GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירי אלקיים ברברו: לפחות משהו, שיש לנו לשלוח את האישה הזו גם אם זה לחצי שנה.
<מירי אלקיים ברברו: אתן מבינות?
<מירי אלקיים ברברו: כדי שנוכל לעשות משהו.
<מירי אלקיים ברברו: כרגע אין פתרון.
<מירי אלקיים ברברו: כאילו עושים טובה שמקבלים לשבועיים שלושה, ואני מבינה את המקלטים, אני מבינה אותנו, אבל בעצם באמצע יש נשים מוכות, שפשוט חוזרות לאותו מעגל מהר מאד, ולאף אחד מאיתנו אין באמת תשובה לגבי זה.
משה מזרחי: מוכות על ידי בני זוג פורמאליים ולא פורמאליים.
<מירי אלקיים ברברו: כן, כן.
<מירי אלקיים ברברו: בעצם המקלטים לא יכולים לתת להם פתרון.
<מיכל חנוך-אחדות: לא, אבל היא בסיכון גבוהה התפטרה.
<מיכל חנוך-אחדות: היא עזבה בגלל שהיא לא רצתה להפסיד מקום עבודה.
<קריאה: לא, לא, זה לא משנה, סליחה.
<קריאה: מבחינת ההנחיה היא לא תצא מהמקלט, אף אחד לא יוציא אותה אם היא מוכה ובסיכון, סליחה.
<מירי אלקיים ברברו: מה שנאמר זה שאנחנו מבקשים שאחרי שבועיים תגיעו לפגישה למציאת פתרון.
משה מזרחי: דקה, מיכל, אני רוצה להבין משהו.
משה מזרחי: אם יש אריתראית מוכה ובסיכון, על ידי בן הזוג שלה, והיא מגיעה לפתחכם, מה אתם עושים איתה?
<מיכל חנוך-אחדות: נקבל, בוודאי.
משה מזרחי: לא, אני רוצה שהם יקשיבו לזה.
<מיכל חנוך-אחדות: ההנחיה היא בהחלט לקבל ואני לא אמרתי בחיים רק לשבועיים ורק לחודש, חשוב לי להגיד את זה בקול רם, שיהיה ברור.
<מיכל חנוך-אחדות: לקבל אישה שיש הערכת סיכון לגביה, שאנחנו יודעים שהיא בהערכת סיכון, היא תתקבל והיא תקבל טיפול והגנה.
<מיכל חנוך-אחדות: אנחנו הצגנו פה קודם, יפה מאד הציגו חברותי ואני, כבר הרבה מאד פעמים, זה עלה פה גם בוועדה, שבסופו של דבר הטיפול בתוך המקלט הוא מאד בעייתי, כי אין אופק.
<מיכל חנוך-אחדות: אין מה לעשות, זה מהר מאד ולכן הדחיפות.
<מיכל חנוך-אחדות: לכן הזמן הקצר.
<מיכל חנוך-אחדות: מהר מאד נגמר הקטע הראשוני ואין לאן להתקדם, בגלל שכל המערכות אין.
<מיכל חנוך-אחדות: וחשוב להבין את זה.
משה מזרחי: התהליך שאחרי פשוט לא קיים.
<מיכל חנוך-אחדות: ואם אם יתנו לך מחר פתרון אז תעשי V ואני מבינה את זה.
<מיכל חנוך-אחדות: על זה אנחנו מדברים כל השנים.
<מירי אלקיים ברברו: כולנו עושים V, אבל שנייה.
<מירי אלקיים ברברו: חשוב לי עוד פעם לומר, כשהתשובה היא שזה לשבועיים שלושה, או לחלופין אין אף אחת דוברת טיגרית.
<מירי אלקיים ברברו: צריך להבין, זו אישה מפוחדת לחלוטין שמגיעה, אף אחד לא מבין אותה, אף אחד לא מתקשר איתה.
<מירי אלקיים ברברו: בוודאי שאי אפשר לעשות אפילו את התהליך הבסיסי ביותר, וצריך לתת על זה לדעת, מעבר למשהו מדיני שיכול לקחת שנים.
<מירי אלקיים ברברו: לחשוב מה קורה מחר, אם לא.ס.ף או למסילה יש עוד - - -
<מיכל חנוך-אחדות: זה לא צריך לקחת שנים, לדעתי זה צריך להיות כבר ממש מחר בבוקר.
משה מזרחי: קודם כל יש תועלת מזה שיושבים פה, תועלת מאד גדולה, כי גם מפי הרשויות יוצאות אמירות וכו', שאיך אומרים – צריך לתפוס אותן במילה.
משה מזרחי: תנצלו את זה, לכו על זה, כולל נציגי משרד הפנים.
משה מזרחי: הם אומרים פה, אבל הם מנותקים מהמציאות בשטח לפעמים, שהיא סותרת לגמרי.
