GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אוסאמה סעדי: הראיס יכול להביא עובדים, אבל הוא לא.
אוסאמה סעדי: יש מבחנים, מבחן ההשתלבות, מבחן השליטה, מבחן הפיקוח.
אוסאמה סעדי: החברה הזו, התאגיד הזה, הוא לא המעביד, עם כל הכבוד.
אוסאמה סעדי: הקבלן שמעסיק את האנשים האלה, הוא המעביד.
אוסאמה סעדי: זה שהתאגיד אולי מביא את העובדים האלה- - -
אלדד ניצן: לא, לא מביא את העובדים.
אוסאמה סעדי: אני לא יודע, אני לא יודע מה התפקיד שלו.
אלדד ניצן: דואגים למשכורות, דואגים למגורים, משלמים לו.
אוסאמה סעדי: אז בסדר, זה משהו אחר.
אוסאמה סעדי: אבל מבחינת יחסי עובד מעביד וכל הקריטריונים של מי המעביד, אתה יודע שלמעשה הקבלן והחברה, הם אלו שמעסיקים אותו.
מאיר דוד: בעצם אני אענה.
מאיר דוד: אז א'.
מאיר דוד: אדוני חבר הכנסת סעדי, אני מסכים איתך שהראיס הוא לא המעסיק, אנחנו מעולם לא התייחסנו לראיס "סימי" כמעסיק.
מאיר דוד: אבל אני חייב לציין ולתקן קצת, בסופו של דבר החוק לענייני כח אדם קובע מיהו המעסיק ותאגיד הבניין הוא המעסיק של אותם עובדים אף על פי שהוא לא נמצא איתם בשטח, הוא המעסיק ועליו חלה האחריות.
מאיר דוד: הקבלן שמעסיק את העובדים בפועל, כפי שאתה מציין, הוא מעסיק בפועל ועליו חלה אחריות במקרה שהתאגיד לא משלם את השכר לעובדים.
מאיר דוד: לא חלה עליו אחריות אם התאגיד כן משלם את השכר.
מאיר דוד: לכן להגיד שהקבלן הוא המעסיק ולא התאגיד, זה לא נכון כי התאגיד הוא אחראי.
מאיר דוד: ככה זה בקבלני כח אדם גם בתאגידי בניין, גם בשאר תאגידי כח האדם הישראלים שעוסקים גם בענפים השונים העוסקים בכח האדם בכלל ובנושאים של שמירה וניקיון לדוגמה.
מאיר דוד: ולכן התאגיד הוא המעסיק.
מאיר דוד: כן יש בעייתיות בין הקבלנים לבין התאגידים, אבל זה נושא שבין התאגידים לבין הקבלנים בנושאים החוזיים ושם זה צריך להיפתר.
מאיר דוד: אי אפשר להגיד שבגלל שהקבלן מסרב לדווח לי, אז עכשיו אני לא משלם.
מאיר דוד: אל תיתן עובדים לאותו קבלן שלא משלם.
מאיר דוד: אל תיתן עובדים לקבלן שלא מדווח לך כמו שצריך, שלא מתקין שעון נוכחות, שאתה חושב שהוא משקר אותך.
מאיר דוד: אתה כתאגיד, אל תספק לו עובדים אם אתה יודע שהוא מנצל עובדים.
מאיר דוד: וזו אחריות התאגידים בלבד.
אבתיסאם מראענה: מאיר, אני רוצה רק לשאול אותך שאלה אחרונה כי אנחנו צריכות לסיים את הישיבה בשלב הזה, אנחנו בפגישתנו האחרונה או לפני אחרונה, לפני שבועיים אני חושבת, דיברנו על המחסור שיש בפקחים אצלכם במשרד הכלכלה.
אבתיסאם מראענה: מה קורה שם?
אבתיסאם מראענה: יש שם בשורות טובות?
אבתיסאם מראענה: דברים מתקדמים?
אבתיסאם מראענה: אני מאוד מודאגת.
מאיר דוד: את זוכרת שדיברנו על שלושה חודשים, אבל לא משנה.
אבתיסאם מראענה: בכל זאת, יש תהליכים.
מאיר דוד: אנחנו התחלנו תהליכי גיוס ובעזרת השם בקרוב, בחודש הקרוב כבר יש לנו מספר ועדות לקלוט עובדים.
מאיר דוד: אני מקווה שנגייס כבר מספר עובדים בחודש הקרוב וזה יימשך בחודש שלאחריו ועדיין יש מכרזים שצריכים להתפרסם, אנחנו ממתינים לאישור של ועדת החריגים לגבי מספר משרות נוסף.
מאיר דוד: אנחנו כן פועלים במלוא המרץ לגייס עובדים.
מאיר דוד: גם עובדים בתקן וגם סטודנטים.
מאיר דוד: אני מאוד מקווה שאנחנו במהלך אוקטובר ונובמבר נאיץ את זה.
מאיר דוד: כן אני כבר יכול להגיד שיש לנו מספר ועדות לקליטת מספר עובדים חדשים כבר במהלך חודש אוקטובר.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מסיימות כרגע, עושות הפסקה של חמש דקות, מחליפים ומחליפות מוזמנים ומוזמנות.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו כרגע מסיימות את הישיבה וניפגש בעוד חמש דקות.
אבתיסאם מראענה: אני פותחת את הישיבה הבאה שלנו של עובדות ועובדים זרים.
