GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף יצחק פריצקי:
אני היפנתי את השאלה הזו לשר העבודה והרווחה דאז והוא ענה לי: לא בדקנו.
עזרא ז'אנו:
אבל הדברים השתנו.
יוסף יצחק פריצקי:
מכובדי, אחת משתיים.
יוסף יצחק פריצקי:
או שהממשלה לוקחת את זה או שהממשלה עוזבת את הנושא הזה ואומרת לתעשיינים לעשות את מה שהם מבינים ונותנת לתעשייה להתנהל.
יוסף יצחק פריצקי:
אם הממשלה מחליטה לטפל בנושא הזה היא צריכה להחליט האם היא מפסיקה להתעסק בקורסי הכשרה למקצועות הקוסמטיקה והספרות.
יוסף יצחק פריצקי:
אני רוצה לומר שאם תסתכלו על רשימת הקורסים תתפלצו.
עמי אראל:
הבעיה היא לא כסף.
יוסף יצחק פריצקי:
ודאי שהבעיה היא לא כסף.
יוסף יצחק פריצקי:
הבעיה היא בגישה.
יוסף יצחק פריצקי:
הממשלה יכולה להחליט שהיא נכנסת לנושא הזה ושהיא עושה פרוייקט בדרגה מסוימת ושהיא נותנת אישורים לשנה שנתיים.
יוסף יצחק פריצקי:
הממשלה לא יכולה לומר מצד אחד שהיא לא נותנת אישורים כי יש לה בעיה עם נושא העובדים הזרים, ומצד שני לא לתת להם לעבוד.
יוסף יצחק פריצקי:
הרי הם יעבדו, אין להם בעיה לקום מחר בבוקר ולהטיס אנשים לעבודה באירופה.
יוסף יצחק פריצקי:
המשמעות של זה היא משמעות לאומית ותקציבית איומה משום שלא נגייס הון, ומשום שמדינת ישראל לא תוציא את אגרות החוב שלה ומשום שהיא לא תוכל להיות מעצמת היי-טק.
יוסף יצחק פריצקי:
אנשים עובדים יש, אלא שהם לא יהיו פה, אלא שם, זה מאוד פשוט.
יוסף יצחק פריצקי:
לכן, אני מצפה מהממשלה שהיא תחליט מה היא עושה, אבל שהיא תחליט.
יוסף יצחק פריצקי:
מותר לממשלה לומר: ידנו לא בעניין.
יוסף יצחק פריצקי:
זה גם בסדר.
יוסף יצחק פריצקי:
תנו להם לעבוד ותעזבו אותם במנוחה.
יורי שטרן:
ככנסת אנחנו יכולים להמליץ לממשלה לקבל החלטה הגיונית ונכונה, עם פרספקטיבה.
יורי שטרן:
אין בעיה לתת אישור זמני.
עזרא ז'אנו:
בעצם הימים האלה מתחוללים שינויים בהוויה החברתית-כלכלית שלנו, לא רק בגלל ענף ההיי-טק אלא בגלל כל מיני אלמנטים.
עזרא ז'אנו:
נכון לאתמול, יצאה הודעה שבנושא ההכשרה המקצועית משרד העבודה והרווחה הולך לשנות את פניו מקצה לקצה.
עזרא ז'אנו:
גם הכשרה לענפי הקוסמטיקה היא חשובה למי שצריך.
יוסף יצחק פריצקי:
השאלה היא האם מדינת ישראל צריכה לממן את זה?
עזרא ז'אנו:
אין מחלוקת שנושאים מרכזיים צריך לשים בפוקוס.
עזרא ז'אנו:
לא יעלה על הדעת שיכשירו אנשים למקצועות שאין בהם צורך.
עזרא ז'אנו:
אני מודיע על שינוי מצב.
עזרא ז'אנו:
השר הודיע אתמול על השינוי הזה.
עזרא ז'אנו:
אם אכן השירות הזה ישכיל להעניק נופך חדש לעניין, נדמה שאולי לא בעוד שנה, אלא בעוד שנתיים-שלוש, נראה חברה קצת שונה מכל הבחינות, גם בהיבטים שכאן עולים.
עזרא ז'אנו:
שנית.
עזרא ז'אנו:
רבותיי, הפוטנציאל קיים .
עזרא ז'אנו:
מה שנשאר לעשות הוא לממש את התבונה שיש.
עזרא ז'אנו:
אני יודע ששימוש מושכל בתבונה של היושבים כאן יכול לתת את הפירות, כי אין מחלוקת על זה שענף ההיי-טק חשוב למדינת ישראל.
עזרא ז'אנו:
השאלה היא רק איך עושים את זה?
עזרא ז'אנו:
האם מישהו חולק על זה שיש פוטנציאל אדיר, ולא רק בקרב העולים?
עזרא ז'אנו:
אני מזדהה עם דבריו של ליאוניד.
עזרא ז'אנו:
האם אנחנו יכולים להרשות לעצמנו להתעלם מהמגזר הזה?
עזרא ז'אנו:
אני אומר זאת על רק ההבנה שבחירה מהסוג הזו נחוצה תמיד, גם אצל ידידיי בענף ההיי-טק.
עזרא ז'אנו:
יש לנו ניסיון בטיפול בעובדים זרים בענף הבנייה, ולא היינו רוצים לחזור על מהדורה ב' של העניין.
עזרא ז'אנו:
אני משער בחשיבה לשנתיים-שלוש קדימה אפשר למצוא פתרונות אמיתיים.
