GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון סולומון: אז יכול להיות באמת התמקדות במנהלים.
שמעון סולומון: אני כמנהל, אם הייתי במוסד מסוים, הייתה לי מודעות מסוימת על משהו, גם מהכוח שלי וגם מהמקצועיות שלי השפעתי על האחרים, על העובדים שלי, בהכרח יהיה שינוי.
שמעון סולומון: לכן אני חושב, לצד, לא במקום, תוך כדי עבודה, אם תהיה התמקדות על הגופים המתאימים, כדי שאחר כך זה ייצור אפקט, למשל המנהלים ברמות שונות, אני חושב שזה יכול להיות נהדר, כי המודעות יכולה לבוא למעלה במקרה הזה ואני חושב שזה יכול להיות יעיל.
שמעון סולומון: לפי מה שאתה אומר, תשקול אם אתה רוצה להיות חברה בע"מ לתועלת הציבור, כי מכל הדברים שאתה אומר - - - לא בציניות, כשאתה בודק מה זה מלכ"ר, מה זה חברה בע"מ לתועלת הציבור וחברה עסקית, נראה לי, לפי מה שאתה אומר, לפי מה שאני שומע ממך כמנהל, חברה בע"מ לתועלת הציבור שהיא באמצע יכול להיות מלכ"ר, היא יכולה להיות חברה בע"מ, היא יכולה גם להחליט בעתיד להיות או פה או פה, וזה מאפשר לה גם גמישות בגיוס וכו', היא באמצע, אני חושב שיש מקום לשקול.
<דניאל חדד: אנחנו שוקלים עכשיו להפוך את כל אלה שמכניסים לנו כסף לחברת בת.
<דניאל חדד: זאת אומרת להיות תאגיד ציבורי שיש לו חברת בת ואז את כל הפעילות העסקית חברת הבת עושה, שיש לה הרבה יותר אפשריות שלנו אין, ואנחנו כאילו המנהלים שלה.
<דניאל חדד: יש גופים כאלה במדינה שהם תאגיד ציבורי שיש לו חברת בת ואז הם עוסקים כמו חברה עסקית לכל דבר, עם מע"מ ועם הכול, אבל זו החשיבה.
שמעון סולומון: לדעתי פה אתה תפספס.
<דניאל חדד: יכול להיות.
שמעון סולומון: אני בוועדת כספים ואנחנו נלחמנו כל כך הרבה עם כל החברות בת, אתה ישר תיכנס למשבצת, אם תרצה או לא תרצה, של חברה לא טובה.
שמעון סולומון: כלומר יש לך גוף, יש לך חברת בת, ישר, גם אם אתה טהור, גם אם אתה הבן אדם הכי טהור.
שמעון סולומון: אז אני אומר, תשקול את זה.
<דניאל חדד: אתה אומר חברה לתועלת הציבור.
שמעון סולומון: זה פותר לך הכול.
<דניאל חדד: אם אתה בוועדת כספים.
<דניאל חדד: איך שהוא אמר את זה אמרתי 'רגע, ועדת כספים, חכה'.
<דניאל חדד: אם היית אומר בהתחלה לא הייתי מתווכח בכלל, הייתי אומר לך מה שאתה רוצה, תגיד חברת בת, רעיון מצוין, הייתי לוקח אותך הצידה, מדברים קצת.
מיכל רוזין: שר האוצר הוא שלו.
<דניאל חדד: סתם, אני צוחק.
מיכל רוזין: אני רוצה להגיד קודם כל תודה, זה היה חשוב מאוד.
מיכל רוזין: אנחנו הרמנו את הכפפה שנשלחה לעברנו בכנסת ואני הבטחתי קשב בצורה יותר מעמיקה ואני חושב שזה מה שקרה פה.
מיכל רוזין: אני, דרך אגב, מסכימה איתך, הנושא של הפרטה בכלל בחברות ציבוריות הוא בעייתי, למרות שהמדינה מייבשת, אבל מצד שני הפרטה מובילה לדברים בעייתיים אחרים.
מיכל רוזין: כשאתה מכין לי את מצבת העובדים לגבי העובדות תצרף לזה גם שאלות לגבי עובדים ערבים, חרדים, מהקהילה האתיופית.
מיכל רוזין: זה מעניין אותי.
מיכל רוזין: אני לא רוצה שנפתח את זה עכשיו, אבל אני אשמח לדעת האם יש, כי אם אתה רוצה לפנות לאוכלוסיות מסוימות, אני חושבת שחלק גדול מהעניין זה גם מי פונה אליהם ואיך פונים והאם מכירים את השפה ומבינים את השפה ומה שאתה אומר לחברה חילונית, אתה לא אומר לחברה החרדית ומה שאתה אומר לחברה היהודית אתה לא אומר לערבים וכדומה וכדומה.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב.
<דניאל חדד: דרך אגב, התכנית היא לגייס שני חרדים.
<דניאל חדד: יש עשרה תקנים שקיבלתי אישור עליהם, עכשיו צריך רק מקור תקציבי, לגייס שני חרדים, לגייס שני בדואים, לגייס שני ערבים מוסלמים, בנוסף לאלה שיש לנו, כי אנחנו חושבים ואני דיברתי על המגזרים שאנחנו לא שם, אנחנו במקום הנוח, אנחנו לא מטפלים במקום הלא נוח, כדי לטפל במקום הלא נוח.
<דניאל חדד: המקום הלא נוח זה החרדים והערבים, שאנחנו לא שם.