משה מזרחי: אני רוצה להגיד לסיכום כמה דברים.
משה מזרחי: אחד, זה באמת נושא כאוב ורגיש שעולה פה גם בוועדה לא פעם ולא פעמיים.
משה מזרחי: לפחות בתפיסת העולם שלי, מדינה צריכה להיות אחראית על כלל בני האדם שנמצאים בתחום ריבונותה, בכל ההיבטים, וזה לא חשוב מה מעמדם או לא מעמדם.
משה מזרחי: אנחנו לא נוהגים כך, צריך להגיד את זה בפשטות.
משה מזרחי: הסוגיה הראשונה במעלה אחת, שאנחנו גם זיהינו אותה פה בוועדה לא פעם, זה הנושא של נשים שנישאות לישראלים ומוחזות לפה כבנות ערובה, אין לי מילה אחרת להגיד את זה; ומנצלים את העובדה שהן חסרות מעמד או כנות הנישואין, וכל הדיבורים שנוגעים סביב הסוגיה הזאת, שבה הגבר הישראלי פשוט מנצל את המצב הזה באופן מחפיר.
משה מזרחי: זאת אומרת אני לא רואה בזה כאילו משהו רחוק מסחר בנשים, כי הן נמצאות במצב שהן תלויות בו באופן אבסולוטי, כמעט בכל עניין ודבר.
משה מזרחי: גם כשהוא מכה אותן, כל העניין הזה של כנות הנישואין, משחקים בו כשוט מעל לראשן של הנשים האלה.
משה מזרחי: אני ממש לא רוצה להגיד את המילה תובע, אבל אני מאד מבקש שמשרד הפנים, לפחות בהיבט הזה של נשים נשואות שיש להן ילדים, זאת אומרת דובר על העניין של למה צריך לחכות לרגע שהוא יסכל את זה, כי הוא מחזיק אותה כבת ערובה באמצעות אלימות או איום בכנות הנישואין; כאשר יש ילדים, איזה מבחן כן, יותר גדול מזה שזוג נשוי, שיש לו כבר ילדים, גם אם הוא נמצא במחלוקת, איזו ראייה טובה יותר מזה לכנות הנישואין כפי שהיו עד לאותו רגע?
משה מזרחי: ולכן אני חושב שבמצבים המאד ייחודיים האלה, של אישה ללא מעמד, שהגיעה הנה, ואני לא יודע למה היא לא מקבלת מעמד כשהיא נישאת לישראלי, אבל יש לה ילדים, ולא עולה בדעתי להשאיר אותה מופקרת.
משה מזרחי: זאת אומרת אם יש הוכחה ניצחת לעובדה שהיא הוכחת כנות, זה הילדים.
משה מזרחי: אני באמת מבקש פה, במקום כל התהליך של הומניטרי לא הומניטרי, להעניק לנשים האלה את המעמד המינימאלי אפילו, שממילא כבר, כך אני למד מכם, שממילא נותן רשת ביטחון סוציאלית מינימאלית, שכבר מכניס אותן לתוך המעגל ולא משאיר אותן תלויות בסיפור.
משה מזרחי: מאד משונה מה שאת אומרת, כי הדוגמאות שעולות גם פה בוועדה, זה ההליך המאד ארוך, ועכשיו אני הולך לחלק האחר, שבו אני קורא למשרד הפנים באמת להכריע, להיות רחב לב, כמו שמטפלים, אני לא יודע, יש פה יום צער בעלי חיים, אתם הייתם צריכים לראות איזו חקיקה הומניטרית פורצת את כל הגדרות, שזה לפעמים מוריד אותך מהפסים, חוסר הפרופורציות שבו נוהגת מדינה מול בני אדם ומול דברים אחרים, באמת.
משה מזרחי: הסוגיה הזאת של הוועדה ההומניטרית במקרים שלפי הטענה שלך, שזה כמעט אוטומטית, שזה ממש לא ככה - - -
<הדס דריקס: זה לא אוטומטי.
<הדס דריקס: אני אמרתי שאמא לילד - - -
משה מזרחי: לא, לא, שזה קצר, שזה כן, כן.
משה מזרחי: זה נשמע, בסדר.
<הדס דריקס: אמרתי לא שנתיים.
משה מזרחי: אולי אני הגזמתי, אבל ככה זה נשמע, בייחוד לאור הדוגמאות של רצף זמן מאד ארוך.
משה מזרחי: רצף זמן מאד ארוך, אני חושב שלא מדובר בהרבה מקרים, למרות שאין לנו פה ממש סטטיסטיקה, אבל גם את אמרת, מדובר בשני מקרים לחודש בערך בממוצע של פניות?
משה מזרחי: אז מה הסיפור?
