GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רמי הסמן:
אבל, בא ניקח מצב תיאורטי: מי שמעסיק עובד זר והוא עבריין בהעסקה שלו, אם הוא צריך ללכת לביטוח לאומי או לכל מקום אחר, ייקבע שהוא חייב ללכת לעשות לו ביטוח.
רמי הסמן:
הוא לא ילך לרשום את אותו עובד ואותו עובד לא ירצה גם שמעסיק ירשום אותו, כי הוא לא חוקי פה.
יורי שטרן:
מדובר פה על פוליסות פרטיות.
יורי שטרן:
הוא לא מסגיר את עצמו לחברת ביטוח פלונית.
יורי שטרן:
היא לא תדווח עליו והיא גם לא תבדוק בכלל אם יש לו רשיון.
יורי שטרן:
לכן, זה לא חייב לעבוד כך ואיפה שיש עבירה על החוק היא תכלול בהרבה מקרים גם את אותו עובד.
בועז לב:
אין ספק שבתחום הזה צריך פעילות הסברה מאוד נרחבת בקרב העובדים הזרים, כדי שיבינו מה הזכויות שלהם גם כשהם עובדים לא חוקיים.
בועז לב:
צריך להבין את זה.
רמי אדוט:
חברות הביטוח ינפיקו שתי פוליסות כמו שהן כבר עושות: האחת, לעובדים בעלי אשרה שתחפוף את התקנות, והאחרת, לעובדים חסרי אשרה.
רמי אדוט:
הם עושים זאת כבר עכשיו.
יורי שטרן:
החוק לא מבדיל, ולכן, אם הוא עושה ביטוח שמתחת לביטוח הרפואי הסטנדרטי, זאת עבירה.
נתן סמוך:
זה רק מוכיח, לענייננו, שגם מעבידים לא חוקיים דואגים להסדרת ביטוח רפואי לעובדים שלהם.
דובר:
הביקוש בא מהעובדים.
יורי שטרן:
חברים, אני מיציתי את הזמן שלי.
דנה אלכסנדר:
אני חושבת שעדיין נשאלת שאלה מאוד חשובה, מה קורה בתקופת הביניים?
דנה אלכסנדר:
כלומר, עד שייקבע אותו צו של שר הבריאות וייכנס לתוקף אנחנו מדברים על למעלה משישה חודשים, לפחות תשעה חודשים, אם לא שנה.
דנה אלכסנדר:
כרגע, המצב הוא שלמעבידים אין שום חובה בתחום ביטוח הבריאות ואז נשאלת השאלה האם משרד הפנים או משרד העבודה, שאחראים למתן ההיתרים, דורשים ממנו איזו שהיא התחייבות פנימית, כפי שנדרש בעבר, לבטח את העובדים בפוליסה שמקבילה לביטוח בריאות ממלכתי.
דנה אלכסנדר:
האם יש איזה שהוא ניסוח שייצור איזו שהיא מחויבות בתקופת הביניים?
יורי שטרן:
אני חושש שזה בלתי אפשרי, כי אין מאחרי המילים האלה פירוט.
דנה אלכסנדר:
אבל בכל זאת, זה ייתן איזה שהוא כלי לעובד שמועסק בתקופה הזאת.
יורי שטרן:
אתם יכולים לעשות משהו?
נתן סמוך:
לא בשלב הזה.
נתן סמוך:
ככל שהדברים ידועים לנו, המצב שהיה קיים לפני החוק הוא המצב שקיים היום, כל עוד התקנות האלה לא יוסדרו.
נתן סמוך:
הניסיון להעצים את זה קצת על ידי זה שאומרים שזה מקביל לחוק ביטוח בריאות ממלכתי הוא לא ניסיון מוצלח, בגלל שאין לו שום תוכן.
נתן סמוך:
אבל, היום המצב לא גרוע יותר מאשר המצב שהיה לפני כן.
דנה אלכסנדר:
יש דברים שמוחרגים היום מהפוליסה והם ממש "צועקים".
דנה אלכסנדר:
למשל: מחלה כרונית, סרטן, דברים שהם ברורים.
דנה אלכסנדר:
..
נתן סמוך:
היצעת בשלב הראשון לראות מה קורה עד התקנות ואחר כך לראות מה קורה בתקנות.
נתן סמוך:
אז אין טעם לחלק את זה לשני שלבים.
יורי שטרן:
מבחינה משפטית, יש לכם כוח במסגרת החוק הקיים לכפות...
נתן סמוך:
למשרד העבודה והרווחה יש את האפשרות להתנות את אישורי ההעסקה בהמצאת פוליסת ביטוח.
דלית רנרט:
הם עושים את זה.
דלית רנרט:
מי שפונה לקבל את האישור משירות התעסוקה, זה מצמצם את זה.
דלית רנרט:
הם מחתימים את הקבלנים.
דלית רנרט:
יושב כאן נציג הקבלנים והוא יכול להעיד שרובם חותמים על כתבי התחייבות מזה שנים בשירות התעסוקה, לספק ביטוח רפואי לעובדים הזרים.
דלית רנרט:
אני מניחה, שגם היום ממשיכים לחתום על כתבי התחייבות.
דלית רנרט:
אני חושבת שצריך היה להזמין לדיון הזה את הנציגים שלהם.
אפרים כהן:
ביום שני יש דיון יחד איתי בנושא ואני לא חושב שנוכל לחייב את שירות התעסוקה לפעול כל עוד אין תקנות.