<דניאל חדד: לגבי אתיופים, לדוגמה, המכרזים שלנו פתוחים ואנחנו מחכים שיבואו.
<דניאל חדד: הבעיה היא שאני לא יודע כמה ממוני בטיחות יש אתיופים.
שמעון סולומון: אין הרבה, אבל - - -
מיכל רוזין: בגלל שאתם עושים גם קורסים ולימודים, אני חושבת שראוי לקדם ולעודד ולתת אפילו מלגה ואז זו הדרך לקדם עובדים.
שמעון סולומון: יכול להיות לכם גם נוח, כי יש את הנושא של הייצוג ההולם.
<דניאל חדד: כן, אני מדבר על הייצוג הולם, של כמה אחוזים אתה צריך בתוך זה ואני נתתי תשובה שהכול פתוח.
<דניאל חדד: אני לא יכול לקבל עובד כשהוא לא בא.
שמעון סולומון: יש לנו כמה שעובדים במכון התקנים.
<חגית: יש לכם בכלל עובדים יוצאי אתיופיה?
<דניאל חדד: לא, בכלל, אף אחד לא פונה.
<דניאל חדד: הרי הכול זה מכרזים, אני תאגיד ציבורי, אני לא יכול להביא עובד להגיד 'טוב, בגלל שאתה אתיופי, בוא'.
<דניאל חדד: הוא צריך להתמודד במכרז והוא מקבל עדיפות.
<דניאל חדד: ברגע שהוא נכנס והוא שווה אז הוא מקבל עדיפות.
<שוקי דוניצה: החשיבות היא למדריכים, לא מזכירות או - - -
משה מזרחי: השאלה באמת, שמעון, איך מתרגמים את העניין של הנומרוס קלאוזוס.
משה מזרחי: האם מוסד כמו המוסד לבטיחות וגהות אמור לצאת בקריאה ליוצאי העדה האתיופית?
<דניאל חדד: לבוא לקורסים?
<דניאל חדד: דברו איתנו.
מיכל רוזין: הממשלה יצאה בקריאה ויש החלטת ממשלה, אז מן הראוי שגופים ממשלתיים ייצאו בעצמם בקריאה כזו.
שמעון סולומון: במקרה שלנו אתה צודק, יש לנו כל כך הרבה מועמדים, כל כך הרבה שאפשר ליצור את הקשר.
<דניאל חדד: אם תביאו לי אנשי קשר אנחנו נשמח לעבוד מולם.
<חגית: כשאתם מפרסמים את המכרזים אתם מציינים שזה מיועד ליוצאי אתיופיה או משהו כזה?
<דניאל חדד: לא, אנחנו לא יכולים, אסור לנו.
<חגית: למה?
<חגית: יש חברות שעושות את זה.
<דניאל חדד: אסור לי.
<דניאל חדד: אני תאגיד ציבורי סטטוטורי, אסור לי להגיד העדפות.
<דניאל חדד: אני יכול לתת העדפות כשכולם שווים, להגיד 'העדיפות עכשיו, אם אתה והיא, שניכם - - -
מיכל רוזין: אבל התחרות קשה, ביני לבין שמעון, היא בעייתית.
<דניאל חדד: אני לא רוצה להגיד מול מי.
<דניאל חדד: אני לא רוצה להגיד מי יותר קשה, אבל את יודעת מה?
<דניאל חדד: מולו ומול מזרחי.
מיכל רוזין: מי יותר מופלה, הוא כגבר אתיופי או אני כאישה אשכנזייה.
מיכל רוזין: לא ברור מי יותר מופלה, צריך לבדוק את העניין.
<דניאל חדד: אבל החוק מתיר לי רק לעשות את הדבר הזה, אם שניהם עונים על אותם - - -
שמעון סולומון: אתם חברה ממשלתית?
<דניאל חדד: לא, אנחנו תאגיד ציבורי.
<דניאל חדד: לא חברה.
<דניאל חדד: בגלל זה אסור לי לכתוב - - -
שמעון סולומון: אז אתה מסתמך על הנכונות שלנו.
<דניאל חדד: כן, אני אומר את זה חד משמעית.
מיכל רוזין: תעמיד אותו באתגר.
<דניאל חדד: תעמיד אותי באתגר.
<דניאל חדד: יש לך עד ה-1.9, אחרי זה תעמיד מישהו אחר באתגר.
<חגית: אה, אתה עוזב?
שמעון סולומון: יש כמה שעובדים במכון התקנים, באִיזֹו טסט, אלה אנשים ש - - -
מיכל רוזין: לדעתי המפתח זה גם להכניס לתכנית שלהם.
<דניאל חדד: מזרחי לא שמע את המשפט האחרון.
<דניאל חדד: היא שמעה, היא תיכף תגיד לו.
<חגית: הוא עוזב עוד חודש.
שמעון סולומון: אתה עוזב עוד חודש?
<דניאל חדד: ב-1.9.
מיכל רוזין: חפש להם מועמד אתיופי, זה מה שאני מנסה להגיד.
מיכל רוזין: עוד כמה דברים.
מיכל רוזין: אני רוצה בכל זאת לפתוח גם לכל מי שרוצה להגיד.
מיכל רוזין: קודם כל הנושא של בני נוער, לא דיברת על זה ואני חושבת שזה מאוד חשוב, יותר ויותר בני נוער עובדים בעיקר בחופשות, בחופשת הקיץ, אבל לא רק, גם במשך השנה.
