשיו ולא בטוח שכל אחד מהם יפנה מחר בבוקר, יש פה גם עניין של פרטיות, מה מותר להם לעביר, האם מותר להם להעביר לכל אחד שיכול להיות שיש לו פוטנציאל אפילו, מחר בבוקר.
שרון רופא אופיר: אני לא מדברת על פוטנציאל, אני מדברת על פגיעה.
שרון רופא אופיר: היא אמרה בראשית דבריה הדוברת מהביטוח הלאומי, זה נושא שאנחנו עוסקים בו יום יום.
שרון רופא אופיר: זה עבר מדאיג אותי.
שרון רופא אופיר: עוסקת בו יום יום זה אומר שזה בטח בהקשר למטפלות ישראליות כי אני מתארת לעצמי שכמו שאצלכן אין הרבה תלונות של מטפלות זרות, גם אצלה אין הרבה תלונות.
שריי גבאי: אני רוצה לחדד.
שריי גבאי: לא כל מטופל הולך להיות מחר מטופל שמעסיק עובד זר.
שריי גבאי: לא כל מטופל.
שריי גבאי: יש מטופל.
שרון רופא אופיר: הבנתי.
שרון רופא אופיר: הוא יקבל את ההיתר אותו מטופל, אבל הוא פגע במטפלת ישראלית והוא קיבל את ההיתר.
שרון רופא אופיר: המידע לא עבר ואת תעבירי אליו מטפלת זרה שמחר בבוקר היא תפגע ובגלל שמידע לא עבר, איזה יופי.
שרון רופא אופיר: במקום שרק אישה אחת תפגע, שגם את זה אנחנו לא רוצים, ולכן אנחנו מציינים היום את היום החשוב הזה, ייפגעו עוד 3 על הדרך, כי המידע לא עובר.
שריי גבאי: אין מחלוקת שצריך להסדיר את הממשק הזה.
שריי גבאי: אין מחלוקת.
שריי גבאי: אנחנו בשיחות על זה בדיוק.
אבתיסאם מראענה: כולנו מסכימות שאתמול, שלשום צריך להסדיר את הממשק.
אבתיסאם מראענה: מתי הממשק הזה ואיך הוא יעבוד.
אבתיסאם מראענה: איך ממשקות את הממשק הזה?
אבתיסאם מראענה: תגידו לי מה הצעות שלכם.
שריי גבאי: אז כמו שנאמר פה יש שיחות שיכולה אולי העו"סית שלנו, מירית, לספר על זה.
אבתיסאם מראענה: מירית את יכולה להצטרף לדיון בבקשה, יש לך רשות דיבור.
מירית רובין קידר: שלום לכולם.
מירית רובין קידר: אז באמת בהקשר למה שגלי אמרה, נפגשנו ודנו בנושא איפה בעצם הממשקים שלנו נפגשים ויש לנו חשיבות להעביר מידע אחד לשני.
מירית רובין קידר: אני כרגע א אתייחס למקום המשפטי באמת כמו ששריי ציינה שיש לעניין החיסיון, אני כן אומר שזיהינו והבנו את החשיבות הרבה להעביר מידע בין אחת לשנייה בעיקר במצבים שנמצאים בבירור, במצבים שבהם יש חסימה מוחלטת להעסיק אישה אצל מטופל או זכאי, ובמצבים האלה באמת למנוע כבר מלכתחילה את הרישום זאת אומרת אם עובד באה להירשם אצל זכאי שתמנע ממנה האפשרות הזו ובשלב הזה אנחנו יכולות להיכנס לתמונה, דנו בממשקים ויצאתי לחופשת לידה, אני בטוחה שהנושא הזה יהיה חייב להגיע לאיזה שהוא פתרון.
אבתיסאם מראענה: אנחנו בסיכום נבקש בהחלט שתתנו לנו מבחינת זמן מתי הממשק הזה, אני מקווה שזה יקודם בהקדם האפשרי.
אבתיסאם מראענה: תחזרי מחופשת הלידה שלך, שיהיה לך מזל טוב.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת רשות דיבור ללינא סאלם, ממשרד המשפטים.
לינא סאלם: כן, אני אתכם, שלום לכולם.
לינא סאלם: אני רק רוצה לחדד נקודה משפטית שעלתה כאן, גם כרפרנטית עובדים זרים וגם כרפרנטית החוק למניעת הטרדה מינית.