משה מזרחי: למה יש דוגמאות שאני קיבלתי גם מהוועדה, שבהן יש גם אישה מוכה, גם עם ילדים וכו', ולוקח פרק זמן ארוך מאד, ושמענו פה, היא שנתיים כבר יושבת.
משה מזרחי: כל הרשימה שיש גם לוועדה וכו', אנחנו מבקשים להעביר אותה, כדי לקבל גם התייחסות קונקרטית ולבדוק שבאמת התהליך יהיה קצר ומיידי, ואנחנו גם רוצים לדעת, כדי שנהיה ממוקדים, כמה מקרים של הליך מדורג, שאתם מקיימים לקבלת מעמד, שהפסיקו אותו, בגלל התלונות על אלימות, שזה גם כן הזוי בעיני.
משה מזרחי: זאת אומרת שמפסיקים תהליך שכבר מתחיל להתקיים, בגלל שהבעל מנצל את המנוף הזה וכו'.
משה מזרחי: אנחנו רוצים גם לדעת ברשותכן, כמה בקשות באמת הוגשו לוועדה ההומניטרית הזאת בשנים 2012 ו-2013, וכמה מהנשים – עכשיו נורא שמחנו לשמוע את מה שאת אומרת – אז אנחנו רוצים גם את הקבלות על זה כמובן, שכמה נשים מתוך סדר הגודל של הגשת הבקשות בשנתיים האלה, קיבלו איזה סוג כלשהו של מעמד.
משה מזרחי: הוועדה תקיים ישיבה פנימית עם נציגי רשות ההגירה, באמת כדי לנסות לתקן את הנוהל שדובר עליו פה, עוד שמיכל הייתה כאן.
משה מזרחי: אני חושב שזה רעיון מאד חשוב וכו', ואם זה לא ילך, אנחנו ננסה להוביל את זה בדרך של חקיקה.
משה מזרחי: אני מאד אהבתי את העניין הזה, איך קראת לזה?
משה מזרחי: תושבות חברתית.
<מיקי דור: זכות היוצרים היא לא שלי.
משה מזרחי: לא חשוב של מי זכות היוצרים, אבל זה משהו שאני גם כן קורא לשר הפנים לגלות רוחב לב לגבי בני אדם שנמצאים בגזרה הטריטוריאלית שלו, ולגבש ביוזמתו סוג חדש של מעמד, שקוראים לו תושבות חברתית, כאיזה שהוא מינימום של הגנה סוציאלית לבני אדם שנמצאים בתחומה של מדינת ישראל.
משה מזרחי: אני מאד מודה לכם, ואני מקווה לימים טובים ותקווה גדולה.
מיכל רוזין: האמצעים הטכניים מאורגנים.
מיכל רוזין: מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון בדרכו, הוא מיד יצטרף אלינו.
מיכל רוזין: אנחנו נתחיל את הישיבה ונראה את המצגות.
מיכל רוזין: הוא כמובן יגיד את עמדתו.
מיכל רוזין: אני חושבת שחשוב מאוד לשמוע את עמדת משרד הבינוי והשיכון.
מיכל רוזין: לאורך כל התקופה האחרונה אנחנו יודעים, אנחנו מתעסקים הרבה מאוד בנושא של שוק הדיור במדינת ישראל, יוקר המחיה, יוקר הדיור.
מיכל רוזין: יש כל מיני טענות וסיבות לכך שהדיור בישראל יקר.
מיכל רוזין: אחת הסיבות היא כאן לפתחנו.
מיכל רוזין: הנושא של הוועדה שלנו זה העניין של המחסור, אי המחסור או כמה מחסור קיים בעובדים על מנת ששוק הדיור יוכל לספק באופן הולם, נכון, ראוי את הדירות שנדרשות במשק הישראלי.
מיכל רוזין: נזרקו לחלל האוויר בחודשים האחרונים הרבה מאוד מספרים - 35,7,15.
מיכל רוזין: אנחנו נשמע אותם גם היום.
מיכל רוזין: נשמעו הרבה מאוד מספרים, פחות דיברו על המהות, על להבין למה אנחנו צריכים יותר עובדים, האם אנחנו צריכים יותר עובדים ולמה אנחנו צריכים עובדים זרים.
מיכל רוזין: זאת נקודה חשובה.
מיכל רוזין: השאלה מה היא המכסה, מה מתכוונים לעשות מהבחינה הזאת בממשלה, כמה היא מתכוונת להתיר להגדיל מכסות, האם יישארו פה העובדים שכבר עובדים פה או שיוחלפו בעובדים חדשים.
מיכל רוזין: אנחנו נרצה לשמוע גם את עמדת התאחדות בוני הארץ, עמדת אלה שבונים עבורנו את הבניינים, את הדירות כדי שיהיה לנו איפה לגור.