מיכל רוזין: זה נושא שבעיניי הוא מוזנח לחלוטין.
מיכל רוזין: אני אומרת לך את זה בלי למצמץ.
מיכל רוזין: אני מנסה לקדם בכנסת כמה יוזמות לגבי בני נוער.
מיכל רוזין: את שר הכלכלה זה ממש לא מעניין, הוא אמר לי את זה בצורה ברורה, זה לא נושא שמעניין אותו, לא רואים את זה כאוכלוסיית יעד וזה נושא חמור.
מיכל רוזין: רק השנה נפצע קשה מאוד נער במפעל וגם על כך קיימתי דיון מהיר בוועדה לזכויות הילד.
מיכל רוזין: אז לנושא של בני נוער לא התייחסת.
מיכל רוזין: דבר נוסף, בתי ספר.
מיכל רוזין: יש את הנושא של חינוך והסברה לעתיד והחוצה ואיך נחנך את האוכלוסייה, אבל יש גם תאונות בבתי ספר.
מיכל רוזין: גם זה קורה רבות.
מיכל רוזין: בתי הספר עצמם לא בטוחים הרבה פעמים לילדים, אני כבר לא מדברת על המגזר הערבי והבדואי, ששם זה פשוט אסון.
מיכל רוזין: אני נכנסתי לבית הספר וכמעט נקעתי רגל.
מיכל רוזין: עיריות ורשויות מקומיות, גם לא דיברת על זה, מגרשי משחקים, זכור לנו המקרה הכואב על אותו עמוד כדורסל שנפל והרג ילד, מתקנים לילדים.
מיכל רוזין: אני מדברת גם על עיריות חדשות לחלוטין, כמו מודיעין וכדומה, שזה לא גן משחקים מלפני שלושים-ארבעים שנה, אלא חדשים שנבנים עכשיו והם לא בתקן, דברים מאוד מאוד מסוכנים שילדים יכולים להיפצע ולהיפגע, האם אתם מתעסקים עם זה?
מיכל רוזין: דיברת על הקשר עם בטרם, אבל האם אתם מתעסקים בנושא הזה, בהדרכה לעיריות, לרשויות מקומיות, בתי ספר וכדומה.
מיכל רוזין: אלה כמה שאלות, אבל אני מציעה שנאסוף שאלות גם מהאורחים שלנו ואז נסכם.
מיכל רוזין: אין לך שאלות?
משה מזרחי: שאלות לא.
משה מזרחי: מאחר שליווינו אתכם לעומק טרום הכינוס בכנסת באותו יום מאוד חשוב באמת שיזמתם אותו, אני בסך הכול הייתי פקיד הוצל"פ בעניין הזה, אבל זה לשבחכם שהרמתם את הדגל שם.
משה מזרחי: רק שתדעו שקבענו אותו גם לשנה הבאה וזו תהיה מסורת.
משה מזרחי: אני חושב שזה ב - - -
מיכל רוזין: כן, 12 במאי.
משה מזרחי: 12 במאי, לצערנו זה לא נופל בדיוק ביום הבינלאומי כי אצלנו זה נופל בכנסת על ימים לא נוחים, אבל ב-12 במאי בשנה הבאה - - -
שמעון סולומון: 5 במאי לא מתאפשר?
<דניאל חדד: זה בפגרה.
<קריאה: זה עלול לצאת כזה על הגבול של הפגרה, הם עוד לא ידעו במזכירות להתחייב, אז אמרנו שלא ניקח ריזיקה.
משה מזרחי: אני רק רוצה להגיד, אני לא יודע אם אפשר יהיה להגיע לחזון.
משה מזרחי: טוב שהוא ישנו, באמת חזון כביר, אם אני הייתי פה גם אני הייתי מציב אותו וחותר בכל כוחי להגיע אליו, אבל ספק אם מדינת ישראל/שרי הממשלה השונים ייתנו יד לזה, זה לא משהו חד צדדי, אבל הדבר שכן יש לו היתכנות ויש לו תקומה זה הנושא של ההפיכה שלכם למרכז המחקר הלאומי.
משה מזרחי: זה מחייב, לא יודע, אולי צריכה להיות איזה רשות גג שתחתיה יהיו כל האורגנים שעוסקים בבטיחות בהיבטים שונים.
משה מזרחי: חוץ מכם יש גם הרבה מאוד תחומים, נגעתְ פה ברפרוף, אבל אתה הגדרת את זה מצוין, שמעגל החיים החל מבתי ספר ותאונות בבתי ספר ומדדי בטיחות ותקינה של בתי ספר, שאנחנו עדיין רחוקים מזה וכו'.
משה מזרחי: אחר כך שזה לא בסוגיית העיסוק, סוגיית הקשישים כמובן בהיבטים כאלה ואחרים.
משה מזרחי: באמת ההסדרה הזו מעולה, אבל אין שום מעגל נתונים לאומי שמרכז, רואים את הכפילות פה, כמו עם נפגעי תאונות הדרכים, שזה לדעתי אסון, כמעט בכל ההיבטים, בין אם זה תאונות ביתיות שלא הזכרנו אותן, מעגלי הבטיחות בתוך הבית - - -
מיכל רוזין: תאונות דרכים לא נחשב.
<דניאל חדד: לא, הוא מדבר על תאונות פנאי.
<דניאל חדד: זה נקרא תאונות בשעות הפנאי.
