GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין: על פי בדיקות רופאים לזכויות אדם, מוקד הסיוע לעובדים זרים: מתוך 1,300 זרים שהם ראיינו במרפאה, 24% עברו התעללות קשה – פיזית, נפשית, שכללו מכות והצלפות, צריבות באש, הלם חשמלי, קבורה בחול, כליאה באוויר, התעללות מינית ועוד ועוד ועוד.
מיכל רוזין: כמעט 60% דיווחו על מחסור במזון, 53% על מניעת גישה למים, ורובם היו עדים גם לפציעות והתעללות או מוות באחרים.
מיכל רוזין: יש קבוצה מצומצמת של כ-250 קורבנות סחר שהוכרו במדינה על פי הגדרות החוק, אבל אנחנו מודעים לכך שיש עוד מאות שעברו עינויים בסיני ולא הוכרו כקורבנות סחר.
מיכל רוזין: אנחנו ננסה בכל זאת להתמקד היום בקורבנות העינויים שלא הוכרו כקורבנות סחר, למרות שגם בנושא קורבנות סחר יש מה עוד לעשות בתחום, בנושא.
מיכל רוזין: אבל אנחנו היום ננסה בכל זאת להתמקד באותה קבוצה שקופה, נעלמת מהעין, בעצם שלא רואים אותה, לא זכתה להכרה ולכן לא לטיפול, לא להכשרה של גורמים מקצועיים לטיפול בה.
מיכל רוזין: במארס 2014 הגישו 24 מדינות החברות באו"ם מסמך למועצת זכויות האדם של האו"ם ובו קראו להפסיק את העינויים והסחר בבני אדם בסיני.
מיכל רוזין: הם קראו למדינות המארחות את ניצולי העינויים שלא לעצור אותם, לספק להם שירותי שיקום, ולאפשר להם נגישות לבקשות מקלט.
מיכל רוזין: אני רוצה לתת למר רמרט כהן, הנציג ממשלחת האיחוד האירופי, לומר מספר דברים.
מיכל רוזין: הוא הגיע לכאן במיוחד למרות שהוא אינו דובר את השפה והוא ביקש להגיד הצהרה חשובה, ולאחר מכן כמובן חבר הכנסת שמעון סולומון ואנחנו נפתח באמת את הדיון.
מיכל רוזין: אנחנו נרצה לשמוע מכולם.
מיכל רוזין: כן, בבקשה, מר רמרט כהן.
מיכל רוזין: אני רק אמרתי להם - - - שאתה באת לכאן במיוחד לדבר - - - ולתת להם הצהרה.
מיכל רוזין: תודה על הגעתך.
<רמרט כהן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה רבה.
<רמרט כהן: שלום לכולם.
<רמרט כהן: בוקר טוב.
<רמרט כהן: לצערי, העברית שלי לא התקדמה מעבר למילים אלו, לכן גם לא הצלחתי להבין מה בדיוק יושבת הראש אמרה כעת.
<רמרט כהן: אני אמשיך לומר את דבריי בשפה האנגלית.
<רמרט כהן: ייתכן שבהמשך אאלץ לעזוב את הישיבה, שלפי הבנתי תמשיך בשפה העברית.
<רמרט כהן: גברתי יושבת ראש הוועדה, חברי הכנסת, במאית הסרט, אורחים נכבדים.
<רמרט כהן: בשם משלחת האיחוד האירופי בישראל, אני רוצה להודות לכם על שהזמנתם אותנו לכאן היום כדי לקחת חלק במאמץ החשוב של העלאת המודעות לנושא העינויים שעוברים מבקשי מקלט במדבר סיני.
<רמרט כהן: זו הפעם השנייה שאני רואה את הסרט הזה וגם עכשיו זה הצליח להעלות בי רגשי עצב.
<רמרט כהן: מאז 2009, גברים, נשים וילדים שנמלטו מרדיפות, אפליה ונסיבות חמורות אחרות במדינות המוצא שלהם: אריתריאה, אתיופיה וסודאן – הוברחו מעבר לגבול או נחטפו ממחנות פליטים, נמכרו, עברו התעללות ועינויים, הוחזקו בסיני כבני ערובה למטרת כופר, כופר גבוה מאוד.
<רמרט כהן: רבים מתו או נעלמו בחוויה הקשה הזאת.
<רמרט כהן: אחרים נפצעו או הושחתו.
<רמרט כהן: הרוב הגדול סובל ממצוקה עצומה וטראומה נפשית.
<רמרט כהן: הם היו קורבנות במדינה שלהם, והם ממשיכים להיות קורבנות גם כשהם בדרך לחיפוש אחר החופש.
<רמרט כהן: עכשיו ראינו בכאב את הסרט, ובעוד אנו מדברים הטרגדיה האנושית הזו נמשכת.
<רמרט כהן: נתיבי הברחה וסחר עשויים להשתנות במידה מסוימת, לא רק דרך סיני אלא גם דרך לוב.
<רמרט כהן: ייתכן שלמבצעי הפשעים יש שמות ופרצופים שונים, אבל לקורבנות המציאות הקשה נשארת זהה, והמאמצים להעלות את המודעות הבינלאומית נמשכים.
<רמרט כהן: ארגונים לא ממשלתיים ואנשי אקדמיה תיעדו תופעות אלה במטרה להביא קץ למעשי הזוועה.