יורי שטרן:
כל עוד אין תקנות הם יכירו בחלל ריק.
יורי שטרן:
זה רק מוכיח כמה שצריך לזרז את המאבקים האלה.
יורי שטרן:
אני חייב לסיים.
יורי שטרן:
מבחינת הילדים, יצא מכרז?
בועז לב:
יצא מכרז וקופת חולים מאוחדת היא זו שזכתה באופן עקרוני.
יורי שטרן:
היא זכתה או שהיא היתה יחידה?
בועז לב:
היא היתה יחידה וזכתה.
בועז לב:
אנחנו הולכים לעשות סידרת מהלכים, כדי להפעיל את זה כמה שיותר מהר.
נתן סמוך:
אמנם ועדת המכרזים של משרד הבריאות אמרה את דברה, ויחד עם זאת ועדת הפטור באוצר צריכה לתת את האישור הזה להצעה לפני סוף השנה.
יורי שטרן:
כמה זמן לדעתך ייקח להתחיל את זה?
נתן סמוך:
ברגע שאנחנו חותמים על החוזה עם קופת החולים הזוכה, זה אמור להיכנס 60 יום אחר כך ואנחנו נעשה את זה הכי מהר שאנחנו יכולים.
יורי שטרן:
מדובר על סוף השנה?
נתן סמוך:
לדעתי, לפני סוף השנה.
יורי שטרן:
אני מקווה מאוד שקיבלתם את הביקורת שלנו כדבר שדורש פעולה יותר נמרצת.
יורי שטרן:
אני מודה לכולם.
יורי שטרן:
בוקר טוב.
יורי שטרן:
זוהי הישיבה השנייה שאנחנו מקיימים בנושא הזה.
יורי שטרן:
הישיבה הראשונה התקיימה כתוצאה מפצצה תקשורתית שהייתה כאשר חברות ההיי-טק הכריזו על כך שהן זקוקות לעשרת אלפים עובדים נוספים שלא נמצאים בארץ ולכן הם מבקשים מהממשלה לאשר להם לייבא אותם מחו"ל.
יורי שטרן:
אנחנו כוועדה לענייני עובדים זרים בודקים את הסוגיות הללו של הכנסת עובדים זרים משני כיוונים.
יורי שטרן:
גם מצד תנאי העסקת העובדים הזרים, צורכיהם וצרכי המשק, וגם מצד הגנת התעסוקה הישראלית.
יורי שטרן:
לכן החלטתי בזמנו שהנושא הזה מספיק חשוב משום שכאן לא מדובר בפועלים פשוטים שהמובטלים שלנו לא רוצים לעבוד במקומם, למרות כל הדמגוגיה שמסביב, אלא באנשים שמיועדים לעבוד במקומות שיש להם ביקוש רב באוכלוסייה הישראלית.
יורי שטרן:
בדיון הקודם הוועדה הגיעה למסקנה שלא הגיע הזמן לענות לדרישת התעשיות ושאנחנו תחילה צריכים לנסות למצות כמה מהלכים שעליהם דיברנו וביקשנו שנציגי התעשיות יקיימו מגעים ויבדקו את הנושאים הללו.
יורי שטרן:
ראשית, אנחנו דיברנו על מיצוי פוטנציאל העולים האקדמאים שבהם מספר המובטלים, או מספר האנשים שהם לא מועסקים לפי מקצועם, הוא הכי גבוה.
יורי שטרן:
בנושא הזה התקיימו כמה מגעים בין נציגי המדענים או המהנדסים העולים לבין נציגי התעשיות.
יורי שטרן:
המהלך השני היה בתוך הארץ והוא היה מול תוכנית המחשבה שאותה יזם בזמנו משרד העבודה ואנחנו קיבלנו נתונים מנציגי המשרד שמפעילים את התוכנית הזו, שלפיהם רק משליש מבוגריה התקבלו לעבודה במגזר הזה.
יורי שטרן:
המהלך השלישי שעליו דיברנו היה אמור להיות כלפי חוץ בהבאת ארצה עולים או זכאי חוק השבות שעוסקים במקצועות המתאימים.
יורי שטרן:
כלומר, אם כבר מדברים על הבאת עובדים מחוץ לארץ, כדאי להביא עובדים לארץ שיש להם זכות להיות אזרחי מדינת ישראל.
יורי שטרן:
המהלך הרביעי עליו דיברנו היה ניצול אותם הסעיפים בנוהלים הקיימים שמדברים על הזמנת מומחים מחוץ לארץ, כי אנחנו עשינו הפרדה בין פועלי היי-טק לבין אנשים מומחים שיוצרים כאן תעסוקה נוספת, ואז דיברנו על-כך שבמסגרת הקיימת יש כביכול איזשהו מענה וביקשנו שתיבדק היכולת של המערכת לתת את המענה הזה בהיקפים גדולים יותר ובזמן קצר יותר.
יורי שטרן:
אני מציע שתחילה נשמע את נציגי התעשיות או המוסדות שהיו אמורים להיות מעורבים בהמשך הטיפול שיסבירו לנו איך הדברים התקדמו.
אפרים כהן:
למיטב ידיעתי עלה גם הנושא של ירידים להחזרת ישראלים הבייתה.
רפי ברנדר:
אנחנו פעלנו בכמה מישורים.