אבתיסאם מראענה: הדיון שלנו לשעה זאת בעצם ידון בהעסקת עובדים זרים בענף הבנייה על ידי תאגידים זרים.
אבתיסאם מראענה: תודה לכל מי שהגיע, למי שמצטרפת או מצטרף אלינו לכאן וגם בזום.
אבתיסאם מראענה: אני מודה שהסוגייה הזו של העסקת עובדים זרים בתאגידים זרים, זו סוגייה שלקח לי זמן להבין אותה ולצלול אליה עמוק.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה קודם כל לתת לרשות האוכלוסין וההגירה, קודם כל לאפשר לנו סקירה מאוד מתומצתת בנושא של תאגידים זרים.
אבתיסאם מראענה: ענבל את רוצה לדבר?
אבתיסאם מראענה: מי מטעמכן רוצה להציג לנו את ה - - -
ענבל משש: אני אשמח אולי לומר ואני אשמח שנתנאל ממשרד השיכון והבינוי יתייחס בכלל למודל הזה, שהיה קול קורא שפרסמה הממשלה ובעצם רשות האוכלוסין וההגירה, אני מודה ומתוודה, אני לא מבינה בענף הבינוי והשיכון שהוא הגורם המקצועי.
ענבל משש: אנחנו עושים הסדרה של הענף בנושא עובדים זרים ולכן הייתי רוצה אולי שנתנאל ייתן סקירה לגבי חברות הביצוע הסיניות שמוסדרות בהחלטת הממשלה ומקבלו אישור ממשרד השיכון והבינוי.
ענבל משש: אז בבקשה נתנאל.
נתנאל לפידות: אוקיי, תודה.
נתנאל לפידות: אז אנחנו - - -
אבתיסאם מראענה: אני אשמח בהתייחסות שלך שתגיד לנו אילו חברות יש כאן, הסיניות וחברה אחת טורקית.
אבתיסאם מראענה: תציג לנו את תמונת המצב, מי נמצאת איתנו בארץ.
נתנאל לפידות: כן כן, אני אפרט הכל.
נתנאל לפידות: אוקיי, אני אתחיל שניה רק את הרקע ברשותך.
נתנאל לפידות: משבר הדיור, לא צריך להרחיב עליו, ממשלות ישראל לאורך העשור האחרון--- חילופי דברים בין היושבת ראש לנתנאל לפידות
נתנאל לפידות: אז בעשור האחרון במדינת ישראל עסקו רבות בניסיון לפתור את משבר הדיור, במסגרת המאמצים, כדי לייצר דירה, בית, צריך שלושה דברים: צריך קרקע, צריך כסף וצריך עובדים.
נתנאל לפידות: והניסיון והמאמצים לפתח את היכולת להביא עובדים זה דבר אחד והאפשרות השניה היא להגדיל את הפיריון של העובדים המקומיים.
נתנאל לפידות: עכשיו, דיברנו בדיון הקודם על הנושא של העובדים הישראלים.
נתנאל לפידות: אני אגיד שעמדתנו מעט שונה ממשרד האוצר, אנחנו מאוד חלוקים אפילו בנושא.
אבתיסאם מראענה: ספר לי על חילוקי הדעות ביניכם.
נתנאל לפידות: אנחנו סבורים שהיכולת להכשיר עובדים ישראלים הוכחה ככמעט בלתי אפשרית.
נתנאל לפידות: משנת 2005 בעצם ממשלות ישראל שמו את ההיטלים ושמו את האגרות ושמו את כל המשקולות על צוואר המעסיקים על מנת לתעדף את העובדים הישראלים, זה לא הוכיח את עצמו ולא הצליח.
נתנאל לפידות: ולכן, לאורך השנים, משנת 2012, אנחנו מגדילים מיכסות.
נתנאל לפידות: בעצם הממשלה עובדת בשתי כיוונים שונים.
נתנאל לפידות: מצד אחד, היא מגדילה את מיכסות העובדים הזרים, מצד שני, היא משאירה את המשקולות האלה שהמהות שלהם, לטעמנו, חלפה.
נתנאל לפידות: גם לנו יש מחקרים בנושא.
אבתיסאם מראענה: אני אוהבת מחקרים כששולחים לי.
נתנאל לפידות: אז נעביר לך אותם בשמחה.
נתנאל לפידות: לעניין החברות הזרות.
נתנאל לפידות: כדי להתמודד עם היכולת לייצר יותר יחידות דיור, אז זה או להביא עוד עובדים או מהצד השני, לשפר את הפיריון בענף.
נתנאל לפידות: שיפור הפיריון מבוצע באמצעות כניסה של טכנולוגיות חדשות.
נתנאל לפידות: הייתה עבודת מטה מאוד משמעותית, שהיא גם צרופה להחלטת הממשלה, ששם בעצם באנו עם מודל חדש.
נתנאל לפידות: אמרנו ענף הבנייה בישראל הוא ענף סגור, אין אפשרות לזרים לפעול בישראל, למעט חברת "יילמזלר" שבאותה עת פעלה מכח הסכם אחר ונפרט עליו עוד מעט.
נתנאל לפידות: ואז רצינו לייצר כלי שיכניס גם תחרות וגם טכנולוגיות וגם מנגנון להעברת יש.