<רמרט כהן: דיווחים מלאים בעדויות וראיות אמפיריות ניסו לתת קול לקורבנות.
<רמרט כהן: הסרט "כופר נפש" שכרגע ראינו, הוא ניסיון נוסף לדבר בשם אותם האנשים שהוסתרו בבתי העינויים בסיני ובמקומות אחרים.
<רמרט כהן: דוגמאות נוספות למאמצים כאלה, הם דו"ח הארגון "Human Rights Watch" מפברואר 2014 בנושא סחר בבני אדם ועינויים שעוברים אריתראים בסודאן ובמצרים, ודו"ח משותף של אוניברסיטת טילבורג בהולנד ו-EEPA בבריסל מאוקטובר 2012 בנושא סחר בבני אדם בסיני, שהוצג בפני הנציבה לענייני פנים של האיחוד האירופי, ססיליה מלמסטרום, בפרלמנט האירופי בארבעה בדצמבר 2012.
<רמרט כהן: בחודש מארס 2014, הפרלמנט האירופי העביר החלטה המביעה דאגה בנושא הסחר והעינויים בסיני וקרא למאמצים בינלאומיים מוגברים ושיתוף פעולה אזורי במאבק בשיטות אלה.
<רמרט כהן: ראשי מדינות היעד התבקשו לטפל במבקשי מקלט באותו קו של פליטים בינלאומיים והחוק לזכויות אדם.
<רמרט כהן: אכן, הבעיה היא גם אזורית וגם גלובלית.
<רמרט כהן: הסחר והעינויים מתרחשים במצרים ולאחרונה בלוב, אבל השפעת הפעולות אלה מהדהדת בישראל ובאירופה.
<רמרט כהן: בחודש מארס 2014 Europol פרסמה אזהרה לכל כוחות המשטרה באירופה בעניין סחיטת אזרחים אירופאים שהם קרובי משפחה או חברים של קורבנות סיני.
<רמרט כהן: הצורך בשיתוף הפעולה בתחום זה בין המדינות החברות באיחוד האירופי הודגש בהצהרה זו.
<רמרט כהן: באירופה, הוראת הליכי המקלט המתוקנת, אשר תחליף את ההוראה הנוכחית עד חודש יולי בשנה הבאה, מתמקדת בנושא הפגיע ביותר בקרב מבקשי מקלט.
<רמרט כהן: מטרותיה הוגנות יותר, מהירות יותר, והליכי המקלט טובים יותר למבקשי מקלט בעלי הצרכים המיוחדים כתוצאה מעינויים, אונס או אירועים חמורים אחרים של אלימות פסיכולוגית, פיזית או מינית.
<רמרט כהן: כמו כן, הגנה יותר גדולה על קטינים ללא ליווי.
<רמרט כהן: אנחנו צריכים, הן באירופה והן בישראל, להמשיך להקדיש תשומת לב מיוחדת לקבוצה המאוד שבירה הזו של נשים, גברים וילדים, שעברו סבל רב וזקוקים לסיוע שלנו.
<רמרט כהן: גברתי יושבת הראש, כפי שאמרתי, הנושא הוא הן אזורי והן גלובלי, וזו רק הצהרת עובדה.
<רמרט כהן: שינויים במקום אחד יכולים להיות בעלי השפעה במקומות אחרים.
<רמרט כהן: תיקונים בחקיקה ישראלית ובניית גדר בגבול בין ישראל למצרים הובילו לעצירה כמעט מוחלטת של מבקשי מקלט הנכנסים לישראל.
<רמרט כהן: כפי שראינו בסרט, ייתכן שלפעולות הבאות תהיינה השפעה על מסלולי ההגירה לכיוון לוב והלאה לאיטליה, שעומדת כיום מול האתגר של קבלת אלפי מבקשי מקלט, רבים מהם קורבנות עינויים בסיני ובלוב.
<רמרט כהן: בישראל יש מספר משוער של 7,000 קורבנות עינויים מסיני הסובלים מדרגות שונות של טראומה.
<רמרט כהן: ממשלות מצרים ולוב צריכות לנקוט בכל האמצעים הדרושים כדי להעמיד לדין את מבצעי מעשי הזוועה במבקשי המקלט בטריטוריות שלהן.
<רמרט כהן: ישראל והאיחוד האירופי צריכים לשים דגש מיוחד על מתן שירותי תמיכה, טיפול ושיקום לאותם קורבנות העינויים במחנות בסיני, כולל תמיכה באמצעות טיפול בבריאות הנפש.
<רמרט כהן: משלחת האיחוד האירופי בישראל תומכת ביוזמות רבות הבאות לתת מענה למצוקת קורבנות העינויים, בעיקר כדי לתעד את גורלם וזיהוי הקורבנות, על מנת להבטיח פיצוי ושיקום זמינים והעלאת המודעות בעולם לגבי המצב.
<רמרט כהן: אנו תומכים בעבודת ארגוני חברה אזרחית המובילים בתחום, בהם פרויקט מקיף של מוקד סיוע לפליטים ולמהגרים, כמו גם "רופאים לזכויות אדם ישראל".