<דניאל חדד: כמה יש כאלה, אנדרי?
<אנדרי מטיאס: בין 700 ל-800 בשנה.
<אנדרי מטיאס: מקרי מוות.
<דניאל חדד: הרוגים.
מיכל רוזין: זה לא נכלל בסטטיסטיקות.
מיכל רוזין: אני אומרת לך, בוועדת הכלכלה היה על זה דיון, זה לא נחשב.
מיכל רוזין: חצר הבית זה לא - - -
<דניאל חדד: תאונות בית ופנאי, 750 הרוגים בשנה בתאונות בית ופנאי, שזה כולל, דרך אגב - - -
משה מזרחי: כמות הנערים והילדים שנפגעים היא בלתי נתפסת וזה בכלל לא מופיע פה.
<דניאל חדד: דרך אגב, בארגון בטרם זה מופיע.
מיכל רוזין: הם גם לא מקבלים פיצויים כתאונות.
<דניאל חדד: זה מה שאני אומר.
<דניאל חדד: זאת אומרת אחרי שיש מין אורגן שהוא בעצם NGO, שמרכז נתונים שבמערכות הפורמליות שלנו אתה לא יכול למצוא אותן, זה בעיניי הזוי.
<דניאל חדד: אני לא יודע איך זה במקומות אחרים, במדינות אחרות וכו', אבל להיות באמצע, אם זה ב-OECD או בכלל, זה דירוג של OECD שאתה אמרת שאנחנו באמצע או דירוג עולמי?
<דניאל חדד: ה-2.1 זה ב-OECD?
<אנדרי מטיאס: באירופה.
משה מזרחי: אם זה דירוג עולמי אז 3 מטרים מאיתנו גם ניגריה יכולה להיות.
<דניאל חדד: אירופה, OECD.
<אנדרי מטיאס: האיחוד האירופאי.
משה מזרחי: האיחוד האירופאי באמצע?
משה מזרחי: זה יפה.
משה מזרחי: אנחנו כמעט בכל הפרמטרים האחרים למטה בתחתית, כי זה המודל.
משה מזרחי: אז איך אומרים?
משה מזרחי: גם יפה להביט על ה - - -
<אנדרי מטיאס: אבל אם תראה מי בצד זה ומי בצד זה, אז תבין איזה אמצע.
<אנדרי מטיאס: כי אם תסתכל על סלובקיה, פולין, כל החדשות, הם בצד התחתון.
<אנדרי מטיאס: תמיד צריך לראות איפה האמצע.
<קריאה: אנחנו מול בריטניה, שוויץ, גרמניה, צרפת.
<קריאה: מדינות רציניות.
<אנדרי מטיאס: לידם.
מיכל רוזין: מאחוריהם.
משה מזרחי: כשבאמצע גדול עולמי אתה מרגיש טוב, אבל אז אתה מסתכל ואתה רואה את סומליה גם נמצאת לא רחוק ממך.
משה מזרחי: תודה רבה על הביקור ותזכרו, 12 במאי, יום הבטיחות בכנסת ותיערכו לזה, כי אנחנו הולכים לתפעל שם כמו שעשינו בפעם הקודמת את הוועדות, ועל ראשכם לתרגם חלק מהחזון ולא חשוב מי יוביל את החזון הזה מחר.
משה מזרחי: אם אני לא אהיה בגזרה, אז תמיד מיכל, הנה אני מפיל עליה את התיק, בהנחה, במקרה של תקלות או בלת"מ שקשורות בי, היא תיקח את הדגל הזה ותרים את היום הזה.
מיכל רוזין: למה שיהיו לך - - -
<דניאל חדד: למה שיהיו לך תקלות?
<דניאל חדד: מזרחי, לחבר כנסת בדרך כלל אין - - -
משה מזרחי: מבטיח לכם שמיכל רוזין ושמעון סולומון ירימו את זה.
מיכל רוזין: אני לא יודעת אם לקחת את הדברים שלך כאיזה רמיזה למשהו לעתיד.
מיכל רוזין: בואו נעשה סבב.
מיכל רוזין: מי רוצה לומר כמה דברים?
מיכל רוזין: רוצים, מתוך המכון?
מיכל רוזין: יאיר בוודאי רוצה להגיד כמה דברים.
<אנדרי מטיאס: אני במוסד לבטיחות עסקתי שנים רבות בנושא של בטיחות שלא בהכרח קשורה לעולם העבודה והתעסוקה אלא יותר לנושא של בית, סביבה וחינוך, לכן אני רוצה לענות על כמה שאלות שאת שאלת והערות שהערת.
<אנדרי מטיאס: בנושא של בטיחות בני נוער כן עסקנו, גם בשנה האחרונה, גם בשיתוף פעולה עם ארגון בטרם ויציאה של בני נוער לעבודה, בקיץ בעיקר, וכתבנו, פרסמנו וגם ייעצנו לארגון בטרם על כללי בטיחות וזהירות וגם פרסמנו את זה באופן עצמאי לבני נוער שיוצאים לעבודה.
<אנדרי מטיאס: מכל מיני היבטים.
<אנדרי מטיאס: לגבי בתי ספר, נכון, יש בבתי ספר תאונות לילדים.
<אנדרי מטיאס: הסטטיסטיקה מדי שנה מדברת על ממוצע של כ-15,000 דוחות תאונה.