נתנאל לפידות: בין מי שיביא את הטכנולוגיות ואת הידע ואת התיעוש לבין הקבלנים הישראלים.
נתנאל לפידות: עכשיו, אני אגיד, זו לא אמירה פטרונית שקבלני ישראל לא יודעים ולא יודעים להשתמש בטכנולוגיה, ממש לא.
נתנאל לפידות: האמירה היא שהחלק בתוך הקבלנים הישראלים שעשה את זה, היה מצומצם ורצינו להרחיב את זה ולהגדיל את זה ובשביל זה היינו צריכים את אלמנט התחרות.
נתנאל לפידות: עכשיו, הייתה ועדה ממשלתית בשביל שיהיה הליך משמעותי, בסופו של דבר נקבעו קריטריונים להעברת החברות לישראל, שהקריטריונים היו קריטריונים שנגעו ליכולת תיעוש, טכנולוגיה, ניסיון מקצועי, היקפי עבודה, שמירה על זכויות אדם, העדר הרשעות בנושא של הפרת זכויות אדם, אלו דברים שהיו חשובים לנו מאוד.
נתנאל לפידות: ופרסמנו את הקול הקורא וניגשו למכרז, קול קורא זה מעין מכרז, ניגשו אליו 49 חברות בינלאומיות, מרביתן סיניות.
אבתיסאם מראענה: למי המכרז היה פתוח?
נתנאל לפידות: לכל מדינות העולם.
נתנאל לפידות: עשינו יחד עם מינהל סחר חוץ - - -
אבתיסאם מראענה: לא, זה לא יכול להיות לכל מדינות העולם.
נתנאל לפידות: כל המדינות, למעט מדינות שמוגדרות מדינו אויב.
נתנאל לפידות: הבנתי את הכוונה.
נתנאל לפידות: אז באמת זה היה פתוח ממש לכולם, עשינו יחד עם מינהל סחר חוץ כנס עם כל הנספחים הכלכליים.
אבתיסאם מראענה: מתי זה היה?
נתנאל לפידות: ב-2016.
נתנאל לפידות: ובסופו של דבר 19 חברות עברו את תנאי הסף.
נתנאל לפידות: החלטת הממשלה באה וקבעה ששש החברות שיקבלו את הניקוד הגבוה ביותר, יקבלו מכסה של ששת אלפים עובדים, אלף כל אחת והתחלנו עם הקבוצה הזאת.
נתנאל לפידות: עכשיו, יש דברים שלא ידענו, בגלל שזה היה מנגנון חדש, לא ידענו איך זה יתגלגל ולאן זה ילך.
נתנאל לפידות: למשל אחת ההפתעות שמאוד הופענו מהן, היא שלקח לבנקים בישראל, לרגולציה, לוקח מלא זמן עד שפותחים לחברות כאלה חשבונות בנק.
נתנאל לפידות: כי יש הרבה בדיקות, הרבה תהליכים, זה תהליך שנע בין חצי שנה לשנה.
נתנאל לפידות: ולכן הכניסה הייתה מאוד איטית ולכן חברות בפועל התחילו לפעול רק ב-2018.
נתנאל לפידות: אז היה, ינואר 18' זו התחלת הפעילות של החברות בישראל.
אבתיסאם מראענה: אתה בטוח?
נתנאל לפידות: הנחיתה הראשונה הייתה ב-29.12.2017.
נתנאל לפידות: זה היה ממש כאילו - - -
אבתיסאם מראענה: ב-2018 בעצם התחילו להגיע תאגידים - - - ?
נתנאל לפידות: חברות בנייה זרות.
נתנאל לפידות: הם לא תאגידים, הן חברות בנייה זרות, זה המונח.
אבתיסאם מראענה: כלומר חברת בנייה מביאה את העובדים שלה, את ה-500 או את האלף, לא במקשה אחת, אבל הם מביאים אותם.
אבתיסאם מראענה: מדינת ישראל אין לה התערבות בהכשרות שלהם, אין לה שום התערבות במי הם ומה הם?
נתנאל לפידות: לא, יש.
אבתיסאם מראענה: אז ספר לי.
נתנאל לפידות: קודם כל חייבנו את החברות על פי סילבוס שקבענו יחד עם מינהל הבטיחות במינהל העבודה דאז, על קורס בטיחות שהם חייבים לעבור טרם הגעתם לישראל.
נתנאל לפידות: בנוסף, חייבנו אותם לעבור קורס אוריינטציה שנקבע יחד עם רשות ההגירה וקורס שנוגע לזכויות העובדים בישראל.
נתנאל לפידות: כל זה היה כהכנה של העובד להגיע לישראל.
נתנאל לפידות: עכשיו, זה חומרים שאנחנו הכנו כממשלה, העברנו את זה לחברות, חייבנו אותם לעשות את ההדרכות האלה לעובדים לפני שהם מגיעים לישראל וכשהם נחתו בישראל, הנציגים של רשות ההגירה נתנו להם בכניסה שלהם ביד, הם נכנסים בדרך כלל בטרמינל נפרד, גם העובדים של התאגידים.
נתנאל לפידות: ככה אנחנו מוודאים את זה, העובד מקבל מסמך מאיתנו, נציג הממשלה, שאומר לו מה הזכויות שלו.
אבתיסאם מראענה: "זכותון"?
נתנאל לפידות: כן, "זכותון" כזה.
נתנאל לפידות: ואז העובדים מתחילים לעבוד.