<רמרט כהן: אנחנו גם מחמיאים על קריאת
<רמרט כהן: כם לתמיכה ממשלתית בשירותים לקורבנות עינויים על ידי הקמת מרפאת גשר החדשה בהנחיית משרד הבריאות, והאמצעים הכספיים לתפעול ולכיסוי טיפולי שיקום פסיכולוגי ל-75 קורבנות עינויי סיני הנמצאים בישראל.
<רמרט כהן: פתיחת מרפאת גשר היא צעד חשוב ואנו מקווים כי בתום שנת הפעילות הראשונה המרפאה תופעל באופן מלא בחסות משרד הבריאות.
<רמרט כהן: צוותי פרויקט זה עובדים ביחד עם עורכי דין מובילים, לפחות כמו הגברת מירון אסטפאנוס – תפקיד מדהים ומלא תשוקה, כפי שתואר בסרט שזה עתה ראינו.
<רמרט כהן: מעבר ליום הבינלאומי לתמיכה בקורבנות עינויים, האיחוד האירופי ימשיך לעמוד לצד כל אלה הלוקחים חלק במאבק כנגד כל צורה של עינויים ברחבי העולם.
<רמרט כהן: תודה רבה.
מיכל רוזין: תודה רבה לך, מר רמרט כהן.
מיכל רוזין: חבר הכנסת שמעון סולומון, בבקשה.
שמעון סולומון: כן, בוקר טוב.
שמעון סולומון: זה מאוד קשה לצפות בסרט הזה.
שמעון סולומון: זה לא סרט זו מציאות.
שמעון סולומון: אני כן יכול להבין את זה כי הייתי בסודאן.
שמעון סולומון: ובשבילי זה לא סרט, זה להחזיר אותי אחורה.
שמעון סולומון: גם בכניסה לסודאן, לעבור את הגבול, בדיוק כמו שעוברים לפה, וגם החיים בתוך סודאן זה בצל הגיהינום.
שמעון סולומון: אני עברתי את זה בגיל 12, 11, שבאמת זה אמיתי: מידת האכזריות, מידת הסבל, האנשים שראינו נרצחים ומתים בצידי הדרך ואנחנו ממשיכים.
שמעון סולומון: והחיים בתוך סודאן, שהיה בכלל תחביב להרוג.
שמעון סולומון: כאילו, מעאלש, אפילו מעאלש לא אומרים, סליחה אפילו לא אומרים.
שמעון סולומון: פשוט אתה נזרק עד לאיזשהו שלב שהגיע לאיזושהי רתיחה ואז התחילו קצת, אולי, לפחד.
שמעון סולומון: במיוחד-במיוחד כשמדובר ביהודים, זה היה עוד יותר קשה.
שמעון סולומון: בתוך סודאן, מדובר במדינה מוסלמית, זה לא היה פשוט.
שמעון סולומון: לכן, באמת זה אכזרי וזה נורא ואיום.
שמעון סולומון: אני אעיר כמה הערות כלליות ואחר כך אני אתייחס למה אני עושה, מה אנחנו עושים, בכדי לראות להמשך.
שמעון סולומון: האבסורד הוא שבתוך מצרים ממוקם משרד נציבות האו"ם האזורי.
שמעון סולומון: ולצערי הרב, אנשים פועלים איפה שנוח לפעול.
שמעון סולומון: איפה שנוח לפעול.
שמעון סולומון: הייתה לי פגישה עם נציבות האו"ם, הייתה לי פגישה עם שגריר האיחוד האירופי, הייתה לי פגישה עם כל מי שנוגע בדבר, ולא בשביל להתנער, לא בשביל להאשים.
שמעון סולומון: אני אומר: למה אתם לא פועלים בתוך סודאן?
שמעון סולומון: כמו שיש בארץ הרבה פעילות, הרבה ארגונים, שאני גאה שיש כאלה שלא רק שרים באותה מנגינה, כולם נגד או בעד, יש כאלה גם שפועלים לטובה, שמנסים להקל, ויש גם כאלה שפועלים נגד.
שמעון סולומון: יש ויש.
שמעון סולומון: וזה היופי במדינה דמוקרטית שיש כאלה שאומרים: למה להכניס אותם?
שמעון סולומון: ויש כאלה שאומרים: צריך לקבל אותם ולטפל בהם.
שמעון סולומון: אני גאה להיות במדינה כזו שיש לה את הכול מהכול.
שמעון סולומון: בגלל האכפתיות שלי, וזו לא אכפתיות במילים.
שמעון סולומון: לפני שנכנסתי לפוליטיקה אני הייתי מתנדב באיזשהו מקום ביפו, בקליניקה, בתרגום וכולי.
שמעון סולומון: אני המשכתי גם כשנכנסתי לפוליטיקה, לראות מה אני יכול לעשות.
שמעון סולומון: ומיום כניסתי אני מנסה להוביל מהלך, שלישראל צריכה להיות אמירה ברורה, חוקית, מסודרת, באשר למבקשי מקלט.
שמעון סולומון: אני לא אגיד פליטים כי הלוואי והיו פליטים.
שמעון סולומון: כי פליטים זה תוצאה של תהליך, זה מעמד.
שמעון סולומון: אין להם מעמד.
שמעון סולומון: לכן, כל ההגדרות של מבקשי מקלט, המבקר הגדיר את זה יפה מאוד: זרים שאינם בני הרחקה.