עזרא ז'אנו:
אני כבר אומר על הסף, דעו לכם שאם תיוצר בעיה בהיקפים צנועים אנחנו נתמודד ע ם זה.
עזרא ז'אנו:
האמינו לי שידעתי על מה אני מדבר כאשר ביקשתי קודם מפת צרכים.
עזרא ז'אנו:
עד לרגע הזה לא קיבלנו מפת צרכים אמיתית, מדויקת, מהימנה, שאפשר וצריך להתמודד אתה.
עזרא ז'אנו:
השירות יקבל על עצמו לעשות זאת.
יורי שטרן:
אני רוצה לחזור לפרוייקט המחשבה.
יורי שטרן:
למה פרוייקט מחשבה מספק בוגרים שבסך הכל רק שליש מהם מוצא מקום עבודה?
עזרא ז'אנו:
המגמה להפוך זאת בעוד שנה לשמונים אחוזים.
עזרא ז'אנו:
רפי, אתה דיברת על קליטה של שמונים אחוזים בעבודה.
רפי ברנדר:
מראש.
רפי ברנדר:
אני רוצה להבהיר.
רפי ברנדר:
דיברנו על שלוש רמות של קליטה ברמה של הסבת מהנדסים, במשך השלוש שנים שבהם מתקיימים הקורסים האלה יש למעלה מ- 90% של השמה של אנשים במקצועות המתאימים.
רפי ברנדר:
הקליטה הנמוכה היא ברמה של אנשים שהתחילו ברמה יותר נמוכה.
רפי ברנדר:
או אקדמאים במקצועות לא הנדסיים, או אנשים שהם לא אקדמאים בכלל.
יורי שטרן:
אז בשביל מה השקיעו כסף, אם כך?
רפי ברנדר:
שאלו אותנו, האם להשקיע?
רפי ברנדר:
ואמרנו: לא.
רפי ברנדר:
אמרו לנו: בכל זאת חייבים לנסות ואמרנו שאנחנו נשתף פעולה לגמרי.
יורי שטרן:
האם הניסיון להפוך מורה למוסיקה לא עובד?
רפי ברנדר:
אכן.
רפי ברנדר:
אני נתתי את הדוגמא לפיה בוגר מדע המדינה שעשה הסבה במשך שמונה חודשים למהנדס אלקטרוניקה, לא נמצא באותו רמה של בוגר מתמטיקה שלמד ארבע שנים בטכניון כדי להיות מהנדס אלקטרוניקה.
רפי ברנדר:
לא יעזור, הם לא באותה רמה.
עמי אראל:
אנחנו הסתכלנו גם על תוכניות ההדרכה ואני מקווה שהתוכניות הלא משתפרות עם הזמן.
עזרא ז'אנו:
אני מודיע לכם כי המשרד מסר כי בכוונתו להפעיל כל קורס שרק יעלה על הדעת כדי לתת תשובה לתעשיית ההיי-טק.
עמי אראל:
בכל מקום יש שיתוף פעולה, גם במשרד העבודה והרווחה.
עמי אראל:
הבעיה היא שיהיו לנו עובדים רק עוד שנתיים.
יורי שטרן:
האם למשרד הפנים יש עמדה בעניין הזה?
הרצל גדז':
אני מדבר פה כאזרח.
הרצל גדז':
אנחנו סובלים את הטראומה של ענף הבנייה והחקלאות מלפני 8-10 שנים ולכן אנחנו נזהרים מלגעת בנושא הזו שוב.
הרצל גדז':
יש פה בעיה.
הרצל גדז':
אפשר לעשות תוכנית עבודה מסודרת ולהציב שני פרמטרים.
הרצל גדז':
ראשית, כמה עובדים זרים אפשר לתת לתחום היי-טק ובמקביל יש לראות תוכנית מלווה שמכשירה את הפוטנציאל הקיים בארץ ומחו"ל שיכול לתת את המענה בתהליך מדורג של שנתיים-ארבע שנים.
הרצל גדז':
צריך להיות מספיק אמיצים בנושא הזה.
הרצל גדז':
לדעתי, אנחנו ניתן פתרון עכשיו אבל את התוכנית המלווה אנחנו נשאיר בצד.
הרצל גדז':
בדרך הזו הבעיה תישאר לפתחנו עוד חמש שנים.
הרצל גדז':
צריך לבדוק כיצד על כל איש היי-טק שמביאים לארץ אנחנו מכשירים פה שניים או חמישה אנשים מתוך הפוטנציאל הקיים בארץ.
הרצל גדז':
בצורה כזו לא תהיה לנו בעיה עוד חמש שנים.
יוסף יצחק פריצקי:
הוא צודק.
יורי שטרן:
האם הצוות הבינמשרדי שדובר עליו בהתחלה הוא צוות שאמור לבנות תוכנית כזו או שהוא נותן רק פתרונות אופרטיבים?
ינון אל רועי:
הצוות הבינמשרדי הוא צוות שהוגדר על ידי משרד ראש הממשלה לבנות איזשהי תוכנית עבודה שתייצר אלפיים מקומות עבודה חדשים, או אלפיים מוכשרים חדשים לענף ההיי-טק.
ינון אל רועי:
אני חושש שלא כל -אלפיים העובדים הללו יהיו ברובד העליון וזה לא ייתן את המענה המיידי.
ינון אל רועי:
אני חושב שהכל בסופו של דבר מתכנס לתשובה אחת שאומרת כי באמת בתוך שנה, שנתיים, שלוש יהיה יותר טוב.