מיכל רוזין: כמובן גם נשמע את עמדת משרד השיכון על ידי הצגת עבודה שנעשתה על ידי חברת "רותם אסטרטגיה" בנושא הזה, כדי להבין יותר לעומק, מעבר למספרים שמופרחים, מה המצב.
מיכל רוזין: בנק ישראל משחק במספרים האלה.
מיכל רוזין: הוא יצא עם הצהרות על מספרים כאלה ואחרים לגבי הצורך בהגדלת המכסה לעובדים זרים בענף הבנייה.
מיכל רוזין: נרצה לשמוע גם ממנו.
מיכל רוזין: הבוקר גם פורסם שמספר העובדים הזרים עלה באופן משמעותי במצבת העובדים במדינת ישראל.
מיכל רוזין: אנחנו נרצה לעמוד גם על הנתונים האלה, כי זה קצת סותר את הנתונים של רשות ההגירה במשרד הפנים לגבי מספר העובדים שנמצאים בישראל.
מיכל רוזין: ננסה לעשות סדר במספרים.
מיכל רוזין: אתם כבר מכירים אותי.
מיכל רוזין: מי שמשתתף איתי בוועדות יודע שאני משתדלת - אני לא חוסכת את עמדתי מרשויות השלטון - לבסס את עמדתי על עובדות.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה אלף בית לכל אדם, בטח לפוליטיקאי שכאשר הוא מביע את עמדתו היא צריכה להיות מבוססת על עובדות.
מיכל רוזין: אנחנו נשמע את העובדות, ננסה להבין.
מיכל רוזין: יכול להיות שגם לא נסכים בינינו, וזה בסדר, אבל לפחות נדע שאנחנו מדברים על אותם מספרים.
מיכל רוזין: אנחנו נדע על איזה מספרים אנחנו מדברים, מאיפה נובעים המספרים.
מיכל רוזין: אתם יודעים, אני יכולה מחר בבוקר לקום ולהגיד שאני חושבת שצריך פה 80 אלף.
מיכל רוזין: העמדה צריכה להיות מבוססת.
מיכל רוזין: בואו נתחיל עם זאב רותם, מנכ"ל "רותם אסטרטגיה עסקית".
מיכל רוזין: תציג לנו את המחקר שעשית עבור משרד הבינוי והשיכון.
מיכל רוזין: כמו שאמרתי, מנכ"ל משרד השיכון יצטרף אלינו בקרוב.
מיכל רוזין: הוא יוכל להגיב.
מיכל רוזין: אני מניחה שהוא מכיר את העבודה היטב.
<זאב רותם: בוקר טוב.
<זאב רותם: תודה על ההזמנה.
<זאב רותם: נתבקשנו על ידי משרד השיכון עוד בסוף הקדנציה של הממשלה הקודמת לעשות הערכת מצב על נושא הדיור במדינת ישראל, לנסות לברר מה הגורמים לעליית מחירי הדיור, האם יותר בצד הביקוש או בצד ההיצע.
<זאב רותם: לשמחתי, בעבודה הזאת קיבלנו שיתוף פעולה מאוד טוב של בנק ישראל, של האוצר, של המועצה הלאומית לכלכלה, של מינהל מקרקעי ישראל, של משרד הפנים ושל כל הגופים.
<זאב רותם: העבודה הזאת הוצגה בסופו של דבר למשרד ראש הממשלה, למנכ"ל משרד ראש הממשלה.
<זאב רותם: חלק מההמלצות שלה מיושמות היום בדרך של שיתופי פעולה בין הגופים השונים בנושא של הקמת שכונות חדשות, כדי שלא יהיו חסמים למימוש קרקעות בנושא של העלאת המסים על רוכשי דירה שנייה, כדי לצמצם את הביקוש הספקולטיבי וכן הלאה.
<זאב רותם: באותה הזדמנות ביקש מאיתנו מנכ"ל משרד ראש הממשלה לבחון את המרכיב של העובדים בענף הבנייה, כי כדי לבנות דירה צריך 3 גורמי ייצור: אחד זה קרקע מתוכננת וזמינה בלי חסמים.
<זאב רותם: בטח ידברו על זה גם מהתאחדות בוני הארץ.
<זאב רותם: דבר שני שצריך זה מימון, שאת זה נותנת המערכת הבנקאית, והדבר השלישי זה נושא העובדים.
<זאב רותם: הוא ביקש מאיתנו לבדוק את הנושא של העובדים.
<זאב רותם: אנחנו לקחנו על עצמנו לבדוק את זה.
<זאב רותם: להלן עיקרי הממצאים מתוך עבודה של הרבה דפים.
<זאב רותם: בחרנו פה את העמודים הרלוונטיים לכם.
<זאב רותם: כשבאנו לעשות את העבודה לפני חצי שנה עמדו לפנינו די הרבה עבודות שנעשו בעבר בנושא.