<אנדרי מטיאס: את יודעת למה אני מתכוון, ילדים מגני ילדים ועד בתי ספר, למשרד החינוך יש ממונה בטיחות ארצי, הוא אוסף את דוחות התאונה.
<אנדרי מטיאס: אנחנו משתפים איתו פעולה באופן שוטף, הוא מתייעץ איתנו ואנחנו בקשר איתו ואנחנו עובדים יחד.
<אנדרי מטיאס: לגבי רשויות ועיריות וכך הלאה, העובדים שלנו נמצאים בקשר בעיקר במכון התקנים כיושבי ראש ועדות.
<אנדרי מטיאס: יושב ראש הוועדה הטכנית או ועדת התקינה של מתקני משחק, הוא עובד שלנו.
<אנדרי מטיאס: מתקני משחק מסוגים שונים, לא רק מגרשי משחקים, מתנפחים וחבלים ופארקים ציבוריים וכך הלאה.
<אנדרי מטיאס: אז כללי הבטיחות נעשים שם ונקבעים, ואגב התקן הישראלי למתקני משחק הוא חובת תו תקן, לא רק רשמי, אלא חובת תו תקן במדינת ישראל.
<אנדרי מטיאס: לגבי מתקנים נוספים, רציתי לציין שרק לפני מספר חודשים פורסם במכון התקנים תקן לבית בטוח לילדים.
<אנדרי מטיאס: יוזמה של בטרם, אבל יושב ראש ועדת המומחים היה עובד המוסד לבטיחות וגהות, שקבע את תנאי הבטיחות לגבי זה.
<אנדרי מטיאס: כל פעילות כזאת שעוסקת בנושא של סביבת הבית, בריכות שחייה, מתקני משחק, מגרשים ציבוריים וכך הלאה, בטיחות לקראת חגים מסוימים כמו ל"ג בעומר, בניית סוכה, פורים, אנחנו מפרסמים ומקפידים לפרסם בכל האמצעים, עיתונות, אינטרנט וכך הלאה, כללי בטיחות והנחיות שלנו, אפילו לאחר אירועים מיוחדים, כמו למשל, לצערי, הנושא של פיצוץ בגז, וכך הלאה, אז פרסמנו כללי בטיחות לגז, לשימוש בגז ביתי וכך הלאה.
<אנדרי מטיאס: הדברים האלה פורסמו.
מיכל רוזין: אני רוצה שתעבירו לי.
מיכל רוזין: בשבוע הבא יש עוד יום בנושא בוועדת הכלכלה.
<אנדרי מטיאס: בשמחה.
<אנדרי מטיאס: לגבי הקביעה של חבר הכנסת מזרחי לגבי גיל שלישי, סוגיית הקשישים, אנחנו בקשר עם המשרד לאזרחים ותיקים.
<אנדרי מטיאס: הצענו להם פרויקט משותף של - - -
מיכל רוזין: שלישי בשלייקס?
מיכל רוזין: זה הבילוי, ברביעי עושים את הבטיחות.
<אנדרי מטיאס: גם זה, אבל הצענו להם פרויקט משותף של - - -
<דניאל חדד: תראה, לא יכול להיות, יש הרבה בעיות לקשישים.
<דניאל חדד: אני לא מדבר על הקשישים עצמם, תפיסת העולם שלי היא כזו, שהילד, הוא נמצא עם הסבא וסבתא, אז כשכולנו נדבר אותה שפה אנחנו גם נלמד את סבא וסבתא שלו מה לעשות, איך לדבר וגם נעזור לו בתוך הבית, מה צריך להכין לו ו - - - אז עכשיו אנחנו באמת נכנסים איתם לפרויקט של הכנת סרטים מיוחדים, כי לא מעניין אותם הרצאות, אין להם יכולת קשב, הוא אומר לי 'דני, אין לי יכולת קשב שם, רבע שעה זה הם כבר יירדמו, תראה להם סרטונים' - - -
מיכל רוזין: אתה יודע כמה הרצינו בבחירות בדיור מוגן מול אנשים ישנים?
מיכל רוזין: אתה יודע, לפי היהדות יש תפיסה שגם כשאדם ישן הוא מפנים את מה שמדברים אליו ולכן צריך לדבר גם לאנשים ישנים כי הם מפנימים.
משה מזרחי: עובדה שחצי מהמנדטים של מרצ הם מהקשישים בבתי אבות.
מיכל רוזין: הם מחכימים עם השנים.
מיכל רוזין: הם נהיים יותר מתוחכמים והם מבינים את האמת.
<אנדרי מטיאס: אז מה שדני אמר, הצענו להם פרויקט משותף, הצענו להם כשמונה נושאים להכנת סרטונים קצרים ואנימציה, כמו שראיתם, לבטיחות בבית בגיל השלישי, כמו נפילות, כמו חשמל, כמו סידור הבית בהתאמה לגיל קצת יותר מתקדם מבחינת מעברים וכך הלאה.
<אנדרי מטיאס: אנחנו מחכים רק לאישור של - - -
משה מזרחי: המשרד לאזרחים ותיקים אמור להשיק אותו כקמפיין?
<אנדרי מטיאס: כן, אבל יש להם שם בעיות של מכרזים ומאטצ'ינג ונדמה לי שזה עדיין לא הגיע לידי סיום.
מיכל רוזין: אנדרי, תודה.
מיכל רוזין: יאיר בוודאי רוצה לומר כמה דברים ואני רוצה בכל זאת להגיד גם משהו על עובדים זרים לסיום.