ינון אל רועי:
למדינת ישראל יהיה פתרון טוב יותר לענף הזה במסגרת אזרחי מדינת ישראל.
ינון אל רועי:
אנחנו כרגע מבינים שקיים חשש אמיתי לפיו חלק מהחברות יעבירו את הפעילות שלהם וזה עלול להשליך להיבט הייצורי.
ינון אל רועי:
לפיכך, אנחנו מאמינים, ואני אומר שזוהי העמדה של מנכ"ל המשרד ושל המדען הראשי, שיש מקום להביא כמות מוגבלת של עובדים זרים בתחום הזה.
ינון אל רועי:
אנחנו חושבים שמדובר בעובדים עם חתך סוציו-אקונומי גבוה ואנחנו חושבים שהשכר של המהנדסים בישראל לא ירד, כי העבודה האלטרנטיבית של העובדים האלה היא בסנטה קלרה או בגרמניה.
ינון אל רועי:
הם לא יבואו לעבוד כאן בשביל משכורת של 500$.
ינון אל רועי:
אנחנו חושבים שזה חייב לבוא בבקרה מראש.
ינון אל רועי:
צריך להגדיר כללי בקרה מדויקים לעניין ואני חושב שיש לנו פה שותפים מכובדים שיעמדו מאחורי העניין הזה.
ינון אל רועי:
כמובן שאנחנו צריכים לראות איך מדינת ישראל ממשיכה בתוכנית להגדיל את כמות המוכשרים באוניברסיטאות.
ינון אל רועי:
אם משרד העבודה יבוא עם תוכנית חדשה בעלת מעוף, אז כמובן שהיא גם תעזור.
יורי שטרן:
האם למשרד המשפטים יש עמדה בעניין?
שי סומך:
אני לא נוקט עמדה בשאלה האם צריך להביא עובדים זרים לתחום ההיי-טק, או לא?
שי סומך:
אבל אם יוחלט, אני רוצה להפנות את תשומת הלב לנקודה חשובה והיא נושא הניידות.
יורי שטרן:
הוועדה נגד המשטר הקיים שבו העובד צמוד למעסיק.
שי סומך:
אני לא רוצה להתייחס גם לזה, אבל אני אומר שזה יכול להיות הרבה יותר בעייתי לאמץ את מדיניות הניידות הנוכחית לענף ההיי-טק, כי אז זה אפילו יכול לגרום להגירה של עובדים לניו-יורק.
שי סומך:
זה יכול להוריד שכר.
עמי אראל:
כדי לפתור את הפער של השנתיים שלוש אנחנו באנו בהצעה לשלם 50 אלף שקל פר קבלת רשיון למשך שנתיים.
עמי אראל:
לאלף עובדים זה חמישים מיליון שקל וזה יותר כסף ממה ששמעתי עד שעומדים להקדיש לנושא הזה.
יורי שטרן:
אנחנו נחזור לזה.
יוסף יצחק פריצקי:
עמי, האם אתה יכול לומר לנו בכמה עובדים ובאלו רמות מדובר?
עמי אראל:
בראש ובראשונה חסרים ראשי צוותים.
עמי אראל:
אני ועוד שני נציגים של חברות נפגשנו עם מר שוחט ואני אמרתי כי אני מגייס 500 מהנדסים בשנה.
עמי אראל:
כך אמרו גם השניים האחרים.
עמי אראל:
זה לבד 1.500 איש שצריכים לגייס היום לשנה הקרובה.
עמי אראל:
בתי הספר מוציאים היום סדר גודל של קצת פחות מ- 3,000 אנשים בשנה.
עמי אראל:
כלומר, יש פה פער של אלפיים איש כל שנה.
עמי אראל:
אם תשאל מישהו אחר בתעשייה הוא יאמר לך שהפער יותר גדול.
עמי אראל:
יש כרגע כמה אלפים של אנשים שחסרים כל הזמן.
עמי אראל:
על זה מתווסף כל שנה עוד אלפיים.
עמי אראל:
בשביל להתחיל למלא את הבור הזה אנחנו אמרנו שאנחנו צריכים אלף-אלפיים ראשי צוותים.
יוסף יצחק פריצקי:
איש צוות הוא מהנדס?
עמי אראל:
זה מהנדס עם שלוש שנות ניסיון, שעל הצוות שלו אתה יכול להדביק מוסב אחד.
עמי אראל:
בחור שגמר הכשרה לא יכול להוביל צוות.
עמי אראל:
זה כמו שלא תיתן לסטאז'ר לעשות ניתוח מוח.
סא"ל איציק גורביץ':
נוסף למיצוי האוכלוסייה היהודית והישראלית לאיוש משרות של אנשי צוותים ואנשי תוכנה, אנחנו ממליצים שבמקום העסקת עובדים זרים מהודו, יש לחפש פוטנציאל של עובדים בקרב האוכלוסייה הפלשתינית.
סא"ל איציק גורביץ':
הם טוענים שיש להם עודף של עשרת אלפים עובדים ברמה זו או אחרת.
סא"ל איציק גורביץ':
אני לא בטוח שאנחנו מדברים על אותם מקצועות.
סא"ל איציק גורביץ':
אני מציע שלאור המחיר החברתי הגבוה של העסקת עובדים זרים בארץ והסיכוי שהם יישארו כאן, יש חלופה שהיא נוחה.
יורי שטרן:
האם האירועים האחרונים בארץ לא מערערים אצלכם את ההנחה שהעובד הפלשתינאי עדיף מעובד זר?