<זאב רותם: אני אומר את זה בהערכה מקצועית לעבודות שנעשו על ידי בנק ישראל ולעבודות שנעשו על ידי גורמים אחרים.
<זאב רותם: יש שתי גישות.
<זאב רותם: גישה אחת שאומרת שהעובדים הזרים דוחקים עובדים ישראלים.
<זאב רותם: אם נוציא את העובדים הזרים מענף הבנייה, נוכל להכניס עובדים ישראלים.
<זאב רותם: גישה שנייה אמרה שאי אפשר להכניס עובדים ישראלים כי הם לא באים לענף הבנייה, לכן חייבים להביא עובדים זרים אם רוצים לפתח את הענף.
<זאב רותם: את שתי הגישות האלו קשה להוכיח, כי כל אחת באה עם טיעונים מאוד כבדים.
<זאב רותם: כשהתעמקנו בהן התברר לנו שכולן מבוססות על נתונים וטיעונים מהעשור לפני הקודם, שזה שנות ה-90 תחילת שנות ה-2000.
<זאב רותם: כאשר מסתכלים על הענף ומה שקרה בשנים האחרונות, רואים שחל שינוי מאוד גדול בענף.
<זאב רותם: הוא למעשה מכתיב את הצורך ואת עוצמת הצורך.
<זאב רותם: עליו אני רוצה להתמקד.
<זאב רותם: לרדת מהמילים הגדולות לתוצאות הפרטניות.
<זאב רותם: השקף הזה מציג את התפלגות הדירות בבנייה פעילה לפי הגובה שלהן.
<זאב רותם: הכחול למטה מציג את צמודי הקרקע, התכלת שמעליו זו בנייה רוויה נמוכה, הכתום זה 8-15 קומות, 16 קומות ומעלה זה מה שמופיע למעלה.
<זאב רותם: הדבר המרכזי הוא שמספר הדירות במגדלי משרד השיכון מ-16 קומות ומעלה קפץ בצורה דרמטית מבערך 1%,2% ממספר הדירות בתחילת העשור הקודם ל-17%.
<זאב רותם: 17% מהדירות שנבנו בשנת 2011, 2012,2013 הן דירות במגדלים.
<זאב רותם: אם נוסיף לזה מעל 8 קומות מדובר ב- 48%.
<זאב רותם: אם ננכה מתוך זה את צמודי הקרקע אנחנו רואים ששני שליש מהדירות בבנייה פעילה, הם לא צמודי קרקע, הם בבניינים גבוהים.
<זאב רותם: חלק גדול מהם במגדלים.
<זאב רותם: זה שינה את כל הענף.
<זאב רותם: זה בא בגלל דרישות מערכת התכנון.
<זאב רותם: מערכת התכנון החליטה משיקולי קרקע שהיא רוצה מגדלים, ובצדק.
מיכל רוזין: איך זה שינה את הענף מבחינת העובדים?
<זאב רותם: זה שינה את הענף בזה שהוא הפך להיות ענף עתיר טכנולוגיה על ידי רכש של מכונות, מנופים, מנועים, מסועים והמעבר לתכניות מתקדמות.
<זאב רותם: זה גם גרם לזה שצריך עכשיו בתחומים מסוימים עובדים יותר מיומנים.
<זאב רותם: מה לעשות, שכלול טכנולוגי דורש עובד יותר מיומן באותם תחומים שקשורים לבנייה לגובה, באותן עבודות שמתמחות בעבודות רטובות.
<זאב רותם: זה למעשה מיקד אותנו.
<זאב רותם: אנחנו יורדים מהסיפור הגדול של העובדים הזרים והישראלים לעובדים בעבודות רטובות במגדלים בבנייה רוויה.
<זאב רותם: אם נסתכל על סך כל העובדים שיש בענף הבנייה נראה שיש היום 200 אלף עובדים.
<זאב רותם: חלק גדול מהם הם עובדים בלתי מקצועיים - מהנדסים, מנהלים, צבעים, בעלי מקצועות חופשיים וכן הלאה.
<זאב רותם: החלק שהוא החלק המורכב, ששם יש יותר בעייתיות, זה מה שנקרא עובדי העבודות הרטובות.
<זאב רותם: יש בערך 50 אלף מתוך 200 אלף עובדי עבודות רטובות.
<זאב רותם: עבודות רטובות זה ברזלנים, טפסנים, שזה שלד, טייחים ורצפים, שזה גמר.
<זאב רותם: אלו העבודות הרטובות.
<זאב רותם: הנה יש פה קבלן שיוכל לספר על זה קצת יותר.
<זאב רותם: אני יודע רק את המספרים ואת הנתונים כפי שמפורסמים.
<זאב רותם: רבע מכלל העובדים זה עבודות רטובות.