רפי ברנדר:
ראשית, הוקם צוות משותף למשרד העבודה והרווחה, משרד התעשייה, משרד הקליטה ואיחוד תעשיות האלקטרוניקה שתפקידו לטפל בקורסי הסבה לעובדים אקדמאים ולא אקדמאים בישראל לתעשיות האלה כאשר הקורסים חולקו לשלוש רמות.
רפי ברנדר:
ראשית, הסבת בוגרי הנדסה ומהנדסים לא מתחומי האלקטרוניקה לתעשיית האלקטרוניקה והתוכנה ובנושא הזה אנחנו מתקדמים הכי הרבה.
רפי ברנדר:
יש פה טיוטת מסמך שמחכה לחתימת מנכ"ל משרד העבודה והרווחה.
רפי ברנדר:
היה והוא יחתום אז אני מקווה שבימים הקרובים תתפרסם בעיתונות הזמנה לאנשים להשתתף בקורסים.
רפי ברנדר:
בשלב הזה אנחנו מדברים על שלושה קורסים בלבד שיכללו תשעים אנשים.
יורי שטרן:
מי יעביר את הקורסים?
רפי ברנדר:
האוניברסיטאות.
יורי שטרן:
האם האוניברסיטאות הן הגורם הטוב ביותר להכשרה להיי-טק?
רפי ברנדר:
הם הגורם הטוב ביותר.
רפי ברנדר:
מדובר בטכניון ובאוניברסיטת תל-אביב.
רפי ברנדר:
מדובר באותם גופים שמוסמכים היום לתת את התעודות.
רפי ברנדר:
ובכן, אנחנו מדברים על מקסימום תשעים איש, כאשר אחד התנאים כאן הוא ש-80% מהמתקבלים לקורסים יקלטו במפעלים לפני תחילת הלימודים.
רפי ברנדר:
אנחנו מקווים שבשלב השני יתקבלו יותר.
רפי ברנדר:
הרמה השנייה שנקבעה מדברת על הסבת אקדמאים אחרים.
רפי ברנדר:
זהו מהלך שמובל בעיקר על ידי משרד העבודה ואנחנו מחכים שהם יגישו תוכניות לימודים.
רפי ברנדר:
התעשיינים התחייבו לערוך יריד תעסוקה לאותם אנשים שיתקבלו לקורסים כדי שהמפעלים יחשפו אליהם והם יחשפו למפעלים.
רפי ברנדר:
תהיה גם הסבה ברמה ג' של מכללות טכנולוגיות וכל מיני מכונים והמכונים האלה יהיו אחראים להשמת כוח האדם.
נחום לנגנטל:
למה מדובר רק בתשעים אנשים בשלב זה?
רפי ברנדר:
כי גודל הכיתה האופטימלית יהיה בין עשרים לשלושים איש.
נחום לנגנטל:
נניח והיה תקציב למאה כיתות, האם יש לכם מספיק פונים?
עמי אראל:
אנחנו עושים זאת כדי להראות רצון טוב ושיתוף פעולה, ומתוך דאגה כי לא ברור עד כמה התהליך הזה יצליח.
יורי שטרן:
מהי יכולה להיות הסיבה לאי הצלחה?
עמי אראל:
אני נפגשתי עם ראש הממשלה מר אהוד ברק והוא אמר לי: "אני לא מבין למה אי אפשר לקחת מהנדס אלקטרוניקה שיודע אנגלית ולהפוך אותו למהנדס תוכנה לאחר 18 חודשים?
עמי אראל:
" אני עניתי לו שאני מהנדס אלקטרוניקה והאנגלית שלי מצוינת, אבל אני לא אהיה איש תוכנה לאחר 18 חודש.
עמי אראל:
הסבת אנשים היא עסק מאוד מאוד מסובך.
יורי שטרן:
כשאנחנו מדברים על תעשיית ההיי-טק, אנחנו מדברים גם על תעשיות האלקטרוניקה ולא רק על בתי תוכנה בלבד.
עמי אראל:
בוודאי.
עמי אראל:
אנחנו מדברים על מהנדסי תוכנה, מהנדסי אלקטרוניקה, ומהנדסי תקשורת.
עמי אראל:
אנחנו מדברים על כל האנשים הרלוונטים.
עמי אראל:
כאשר נפגשנו עם מר פרחי ממשרד העבודה ועם המנכ"ל סיכמנו שנעשה פיילוט כדי לא לבזבז כספים מצד אחד וגם כדי לא ליצור ציפיות אצל המוסבים, ובכלל כדי שלא נתייצב אחר כך כולנו מול שוקת שבורה.
עמי אראל:
כלומר, גם על דעת משרד העבודה יש לעשות את הפיילוט הזה על מספר מצומצם של אנשים כדי שנוכל להפיק לקחים.
יורי שטרן:
אני מבין שהקורסים האלה מיועדים לא רק לאנשים מובטלים?
רפי ברנדר:
הקורסים מיועדים לא רק לאנשים מובטלים.
רפי ברנדר:
התנאי יהיה לא עבודה או לא עבודה, אלא מהנדס.
רפי ברנדר:
יתרה מזאת, אם יהיה בקורס הזה אדם שלא זכאי לדמי אבטלה, משרד התעשייה והמסחר ייתן לו דמי קיום מכסף שמשותף גם לתעשיינים.
רפי ברנדר:
נושא גיוס עובדים מחו"ל.
רפי ברנדר:
פעם בשנה מתקיים יריד בארצות הברית להחזרת ישראלים, או אנשים שזכאים על פי חוק השבות לבוא לארץ.