סא"ל איציק גורביץ':
יש החלטה של ראש הממשלה מאתמול לפתוח את השערים ולהכניס את הפועלים לעבודה.
סא"ל איציק גורביץ':
הפועלים נכנסו לעבודה, הם עובדים ולא שמענו על בעיות במפעלים.
סא"ל איציק גורביץ':
אנחנו מניחים שמי שבא לעבוד לא זורק אבנים משום שיש לו איזשהי מחויבות.
סא"ל איציק גורביץ':
זהו מקור פרנסתם היחיד.
סא"ל איציק גורביץ':
בכל מקרה, להערכתי יש פוטנציאל לפחות לטווח הקצר ואם רוצים לסגור את הפער יש לבחון את החלופה הזו.
סא"ל איציק גורביץ':
אנחנו יכולים לקשר בין אנשי התעשייה בארץ עם האנשים הרלוונטים ברשות הפלשתינית.
יוסף יצחק פריצקי:
יש לך הערכה כמה אנשי תוכנה יש שם?
סא"ל איציק גורביץ':
אני לא יכול למדוד.
סא"ל איציק גורביץ':
הם טוענים שיש הרבה.
סא"ל איציק גורביץ':
אני פוגש יום יום אנשים בעלי השכלה גבוהה שלמדו באוניברסיטאות טובות בארצות הברית ורמת האנגלית שלהם היא גבוהה מאוד.
עמי אראל:
אני נפגשתי עם גורמים שנים ולפני כמה זמן היה גם כנס גדול של מכון פרס ואני יכול לומר לכם שבודדים מגיעים.
עמי אראל:
שמעתי כי יש הרבה משכילים, מהגדה בעיקר, שעובדים בארצות חוץ כרגע ומנסים להחזיר אותם הביתה.
עמי אראל:
אני מאמין גדול בשוק חופשי, אם היו אלפים רבים של אנשים אז הם היו כבר מגיעים.
יורי שטרן:
בענפי הבנייה והחקלאות מעסיקים פלשתינאים ללא רשיון, אבל מה קורה עם העסקת פלשתינאים בבתי תוכנה?
יורי שטרן:
האם מעסיקים אותם עם רשיון?
סא"ל איציק גורביץ':
חברות תוכנה מנהלות בצורה מסודרת ספרים.
סא"ל איציק גורביץ':
אני לא מכיר חברת תוכנה שתעסיק עובד ללא רשיון.
סא"ל איציק גורביץ':
אנחנו חושבים שיש פוטנציאל בקרב האוכלוסייה הפלשתינאית ויש למצות אותו.
סא"ל איציק גורביץ':
אני חושב שזה חיובי ותורם.
סא"ל איציק גורביץ':
צריך להסתכל לטווח ארוך ולבדוק עם איזה עובדים אנחנו נשארים בארץ?
סא"ל איציק גורביץ':
האם אנחנו נשארים עם עובדים שנשארים בתחנה המרכזית או עם עובדים שחוזרים כל יום הביתה.
עמירם שור:
אנחנו עושים טעות בכך שאנחנו כל הזמן מזכירים את ההודים כשאנחנו מדברים על עובדים זרים בענף.
עמירם שור:
השגריר ההודי פנה אליי ושאל: מדוע אתם נגד ההודים?
עמירם שור:
אנחנו צריכים לדבר על עובדים זרים באופן עקרוני ולא להזכיר בכל הזדמנות את ההודים.
עמירם שור:
אנחנו לא נגד ההודים.
עמירם שור:
סא"ל גורביץ', אני עזרתי לפלשתינאים להקים את ארגון בתי התוכנה שלהם.
עמירם שור:
אתה מתרשם מזה כי אתה רואה את המנהלים שלהם שאולי סיימו את לימודיהם בארצות הברית, אבל אתה לא רואה את בית התוכנה.
עמירם שור:
למנהל הזה יש שלושה או ארבעה אנשים וזה כל בית התוכנה.
עמירם שור:
זה לא יושיע את ישראל.
עמירם שור:
שמענו את שר התעשייה והמסחר שלהם אומר:
עמירם שור:
אנחנו בעניין הזה לא הולכים להיות שואבי מים וחוטבי עצים שלכם.
עמירם שור:
אתם רוצים תבואו אלינו ותעשו את העבודה אצלנו.
עמירם שור:
בעיקרון, זהו הפתרון בשלב הזה לדעתי.
עמירם שור:
כל תוכניות ההסבה שעושים הן לא פתרון מהיום למחר.
עמירם שור:
הבעיה היא עכשווית, ולא עתידית.
עמירם שור:
עמי מנסה להסביר שהרגע חסרים אנשים וזה מצר את הפוטנציאל של היצור וזה גם פוגע ביכולת של התעשייה להגדיל את היצוא.
עמירם שור:
זאת הפגיעה המוחשית והאמיתית שפוגעת כבר בכלכלת ישראל.
עמירם שור:
ממשלת ישראל תכננה כמה דברים שצריך לברך עליהם.
עמירם שור:
ממשלת ישראל עשתה למען תעשיית ההיי-טק.
עמירם שור:
למשל, חוק המו"פ באמצעות המדען הראשי.
עמירם שור:
קמה חברה בשם "יוזמה" שהביאה תרבות חדשה.
עמירם שור:
הטענה נגד התעשייה שהיא לא עושה מספיק בעניין הזה היא טענה חסרת כל בסיס משום שיש דבר שהוא בתשתיות ויש דבר שהתעשייה צריכה לעשות אותו.