נתנאל לפידות: מה המצב היום?
אבתיסאם מראענה: אתה אומר לי שב-2018, "יילמזלר" - - -
נתנאל לפידות: לא אמרתי "יילמזלר", "יילמזלר" זה אירוע אחר.
נתנאל לפידות: להרחיב עליו עכשיו או אחר כך?
אבתיסאם מראענה: מה שבא לך.
נתנאל לפידות: אז ניגע שנייה ב"יילמזלר".
נתנאל לפידות: "יילמזלר" התחילה לעבוד בישראל במסגרת הסכם Off set שהיה עם ממשלת טורקיה כי היא התחילה לבנות את נתב"ג 2000.
נתנאל לפידות: כמו שאמרו, נגיד בצורה ציורית, בשלב מסויים נגמרו כמות הפיסטוקים שהיינו יכולים לקנות, אז היינו צריכים, בהסכם רכש גומלין באו עם הרעיון של העובדים ולכן - - -
אבתיסאם מראענה: איזה פיסטוקים?
אבתיסאם מראענה: פיספסתי.
אבתיסאם מראענה: לא אכלתי מהם גם אני.
אבתיסאם מראענה: מה זה היה?
נתנאל לפידות: היה הסכם שעשתה הממשלה של טנקים טורקים בישראל והיה צריך לקנות משהו מטורקיה.
נתנאל לפידות: כמות הפיסטוקים שהיה אפשר לקנות מטורקיה הייתה מוגבלת, לא צריך אותה כבר, אז אמרו נביא עובדים לישראל, ניתן להם עבודה ואז הם ישלחו כסף לטורקיה.
נתנאל לפידות: ולכן הם פעלול פה עד 2015, זה היה תוקף ההסכם.
נתנאל לפידות: צריך לבדוק מול רשות ההגירה כי אני לא סגור על הנתון הזה.
נתנאל לפידות: ואז באיזור 2015-2016, כשהתחלנו את הפעילות של החברות הזרות, את המנגנון הזה, אז אמרנו שאנחנו נשאיר את חברת "יילמזלר" לפעול בישראל והיא תהיה באותם התנאים של החברות הזרות, למעט שינוי אחד, לכל החברות יש מסכה של אלף עובדים, לחברת "יילמזלר" הייתה באותה העת מכסה של 1,200, אמרנו שהמכסה שלהם תישאר, לא נגרע להם מהמכסה כי כל העובדים גם ככה משובצים לפרויקטים שנבנים בישראל ונדרשים למשק.
אבתיסאם מראענה: ובטורקיה נפתחה עוד אופציה לעוד חברות מתחרות חוץ מהחברה "יילמזלר"?
ענבל משש: השאלה אם הגישו במכרז?
נתנאל לפידות: לא, את שואלת אם אפשר היה לגשת מטורקיה בקול קורא?
נתנאל לפידות: התשובה היא כן.
נתנאל לפידות: השאלה אם באנו לממשל הטורקי כדי להחליף את "יילמזלר" לחברה אחרת?
נתנאל לפידות: התשובה היא לא, לא ראינו בזה צורך.
אבתיסאם מראענה: לא לא, אני לא, אל תשים לי משפטים בפה.
אבתיסאם מראענה: לא התכוונתי.
אבתיסאם מראענה: שאלתי שאלה, המכרז הזה שהיה ב-2016 נפתח, הוא היה חד פעמי?
נתנאל לפידות: כי עד עתה, לא כל החברות עדיין השלימו את הכניסה שלהם לישראל, אני אגע בזה עוד שנייה.
אבתיסאם מראענה: אני רק מציינת שבעצם ביננו לבין טורקיה אין הסכם בילטראלי.
נתנאל לפידות: לא, אבל זה לא קשור להסכם בילטראלי.
אבתיסאם מראענה: אני מבינה, אבל אני רק מדייקת.
אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות הרבה על הסכמים ביליטרליים, אנחנו חושבות שזה הגיע בשביל להסדיר יחסים מעולים בין המדינות, בין כניסה לעובדים, זכויות שלהם.
אבתיסאם מראענה: כל אחת בעצם מגנה אחת על השנייה.
אבתיסאם מראענה: אין דמי תיווך והדבר הזה על הכיף כיפאק, זה מושלם.
אבתיסאם מראענה: אבל ביננו לבין טורקיה בעצם, ויש לנו אחלה יחסים עם טורקיה, אלא אם כן תתקן אותי שרבנו על הפיסטוקים ומאז אנחנו לא מדברות איתם.
נתנאל לפידות: יש פה את נציגת משרד החוץ, היא תתייחס לנושאים המדיניים מול טורקיה.
אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז בוא נסתעף שנייה ונדבר עם המשרד - - -
אבתיסאם מראענה: איפה יש לנו את רחל?
רחל אוברמן: נעים מאוד, בסדר גמור.
אבתיסאם מראענה: אני איתך, אני מאוד אוהבת לדבר על הסכמים בילטראליים ואני אשמח להבין מה יש לנו עם טורקיה.
רחל אוברמן: דבר ראשון אני אציג את עצמי, אני רחל אוברמן ממחלקת אמנות באגף היועץ המשפטי במשרד החוץ.
רחל אוברמן: אז בעצם לשאלה שלך, זה כמו שאמרו כאן בדיון הקודם, יש בעצם כרגע שני מסלולים מרכזיים להבאת עובדי בניין.