שמעון סולומון: ובמהלך השנה הזו, ממצב שאני פעלתי לבד בתוך הסיעה – כמובן שאנחנו באמת בתוך הוועדה הזו אנחנו עובדים הרבה – אבל בתוך הסיעה אני עובד ביחד עם שרת הבריאות ושר הרווחה והשירותים החברתיים.
שמעון סולומון: ויושבים באופן מסודר.
שמעון סולומון: יושבים ונפגשים, אפילו עם חלק מפה, מהאנשים פה נפגשנו.
שמעון סולומון: נפגשנו עם 35 גורמים שעוסקים בנושא הזה: מהאקדמיה, מהשדה, משרדי ממשלה, ארגונים בינלאומיים, ארגונים ארציים כמו א.ס.ף.
שמעון סולומון: ניסינו ללמוד, כי לכל אחד יש חוקים, לכל אחד יש נייר, לכל אחד יש חומר, אבל אין מי שזה.
שמעון סולומון: ולכן היום אנחנו נמצאים בשלבי סיום.
שמעון סולומון: אני מאוד-מאוד אופטימי, כי אני שומע משרת הבריאות מה היא יכולה לעשות, איזה תקנונים היא יכולה להפעיל.
שמעון סולומון: אני שומע ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים מה הוא מוכן לעשות מצידו, אבל זה משהו שזה לא יכול להיות, זה לא יכול להיות רק חוק פרטי, זה חייב להיות חוק סיעתי, אפילו חוק ממשלתי.
שמעון סולומון: עכשיו, אני מאוד מקווה שבתקופה הקרובה, יש לנו כבר את הטיוטה.
שמעון סולומון: אמורה להיות לנו פגישה אחרונה.
שמעון סולומון: באמת, אני מרחיב טיפה כי זה חשוב, זה נוגע לנושא הזה.
שמעון סולומון: אחרי שישבנו עם 35 גורמים, בסוף לקחנו גם את עשרת הגורמים הכי מרכזיים.
שמעון סולומון: אני מדבר אתכם, גם כולל פעמיים פגישה עם נציגי המחאה, כולל עם אנשי הדרום, עם מסיל"ה; כולל עם מר מוחמד עלי ממצרים שהוא גם כן בתוך העירייה יחד עם מסלאווי, שהם עובדים ביחד; המשרד לביטחון פנים; אלוף פיקוד דרום, סמי תורג'מן.
שמעון סולומון: זאת אומרת, ניסינו לשמוע, עם כל מי שיש לו נגיעה בזה, כי אסור לנו לעשות משהו שהוא לא שלם, שהוא לא מתייחס לכול.
שמעון סולומון: יש אנשים שמתעסקים בנושא הזה כ-hobby, כתחביב, ויש כאלה שצריכים.
שמעון סולומון: באמת, אני סובר שזה מעבר לזה.
שמעון סולומון: זה לא רק לעשות טובה למבקשי המקלט, אלא זה גם מראה את הפנים של מדינת ישראל.
שמעון סולומון: זה מעבר למשהו של לעשות טובה ולעבור את זה ככה.
שמעון סולומון: ולכן יש את הטיוטה היום.
שמעון סולומון: היא מתייחסת לחינוך, לתעסוקה, לבריאות, לפיזור, לכל ההיבט הזה.
שמעון סולומון: אנחנו מנסים להציע משהו שהוא מתקבל על הדעת, להתייחס כאל בני אדם.
שמעון סולומון: ואני הגדרתי את זה בגדול: רך מבפנים, קשה מבחוץ.
שמעון סולומון: יכול להיות שצריך להסדיר איך אנחנו מקבלים.
שמעון סולומון: כי כמדינה מתוקנת צריך להיות נוהל ברור איך אנחנו מקבלים.
שמעון סולומון: אבל לאלה שנמצאים בארץ אנחנו צריכים להתייחס אליהם כאל בני אדם.
שמעון סולומון: הם לא סרטן.
שמעון סולומון: הם לא משהו אפילו שמתקרב לזה.
שמעון סולומון: הם בני אדם.
שמעון סולומון: הם פה, ואנחנו צריכים למצוא פתרונות שמתייחסים לדברים הכי בסיסיים כבני אדם.
שמעון סולומון: אז אנחנו נמצאים בשלבי סיום.
שמעון סולומון: אפשר להגיד שאת הטיוטה כבר סיימתי.
שמעון סולומון: אמורה להיות לנו פגישת סיעה ללימוד ולהחלטה סופית, ולאחר מכן אני מניח שכבר נתחיל לגלגל עם כל מי שצריך לגלגל על מנת להביא לפתרון בתחום הבריאות, בתחום החינוך, בתחום התעסוקה, בתחום הפיזור, פיזור – כי כולם נמצאים בתל אביב לכן כולם פותחים עיניים, וזה נוח גם לאנשים אחרים.
שמעון סולומון: אני אומר, הכי טוב זה לפזר, לא רק בדרום תל אביב אלא גם אולי בצפון תל אביב, אולי גם בצפון, בדרום.
שמעון סולומון: תעסוקה, לפי תעסוקה.
שמעון סולומון: היום אנחנו מדברים להביא בנאים.
שמעון סולומון: אז אומרים לי: האריתראים לא אוהבים לעבוד בבנייה.
שמעון סולומון: אני אומר: אנחנו לא צריכים לשאול.