רפי ברנדר:
נקבע כי השנה בסביבות חודש דצמבר יתקיים גם יריד ברוסיה, בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה והסוכנות, כאשר הפנייה תהיה שוב לאותם אנשים שזכאים על פי חוק השבות לעלות לארץ.
רפי ברנדר:
אותם אנשים ירואיינו על ידי שלושה מהנדסים מהתעשיות שהם דוברי השפה הרוסית והמכירים את המנטליות הרוסית.
רפי ברנדר:
המהנדסים האלה באים מחברות שחברות באיגוד והם יראיינו בשם כל התעשייה.
רפי ברנדר:
גם מנכ"ל האיגוד ייסע ליריד הזה.
רפי ברנדר:
נפגשנו עם נציג איגוד המהנדסים העולים במטרה לנסות לסייע.
רפי ברנדר:
התחייבתי שברגע שיהיו לנו עוד פרטים בנושא קורסי ההסבה נעביר להם אותם, כדי שהעולים חברי האיגוד הזה יוכלו להירשם לקורסים.
רפי ברנדר:
אמרנו שבשלב ב' יהיו קורסים יותר רחבים, לא רק למהנדסים, אלא נפתח את הקורסים גם לאקדמאים אחרים, ואנחנו נעביר להם את המידע כדי שהם יוכלו להפיץ אותו בין חבריהם ובין עולים חדשים אחרים, בין שהם עובדים ובין שהם בתת-תעסוקה, על מנת שהם יוכלו להשתתף בקורסים.
עמי אראל:
אנחנו עושים את הפעילות הזו בגלל שאני הבטחתי לך שאנחנו נעשה את זה, אבל אנחנו עושים עוד דברים.
עמי אראל:
נפגשנו עם שר האוצר ודנו בשני נושאים.
עמי אראל:
ראשית, הכשרת נערים בבתי ספר תיכוניים משלוש יחידות במתמטיקה לחמש יחידות במתמטיקה.
עמי אראל:
זהו פיילוט שאיגוד תעשיות האלקטרוניקה ערכה בשלושה בתי ספר בשנה שעברה והוא נחל הצלחה.
עמי אראל:
האיגוד הוציא על הפיילוט הזה סכום של שש מאות אלף.
עמי אראל:
לקחנו תלמידי תיכון וחיילים משוחררים וקידמנו אותם באמצעות הוראה של איגוד בוגרי הטכניון , ושילמנו להם עבור זה, משלוש לארבע יחידות מתמטיקה, ומארבע לחמש יחידות מתמטיקה.
עמי אראל:
ברור הוא כי לנו אין כוח לשאת בפרוייקט הזה בצורה לאומית.
עמי אראל:
כאשר נפגשנו עם שר האוצר לפני כחודש וחצי הובטח כי שהתוכנית הזו תופעל בצורה יותר מסיבית יחד עם משרד החינוך לאחר החגים.
עמי אראל:
הנערים האלה הם הצינור ממנו יבואו המהנדסים.
עמי אראל:
אותו דבר עם משרד העבודה, וכאן הנושא יותר מתקדם מכיוון שכפי שאני מבין משרד העבודה פטור או כמעט פטור מנושא התקציבים.
עמי אראל:
במסגרת משרד העבודה יקבלו חיילים משוחררים תגבור בלימודי המתמטיקה על מנת שהם יחזרו ויבחנו ברמה של ארבע-חמש יחידות מתמטיקה.
עמי אראל:
אנחנו עדיין נמצאים בדיונים עם ות"ת מפני שאחד האבסורדים הוא שעל מנת ללמוד היום מדעי המחשב באוניברסיטת תל-אביב יש צורך בפסיכומטרי של 750 נקודות.
עמי אראל:
טירוף.
עמי אראל:
האם ניקוד של 650 הוא לא מספיק טוב?
עמי אראל:
הרי האוניברסיטאות לא צריכות להשקיע כאן הרבה משאבים כמו שצריך בלימודי רפואה.
עמי אראל:
בתחום הזה יש צורך רק במחשב ובקו טלפון.
עמי אראל:
מסתבר כי לאוניברסיטאות חסר צוות זוטר.
עמי אראל:
אני עובד על כך שמספר התלמידים המתקבלים ללימודי המחשב באוניברסיטאות ישולש.
עמי אראל:
אני יכול בהומור לומר כי שני אנשים ביחד לא יכולים להגיע לציון של 750 נקודות בפסיכומטרי.
עמי אראל:
זה באמת אבסורד.
נחום לנגנטל:
זהו טרוף.
יורי שטרן:
מה ההבדל בין הקורסים שאתם יוזמים עכשיו לבין תוכנית המחשבה?
יורי שטרן:
ובכלל, מה בדקתם לגבי תוכנית המחשבה?
ינון אל רועי:
עיקר העניין הוא באיגום המערכות.
ינון אל רועי:
זוהי הפעם הראשונה ששלושת המשרדים המובילים בנושא הזה מנסים לעשות שיתוף פעולה גם ברמת איגום המשאבים, גם ברמת ההגעה למועמדים הפוטנציאלים מכל המגזרים שהיום היה יותר קשה להגיע אליהם.
ינון אל רועי:
אני לא מצוי בכל הפרטים של תוכנית המחשבה, אבל ברמה א' לפחות משרד התעשייה והמסחר ואיגוד תעשיות האלקטרוניקה ערכו שבעה קורסים.
ינון אל רועי:
למיטב ידיעתי כל המשתתפים בקורסים האלה מוסבים.