עמירם שור:
חינוך הוא נושא תשתיתי.
עמירם שור:
לא התעשייה צריכה לעשות אותו.
עמירם שור:
חומר הגלם של תעשיית ההיי-טק זה ההון האנושי.
עמירם שור:
מי שתכנן את יוזמה ואת חוק המו"פ היה צריך לתכנן גם את החינוך מגן הילדים.
עמירם שור:
בשבוע שעבר נפגשתי עם המדען הראשי.
עמירם שור:
משרד העבודה הכין עבודה סטטיסטית ואני לא יודע עד כמה ניתן לסמוך עליה.
עמירם שור:
בכל מקרה היא עושה רושם טוב.
עמירם שור:
הוא קבע שחסר היום אלפיים איש שלהם כנראה צריך לתת פתרון.
עמירם שור:
זאת אומרת, זו הפעם הראשונה שגורם כלשהו בא וזרק מספר.
עמירם שור:
עד עכשיו זרקו באוויר מספרים כמו עשרת אלפים וחמשת אלפים.
עמירם שור:
עשו זאת על מנת לעורר את הבעיה.
עמירם שור:
אני נמצא בתחום הזה כארבעים שנה ודאגתי היא שאנחנו עשויים להרדים את המדינה בשמירה, כי אם המדינה לא הייתה נרדמת לא היו חסרים היום אנשים.
עמירם שור:
המדינה הייתה מתכננת מסלולים מקבילים לכל הרעיונות הטובים שלה ובכללם גם החינוך הטכנולוגי, אבל היא לא עשתה את זה והיום חסרים אנשים.
עמירם שור:
אנחנו אומרים כי למרות שהושקעו הרבה מאוד כספים בקורסי הסבה, אנחנו לא מקבלים את האנשים משום שכולם מחפשים אנשים עם ניסיון.
עמירם שור:
כאשר יש מצוקה בענף אז אין אפשרות ששלושה עובדים יעסקו בחניכה ובהדרכה של אדם שאין לו ניסיון והתוצאה היא שדוחים אנשים שאין להם ניסיון למרות שהם באים עם תעודות ולמרות שהמדינה השקיעה בו כסף.
עמירם שור:
יש במדינה אלפי אנשים שהושקע בהם כסף והם לא התקבלו לעבודה.
יוסף יצחק פריצקי:
אז מה הם עושים?
עמירם שור:
או שהם מקבלים דמי אבטלה, או שהם עוסקים בתחומים שהם לא רוצים לעסוק בו.
עמי אראל:
בסופו של דבר הם מגיעים, אלא שלוקח להם יותר זמן.
עמירם שור:
התקיימה ישיבה אצל מנכ"ל משרד העבודה והרווחה ודיברנו על כך שקודם כל צריך להבטיח קודם כל שהקורסים יהיו באיכות וברמה שהתעשייה צריכה ויש נכונות של משרד העבודה להתייעץ עם אנשי התעשייה ולא לבצע סתם מהלכים.
עמירם שור:
עם זאת, צריך גם לבדוק שהאנשים באמת נקלטים בעבודה ולעשות מעקב אם הם נקלטו כי אחרת משקיעים כסף לריק.
עמירם שור:
אני מנסה לעשות מאגר של ערבים ישראלים שהם מהנדסים בוגרי הטכניון שמדינת ישראל השקיעה בהם ואין להם תעסוקה.
עמירם שור:
בואו נעשה גם להם הסבה לתחומים שלנו.
יורי שטרן:
למה הם לא מגיעים למקומות העבודה?
יורי שטרן:
הרי יש הרבה מודעות בעיתונות.
עמירם שור:
בישיבה האחרונה עם משרד העבודה ביקשתי כי המודעות יפורסמו גם בשפה הערבית.
עמירם שור:
ערבים קוראים עיתונות ערבית ולא ישראלית.
עמירם שור:
אנחנו הגשנו הצעה לשר האוצר שבה אמרנו שאנחנו מוכנים לקלוט בתעשייה אלף אנשים שעברו הסבות של משרד העבודה, או כל הסבה של מוסד מוכר, ובתנאי שניכנס לתוכנית חניכה בת שנתיים.
עמירם שור:
בשנה הראשונה הם יקבלו את הכסף הנדרש מתקציב המדינה, ובשנה השנייה אנחנו מתחייבים להמשיך להעסיק אותם ולשלם להם גם את השנה השנייה.
עמירם שור:
ההנחה היא שהם יצליחו ויישארו לתמיד.
עמירם שור:
אנחנו אומרים שתוכנית כזו צריכה לעלות עשרים אלף לדולר לאדם.
עמירם שור:
מקובל בתעשייה כי הכשרה של מקום עבודה לעובד יציב בעבודה עולה כמאתיים אלף דולר.
עמירם שור:
כלומר, אנחנו מבקשים עשרה אחוז מזה כדי לקחת אלף אנשים שהמדינה השקיעה בהם כסף ושהם לא עוסקים בתחום שבו הם הוכשרו, ולהכניס אותם לתוך התעשייה.
עמירם שור:
בדרך כלל לא מדובר באנשים שעברו את התוכנית של הטכניון.
עמירם שור:
אנחנו אז מיינו מיון קפדני מאוד ורק המצוינים הוכשרו ונקלטו בתעשייה.
ינון אל רועי:
זה לא עונה לבעיה כי גם התעשייה וגם מוסדות הלימוד לוקחים רק את הנתח העליון של המוכשרים.