<יאיר גולדשמיט: כן, רציתי גם לדבר על עובדים זרים, אבל קודם כל תודה לדני על הסקירה, אני רואה פה ממש משהו - - - אני מכיר את המוסד לבטיחות, אבל איך שהצגת אותו זה משהו כרגע אחר לגמרי.
<יאיר גולדשמיט: גם הייתה התקדמות גדולה מאוד, אני חושב, לפני הדיון ב-12.5 בכנסת, אף אחד לא הזכיר את המוסד לבטיחות ואני זוכר שדווקא אני אמרתי 'תזמינו את אלון או נציג' - - -
<יאיר גולדשמיט: כדי לספר מה נעשה בתחום של ההדרכה של עובדים זרים ועכשיו בטח הוועדה יודעת טוב מאוד מה זה המוסד לבטיחות.
<יאיר גולדשמיט: עוד דבר שרציתי לברך אותך ואת הוועדה לענייני עובדים זרים.
<יאיר גולדשמיט: מה שגרמתם, שקיבצתם את כל הגורמים, רשות ההגירה ויחידות אחרות, מה שלא עשינו לפני זה, וכתוצאה מכך אנחנו באמת ישבנו ביחד והתכנסנו, קיבלנו החלטות, אני חושב שעל חלק קיבלתם דיווח, אם לא אז חלק בדרך, ממש על ההצעות כדי למנוע למשל את הנושא של התמותה של עובדים תאילנדים באמצעות בדיקת חובה שרשות ההגירה תכניס, הנושא של ההדרכה גם כן עלה.
<יאיר גולדשמיט: בעצם נושאים שעלו בוועדה אנחנו גם - - -
מיכל רוזין: על ההדרכה לא קיבלתי מידע, אבל אני אשמח לקבל.
<יאיר גולדשמיט: כן, זה בדרך.
<יאיר גולדשמיט: אז אני חושב שזה מאוד חשוב ואם נצליח להציל כמה שיותר ולמנוע את התופעה הזו, אז עשינו את שלנו.
<יאיר גולדשמיט: נושא נוסף, לא ידעתי שאת מאוד מתעניינת בנושא של עבודה של נוער.
<יאיר גולדשמיט: אני בתחום שאני עוסק, בחקלאות, בעיקר מקיבוצים, מגיעות אליי הרבה פניות ואין לנו פתרון כרגע במישור התעסוקתי, כי זה לא עובדים, אני מדבר על ילדים בני 13, לא חל עליהם אפילו חוק עבודת נוער ואין גם חקיקה בעניין הזה, אז יש פה נושא שצריך לחשוב עליו.
<יאיר גולדשמיט: אני חושב שגם המוסד לבטיחות וגם איתך - - -
מיכל רוזין: אני חושבת שאנחנו כבר קובעים לנו פ"ע (פגישת עבודה), על מנת שחשוב על הדברים האלה.
מיכל רוזין: אנחנו גם מכירים אישית תאונות קשות מאוד שהיו ב - - -
<דניאל חדד: מיכל, אפרופו נוער, לפני כשנה פניתי למי שאחראי על בתי הספר הטכנולוגיים ואמרתי לו ש-70 בתי טכנולוגיים, יש המון בתי ספר טכנולוגיים, 'תראה, זה נוער, תכניס אותנו לשם' והראיתי לו את הרעיון ש - - -
<יאיר גולדשמיט: אתה מדבר על כפרי נוער?
<דניאל חדד: על כל הפעילות בבתי הספר הטכנולוגיים.
<דניאל חדד: יש להם שם אחראים, באו אליי לפגישה והצעתי להם את זה.
<דניאל חדד: יש הרי קורס ממונה בטיחות ואמרתי בואו ניכנס לנוער ונעשה להם קורס ממוני בטיחות, כאשר הוא יתחיל בגיל 17, פלוס מינוס, 16-17 את הקורס, הקורס הוא שנה, 36 מפגשים, אחרי זה גם ככה הוא הולך לצבא, הוא לא יקבל את ההסמכה, בצבא הוא יעשה את הסטאז' שלו שלוש שנים ובגיל 21-22 הוא כבר יהיה ממונה בטיחות.
מיכל רוזין: ומה התגובה שקיבלת?
<דניאל חדד: מאותו רגע לא ראיתי אותם.
מיכל רוזין: אז אנחנו נפנה ביחד לשר החינוך וננסה לקדם את העניין הזה.
<דניאל חדד: פה יכול להיות פרויקט אדיר.
<דניאל חדד: צריך לשנות תקנות וצריך זה, אבל הכול בר ביצוע, כי משם נתחיל.
<דניאל חדד: אם ממונה בטיחות יהיה כבר בגיל 22, אחרי שלוש שנים צבא שהוא עובד בסדנאות ועובד במקומות כאלה, נסמיך אותו רק בגיל 22, לא לפני כן, אבל שילמד עד אז ויהיה בתוך המפעלים, נסמיך אותו בגיל 22 אחרי בחינה, ארבע-חמש שנים סטאז', תשמע, אל"ף, זה מקצוע לעתיד - - -
מיכל רוזין: גם יובטח לו בצבא אולי לעסוק בתחום.
<דניאל חדד: ומקצוע לעתיד.
<דניאל חדד: תראו מה זה, איך אתה לוקח אדם שהוא בבית ספר טכנולוגי ואומר לו 'בגיל 22 אתה ממונה בטיחות'.
<דניאל חדד: זה מקצוע שמכניס כסף.