שמעון סולומון: אם אנחנו רוצים שאלה ישתלבו באופן מסודר בתחום תעסוקה, בבנייה, במקום להביא עובדים זרים מחוץ לארץ, כן?
שמעון סולומון: כי יש לחצים של ארגונים למיניהם, כי זה כלכלי נטו.
שמעון סולומון: לוחצים על משרד הפנים כדי שייבא עובדים זרים, כשיש לנו פה אנשים שאסור להם לעבוד.
שמעון סולומון: אנחנו צריכים לחשוב באופן כלכלי, אנושי, וכדי לתת פתרון לאנשים האלה.
שמעון סולומון: לאלה שנמצאים פה צריכים למצוא פתרון הולם, מקצועי.
שמעון סולומון: אני מדבר לא רק, את יודעת, לא רק אתיופי, כמו שאמרתי לכם מקודם, כאחד שעבר את התהליך הזה, אלא גם מדבר כיהודי.
שמעון סולומון: כיהודי, כבן אדם.
שמעון סולומון: הייתי אומר את זה בכל מקום.
שמעון סולומון: עכשיו חזרתי מחמש מדינות באפריקה, ועם כל שרי החוץ, עם כל הנשיאים שנפגשתי, דיברתי איתם, והם אומרים לי: אתם צריכים למצוא פתרון הולם.
שמעון סולומון: כי אחרת ההתנהגות הזאת, בדרך שאנחנו מתייחסים, זה יכול לחזור אליכם כבומרנג.
שמעון סולומון: אל תשכחו שבאו"ם אנחנו צריכים כל אצבע, כל תמיכה, כל גיבוי.
שמעון סולומון: היום אני עושה מאמצים שישראל תתקבל באיחוד אפריקה שבאתיופיה, באיחוד אפריקה, כי אנחנו צריכים להיות שם, כי אנחנו צריכים כל קול, וזה תלוי בזה.
שמעון סולומון: אומרים לי: זה יהיה תלוי באיך שאתם מתייחסים.
שמעון סולומון: איחוד אפריקה נמצא באתיופיה, כל המדינות האלה.
שמעון סולומון: נפגשתי, דרך אגב, עם השגריר האריתראי גם.
שמעון סולומון: הוא אומר לי: אין לנו בעיה, הם יכולים לחזור.
שמעון סולומון: אבל אני יודע שיש בעיה.
שמעון סולומון: אתם יודעים את זה, נכון?
שמעון סולומון: נפגשנו איתו.
שמעון סולומון: הוא אומר: שיבואו, שיחזרו למדינה שלהם.
שמעון סולומון: לכן, זה משהו שצריך לגלגל אותו, שצריך להידבר.
שמעון סולומון: היה לי חשוב לשמוע אתכם, היה לי חשוב לשמוע את כולם.
שמעון סולומון: שבסוף-בסוף-בסוף בסוף אני שמח מאוד לבשר כאן שגם שרת הבריאות אומרת, לא רק במילים, אלא גם בתקציב, לפתוח תקנון שיגרום.
שמעון סולומון: ישבנו עם פרופסור גבי ברבש, הוא אומר לי: יש 50 מיליון שקל בשנה, חוב שנצבר באיכילוב, ובאיכילוב לא אומרים לא, מקבלים את כולם.
שמעון סולומון: 50 מיליון שקל.
שמעון סולומון: זאת אומרת, אפילו מבחינה כלכלית, בחוק שאני מדבר עליו, זה מתייחס ברמה המדינית, ברמה הביטחונית, לרמה הערכית, לרמה האנושית ערכית, לרמה אפילו הכלכלית, בחישוב כלכלי.
שמעון סולומון: היום 15 אלף מתוך מבקשי המקלט עובדים במסעדנות.
שמעון סולומון: עובדים בפועל.
שמעון סולומון: 15 אלף.
שמעון סולומון: אבל מדינת ישראל כשנתנה להם את ה-green card הזה, green card – ככה קראו לזה בהתחלה, כן?
שמעון סולומון: – כשנותנים להם את המסמך הזה, אמרו להם: אסור לעבוד.
שמעון סולומון: גורמים להם להיות פושעים, כי הם עובדים.
מיכל רוזין: מותר, מותר.
מיכל רוזין: הוצהר פה בוועדה על ידי גורמי רשות האוכלוסין ההגירה: מותר להעסיק אותם, מותר להם לעבוד.
מיכל רוזין: זה באופן מוחלט נאמר שוב ושוב.
שמעון סולומון: אבל השלב הבא צריך להיות שהם עובדים מסודר, - -
שמעון סולומון: - - שיש ביטוח לאומי, - -
שמעון סולומון: שיש תעסוקה, שיש בריאות, והם מטופלים כבני אדם ולא כסוג ב'.
שמעון סולומון: זה המהלכים שאנחנו מובילים.
שמעון סולומון: אני מקווה מאוד שילך בכיוון הזה.
שמעון סולומון: הרעיון שלי, יחד עם כל הסיעה, זה שיהיה משהו ממשלתי, שנוכל לגבש משהו שמתקבל על הדעת.
שמעון סולומון: אלה שנמצאים פה, אנחנו צריכים להתייחס אליהם.