עמירם שור:
אני מדבר עכשיו על עולים חדשים מהנדסים שעברו קורסי הסבה והם בגילאי ארבעים-חמישים.
עמירם שור:
אני מדבר על בוגרי צה"ל שהם לא כל כך נקלטים בקלות כי היום כולם רוצים להעסיק רק צעירים.
עמירם שור:
הם אולי לא יהיו מנהלי פרוייקטים, אבל יש היום אלף אנשים שהיו פותרים את החוסר באלפיים עובדים.
עמירם שור:
כדי שזה יקרה צריך לקבל את התקציב הזה שיעודד.
עמירם שור:
אנחנו כבר החלטנו שאנחנו מוכנים לעשות את המעשה הזה.
יורי שטרן:
נניח והיו נותנים היום שלושת אלפים אישורים, האם המאמץ הזה לאתר אנשים ולעשות חונכות, היה נחלש?
יורי שטרן:
האם הפתרון הזמני ירגיע את התעשיות?
עמירם שור:
לפחות פלח אחד של השוק.
עמירם שור:
יש לנו שתי תעשיות.
עמירם שור:
יש את תעשיית ההיי-טק ויש את תעשיית התוכנה.
עמירם שור:
בתעשיית ההיי-טק למעלה מ- 50% הם מהנדסי תוכנה ולא מהנדסי חומרה.
עמירם שור:
התעשייה מתחכמת את עצמה על ידי התוכנה ולאו דווקא על ידי החומרה ולכן יש משיכה כבדה מאוד בין אנשים שעובדים בתעשיית התוכנה פרופר לתוך תעשיית ההיי-טק ובעיקר לתוך תעשיית ה-סטארט אפ.
עמירם שור:
יש היום אלפי אנשים שהם סטארט אפים שהם בעצם יצרו את הבעיה הגדולה של המחסור משום שהצעירים חולמים חלומות לעשות כסף , ושם את האופציות, ואז הם מוותרים אפילו על משכורות גבוהות בהתחלה כדי להיות שותפים לפוטנציאל עתידי שמובטח להם על ידי אופציות.
עמירם שור:
למרות ההכשרה המקצועית שנעשית ברמה הגבוהה באוניברסיטאות, המחסור עדיין שומר על יציבות.
עמירם שור:
אני בא ואומר כי אני יכול לתת פתרון הרגע בהסכמה של שיתוף פעולה עם הממשלה לאלף אנשים בשמונים מיליון שקל.
יורי שטרן:
האם התוכנית הזו הוצגה לממשלה?
עמירם שור:
התוכנית הוצגה לשר האוצר ולראש הממשלה.
עמירם שור:
לא היה דיון עם ראש הממשלה אבל כן היה עם שר האוצר.
יורי שטרן:
אנחנו רואים את הנושא הזה כשני קווים שצריכים להיפגש.
יורי שטרן:
קו אחד זה הקו של גיוס פנימי והכשרות, והוא אמור לספק תשובות נניח בעוד שנה-שנתיים.
יורי שטרן:
הקו השני הוא הקו של הביקושים, הקיבולת והצרכים הנוכחיים.
יורי שטרן:
נניח ואנחנו אומרים היום שכן כדאי לתת לתעשייה מספר מסוים של רשיונות כדי שהיא תוכל לגייס מומחים מחו"ל, בתקווה שאת המאמץ הזה להכשיר קאדר מקומי ולאתר אנשים מתאימים בין העולים ובין הותיקים, בין בארץ ובין בחו"ל, ימשך.
יורי שטרן:
האם המאמץ הזה לא ייחלש כתוצאה מכך שיהיה פתרון זמני.
יורי שטרן:
הרי בסך הכל העסקים לא חייבים לראות את הנושא בפרספקטיבה לאומית.
יורי שטרן:
העסקים דואגים לעצמם וזה נורמלי.
עמירם שור:
אתה צודק במאת האחוזים.
עמירם שור:
זוהי הדאגה הכי רצינית כי זה יכול להרדים את כל אלה הדואגים עכשיו מפני שאף אחד לא יצעק אז.
עמירם שור:
היום צועקים כי חסר, אבל יתכן ואף אחד לא יצעק מחר.
עמירם שור:
אני מציע לאמץ את הרעיון שאנחנו הגשנו כי הוא יכול לפתור חלק מהבעיה לפחות בחלק מהתעשייה.
יוסף יצחק פריצקי:
האם יש לך נייר כתוב בנושא הזה?
עמירם שור:
יש.
יוסף יצחק פריצקי:
הוועדה מבקשת לקבל העתק מהנייר הזה.
יורי שטרן:
האם אלף אנשי תוכנה פותרים את המחסור?
עמירם שור:
תהיה חובה לקליטת אלף אנשים.
יורי שטרן:
הוא מדבר על כך שהממשלה תממן את תקופת הסטאז' לאותם אנשים שכבר סיימו כל מיני קורסים והכשרות, ולא נקלטים לעבודה כי הם לא עוברים את המחסום הזה של דרישת ניסיון.
עמי אראל:
אני מבין את ההיגיון שבזה, אלא שאני תמיד חושש מהניצול שבזה מצד המעסיקים.
יורי שטרן:
אתה חושש מזה שהמעסיקים ייקחו את העובדים האלה לשנה ואז יזרקו את העובדים.
עמירם שור:
לא.
עמירם שור:
תהיה כאן התחייבות.
עמירם שור:
עמי, באותה מידה שאני מאמין לך שאתה תיתן 50 אלף שקל ולא תברח מזה, אז גם תאמין לתוכנית הזו.