רחל אוברמן: המסלול הראשון, זה המסלול שדיברנו עליו בדיון הקודם של ההסכמים הבילטראליים.
רחל אוברמן: עכשיו, אמנם מגיעים בעיקר משלוש מדינות, אבל האמת שיש לנו חמישה הסכמים שחתמנו, גם עם בולגריה ורומניה, יש לנו אוקראינה, מולדובה וסין - חמש מדינות.
רחל אוברמן: אנחנו לא התבקשנו לעשות הסכם עם טורקיה להבאת עובדי בניין שיעבדו אצל התאגידים.
רחל אוברמן: אם יש צורך בהבאה - - -
אבתיסאם מראענה: ממי בדרך כלל אתם, מי מבקש?
אבתיסאם מראענה: איך זה עובד, נניח עם רומניה?
אבתיסאם מראענה: מי ביקש?
רחל אוברמן: זה שייך לתקופה היותר היסטורית של אולי, אני לא רוצה לדבר ספציפית על מדינה מסוימת אבל היה צורך בעובדי בניין ואז הייתה כאן איזושהי עבודה של משרד השיכון מול הקבלנים לגבי המדינות ובסופו של דבר ההחלטה לגבי מדינות המוצא מתקבלת בצוות של ההסכמים הבילטראליים בראשות מנכ"ל ראשות האוכלוסין.
רחל אוברמן: כל משרד מביא את השיקולים הרלוונטיים שלו לשולחן וזה באמת בהתאם להחלטת ממשלה.
רחל אוברמן: עכשיו, אם באמת יעלה צורך בהבאה של עובדים נוספים או שנתבקש לבחון הבאה של עובדים מטורקיה במסגרת הסכם בילטראלי, כמו אותם חמישה הסכמים שפירטנו, אז זה משהו שאנחנו נבדוק אצלנו, זאת אומרת פנימית לגבי ההיתכנות של זה.
רחל אוברמן: זה לגבי המסלול הזה.
רחל אוברמן: עכשיו, לגבי המסלול השני של חברות הביצוע, העובדים מגיעים, זאת אומרת זו חברת בנייה, כמו שנתנאל הציג, שמגיעה עם העובדים שלה.
רחל אוברמן: זה לא מסלול של הסכמים, זה בעצם איזשהו מסלול שהממשלה החליטה שהוא שונה.
רחל אוברמן: את לא שאלת את זה, אבל אם הרעיון של עובדים של חברות ביצוע או שהחברות יבואו באמצעות איזשהו מתווה של הסכמים, אז אני צריכה להגיד שאנחנו לא עושים הסכמים לחברה ספציפית, לקבלן ספציפי, זה דבר ראשון ודבר שני, זאת קונסטרוקציה לגמרי שונה מהסכמים.
רחל אוברמן: אם היינו צריכים לבחון את זה, אז אני מניחה שהצוות הרלוונטי או הצוותים הרלוונטיים היו בודקים את זה אבל אני אפילו לא יודעת אם יש היתכנות לעשות כזה דבר.
רחל אוברמן: אז זאת התשובה שלי לגבי הנושא הזה של ההכם עם טורקיה.
אבתיסאם מראענה: ענבל, זה נושא שעלה לדיון, הסכם בילטראלי עם טורקיה?
אבתיסאם מראענה: היא מאוד קרובה, תרבויות.
אבתיסאם מראענה: יש קרבה בין החברה הערבית בישראל לחברה הטורקית יש איזו תנופה, יש משהו מאוד יפה שקורה לאחרונה, לפחות אני מזהה אותו.
אבתיסאם מראענה: מה את אומרת?
ענבל משש: כפי שאמרה רחל, יש באמת ועדה ל הסכמים בילטראליים בראשות מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה.
ענבל משש: בדיון הזה חברים כל משרדי הממשלה לרבות משרד המשפטים, משרץ החוד כמובן, משרד הבינוי והשיכון.
ענבל משש: בענפים השונים, אם משרד הבינוי והשיכון רואה לנכון להרחיב את ההסכמים הבילטראליים הקיימים אז הוא צריך להעלות את זה בדיון.
ענבל משש: כמובן שההסכמים הבילטראליים הם פועל יוצא של כמה דברים.
ענבל משש: אחד, הצורך המקצועי, אם יש שיטות עבודה מותאמות או בנייה בטורקיה ומשרד השיכון והבינוי רוצה להמליץ לחתום על הסכם עם טורקיה, אז הוא צריך להעלות את זה בוועדה.
ענבל משש: והדבר השני, זה הצרכים המדיניים, הזהות של המדינה איתה חותמים את ההסכמים.
ענבל משש: היא נבחנת גם על פי צרכים מדיניים של מדינת ישראל וגם יש עוד היבטים שבוחנים אותם במשרד המשפטים: סחר, מדינה וכל מני כאלו שנבחנים בוועדה באופן מעמיק.
ענבל משש: עד כה לא עלתה דרישה, אבל צריכה להיות ועדה בקרוב בראשות המנכ"ל הנכנס, תומר מוסקוביץ'.
ענבל משש: אם משרד השיכון והבינוי רוצה להעלות דרישה כזו, הרי שנבחן אותה יחד כולם.
ענבל משש: אין לנו איזושהי התנגדות עקרונית.