לינא סאלם: החוק למניעת הטרדה מינית לא מתיר את החובה בעצם, הוא כן מתיר על מעסיק מעבר ל-25 עובדים למנות אחראית מטעמו שתפעל בעצם בתפקידים שמונו לה בעצם בתקנות למניעת הטרדה מינית חובות מעסיק, אם זה להביא את המידע הנדרש אודות הטרדה מינית, אם זה לברר תלונות, אם זה להעביר את אותם המלצות לבירור התלונה שהגיעה אליה בנושא של הטרדה מינית.
לינא סאלם: מעסיק קטן שהוא בעצם עד 10 עובדים, הוא בעצם פטור מהחובה הזאת.
לינא סאלם: התקנות מסדירות את כל היחסים האלה ומה בדיוק תפקידה של האחראית, אבל אני רוצה לחדד את עמדת ביטוח לאומי שבעצם הביטוח הלאומי ולא הלשכות הפרטיות, כפי שגם שריי לדעתי אמרה את זה הם לא מעסיק במשותף.
לינא סאלם: המעסיק למקרה של מטופל סיעודי, המעסיק היחיד שלו במקרה של עובד זר בסיעוד הוא בעצם המטופל הסיעודי.
לינא סאלם: אנחנו לא רואים את היחסים האלה כיחסים במשותף, זאת לא עמדה משפטית שלנו, אז זה סופר חשוב להגיד את זה.
לינא סאלם: זה לא שיש לנו תפקיד של ממונה בעצם ארצית או מכוח החלטה.
לינא סאלם: זה לא המצב.
לינא סאלם: אנחנו כן במצב של טיוב, אנחנו גם נמצאים בהליכים לטיוב ולבחינת אם במידת הצורך בעצם טיובים אפשריים שגם קו לעובד שלח את זה התייחסות ועוד מעט יתחיל שולחנות עגולים, שבין היתר יתייחסו לנקודה הבעייתית הפרטנית של מעסיק אחד, תוך דגש כמובן עם אוכלוסיות מוחלשות שבינם כמובן העובדים הזרים בדגש מיוחד.
לינא סאלם: אבל היה לי חשוב לחדד את זה כי אין מדובר במעסיק במשותף, אז הנושא של אחראי או ממונה הן חובה על פי דין לעסק קטן, ואם המטופל הסיעודי הוא המעסיק היחיד, אז אין חובה ע"פ דין למנות אחראית.
לינא סאלם: זה מבחינה משפטית.
אבתיסאם מראענה: תודה לינא.
אבתיסאם מראענה: אנחנו הבנו את הנקודה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות על לשכות פרטיות, אנחנו מדברות על חברות סיעוד ואנחנו לא מדברות על מעסיק בודד בבית שיהיה לו ממונה להטרדות מיניות.
אבתיסאם מראענה: מקווה שנגיע יום אחד למצב כזה, שיהיה לנו ממונה להטרדות מיניות בכל שכונה.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לעורכת דין שירי לב-רן, זרוע העבודה במשרד הכלכלה.
אבתיסאם מראענה: את שלחת יופי של מכתב כי הוא מעניין, הוא מעניין כי אנחנו נפגשות הרבה אני ואת בוועדה רק וועדה בוא נציין את הפרט החשוב הזה, ואנחנו כל פעם יש בינינו מין יחסים כאלה של יש רצון טוב שלך, של המשרד, יש רצון טוב שלנו להבין, לנסות לסייע, לנסות להבין איך הדברים באמת מתקדמים שמה, ואף פעם לא הצלחתי להבין עד הסוף, חוץ מהמספר טלפון הזה.
אבתיסאם מראענה: במת התקשרתי אליכם פעמיים השבוע ולא היתה תשובה, אבל אמרתי והזכירו לי בלשכה, שאבתיסאם צריכה הודעת SMS ואז תקבלי תשובה, ולא רציתי לשלוח הודעת SMS, כדי לא להיחשב מטרידנית, כי מה אני אגיד אני ח"כית אבתיסאם מראענה אני מדווחת על פגיעה.
אבתיסאם מראענה: לא נפגעתי עכשיו אז לכן לא התקדמתי עם השירותים שנתתם, אבל טלפון לא נעניתי מהטלפון הפרטי שלי.
אבתיסאם מראענה: א היה מענה פעמיים, אז לא היה מענה פעמיים, אז תבדקי את הדבר הזה.