<דניאל חדד: זה פחות מעניין אותי, יותר מעניין המודעות,שבגיל 22 יש לו מודעות של בטיחות.
שמעון סולומון: יש בתי ספר של אמי"ת שיכולים להתאים מאוד.
מיכל רוזין: זה רעיון טוב.
<יאיר גולדשמיט: אז באמת תודה.
<יאיר גולדשמיט: תודה גם לך וגם לחברי הכנסת האחרים, מאוד חשוב מה שהוועדה עושה.
מיכל רוזין: תודה רבה, יאיר.
מיכל רוזין: עוד מישהו רוצה לומר משהו לפני שאנחנו מסיימים?
מיכל רוזין: אני רוצה באמת לומר לגבי העובדים הזרים, כי זו הסמכות שניתנה לנו בכנסת, למרות שאנחנו יכולים לעסוק כמובן בכל יתר הנושאים ואנחנו בהחלט נגבש פה איזה שהיא קואליציה וננסה לקדם את הדברים האלה.
מיכל רוזין: עלו פה כמה דברים שאני חושבת ששווה לבדוק אותם וחשוב, מול רשות ההגירה, משרד הפנים ומשרד החוץ, הנושא של שיתוף פעולה, כמו שאמרתם, לגבי הדרכות, לפני שמגיעים לארץ או איך שמגיעים לארץ.
מיכל רוזין: אנחנו לא נקבע להם מתי בדיוק אבל שתהיה הדרכה מאורגנת.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה גם יעיל יותר מאשר אחר כך לנסוע למושבים החקלאיים לחפש כל פעם את ה-20 תאילנדים כדי להעביר להם הדרכה.
מיכל רוזין: אני חושבת שעדיף, כאשר הם מגיעים.
מיכל רוזין: אין ספק שצריך לחזור על זה פעם בשנה, כי גם כשאתה מגיע אתה כולך עוד מבולבל, לא יודע בדיוק מה אתה מתכוון לעשות.
מיכל רוזין: לא דיברנו פה, אנחנו דיברנו על זה בוועדה אצלנו, על הרבה מאוד כשלים בתחום החקלאות, של מיגון, מיגון מפני הדברה, רישיונות נהיגה שנוסעים בלי וכדומה ובכלל בטיחות, שהם נושאים שהעלינו בוועדה והם חשובים ביותר ואני מציעה מאוד להיערך לנושא של העובדים הזרים מסין.
מיכל רוזין: ממולדובה כרגע מגיעים כ-600 פלוס מינוס, מרומניה מתחילים עכשיו מיונים ואין ספק שיהיו גם כמה מאות משם עד כ-1,000, אבל מסין אנחנו מדברים על כמה אלפים.
מיכל רוזין: כשמגיעים כמה אלפים, אחר כך למצוא אותם בשטח, אתם תגיעו אליהם אחרי חמש שנים וארבעה חודשים, כשהם כבר צריכים לחזור הביתה לסין.
מיכל רוזין: אנחנו יודעים שרוב המקרים הם בחקלאות ובבניין, הרוב בבניין, מי שנפצע, מי שנפגע, רוב העובדים בבניין, אמרת מהחברה הערבית, הרוב הם עובדים זרים, כמובן שצריך גם בחברה הערבית ומה שאתם עושים חשוב ביותר, אבל צריך להרחיב את זה, גם באמצעות התקנים שאמרת ואני מברכת על כך - - -
<יאיר גולדשמיט: רוב הנפגעים זה תאונות מוות, צריך להזכיר.
<יאיר גולדשמיט: בחקלאות יש המון תאונות שלא מדווחות, גם בבנייה כמובן.
מיכל רוזין: בוודאי, ולכן חשוב להיערך לנושא של סין.
מיכל רוזין: כל הממשלה, כל המשרדים עושים עכשיו תכנית פעולה, תכנית עבודה לגבי העניין הזה, אתם צריכים להיכנס לנושא הזה.
מיכל רוזין: שיהיה ברור שלא יכול להיות שאתם לא תהיו חלק מההדרכה, חלק מההכשרה, חלק מאיזה שהוא ספר עשה ואל תעשה שיש עם העובדים האלה שמגיעים.
מיכל רוזין: זו ההזדמנות, תמיד צריך לתפוס את ההזדמנויות רגע לפני שהם מגיעים לכאן.
מיכל רוזין: זה חשוב לכולם שהם יגיעו לכאן, אנחנו בוודאי מבינים את הצורך בעובדים זרים, גם מסין, לא רק, אנחנו גם נלווה את העניין הזה, אני מקווה שאנחנו ניסע לראות את המיונים גם, כאשר יהיה הסכם בסין, ואנחנו נראה את הדברים וחשוב שאתם תיכנסו לעניין הזה.
מיכל רוזין: אני רוצה מאוד להודות לכולם, גם ליועצים הפרלמנטריים שהגיעו.
מיכל רוזין: אתם יודעים, אנחנו כבר בימי פגרה, אז אני מאחלת לכולם פגרה נעימה ושיהיה שקט בדרום ובמדינה כולה ולכולנו וימי שלום.
מיכל רוזין: ואנחנו יורדים לראות את הניידת.
<דניאל חדד: תודה לכם.
<דניאל חדד: שתי דקות תראו פה רק שני דברים שהכינו ונרד לניידת.
<יקי אלעד: ממש בשתי דקות סקירה על הערוצים הדיגיטליים שלנו.