ענבל משש: יכולים להעלות ואנחנו נדון בדברים.
אבתיסאם מראענה: עכשיו, אנחנו בעצם מברכות מאוד בוועדה על ההסכמים הבילטראליים, אנחנו חושבות שאלו באמת צעדים מצוינים לטובת כולנו ואני מנבה להבין אם אנחנו, בעצם כן יש לנו את ההסכם המיוחד הזה עם טורקיה וחברות סיניות, שש חברות סיניות ואני מזהה שבעצם, ויש לנו הסכם בילטראלי עם סין.
אבתיסאם מראענה: אבל אנחנו מדברות פה על חברות ביצוע שמגיעות עם העובדים שלהם ויש לנו שטר חוב ויש לנו הפרות זכויות לעובדים.
אבתיסאם מראענה: מדברים על זה ב"קו לעובד", מדברים על זה במוקד ומדברות על זה גם במשרד הכלכלה.
אבתיסאם מראענה: בואו דברו איתי, מה הרווחנו מזה?
נתנאל לפידות: אני אתייחס.
נתנאל לפידות: אז קודם כל אני אגיד בהמשך למה שאמרתי קודם.
נתנאל לפידות: יש שש חברות ראשונות שאושרו עם מכסה של 6,000.
נתנאל לפידות: בשנת 2019 עברה החלטת ממשלה שהגדילה את המכסה - - -
ענבל משש: 2018.
נתנאל לפידות: 2018?
נתנאל לפידות: שהגדילה את זה, בעצם בלתי מוגבל.
נתנאל לפידות: היא אמרה כל חברה מתוך ה-19 שעומדת בתנאים, תוכל לקבל רישיון קבלן ישראלי.
נתנאל לפידות: בפועל, שש חברות נוספות מימשו את זה.
נתנאל לפידות: זאת אומרת, יש לנו 12 סיניות ועוד את "יילמזלר" סך הכל.
נתנאל לפידות: מתוך הקבוצה הראשונה פלוס "יילמזלר" כל החברות פעילות, מתוך הקבוצה השנייה רק שתי חברות פעילות ובונות ועוד שתי חברות שהן בשלבים אחרונים של קבלת כל הבדיקות לקראת קבלת רישיון קבלן ישראלי.
נתנאל לפידות: סך הכל פועלים בישראל 3,777 עובדים שהגיעו על ידי החברות ועוד 21 מומחים שמעסיקים כל מני מהנדסים זהו.
נתנאל לפידות: הם עובדים על 68 פרויקטים, הם בונים 12,687 יחידות דיור ו-10 אחוז מהיקף הבנייה הפעילה בישראל היום.
אבתיסאם מראענה: לא, אבל אתה לא עונה לי על השאלה.
נתנאל לפידות: אני אגיע לשם ואענה לך על זה.
נתנאל לפידות: ובונים שתיים וחצי מיליון מטר.
נתנאל לפידות: לשאלתך, המטרה לזה שהחברות הגיעו לכאן, הן לא הגיעו כדי להביא עובדים.
נתנאל לפידות: זה לא מנגנון עוקף הסכמים בילטראליים שבו נמצאת הדרך להביא עוד עובדים.
נתנאל לפידות: זה לא הדבר.
אבתיסאם מראענה: אני לא חשבתי ככה.
נתנאל לפידות: המטרה היא להביא חברות, להגדיל פיריון תיעוש ולהגדיל תחרות בענף והחרות מגיעות על עובדיהן.
נתנאל לפידות: בפרספקטיבה שאני מכיר, כל הטענות שעד היום הועלו כנגד החברות על גבייה, שטרות חוב ועל הכל, עד היום, שום מקרה לא הבשיל או לא הצליחו להוכיח אותו או להביא אותו לאיזושהי הרשעה או להוכיח אותו.
נתנאל לפידות: יש הרבה טענות ואני אגיד, גם בעולם התאגידים יש טענות.
נתנאל לפידות: בסוף אבל טענות דינן להתברר וככל שיתברר שהן נכונות, החברות יש סנקציות כנגדן, לא רק בהיבט של החקיקה והדין הישראלי, אלא גם בהיבט החוזי.
נתנאל לפידות: בסוף הממשלה פרסמה מכרז, יש בנינו הסכם מכח עסקי, בין המדינה לבין החברה יש הסכם.
נתנאל לפידות: אם היא מפרה אותו, אז היא יוצאת ממאגר החברות הזרות ולוקחים לה את הרישיון קבלן הישראלי.
אבתיסאם מראענה: אני מודה לך, קצת קשה לי לקבל את האמירה הזו שאתה אומר: לא היו הפרות, אין דבר כזה קרה-לא קרה.
נתנאל לפידות: לא אמרתי שלא היו הפרות, אמרתי שהגיעו טענות.
נתנאל לפידות: גם אלי הגיעו טענות והעברתי אותן לידי הרשויות המוסמכות לבדוק את זה.
נתנאל לפידות: בסוף אף טענה, לא הצליחו להוכיח אותה.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו נלך למקום הזה שמתנקזות אליו גם טענות שאנחנו דיי נותנות להן מקום.
אבתיסאם מראענה: סיגל רוזן מהמוקד לפליטים ומהגרים, אני מבקשת שתגידי את דברייך, תקנו אותי אם העברית שלי לא מושלמת.