שמעון סולומון: אני פגשתי אדם, בן אדם הכי בכיר במדינה, מהשירות החשאי, בן אדם שחשבתי שהוא יגיד לי: מה, הוא אומר לי: אני צריך, הוא אומר לי.
שמעון סולומון: אנחנו צריכים להתייחס לאנשים האלה כאל בני אדם.
שמעון סולומון: המצב שישנו היום הוא משהו בלתי מתקבל על הדעת.
שמעון סולומון: זאת אומרת, אני חושב שאנחנו נופלים באמת למשהו, קרקע פורייה.
שמעון סולומון: ההבדל הוא שלפני כן אף אחד לא טיפל באופן רציני ומעמיק, והיום אנחנו צריכים להוביל לתהליך כזה.
מיכל רוזין: תודה רבה, חבר הכנסת שמעון סולומון.
מיכל רוזין: אנחנו נמשיך להתעדכן ממך.
מיכל רוזין: אין ספק שגם מבקר המדינה, הדו"ח האחרון שלו, גם הבג"ץ האחרון, גם של עדנה ארבל ובכלל, בית המשפט אומר את דברו בעניין בצורה מאוד-מאוד ברורה, לפחות בנושאי הרווחה והבריאות.
מיכל רוזין: הוא אומר את הדברים בצורה נכוחה, ואנחנו בהחלט מצפים מהמדינה, מהממשלה, לאמץ את ההמלצות האלה, ולבוא באמת עם תכנית מוסדרת לכל מבקשי המקלט.
דב חנין: פעמיים תודה: תודה על הדיון החשוב הזה שכינסת ועל הסרט שהוקרן, ותודה על העבודה שלך לאורך כל השנה שזו הזדמנות לציין אותה.
דב חנין: ועדה שעוסקת בסוגיה מורכבת, מסובכת, קשה ורגישה, בתנאים לא פשוטים, ואני רוצה באמת, בשם כל מי שעוקב אחרי עבודתך המסורה, להביע הערכה גדולה לעבודה שאת עושה כאן.
דב חנין: תודה גם לחברי, חבר הכנסת שמעון סולומון, שמתוך הקואליציה, ובסיעת קואליציה מרכזית, וגם בתנאים לא פשוטים, מנהל מאבק כדי לעשות שינוי בתחום הזה.
דב חנין: מגיע לו הערכה גדולה מצד כולנו.
דב חנין: וכמובן תודה לכם ולכן, נציגי הארגונים שמלווים ומצילים במעט את מה שנותר מהכבוד שלנו בהתייחסות שלכם לסוגיות האלה.
דב חנין: אני מתנצל, אני לא ראיתי את הסרט, אני התעסקתי הבוקר בסוגיות אחרות שקשורות לעינויים, לאו דווקא של מבקשי מקלט, אבל אני מבין שהסרט הוא קשה ואני מכיר את הבעיה לא מתוך הסרט אלא מתוך עדויות ודברים שאני שומע.
דב חנין: נמצא בפנינו הדו"ח של א.ס.ף, שלמרות שאני חשבתי שאני מכיר את הסוגיה לפחות נתון אחד הימם אותי בדו"ח הזה, וזה המספר העצום של אנשים שמתו.
דב חנין: את הנתון הזה אני לא הכרתי.
דב חנין: אנחנו מדברים על אלפים, ככל הנראה, שמתו מקורבנות העינויים בסיני ובתהליך של המעבר, וזה נתון איום ונורא.
דב חנין: אני אהיה מאוד קצר כי אני גם רוצה לאפשר זמן לאורחים שלנו לדבר, וברור לכולנו, אני חושב, מסביב לשולחן הזה שהתמונה, התמונות שאנחנו רואים והמידע שאנחנו מקבלים מייצר לנו חובה מוסרית ברורה וחד משמעית שאין לגביה סימני שאלה ואין לגביה חללים ריקים.
דב חנין: מהחובה המעשית הזאת נגזרו, יש נגזרות מעשיות, והנגזרות המעשיות מתחלקות מבחינתי לשני תחומים שאנחנו מנסים לפעול בהם: התחום האחד הוא התחום הפנימי.
דב חנין: מה זה אומר לגבי מה שקורה בתוך ישראל?
דב חנין: ההכרה בקורבנות עינויים, הנגזרות של טיפול רפואי, סוציאלי ותומך אחר לכל קורבנות העינויים במובן האמיתי של המילה, המונח הזה, וגם לכל האנשים שנמצאים סביבם.
דב חנין: זה מהלך שאנחנו מנהלים עליו מאבק קשה, פה, בכנסת.
דב חנין: וסוגיה אחרת שהיא מורכבת מאוד ואני רוצה לשתף אתכם במורכבות שלה היא הסוגיה הבינלאומית.
דב חנין: הסוגיה הבינלאומית חשובה פה מכיוון שברור שהאחריות הראשית למה שקורה בסיני איננה על ישראל אלא היא על מצרים, ולכן אני קודם כל מברך על השתתפות נציגות האיחוד האירופי ועל מעורבות הגורמים הבינלאומיים בתחום הזה, כי אנחנו מנסים לפעול בתחום הזה אבל הפעולה שלנו פה היא מאוד-מאוד מורכבת.