<זאב רותם: כשמסתכלים פנימה רואים שבעבודות הרטובות האלו ישראלים כמעט ולא עובדים.
<זאב רותם: כשאני אומר ישראלים זה יהודים וגם ערבים.
<זאב רותם: זה ברור לגמרי.
מיכל רוזין: אין פה איזו סתירה?
מיכל רוזין: אני מסתכלת פה בתפקידים הנוספים, שהן לא עבודות רטובות.
מיכל רוזין: זה בעצם תחומים מקצועיים שבהם אתם מעסיקים.
מיכל רוזין: האם ישראלים עוסקים בכך בעיקר?
<זאב רותם: כן.
מיכל רוזין: הצגת את הנושא של עבודות רטובות כנושא שצריך בו מיומנות.
מיכל רוזין: שם אתה אומר שאין ישראלים או פלסטינים.
<זאב רותם: בעבודות רטובות עד גובה מסוים הפלסטינים עובדים, מעל גובה מסוים רק עובדים זרים.
<אליאב בן-שמעון: אפשר לעשות הבחנה כזאת.
<אליאב בן-שמעון: צריך לדעת שהעבודות הרטובות הן הבסיס.
<אליאב בן-שמעון: הן הפכו להיות יותר מקצועיות, בעיקר בתחום של העבודה לגובה.
<אליאב בן-שמעון: האחוזים של הבניינים לגובה, כמו שציין מנכ"ל השיכון, עלו.
<אליאב בן-שמעון: מצד שני, היות והעבודות אלו הן לב ליבן של עבודות הבנייה, הן מספקות את כל העבודות הנוספות שהן בהחלט עבודות מקצועיות.
<אליאב בן-שמעון: מדובר על חשמל, על אינסטלציה, על גבס.
<אליאב בן-שמעון: אלו העבודות שהישראלים מוכנים לעבוד בהן.
<אליאב בן-שמעון: הן בהחלט הבסיס לעבודות האלו.
<אליאב בן-שמעון: אני אתן נתון.
<אליאב בן-שמעון: על כל עובד זר שנמצא בעבודה רטובה 4 ישראלים עובדים עבודות גמר שהן עבודות מקצועיות.
<אליאב בן-שמעון: הם ההשלמה של כל הדברים האלה.
<זאב רותם: פה מגיעה הנקודה המרכזית שמצאנו בעבודה.
<זאב רותם: אין פה סיפור גדול של כל העובדים.
<זאב רותם: זה סיפור קטן של תחום מאוד מקצועי, מיומן.
<זאב רותם: מדובר בעבודות הרטובות במגדלים.
<זאב רותם: אני מדגיש במגדלים, כי בבנייה נמוכה ובבניה רוויה נמוכה הישראלים או הפלסטינים יכולים להיות תחליפיים לגמרי.
<זאב רותם: איפה זה בא לידי ביטוי?
<זאב רותם: בקצב הבנייה.
<זאב רותם: בעבודות הרטובות עובדים בקבוצות של בערך 30,40 איש.
<זאב רותם: באים, מתנפלים על קומה ומתחילים לבנות אותה.
<זאב רותם: קצב הבנייה של הקבוצה הסינית הוא 3 קומות לחודש.
<זאב רותם: קצב הבנייה של הקבוצה הישראלית ערבית או פלסטינית הוא בן קומה וחצי, במקרה הטוב 1.8, 2 קומות.
<זאב רותם: הלכנו לשטח, דגמנו את זה וקיבלנו את הנתונים האלה.
<זאב רותם: הנושא הזה פשוט משפיע על מה שאליאב אמר.
<זאב רותם: במקרה הזה אני מסכים איתו.
<זאב רותם: יש דברים שאני לא מסכים איתו והוא יודע.
<זאב רותם: אם אתה בונה בקצב יותר מהיר אתה מקטין את עלות הדירה כי אתה חוסך את עלות המימון, את עלות החזקת האתר וכן הלאה.
<זאב רותם: אתה מאפשר לכל השחקנים האחרים להיות גם כן פעילים.
מיכל רוזין: האם חלק מההמלצות של משרד השיכון, בהתאם למה שאתה מציג, יהיו – אחר כך המנכ"ל יסביר לנו – לאפשר מכסות לעובדים זרים לתחום מסוים, כלומר לעבודות רטובות ולבוני מגדלים, או שמרגע שאתם מאשרים מכסה זה יכול להגיע גם לבוני וילות?
<זאב רותם: תיכף יתייחס לזה המנכ"ל.
<זאב רותם: אני רק אסיים את תמונת המצב.
מיכל רוזין: זו תשובה חשובה, כי אתם עושים עבודה, אתם מפלחים איפה באמת השוק נזקק לעובדים זרים.