אבתיסאם מראענה: סיגל את איתנו?
סיגל רוזן: סליחה, אם אפשר שמיכל תג'ר מ"קו לעובד" תהיה לפני, אני מאוד אודה לכם.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נשתדל, תודה.
אבתיסאם מראענה: מיכל את איתנו?
מיכל תג'ר: טוב, אז אני אתחיל.
מיכל תג'ר: רחל אוברמן אמרה קודם שהמסלול הזה הוא לא מסלול של הסכמים ונתנאל לפידות דיבר על פיסטוקים.
מיכל תג'ר: נגמרו לנו פיסטוקים, אז קנינו עובדים.
מיכל תג'ר: המסלול הזה של החברות הזרות, זה לא מסלול של בני אדם, אוקיי.
מיכל תג'ר: הם לא קונים בני אדם, הם לא מביאים חברה זרה, הם מביאים עבדים.
מיכל תג'ר: כל היעילות, כל הריווחיות של החברות האלה, התפוקה שלהם, כמה הם מספיקים, הכל נבנה מניצול קשה, מטורף של עובדים, משיעבוד של לעובדים עם משמרות ארוכות.
מיכל תג'ר: נתנאל אמר "זה לא הוכח", הוא מדבר על רף פלילי.
מיכל תג'ר: ברף מנהלי, מקלטים לקורבנות סחר בבני אדם, יש בהחלט אנשים, עובדים שהגיעו, עובדי החברות האלה.
מיכל תג'ר: נפתחו חקירות פליליות.
מיכל תג'ר: יש הבדל גדול בין הגשת כתב אישום, לך תוכיח ברף הפלילי בישראל את שטר החוב שהופקד בטורקיה.
מיכל תג'ר: שלא יגיד לי נתנאל לפידות שזה לא הוכח, אין כזה דבר, זה הוכח מעל ומעבר.
מיכל תג'ר: הבאנו חוזים, הבאנו קבלות על דמי תיווך, הבאנו שטרי חוב שהוצאו, הבאנו כתבי תביעה בטורקיה.
מיכל תג'ר: מה לעזאזל לא ראו הרשויות?
מיכל תג'ר: שלחברות האלה, ל-3,000 אנשים המסכנים האלה, שמתוכם להערכתי יש 20 במקלט לקורבנות סחר.
מיכל תג'ר: סליחה שאני נסערת, אבל זה מה שיש לי להגיד.
מיכל תג'ר: המסלול הזה הוא לא הסכמים.
מיכל תג'ר: אין עליו את כל הוועדה המכובדת שיושבת וחושבת ומנסחת הסכם ומגייסת ועושה הכשרות.
מיכל תג'ר: באים בשדה התעופה ונותנים להם דף נייר.
מיכל תג'ר: מישהו בדק שהעובדים הסינים יודעים לקרוא?
מיכל תג'ר: כי חלקם הגדול לא יודעים לקרוא.
מיכל תג'ר: אני פגשתי סינים שלא סיימו כיתה ו'.
מיכל תג'ר: "החברות הזרות באות עם העובדים שלהן", אין מצב, אני עוד לא פגשתי אחד שעבד יום בחברה הזרה לפני שהיא גייסה אותו, בתמורה ל-50 אלף שקל דמי תיווך לעבוד בישראל.
מיכל תג'ר: זה לא ככה.
מיכל תג'ר: הדברים שנאמרים פה, נאמרים פה למרות שורה של הוכחות שנשלחות לרשויות.
מיכל תג'ר: עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם כי מישהו חושב שלנצל 3,777 עובדים, אם זה עוזר לבנייה יעילה יותר, זה יועיל במשהו למשבר הדיור.
מיכל תג'ר: אז בואו אני אגלה לכם עוד משהו, העובדים האלה, חלק גדול מהלקוחות שלי, כולל "ילמזלריים" לא עובדים רק בפרויקטים של דיור.
מיכל תג'ר: למעשה, כשמישהו מסתכל על קו הרקיע של תל אביב ורואה את מגדלי המגורים, אז הוא רואה עובדי "יילמזלר" בונים.
מיכל תג'ר: את הרכבת הקלה הסינים בונים.
מיכל תג'ר: סליחה, איזה מגורים ואיזה משבר דיור ואיך זה השפיע על משבר הדיור?
מיכל תג'ר: איך 3,700 אנשים שרובם בכלל לא עובדים בדיור, יורידו את מחירי הדיור בישראל?
מיכל תג'ר: רוצים להביא לפה עבדים.
מיכל תג'ר: למה רוצים?
מיכל תג'ר: למה ההסכם עם "יילמזלר", שנגמר ההסכם off set בשנת 2008, למה הוא ממשיך?
מיכל תג'ר: אני חושבת שאת זה המשטרה צריכה לחקור או מישהו אחר.
מיכל תג'ר: אני לא חושבת שיש לזה איזשהו היגיון.
מיכל תג'ר: ואני מצטערת, משרד המשפטים עוצם עיניים, רשות האוכלוסין עוצמת עיניים, משרד השיכון והבינוי אלוהים יודע מה הוא רואה לנגד עיניו עם החברות האלה.
מיכל תג'ר: אני בדרך כלל בן אדם מאוזן, אחד הדברים הכי מרתיחים בעיניי, זה 3,777 קורבנות סחר בבני אדם שנמצאים בחברות הזרות בישראל, תודה.