ינון אל רועי:
אנחנו משתפים פעולה בנושא הזה עם משרד העבודה ואנחנו ערוכים לקיים שבעה עד שמונה קורסים.
ינון אל רועי:
אנחנו קיבלנו פידבק מאיגוד תעשיות האלקטרוניקה לפיו נראה להם שיהיה היום ביקוש לשלושה קורסים מבחינת מועמדים, במידה ויהיה ביקוש יותר גבוה, אז אנחנו ערוכים לפתוח יותר קורסים.
נחום לנגנטל:
בכמה אנשים מדובר בערך?
ינון אל רועי:
אני לא יודע, אני לא מצוי במספרים.
יורי שטרן:
אם אתם אומרים שהקורסים שאתם מפעילים עכשיו לגבי השלוש יחידות, ממשיכים פחות או יותר את המסורת והם בנויים במתכונת שאתם כבר הפעלתם, ורוב האנשים הושמו במקומות עבודה, אז למה אתם רואים זאת שוב כפיילוט?
יורי שטרן:
אילו עוד תחומים אתם רוצים לנסות כאן?
רפי ברנדר:
רמה א' מדברת על הסבת מהנדסים וזה לא פיילוט.
רפי ברנדר:
אלו קורסים שרצים כבר שנה שלישית או רביעית והם ימשיכו לרוץ.
רפי ברנדר:
הפיילוט הוא ברמות ב' וג' שבהן לוקחים אנשים עם רמה השכלתית שונה, כמו בוגרי מדעי הרוח או מדעי החברה, ולהסב אותם.
יורי שטרן:
אם הקורסים של הסבת מהנדסים נערכים כבר שלוש שנים.
יורי שטרן:
והם מצליחים אז למה לא להרחיב את הקורסים האלה לסדרי גודל יותר גדולים?
רפי ברנדר:
המועמדים עוברים שני שלבי בחינות.
רפי ברנדר:
ראשית, האוניברסיטאות שמעבירות את הקורסים מעריכה את התעודות שיש לאנשים האלה והן מחליטות האם אנשים האלה מתאימים להסבה.
רפי ברנדר:
שנית, המועמדים צריכים לעבור מבחנים פסיכוטכנים שקובעים את רמתם.
רפי ברנדר:
אם יהיו יותר מועמדים מתאימים, יהיו יותר כיתות.
רפי ברנדר:
המודעות תפורסמנה שבוע הבא ואז נהיה כולנו יותר חכמים.
רפי ברנדר:
יש תקציב לעד שבע כיתות.
רפי ברנדר:
ההערכה כרגע שנובעת מניסיון העבר מדברת על כך שיהיו מועמדים שמתאימים לשלוש כיתות, כאשר שתי כיתות תהיינה להנדסת תוכנה, וכיתה אחת להנדסת חומרה.
רפי ברנדר:
אנחנו נשמח אם יהיו ארבע, חמש ושש כיתות.
יורי שטרן:
יש בארץ בערך 50 אלף אנשים בעלי השכלה הנדסאית שהם בגילאי עבודה.
יורי שטרן:
מתוך 50 אלף איש, עם האטרקטיביות של המשכורות הגבוהות בתעשיית ההיי-טק, ועם הצמיחה המהירה ללא השוואה לענפי תעשייה אחרים, למה אתם חושבים שיתאימו רק תשעים איש?
רפי ברנדר:
ניסיון העבר של שנתיים-שלוש שנים מראה לנו כי רק תשעים איש פונים.
יורי שטרן:
לדעתי זה עניין של שיווק.
רפי ברנדר:
אני לא חושב שהרבה מהנדסים שעובדים היום במקצוע מכובד ומרוצים מעבודתם יסכימו לעבוד במשך שמונה-תשעה חודשים בשכר מינימום.
רפי ברנדר:
זה לא כל כך אטרקטיבי עבורם.
רפי ברנדר:
הקורסים של הסבת אקדמאים הם קורסי יום מלאים ואי אפשר לעבוד תוך כדי תקופת הקורס.
נחום לנגנטל:
אני חושב שכל הניסיונות הם טובים, אבל נראה לי כי הם לא יביאו לכך שתהיה מסה קריטית של עובדים בענף הזה.
נחום לנגנטל:
אם באמת יש צורך בעשרת אלפים אנשי תוכנה, ואם אנחנו מאמינים שתעשיית ההיי-טק היא קריטית למשק כולו, אז או שעושים פה משהו הרבה יותר דרסטי במיצוי הכוח הפנימי במדינת ישראל, או בקרב יהודי העולם, או שיש צורך לפתח מסלול מקביל לזה ביבוא הזרים.
נחום לנגנטל:
אין כאן ברירה.
נחום לנגנטל:
הרי גם את אלה שאנחנו מסיבים עכשיו, נקבל לעבודה רק עוד שנה בתור אנשי תוכנה מתחילים ולא בתור אנשים מקצועיים עם הרבה ידע.
נחום לנגנטל:
אני חושש שהפתרון הוא קטן מידיי, והוא גם איטי מידיי.
נחום לנגנטל:
עד אז אנחנו יכולים לאבד את המערכת הזו.
נחום לנגנטל:
אם אתם אומרים שעל פי ההערכות המקצועיות שלכם בלתי אפשרי למצות יותר מהכוחות האלה אז אין מנוס.
נחום לנגנטל:
אנחנו לא נלך להתאבד על הענף הזה.
נחום לנגנטל:
הענף הזה הוא ענף שזקוק לחיים.