דב חנין: אני נבחרתי לפני כמה חודשים להיות אחד מארבעת נשיאי הפרלמנט of the Mediterranean - - -, שזה גוף מיוחד במינו, אני חייב לומר לכם, שבו משתתפים חברי פרלמנט מכל מדינות הים התיכון, כולל מדינות כמו סוריה, לבנון, ודאי מצרים, אלג'יר, מרוקו, לוב ואחרות, וארגון, נדמה לי שזו הזירה היחידה שבה נציגים רשמיים של מדינת ישראל.
דב חנין: אני נמצא שם כנציג הכנסת, כראש משלחת הכנסת.
דב חנין: יושבים עם חברי פרלמנט מארצות אחרות.
דב חנין: ואני לאורך השנתיים האחרונות מנסה לקדם טיפול בסוגיות האלה, אני מנסה לעשות את זה.
דב חנין: אני אומר מנסה כי זה מאוד-מאוד עדין ורגיש העניין הזה.
דב חנין: זה לא פורומים שבהם ביקורת פורמלית שבאה מהמקום הישראלי על מדינות שכנות לנו בתחומים של זכויות אדם תוביל לתוצאות מעשיות של שינוי.
דב חנין: אנחנו מעוניינים במשהו שייצר שינוי, אנחנו לא מעוניינים רק באיזושהי התרחשות דקלרטיבית.
דב חנין: אבל אנחנו מעבירים דרך הפורום הזה, גם לעמיתנו הפרלמנטריים מארצות שכנות, בערוצים פחות פורמליים ופחות רשמיים, ומנסים להפנות את תשומת ליבם וגם של הגורמים האחרים ששותפים איתנו במסגרת הזאת - - - לצורך לעשות שינוי דחוף, מהיר ומעמיק בהתייחסות לתחום הזה.
דב חנין: עכשיו, אני רק רוצה לומר לכם, אני לא בטוח שמה שאני אומר הוא נכון אבל אני מביא דברים בשם אומרם, בשם חברינו ממצרים, שאומרים, טוענים לפחות, שבשנה האחרונה יש שיפור מסוים.
דב חנין: אני לא יודע אם הדברים הם נכונים, אני לכן שואל.
דב חנין: אני שם את הדברים - - - כאן, כי אם הם לא נכונים אנחנו נרצה לחזור אליהם ולהגיד להם שזה לא נכון.
דב חנין: אבל הם טוענים שיש איזושהי מגמה של שיפור מסוים.
דב חנין: כמובן, מבחינתנו, כל מגמה - - -
מיכל רוזין: ודאי בזכות הגדר שפשוט אנשים לא מגיעים.
מיכל רוזין: אין דרך להביא אנשים.
דב חנין: אלה הטענות.
<מירב שמואלי: אני חושבת שהרשויות במצרים בשנה האחרונה התחילו טיפה יותר להיכנס - - -
דב חנין: להתעסק.
מיכל רוזין: אז תיכף, עורכת הדין מירב שמואלי, את תספרי לנו על זה.
דב חנין: אז אני אומר, אנחנו צריכים לברך על כל שיפור שנעשה בכל מקום בעולם, אבל אנחנו צריכים לדרוש תמיד יותר, ולכן אני פונה אליכם ובמיוחד לנציגי הארגונים: אנא, ספקו לנו מידע, במיוחד לגבי מה שקורה עכשיו כדי שנמשיך בלחץ.
דב חנין: שוב, המון הערכה ותודה לכולכם.
מיכל רוזין: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין, ותודה שאתה באמת שותף לדרך ועל הדברים החמים.
מיכל רוזין: זה לא מובן מאליו.
מיכל רוזין: ובוודאי כמו שאמרת לחבר הכנסת שמעון סולומון שהוא שותף – זה לא פשוט בכנסת הזאת ובאווירה הציבורית שנוצרה סביב הנושא.
מיכל רוזין: הגברת אורית מרום, ארגון א.ס.ף, בבקשה, וגם את תגידי מי רוצה לדבר.
<אורית מרום: שלום.
<אורית מרום: אורית מרום מעמותת א.ס.ף – ארגון סיוע לפליטים.
<אורית מרום: אנחנו עובדים מידי חודש בשנה-שנתיים האחרונות עם 100, 150 ניצולים בכל חודש במסגרת הסיוע הפסיכוסוציאלי שלנו.
<אורית מרום: נמצאת איתי הגברת ציגי גבריהוויט, היא המגשרת הקהילתית שעובדת בשנים האחרונות בא.ס.ף, עובדת בצמוד לניצולים – הן במסגרת הסיוע הפרטני שאנחנו מעניקים להם, והן במסגרת קבוצות תמיכה לנשים ולגברים.
<אורית מרום: למעשה, היום עמותת א.ס.ף היא אחת מהכתובות המרכזיות לאותם ניצולים שלא מוכרים כקורבנות סחר בבני אדם.
<אורית מרום: בהיעדר מענה הוליסטי של הרשויות לאותם ניצולים הדלת שלנו פתוחה בפניהם, בעיקר לתמיכה, אבל מיותר לציין שאנחנו לא יכולים אפילו לעשות פסיק ממה שאותם ניצולים זקוקים.
<אורית מרום: הם כמובן זקוקים לתמיכה הוליסטית.
<אורית מרום: רבים מהם, אנחנו מעריכים שכמה מאות מהם זקוקים לתמיכה בכל הגזרות.