אבתיסאם מראענה: וואו.
אבתיסאם מראענה: אמאל'ה.
אבתיסאם מראענה: מיכל תודה, זה היה כואב, כואב מאוד לשמוע.
אבתיסאם מראענה: מה לעשות?
אבתיסאם מראענה: אנחנו שומעות שני צדדים.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד שלום, ברוכים הבאים חברת "יילמזלר" הטורקית, אתם לא טורקים, אתם הנציגים שלהם בארץ.
אבתיסאם מראענה: אני מבקשת שתציגו את עצמכם, תודה שבאתם ובואו נדבר.
ניסים גיוס: טוב, שמי ניסים גיוס, נמצא איתי זיו הנדל שהוא הסמנכ"ל.
ניסים גיוס: אני קודם כל רוצה להתנצל בשם המנכ"ל אחמט אריק, שהוא פשוט בגלל כל מה שקרה עם הסגר, שאסור היה להגיע מטורקיה.
אבתיסאם מראענה: אז גם אותו סגרו?
ניסים גיוס: גם אותו סגרו.
אבתיסאם מראענה: זה לא בסדר בכלל.
ניסים גיוס: אז אותו סגרו ואחד הנושאים שרצינו להעלות ולהביא לוועדה, שהתקופה של הסגר במשך שנת 2021, היו כמעט חמישה חודשים שלא הצלחנו להביא עובדים וזה פגע בנו בצורה אנושה ממש.
ניסים גיוס: זאת אומרת אצלנו הייתה הרגשה שאם בסופו של יום, לקראת אוקטובר, הסיפור הזה לא ייפתר, אנחנו היינו נכנסים למצב של לחיות או למות, ממש ככה.
ניסים גיוס: כי יש לנו חוזים חתומים עם הרבה מאוד מזמיני עבודה ואנחנו פשוט לא מסוגלים לבצע את העבודה.
אבתיסאם מראענה: אז אנחנו קיבלנו את המכתב שלכם והפנייה שלכם לגבי המחסור בעובדים בגלל הקורונה, 500 עובדים אם אני לא טועה.
אבתיסאם מראענה: אנחנו פנינו למשרד הבריאות בגלל הקורונה, פנינו קודם כל לרשות האוכלוסין, אמרו שזה לא אצלם, זה נמצא אצל משרד הבריאות.
אבתיסאם מראענה: פנינו למשרד הבריאות, הסיפור לא קשור אליהם כי היא בעצם הופכת להיות כתומה.
אבתיסאם מראענה: והחזירו אותנו לרשות האוכלוסין וההגירה.
אבתיסאם מראענה: לגבי הכניסה של 500 העובדים, הם מתחסנים אני מבינה, הכל בסדר, הכל תקין, למה 500 עובדים טורקים שהם דווקא סבבה לטענת הרוב פה, לא נכנסים לארץ?
ענבל משש: אז קודם כל עד לאחרונה, טורקיה הייתה מדינה אדומה לפי הגדרה שלא אני הגדרתי.
ענבל משש: ממשלת ישראל, משרד הבריאות.
ענבל משש: ולכן נמנעה כניסה של זרים מטורקיה ולא היה ניתן להכניס.
ענבל משש: את יודעת, אנחנו התמודדנו עם התקופה הזו בענפים השונים, עם קושי באמת.
ענבל משש: את יודעת על ההצעה שהייתה לנו בסיעוד כי אוזבקיסטן הייתה וככה הלאה.
ענבל משש: זו לא מדיניות שאנחנו קובעים לגבי אילו מדינות הן אדומות.
אבתיסאם מראענה: ברגע שהיא כתומה ובעצם מבחינת - - -
ענבל משש: היום מבחינתנו אין מניעה להכניס עובדים מטורקיה, אני רק אומר שיש בערך 900 עובדים על המכסה של "יילמזלר", ככה שהם יכולים להכניס עד 300 עובדים לסף של המכסה של 1,200 עובדים במכסה שלהם.
ענבל משש: אין מניעה משהוסרה המניעה הרפואית, הבריאותית, להכניס עובדים מטורקיה.
אבתיסאם מראענה: מה בעצם הנוהל?
אבתיסאם מראענה: מהרגע שהיא הפכה להיות מדינה לא אדומה והם יכולים להיכנס?
אבתיסאם מראענה: כמה זמן?
אבתיסאם מראענה: - -
ענבל משש: הם יודעים.
ענבל משש: כמו שהיה בשוטף, כמו שהם מכניסים עובדים.
ענבל משש: הם עובדים עם היחידה שלנו, מעבירים אליה רשימות, אנחנו מאשרים, העובדים נכנסים.
ענבל משש: זה קורה בשוטף כל הזמן.
ענבל משש: הם מקבלים מאיתנו שירות, אני מקווה שהם גם יאשרו שהשירות שלנו טוב ומענה.
ענבל משש: משלמים אגרות, מה שצריך.
ענבל משש: זה עסק שעובד, המנגנון עובד, למעט המניעה עוד פעם, הרצון לשמור על בריאות הציבור והמניעה של הכניסה מטורקיה.
ניסים גיוס: מה שאני מבקש להוסיף כאן, כל הגורמים שדיברנו איתם, כולל רשות האוכלוסין וכולל משרד השיכון והבינוי, הם הפנו אותנו למשרד הבריאות.