נחום לנגנטל:
השאלה היא באמת האם זה מה שקרה פה?
נחום לנגנטל:
כלומר, האם אנחנו חושבים שמדינת ישראל עושה את כל המאמצים למיצוי וכתוצאה מזה רק כמה עשרות אנשים יהיו מהנדסי תוכנה מתחילים בעוד שנה.
נחום לנגנטל:
הרי זה מה שיקרה פה.
נחום לנגנטל:
זה דל מאוד.
נחום לנגנטל:
אני אומר את הדברים האלה עם כל זה שאני נגד יבוא עובדים זרים בכל תחום.
עמי אראל:
אנחנו יושבים פה בוועדה של העובדים ואנחנו דואגים לעובדים, בונה פידה, ואנחנו מנסים לעשות מה שאפשר הרי אנחנו אזרחים של המדינה הזו.
עמי אראל:
זה לא דואג להיי-טק.
עמי אראל:
כל הויכוחים האלה אם דרושים עשרת אלפים או שמונת אלפים או חמש עשרה אלף הם לא רלוונטים.
עמי אראל:
אני אמרתי ואני חוזר ואומר.
עמי אראל:
האם אתם חושבים שמישהו באמת יביא מהנדס שהוא לא צריך אותו.
עמי אראל:
תתנו אלפיים רשיונות להביא עובדים זרים ותראו אם יקחו אותם.
עמי אראל:
מה כל הויכוחים האלה?
עמי אראל:
האם מישהו יביא מהנדס שהוא לא צריך?
עמי אראל:
תקראו את מודעות הדרושים בעיתוני סוף השבוע.
עמי אראל:
האם מישהו מפרסם מודעה בסכום של עשרים אלף דולר בכל יום ששי על מנת להרגיז מישהו?
עמי אראל:
עשינו יריד תעסוקה בארצות הברית והגיעו כמה עשרות אנשים.
עמי אראל:
אני הייתי במוסקבה לפני כשלושה שבועות כדי לבדוק את תעשיית ההיי-טק שם.
עמי אראל:
אתם יודעים במה זה ייגמר?
עמי אראל:
זה ייגמר בכך שאנחנו נעביר עבודת תוכנה לחברות במוסקבה.
עמי אראל:
במקביל לזה, יש חברה, שאינני יכול לומר את שמה, שהודיעה שהיא לכאן לא מעבירה את הפיתוח של הדגם החדש של הצ'יפ שלה כיוון שיש פה יותר מידיי תנודת עובדים.
עמי אראל:
במקביל לזה, אני לקחתי היום שמונה מהנדסים ישראלים והעברתי אותם לבוסטון, מסביבם יש עוד חמישים אנשי תוכנה מבוסטון.
עמי אראל:
אני גם יכול לתאר לכם מה שקורה עכשיו בהודו.
עמי אראל:
אף אחד לא יבנה אוהל מחאה מול הכנסת.
עמי אראל:
אני מקבל באהבה את מסלול הייסורים שאתם מעבירים אותנו כאן.
יורי שטרן:
זה לא מסלול ייסורים.
עמי אראל:
בסדר, אני מקבל את זה באהבה, אבל זה לא יפתור את בעיית ההיי-טק ואף אחד לא יצעק.
יורי שטרן:
מר אראל, ספר לנו עוד על הביקור שלך במוסקבה.
עמי אראל:
היה במוסקבה כנס גדול שבמהלכו פגשתי שניים-שלושה בתי תוכנה , ולא דיברתי רק עם נציגים של בתי תוכנה של יהודים אלא גם עם גויים, ואני אומר לך שאם אני צריך היום להתחיל להביא היום עובדים ארצה ולהסב אותם וכו' וכו', אז אני אעשה זאת כפעולה ציונית, אין ספק.
עמי אראל:
אבל אני לא יודע כמה יבואו.
עמי אראל:
יש שם בתי תוכנה שעובדים היום בשביל חברות אמריקאיות והם מוכנות בעבור שליש מחיר לבצע עבורנו עבודה.
עמי אראל:
כולנו יודעים כמה קשה להביא עובד לארץ, לקלוט אותו ואת משפחתו.
עמי אראל:
יותר קל לקחת בלוק של עבודה ולהעביר אותו לשם.
עמי אראל:
לדעתי בזה זה ייגמר.
עמי אראל:
אני כל הזמן משתדל שלא להיתפס כמאיים או כנביא זעם.
עמי אראל:
אני חושב שכל נציגי המשרדים פה יאמרו לך שאנחנו באמת משתפים פעולה, אבל אין פה שום ועדה שנקראת ועדת הכנסת לנושא ההיי-טק.
עמי אראל:
כתוצאה מכך אולי יהיו עוד כמה עשרות עובדים ואולי נביא כמה עולים מרוסיה, ובד בבד עם זה ההיי-טק הולך מפה בלי שום הפגנות ובלי שום צעקות.
עמי אראל:
תבינו את זה.
עמי אראל:
בואו נצא מהויכוחים האם דרושים עשרת אלפים או דרושים שלושת אלפים עובדים?
עמי אראל:
אני אומר, תנו אלפיים רשיונות לעובדים זרים.
עמי אראל:
בשעה זו שאתם ממררים לנו את החיים אני קורא שיושבים היום עם אנשים שמבקשים להביא לארץ פועלים זרים למגזרי החקלאות והבנייה, שכבר קיבלו הקצבות, ועדיין נותנים להם רשיונות, ומאתנו מבקשים לעשות כל מיני צעדים.