מיכל רוזין: השאלה אם אחר כך זה תואם את המציאות, או שבמציאות מגיעים 8000 עובדים זרים, מתפזרים בכל ענף הבנייה ואז שוב חסר בענף המגדלים יותר עובדים.
<אליאב בן-שמעון: עובדתית אין עובדים זרים בבניית וילות ובבנייה נמוכה.
<זאב רותם: לשאלה שלך מהצד שלי ככלכלן אני יכול לתת שתי תשובות.
<זאב רותם: אחת, שההמלצה שלנו מבחינה מקצועית כלכלית ממוקדת לעובדים זרים בעבודות רטובות במגדלים.
<זאב רותם: יש שאלה רגולטורית מה אפשר לכפות ומה אי אפשר לכפות.
<זאב רותם: תשובה שנייה ככלכלן, שזה מה שאליאב אמר מהשטח, הוא שבסוף הקבלנים משתמשים בעובדים ביתרון היחסי שלהם.
<זאב רותם: היתרון היחסי של הסיני הוא בעבודה רטובה במגדלים, כי הוא מאיץ לו את הכל.
<זאב רותם: לעומת זאת, כשהוא נמצא למטה הוא יכול להחליף אותו בכל עובד אחר.
<זאב רותם: פה נקודת המפתח שמעניינת לראות.
<זאב רותם: פה רואים תוצאות של מה שקרה ב-5 השנים האחרונות.
<זאב רותם: בשנת 2005 היו 20 אלף עובדים זרים.
<זאב רותם: דרך אגב, לפני 15 שנה היו בערך 100 אלף עובדים זרים.
<זאב רותם: נעשה מהלך מאוד נכון, מאוד מבורך, מאוד טוב, שהוביל אותו בנק ישראל ובנקים אחרים להורדה של מספר העובדים הזרים מ-100 אלף.
<זאב רותם: זה מהלך מבורך.
<זאב רותם: הגענו בשנת 2005 ל-20 אלף עובדים זרים לפי המכסה.
<זאב רותם: אז נעשה מהלך להורדת המכסות ל-8000 מכסות.
<זאב רותם: באופן הדרגתי ירדנו.
<זאב רותם: הקו האדום מראה לכם את המכסות של עובדים זרים.
<זאב רותם: בפועל מה שקרה - מאחר ולא מביאים עובדים זרים חדשים מקצועיים - זה שיש אפילו פחות מהמכסה.
<זאב רותם: יש כיום 6000 עובדים זרים, רובם סינים.
<זאב רותם: השאלה אם זה השפיע על עובדים ישראלים.
<זאב רותם: התשובה היא שלא.
<זאב רותם: הקו הכחול שאתם רואים זה מספר העובדים הישראלים בעבודות רטובות.
<זאב רותם: אתם רואים שבמקביל לירידת העובדים הזרים לא הייתה עלייה בעובדים ישראלים.
<זאב רותם: מה כן קרה?
<זאב רותם: זה הקו הכתום.
<זאב רותם: מספר העובדים הפלסטיניים עלה.
<זאב רותם: הירידה של העובדים הזרים לא הביאה לעלייה בעובדים ישראלים, היא הביאה לעלייה בעובדים פלסטינים.
<זאב רותם: יש חסרונות ויש יתרונות.
<זאב רותם: יתרונות גאו-פוליטיים, יתרונות מדיניים וכן הלאה.
<זאב רותם: חסרונות: זמינות יותר נמוכה – בטח מנכ"ל התאחדות בוני הארץ ידבר על זה בהרחבה - וקצב עבודה יותר נמוך.
מיכל רוזין: כשצריך לעמוד 3 שעות לפנות בוקר במחסומים ו-3 שעות אחרי הצהריים מספר השעות שאתה מגיע לעבודה פוחת באופן ודאי.
<זאב רותם: שאלנו את עצמנו איפה זה פגע, האם זה פגע.
<זאב רותם: עד עכשיו עמדנו על זה שירידת העובדים הזרים לא גרמה לעליית העובדים הישראלים.
<זאב רותם: היא הביאה עובדים פלסטינים.
<זאב רותם: זה לא עניינו של משרד השיכון.
<זאב רותם: זה לא עניין של שוק הדיור.
<זאב רותם: נשאלנו אם זה פגע בשוק הדיור.
<זאב רותם: זאת השאלה שנשאלנו.
<זאב רותם: לצורך זה בדקנו מה היו ההשפעות על שוק הדיור.
<זאב רותם: התוצאה שמצאנו היא כדלקמן: לאורך כל העשור הקודם נבנו 30 אלף דירות.
<זאב רותם: בשנת 2009 התחילה עלייה.
<זאב רותם: השיא שלה הגיע בשנת 2011 עם 46 אלף יחידות דיור לפי הלמ"ס.
<זאב רותם: זה דבר טוב.