עמירם שור:
אני בכל זאת חושב שצריך לפתור בצורה מסוימת את הבעיה העכשוויות והמיידית, בהיקף מאוד מאוד מוגבל ומבוקר, ובתנאי שמדינת ישראל יודעת לעשות זאת.
עמירם שור:
הרי לא אני איבדתי את השליטה על עובדים זרים.
עמירם שור:
המדינה איבדה את השליטה.
יורי שטרן:
מבחינתי גם אם יישארו פה אלף אנשים משכילים ממדינות כלשהן, אני לא רואה בזה טרגדיה.
יורי שטרן:
אלא שהפחד שלי הוא מכך שזה פשוט יחליש את כל אותם המאמצים שסוף סוף התחילו לצוץ.
יוסף יצחק פריצקי:
יורי, הלחץ הזה ייפתר כי אנשי התעשייה לא יחכו.
יוסף יצחק פריצקי:
הם יעבדו בקפריסין, בהודו ובפורטוגל.
יוסף יצחק פריצקי:
זאת אומרת, מה שיקרה הוא שבסופו של דבר הלחץ ייפתר, אלא שהוא ייפתר בצורה אחרת.
יורי שטרן:
השאלה היא האם אנחנו מסוגלים ליצור מנגנון שבהורדת הלחץ המיידי ידע להבטיח המשך והגברה של כל התהליכים הרצויים.
יוסף יצחק פריצקי:
קודם כל צריך שיהיה תקציב.
יורי שטרן:
תקציב אפשר לבזבז בקלות.
יורי שטרן:
הרי הייתה לנו הכשרה אין סופית לאורך שנים, וכמעט ולא היה מעקב לגבי ההשמה.
עמירם שור:
התעשייה משקיעה הרגע בזה הרבה מחשבה וזמן, והיא לא משאירה זאת רק למדינה.
עמירם שור:
יש תוכנית לקדם תלמידי תיכון משלוש יחידות, לחמש יחידות במתמטיקה.
עמירם שור:
כלומר, לא מפקירים את העניין הזה.
עמירם שור:
אני חושב שבמאגר האנשים עליהם יש לחשוב, יש לתת את הדעת גם על מאגר של אנשים מירדן.
עמירם שור:
יש היום מהנדסים בירדן שעשו עבודה יוצאת מהכלל ואני אומר זאת על סמך ניסיון.
יורי שטרן:
לפני שאתה עוזב את הישיבה אני רוצה לשמוע ממך מה היית רוצה לכלול בהמלצת הוועדה.
יוסף יצחק פריצקי:
אני קודם כל רוצה לראות את הדוחות האלה.
יוסף יצחק פריצקי:
יורי, אני מציע שלא תסכם את הישיבה, ונקיים ישיבת המשך לאחר שנקרא את הנייר.
יוסף יצחק פריצקי:
מסתובבות כאן ניירות שלא אני ולא אתה קראנו אותם.
יוסף יצחק פריצקי:
אם נקרא אותם נשכיל יותר.
יורי שטרן:
אולי נקיים ישיבה משותפת עם תת הוועדה לנושא ההיי-טק בוועדת הכספים.
יוסף יצחק פריצקי:
לא, הם עוסקים בנושא מימון ומיסוי.
יורי שטרן:
בפעם הבאה אני רוצה לקיים ישיבה עם הוועדה המשולשת ואולי גם עם מנכ"לי המשרדים שאמורים לטפל בנושא הזה.
יורי שטרן:
אתה אולי לא היית פה כאשר דובר על כך שהוקמה ועדה של משרדי התעשייה, העבודה והקליטה, לטפל בבעיות בענף ההיי -טק, ויש להם מנדט די צנום.
יוסף יצחק פריצקי:
אני מציע לא לסכם כי נסכם יעזבו את זה.
יוסף יצחק פריצקי:
בוא נמשיך.
הרצל גדז':
לפני שמדברים על העסקת עובדים פלשתינאים או עובדים ירדנים בענף הזה ,אני מציע שישקלו את הרעיון להקים את מפעלי ההיי-טק בפריפריה.
הרצל גדז':
אני לא מציע להביא את מפעלי ההיי-טק לא לגוש דן ולא לתל-אביב משום שבכך לא פתרנו את הבעיה.
עמי אראל:
למה זה חשוב לך?
הרצל גדז':
זה חשוב, מפני שאני חושב שאותן שכבות חלשות ימשיכו להיות שכבות חלשות.
הרצל גדז':
אני מדבר פה בראייה לאומית ולא בראייה אינטרסנטית.
הרצל גדז':
חברות שיצאו לפריפריה נעזור להם גם בעובדים זרים, כדי שהם יצרו תשתית נוספת.
יורי שטרן:
אפשר ללכת על זה, אבל אני חושש שדווקא מבחינה חברתית זה לא כדאי, משום הזעם מתוך אותה אוכלוסייה חדשה שהיום לא מגיעה להיי-טק, וגם לא תגיע.
יורי שטרן:
אני מקבל את ההערה של עמירם ולא אומר עובדים הודים, אבל עובדים פקיסטנים כן ישתלבו בנוף החברתי בתל-אביב עם כל העובדים הזרים שיש בה, אבל לעומת זאת הם יבלטו מאוד באופקים ובשדרות.
יורי שטרן:
יש לעניין הזה שני צדדים.
הרצל גדז':
יש פאן אחד והוא שפריפריה נשארת פריפריה כל הזמן.