עמי אראל:
אנחנו עושים צעדים, אבל בינתיים הבעיה שלנו לא נפתרת.
עמי אראל:
יתרה מזאת, אני עושה את התפקיד שלי בהתנדבות והמטרה שלי הייתה לטפל בדיוק בנקודה שהיא הכי כואבת להיי-טק הישראלי.
עמי אראל:
הנושא הכי כואב למדינה הזו הוא שתעשיית ההיי-טק בורחת מהמדינה.
עמי אראל:
אני לא מצליח להעביר את המסר הזה, למרות שאנחנו הצענו 50 אלף שקל והקמת קרן עבור כל רשיון.
עמי אראל:
מדובר בחמישים מיליון שקל.
עמי אראל:
נקים ועדה ציבורית שתחליט במה להשקיע את הכסף, אם זה בעולים, אם זה בהסבות במה שאתם רוצים, אבל אף אחד לא מתייחס לזה.
עמי אראל:
להפך, אנשים כותבים מאמרים בעיתונות ואומרים לי שאני רוצה לדפוק את השכר של המהנדסים.
עמי אראל:
אין לי טיעונים חדשים, אבל אני אומר לכם שאתם פוגעים בלבו של העניין.
עמי אראל:
יכול להיות, הרי אנחנו חיים בעולם פתוח וברגע שפתחו את השוק ויש אפשרות להשקיע בחברות בחוץ לארץ, אז זה אפשרי.
עמי אראל:
אני היום יכול להעסיק אנשים בישראל או בכל מקום אחר בעולם.
עמי אראל:
בעבר הייתה בעיה להשיג גרין קארד לארצות הברית.
עמי אראל:
היום יש בערך מאה אלף ויזות כל שנה שמיועדות לעובדי היי-טק.
עמי אראל:
היום יותר מ-50% מהעובדים בעמק הסיליקון הם לא אזרחי ארצות הברית.
עמי אראל:
גם גרמניה נותנת כמה עשרות אלפים של ויזות בשנה.
עמי אראל:
כלומר, העולם הזה משתנה.
עמי אראל:
אנחנו צריכים לעשות כל מה שאפשר בשביל המדינה הזו, ואנחנו נעשה הסבות כמה שאפשר.
עמי אראל:
אנחנו מדברים על רשיונות של שנתיים, בואו תאמר לי האם מהנדס תוכנה שבא מהודו, רומניה או מרוסיה, ישטוף כלים בתחנה המרכזית ברגע שתוקף רשיון העבודה שלו יפוג?
עמי אראל:
האם איש תוכנה לא ירצה להיות על תקן לא חוקי בארץ.
עמי אראל:
אני מדבר על אלף-אלפיים מהנדסים לשנתיים ניסיון בעוד שיש בארץ 200-300 אלף עובדים זרים.
עמי אראל:
אלפיים מהנדסי תוכנה האלה לא יסכנו את מדינת ישראל.
יורי שטרן:
האם אתם ניסתם לעבוד עם שירות התעסוקה?
עמי אראל:
כדי ללכת לשירות התעסוקה צריך למלא ים של טפסים , ואני מכבד זאת, אבל קודם צריך למצוא את האדם המתאים, להכשיר אותו, להביא את התמונה שלו וכו' וכו' וכו', ואז אחרי שאתה משכנע אתה מקבל אישור להביא אותו.
עמי אראל:
זוהי באמת פרוצדורה שמיועדת לאיזה מומחה ספציפי.
נחום לנגנטל:
השאלה היא האם משרדי הממשלה ישבו והחליטו שאלו הממדים ונניח שנגיע לשבע כיתות?
עזרא ז'אנו:
רבותיי, המונחים האלה פשוט לא שייכים לעניין.
עזרא ז'אנו:
כשמדברים על גישת ממשלה, הגישה היא גישה מקיפה, סוחפת ועמוקה הרבה יותר.
נחום לנגנטל:
אם בסופו של דבר ההערכה היא שבעוד שנה אנחנו נראה אלף עובדים חדשים בענף ההיי-טק מגורמים מקומיים ומגורמים יהודיים בעולם, אז אנחנו צריכים להבין שכל המאבקים שלנו הם לא מאבקים ובואו נלחץ שיהיו פחות עובדים זרים בענף הבריאות או בענף החקלאות, ונלחץ שיהיו יותר עובדים בתחום הזה.
עזרא ז'אנו:
אתה אומר דברים של טעם, אבל בוא נסכים שצריך למשל לשאול האם צריך אלף עובדים בענף הזה כי יכול להיות שלא צריך אלף עובדים אלא מאה ועשרים עובדים.
עמי אראל:
האם מישהו יביא עובדים שלא צריכים אותם?
עזרא ז'אנו:
אני מאוד הולך עם הגישה של חבר הכנסת לנגנטל, אבל אני חושב שבאופן רציני ואחראי צריך לבדוק מה צריך?
עזרא ז'אנו:
כלומר, אני מדבר על מפת צרכים.
עמי אראל:
אני אומר לך שאנחנו מעריכים שיש צורך באלפיים עובדים.
נחום לנגנטל:
אני יושב ראש ועדת ההיי-טק בוועדת הכספים ואני מתבייש כל פעם שעמי ודייויד רובנר באים אליי ואומרים לי כי חסרים להם עובדים.
נחום לנגנטל:
הם לא היו בוכים ומתלוננים אם לא הייתה להם בעיה אמיתית בנושא.