<אורית מרום: רבים מהם לא יכולים כלל להתחיל תהליך של שיקום, הפצעים שלהם עדיין פתוחים ומדממים.
<אורית מרום: רבים מהם לא יכולים כלל למצוא עבודה, לגשת לעבוד בכלל: גם בגלל פוסט טראומה, גם בגלל פציעות פיזיות.
<אורית מרום: שלא לדבר על תמיכה נפשית שהם לא מקבלים מהמדינה למעט טיפול פסיכיאטרי, שלשמחתנו הוא מוגש, לפחות בצורה חלקית, במסגרת מרפאת גשר של משרד הבריאות, שזה כמובן צעד מבורך שקרה השנה.
<אורית מרום: אז אני אשמח שהגברת ציגי גבריהוויט תציג מעט מהעבודה שלה, ותספר על הניצולים כשהיא פוגשת.
<ציגי גבריהוויט: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) אוקיי.
<ציגי גבריהוויט: שמי הוא ציגי גבריהוויט, אני עובדת בא.ס.ף עם קורבנות של סחר בבני אדם.
<ציגי גבריהוויט: אני יכולה לומר לאחר הסיפור הנורא הזה שראינו שהאנשים האלה סבלו ועדיין סובלים מאוד.
<ציגי גבריהוויט: בשיחות שלנו איתם הם אומרים שהיו להם בעיות רפואיות רבות: הן פיזיות והן נפשיות, והם לא קיבלו ולא מקבלים את כל הטיפול שהם צריכים.
<ציגי גבריהוויט: כמו כן, אין להם מקום לינה מסודר, אז הם לנים אצל חברים: יום אחד אצל מישהו, וביום שלמחרת אצל מישהו אחר.
<ציגי גבריהוויט: הם במצב גרוע.
<ציגי גבריהוויט: הם צריכים לבקש מזון, כסף ואפילו שינוע ממקום למקום, גם כאשר אנחנו מפנים אותם לקבלת טיפול בבית חולים או במרפאות לבריאות הנפש.
<ציגי גבריהוויט: אני שמחה שיש לנו עכשיו מרפאה לבריאות הנפש ב"גשר", אבל זה לא מספיק עבורם.
<ציגי גבריהוויט: אז הם מבקשים כסף בשביל שינוע - - -.
<ציגי גבריהוויט: הם לא מקבלים סיוע מהממשלה והם עדיין זקוקים לעזרה כי המצב של כולם רע מאוד.
<ציגי גבריהוויט: מרביתם בוכים כאשר מדברים על סיני.
<ציגי גבריהוויט: הם הגיעו לכאן פצועים קשה וכואבים מאוד.
<ציגי גבריהוויט: כפי שאמרתי, במצב רע מאוד.
<ציגי גבריהוויט: והטיפול שהם קיבלו או מקבלים הוא לא מספיק.
<ציגי גבריהוויט: רבים מהם זקוקים לניתוחים, הם סובלים משברים ומכוויות, והם לא קיבלו אפילו טיפול בסיס.
מיכל רוזין: לשרוד.
<ציגי גבריהוויט: אכן כך.
<ציגי גבריהוויט: השורדים האלה סובלים מפוסט טראומה, והם זקוקים לדוגמה תרפיסט.
<ציגי גבריהוויט: אנחנו עוזרים קצת והם מקבלים גם קצת מגשר, אבל זה עדיין לא מספיק.
<ציגי גבריהוויט: הם מרגישים כאילו שהם תלויים באוויר.
<ציגי גבריהוויט: לכן, אנו מבקשים מחברי הכנסת להקדיש להם קצת יותר תשומת לב.
<ציגי גבריהוויט: במיוחד חבר הכנסת שמעון סולומון, אני יודעת שערכת ביקור אצלנו בא.ס.ף.
<ציגי גבריהוויט: לכן, אני מבקשת מכם לבדוק אם וכיצד ניתן לעזור להם יותר.
מיכל רוזין: תודה רבה, הגברת ציגי גבריהוויט.
מיכל רוזין: אני רואה שזה מאוד קשה בשבילך - - -
<אורית מרום: אם אני אוכל רק מילה אחת נוספת: חשוב לומר שהתשתיות היום, באמת, אם העובדה שיש קורבנות סחר מוכרים ויש מקלטים שעובדים ועובדים טוב, יש היום תשתיות במדינת ישראל.
<אורית מרום: ובעצם מה שאנחנו אומרים: אפשר לפתוח אותם ולפתח מנגנונים לצידם, לעזור לאותם קורבנות עינויים.
<אורית מרום: זאת אומרת, אפשר להרחיב את השירותים של מרפאת גשר, של משרד הבריאות; מרכז היום שפועל לטובת קורבנות סחר.
<אורית מרום: אפשר לראות איך אפשר להרחיב את המנגנונים הקיימים לטובת קורבנות עינויים.
<אורית מרום: כמובן שנדרשים כאן משאבים אבל הידע המקצועי קיים, התשתיות קיימות, ולכן אנחנו קוראים בעצם לממשלת ישראל להרחיב ולקיים מנגנוני זיהוי לאותם קורבנות עינויים שלא מוכרים היום כקורבנות סחר.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר, נמצאת פה איתנו גם עורכת הדין ליאת קליין מאיגוד מרכזי הסיוע.