<יקי אלעד: אתר המוסד לבטיחות ששודרג גם בפלטפורמה הטכנולוגית וגם בנראוּת לפני כשנה, הוא אתר עם תנועה של כ-1,000 גולשים ביום, לא כולל דף הפייסבוק וערוצי הפורום.
<יקי אלעד: אתם יכולים לראות שהאתר מכיל המון המון מידע, הוא נכתב במשך כעשר שנים עד היום ומכיל הרבה מאוד מדורים ופרויקטים.
<יקי אלעד: רק לצורך הדוגמה, פרויקט עובדים עם מוגבלות, פרויקט מוסד מורשה, מאגר ניהול ידע שנבנה, דפי מידע מן העולם וכו' וכו'.
<יקי אלעד: גם בדברים מקצועיים שחלקם הוזכרו פה, כמו הארגונומיה, הסיליקה, ועוד ועוד.
מיכל רוזין: מה זה סיליקה?
מיכל רוזין: חשבתי שטעיתם ולא כתבתם סליקה.
<יקי אלעד: יש המומחה לסיליקה.
<דניאל חדד: אני המומחה לסיליקה.
<דניאל חדד: אני באתי לארגון, לא הבנתי כלום וכל ישיבה סיליקה ולא היה לי נעים להגיד 'חבר'ה, תגידו לי מה זה'.
<דניאל חדד: באיזה שהוא שלב התעצבנתי - - -
משה מזרחי: לא קשור לסיליקון?
<דניאל חדד: 'תפסיקו לדבר על סיליקה, תסבירו לי מה זה'.
<דניאל חדד: זה האבק של השיש.
<דניאל חדד: זה גורם ל - - -
<יקי אלעד: החלקיקים הם קטנים עד כדי כך ש - - -
<דניאל חדד: הם קטנים, הם נכנסים לריאות ואז יש סיליקון וסיליקון - - -
מיכל רוזין: למדנו משהו.
<יקי אלעד: מה שרציתי רק להמחיש, כדי לחבר את התוכן שהועבר קודם על ידי דני, וזה באמת לא נבנה רק למצגת שלכם, זה האתר נכון לרגע זה, שבנושאים שאנחנו מטפלים נמצאים גם נושאים שהוזכרו כמו בטיחות ילדים, בטיחות בני נוער, שתיכף נראה מאמר שנכתב.
<יקי אלעד: זאת אומרת לא מכריזים על זה כסיסמאות אלא יוצרים תכנים, כל תוכן כזה זה תוכן מקורי.
מיכל רוזין: הייתה לכם השתלטות עוינת על האתר?
<יקי אלעד: הייתה לנו כבר שלוש פעמים השתלטות עוינת מאוד.
<יקי אלעד: בחודשיים האחרונים או בחודש האחרון ניסיונות רבים מאוד של השתלטות על האתר.
<יקי אלעד: פעם אחת הצליחו בשנה האחרונה אבל התגברנו על זה אחרי יום אחד.
<יקי אלעד: מה שרציתי עוד להראות לכם, שאנחנו מעמידים לקהל הרחב, אבל בעיקר לאנשי המקצוע ולנציגים שלנו במפעלים ובתעשייה, מספר כלים.
<יקי אלעד: הגשת שאילתות באופן אוטומטי, שאילתה שניגשת ישר למרכז מידע שלנו והמידע הוא מידע חסוי, כמו שדני אמר, והתשובה מתקבלת ישירות לפונה.
<יקי אלעד: הזמנת הדרכות, כניסה לפורום שבו כל אחד יכול להביע את דעתו, אנחנו רק מנטרים אותו ברמה המשפטית, לא ברמה המקצועית, כיוון שיש הרבה ידע שנצבר גם על ידי הממונים העוסקים בדבר.
<יקי אלעד: רציתי להראות גם שבימים האחרונים אנחנו מתחילים לשדרג את האתר באנגלית.
<יקי אלעד: אפרופו עובדים זרים ומתוך איזה שהיא כוונה, את רוב החומרים גם לתרגם לאנגלית, שלפחות בשפה האנגלית זה יהיה נגיש.
<יקי אלעד: אבל כמובן שאם מדברים כבר על חזון אז גם ברמת המידע האינטרנטי החזון שלנו הוא לתרגם את החומרים לפחות לעוד שתיים-שלוש שפות.
<יקי אלעד: ערבית, אבל גם שפות נוספות.
<יקי אלעד: היום לתרגם אתר לסינית, אפרופו, זה כבר ממש לא משימה מסובכת וזה בהחלט - - -
משה מזרחי: תגיד, יש לפלסטינים איזה מקבילה?
<יקי אלעד: לפלסטינים אין מקבילה.
<יאיר גולדשמיט: לרשות לא, אבל אנחנו עם מצרים וירדן בכנס הבינלאומי - - - לקונסולים, כדי לראות אם יש נציגויות שם - - -
<יקי אלעד: רק להראות, עוד פעם, קישור, מאמר שהעלינו, אנדרי כתב אותו, העלינו בחודש שעבר, על בטיחות בעבודת בני נוער בקיץ.
מיכל רוזין: אתם עושים שיתוף פעולה עם הנוער העובד והלומד בעניין הזה?
מיכל רוזין: הם עוסקים הרבה בנושא של עבודת בני נוער וזכויות בני נוער.
<דניאל חדד: עוד לא הגענו לארגונים האלה, אנחנו נגיע.