נחום לנגנטל:
האם הם נהנים לפרסם מודעות?
רפי ברנדר:
את המיון לקורסי ההסבה אותם עומדים לפתוח עכשיו עושות האוניברסיטאות.
רפי ברנדר:
הן הגוף שיכול להעריך את התעודות.
רפי ברנדר:
אני לא יודע להעריך תעודה שמגיעה מחוץ לארץ.
יורי שטרן:
אתה מייצג את התעשיות שמבקשות כוח אדם.
יורי שטרן:
הארגון שאותו מייצג ליאוניד חי מפרוטות והוא הכין לכם מאתיים קורות חיים.
יורי שטרן:
למה אתם מבקשים ממנו לסכם עם האוניברסיטאות על המבחנים ?
יורי שטרן:
למה שלא תיקח את קורות החיים הללו ותטפל בהם?
יורי שטרן:
אני לא מבין את היחס הפקידותי הזה, לא במובן הרע של המילה.
עמי אראל:
אנחנו נפרסם מודעות בעיתונות הרוסית ונאמר מהן הדרישות שצריך.
עמי אראל:
אנחנו ניקח את החומר ונעבוד עם האוניברסיטאות שימיינו אותם.
יורי שטרן:
אני מבקש מכם שהמועמדים יקבלו תשובה ותאמרו להם כמה אנשים מתוך מאתיים המועמדים התקבלו.
עמי אראל:
יטופל.
יורי שטרן:
יש פה פער עצום בין המסה הגדולה של האנשים שלפחות רואים את עצמם כמעוניינים במקומות האלה, ובחלק ניכר של המקרים הם כן מתאימים לעבודה, ואתם אומרים שיש לכם צורך אז תעשו מאמץ שיווקי ותתייחסו להתנדבות כמו שצריך.
יורי שטרן:
אני בטוח שגם בערי הפיתוח, ולא רק בין העולים, יש אנשים מתאימים.
יורי שטרן:
בעיניי, זהו המבחן של כנות.
יורי שטרן:
אתם אמרתם לי שאתם צריכים מומחים בענף ואני ביקשתי מכם להעביר לי מכתב ובו פירוט הצרכים שלכם כדי שאוכל להעביר אותו לארגון של ארבעת אלפים סטודנטים יהודיים שהיה מוכן לעשות עבודה עבורכם, אבל במקום זאת העברתם מכתב שאי אפשר להבין ממנו כלום.
יורי שטרן:
ככה מחפשים עובדים?
אפרים כהן:
אדוני היושב ראש, אני חושב שלאור הדברים שאנחנו שומעים כאן, ואני מבין את המצוקה של עמי, אין מנוס אלא מלראות את הנושא הזה כמשימה לאומית ממדרגה ראשונה וכדי לראות את ענף ההיי-טק כמשימה לאומית יש צורך בצוות קבוע שיעסוק באיגום ובתיאום עם משרדי הממשלה השונים, וכן שיעסוק בבעיה הזו מכל ההיבטים, כולל נושא השיווק, ההסברה בקרב העולים ובכלל, הכשרה, ובכל הנושאים האחרים.
אפרים כהן:
הטיפול צריך להיות טיפול נקודתי ומרכזי מכיוון שאי אפשר שכל אחד יסחב את השמיכה לצד שלו ויאמר שהוא במצוקה.
אפרים כהן:
כולם במצוקה.
אפרים כהן:
לפני כמה זמן השתתפתי בישיבת ממשלה שדנה בנושא התמוטטות ענף הבנייה בישראל בגלל הפיגועים שהיו בזמנו ולצערי הרב, בגלל ההתרגשות הזו אנחנו נמצאים היום במצב מאוד מאוד קשה שבו יש היום 80-90 אלף עובדים זרים בארץ.
יורי שטרן:
אנחנו נעריך את הפתרון הזה מחדש לאור האירועים האחרונים.
יוסף יצחק פריצקי:
אני באתי לישיבה הזו בכוונה משום שפנו אליי כמה חברים שעובדים בתעשיית ההיי-טק והמצוקה היא מצוקה אמיתית ויש דרך מאוד קלה לפתור אותה.
יוסף יצחק פריצקי:
כיוון שהעיקר הוא בעבודת השירותים אפשר לעשות OUT SOURCING לחוץ לארץ.
יוסף יצחק פריצקי:
זה לא בעיה, אלא שהמשמעות של זה למדינת ישראל היא פשוט הרסנית.
יוסף יצחק פריצקי:
אנשים משקיעים בענף היי-טק במדינת ישראל כי למדינת ישראל יש עתודה שיכולה לעבוד בתעשייה הזו.
יוסף יצחק פריצקי:
למה אנשים משקיעים בפורטוגל?
יוסף יצחק פריצקי:
כי פורטוגל היא אחת המדינות שאמרה שהיא צריכה להתחרות בענף ההיי-טק ולפיכך היא נותנת מקלה במיסוי ועושה עוד צעדים, אבל היא בעיקר מעודדת אנשים במקצועות האלה.
יוסף יצחק פריצקי:
שירות התעסוקה מוציא קורסים כאלה ואחרים, טובים יותר וטובים פחות.
יוסף יצחק פריצקי:
האם שירות התעסוקה ערך פעם סקר ובדק כמה מהאנשים שהוא מכשיר מצאו מקצוע?
יוסף יצחק פריצקי:
איך שירות התעסוקה בודק את עצמו?