יורי שטרן:
אנחנו רוצים לשמוע עכשיו שני מומחים להכשרות ולחינוך.
יורי שטרן:
מר ברמן, בבקשה.
יוג'ין ברמן:
ההתמחות שלנו היא בהשלמת והוספת ידע למהנדסים.
יוג'ין ברמן:
הפתרון שנראה לנו הוא בהבאת עולים חדשים מברית המועצות שהם מהנדסים שעובדים שם בתעשיית ההיי-טק, כאשר יודעים מראש באיזה מפעל הם הולכים לעבוד.
יוג'ין ברמן:
שם המשחק כאן הוא ההסבה.
יוג'ין ברמן:
ההסבה יכולה להתחלק למיון והסבה שם במקום, והמשך הסבה מפעלית כאן בארץ.
יוג'ין ברמן:
זהו באופן כללי הרעיון.
יוג'ין ברמן:
אנחנו מדברים על יהודים ואנחנו בדיון עם לשכת הקשר שתעשה את העבודה.
יוג'ין ברמן:
מודל ההסבה פחות או יותר מגובש.
יוג'ין ברמן:
יש כאן תפקיד מאוד מאוד חשוב להדרכה מפעלית.
יוג'ין ברמן:
התעשייה צריכה להשתתף ברצינות בהיבט ההדרכתי כדי שהם יוכלו להתקבל לעבודה בצורה נורמלית.
יוג'ין ברמן:
הם עונים לדרישת הניסיון ולדרישות הידע.
יוג'ין ברמן:
אני לא בטוח, ואני מדגיש זאת, שהם מוכנים להיות ראשי צוות למחרת, אבל יש להם פוטנציאל להגיע לרמה הזו בזמן מאוד מאוד קצר.
יוג'ין ברמן:
הם יודעים אנגלית ברמה יחסית טובה ואני בטוח שהמשכורות כאן יספקו אותם.
יוג'ין ברמן:
אני חושב שזה יכול להיות פתרון אופטימלי למצב הנוכחי.
יורי שטרן:
האם אתה חושב שאפשר לגייס מתוך האוכלוסייה הקיימת פה את העובדים?
יוג'ין ברמן:
בהחלט.
יוג'ין ברמן:
לפי הסטטיסטיקות שקיבלתי, כנראה אין שום בעיה בלגייס.
יוג'ין ברמן:
אני יכול להעיד עכשיו שהרמה יוצאת מהכלל.
יוג'ין ברמן:
לא רק זה.
יוג'ין ברמן:
תהיה תרומה לאומית לפיתוח של תשתית יוצאת מהכלל.
יוג'ין ברמן:
אף אחד לא דיבר על זה.
יוג'ין ברמן:
אנחנו מדברים על מהנדסי אלגוריתמים.
יוג'ין ברמן:
לפי התיזה שלי מדינת ישראל צריכה לייצר אלגוריתמים.
יוג'ין ברמן:
לרוסים יש הכנה מתאימה לאלגוריתמים ועם קצת הדרכה והסבה הכללית אפשר להעסיק אותם.
יוג'ין ברמן:
זה נשמע לי הפתרון הטוב ביותר.
יוג'ין ברמן:
התנסיתי בפתרון כאלה.
יוג'ין ברמן:
אני כמעט בטוח שזה יכול להיות פתרון מוביל למצב העכשווי וזה גם יכול להיות פתרון לעתיד.
יוג'ין ברמן:
הפתרון הזה יכול להביא הון אנושי יוצא מהכלל.
יוג'ין ברמן:
ברגע שהם ידעו שיש עבודה הם באמת ירצו לבוא, כי זה הדבר החשוב ביותר עבורם.
יוג'ין ברמן:
אני עד שהרמה שלהם היא ברמה שלנו.
עמי אראל:
אנחנו עושים יריד תעסוקה לפני סוף השנה, תצטרפו לזה.
יורי שטרן:
היריד הוא אחד מהכלים השיווקים וזה לא תמיד הכלי הכי יעיל כי לא תמיד המועמדים יכולים להגיע ליריד, או שהם לא שמעו עליו.
יורי שטרן:
יוגי'ן התחיל לעבוד עם לשכת הקשר וכדאי לכם לשתף פעולה בנושא.
יוגי'ן ברמן:
אני ישבתי עם עמירם ואני חייב לו תוכנית עסקים מוגדרת.
יוגי'ן ברמן:
אני רוצה לומר כי המסגרת הכספית שעליה מדבר עמירם מספקת פיתוח פרוייקט שכזה.
קארו סגל:
בתור אדם שהתמחה במשך 17 שנים בנושא הכשרות להיי-טק, וכמי שהכשיר אלפי אנשים שעובדים היום בכל תעשיות ההיי-טק, אני רוצה לקבוע כמה דברים שאני מציע שתתייחסו אליהם כנתונים.
קארו סגל:
ראשית, לדעתי יש לנו היום בארץ מאגר של אנשים שמסוגל לפתור את רוב בעיות חוסר העבודה בענף ההיי-טק.
קארו סגל:
הנושא הזה אולי דורש פתרון משולב, ואני לא חושב שהבאת עובדים מומחים מבחוץ לצרכים נקודתיים תסתור זאת, אבל אנחנו צריכים לקחת בחשבון שאפשר להכשיר היום בארץ אלפי אנשים מוכשרים, אלא שזה דורש כמה תנאים.
קארו סגל:
תנאי אחד הוא תוכניות הכשרה מתאימות.