<זאב רותם: זה נותן אפילו טיפה עודף ביחס למה שצריכים.
<זאב רותם: מה קרה מאז?
<זאב רותם: קרה שבשנים 2012 - -
מיכל רוזין: ב-2012 יש בעצם ירידה חדה.
<זאב רותם: ב-2012 וב-2013 יש ירידה חדה.
<זאב רותם: זה ירד לאזור 41, 42 אלף יחידות דיור.
<זאב רותם: זאת ירידה של בין 4000 ל-5000 יחידות דיור, שזה בעיני חלק מהאנשים הפער על הגבול הקטן.
<זאב רותם: אנחנו נמצאים היום בנקודה של שיווי משקל בשוק שיכול ללכת למטה או למעלה, תלוי בהמון פרמטרים.
<זאב רותם: זה יכול להיות אחד הפרמטרים שמשפיע.
<זאב רותם: הסתכלנו מה בתוך המערכת הזאת ירד הכי הרבה.
<זאב רותם: התוצאה המעניינת היא שבאמת הירידה בצמודי קרקע, בבנייה רוויה נמוכה ובבנייה עד 15 קומות הייתה נמוכה, כמעט הייתה מזערית.
<זאב רותם: לעומת זאת, מספר יחידות הדיור שנמצאות במגדלים ירד לחצי, מ-6500 ל-3500 ב-2012 ולאזור 4000 ב-2013.
<זאב רותם: הסיבה היא לא מגבלות תכנוניות.
<זאב רותם: יש היצע קרקעות זמין.
<זאב רותם: המגבלה היא פשוט שהקבלנים מעדיפים, עם מעט העובדים שיש להם במגדלים, לסיים קודם את המגדלים שיש להם כי אחרת הם נכנסים לקנסות ורק אחרי זה להעביר את הקבוצות למגדלים חדשים.
<זאב רותם: התוצאה היא השפעה על הדבר הזה.
<זאב רותם: כתוצאה מהדבר הזה אנחנו באים ואומרים את ההמלצות הבאות: א', בואו לא ניקח סיפור גדול של עובדים זרים ישראלים, בואו ניקח סיפור מאוד ממוקד.
<זאב רותם: יש סיפור מאוד ממוקד, וזה השינוי בפונקציית הייצור של הענף שעבר לייצר מגדלים, לכן גם צריך טכנולוגיות ועובדים מיומנים מסוג אחר.
<זאב רותם: פה יש נקודה אחת, שהיא הנקודה של המגדלים.
<זאב רותם: במגדלים האלה צריך עובדים מיומנים.
<זאב רותם: ישראלים לא מגיעים לשם.
<זאב רותם: הסינים עושים את זה בצורה טובה מאוד.
<זאב רותם: יש פה החלטת מדיניות.
<זאב רותם: אם אנחנו רוצים לסגור את הפער הזה שנפתח בבניית הדירות במגדלים, צריך בשביל זה עובדים מיומנים.
<זאב רותם: אם לא נביא עובדים מיומנים אנחנו נישאר עם הפער הזה.
<זאב רותם: זה לא סוף העולם.
<זאב רותם: זאת החלטת מדיניות איפה אנחנו עובדים.
<זאב רותם: אני מראה עכשיו את הגרף של הירידה במגדלים.
<זאב רותם: בצד ימין אפשר לראות את הגרף של הירידה במגדלים, בה בשעה שבאחרים אין ירידה.
<זאב רותם: אם אנחנו רוצים להחזיר ולחזור לבנות 6000,7000, 8000 דירות במגדלים, שזאת גם פונקציית הייצור או הפונקציה התכנונית רוצה, צריך להביא עובדים בגודל הזה.
<זאב רותם: כמה צריך?
<זאב רותם: פה מתחיל הוויכוח שלנו עם התאחדות בוני הארץ.
<זאב רותם: אפשר לעשות חוק אצבע מאוד פשוט.
<זאב רותם: אם יש 54 אלף עובדים בעבודות רטובות, ויש בערך 40 אלף התחלות בנייה, זה 1.3 לדירה.
<זאב רותם: אם אנחנו רוצים לחזור אל הפער של ה-3000, אז 3000 כפול 1.3 זה 4000 עובדים.
<זאב רותם: אם רוצים 6000 במגדלים, שזה כנראה מה שצריך להיות בגלל ההסטה, אז 6000 כפול 1.3 זה 9000.
<זאב רותם: אנחנו מסתובבים באזורים האלה.
<זאב רותם: ההמלצה שלנו הייתה לבוא לפתוח את המכסות בצורה מאוד מאוד מוגבלת, מ-8000 ל-15 אלף.
<זאב רותם: נעשה את זה לטווח של שנתיים שלוש, ונראה איפה הענף עומד.
<זאב רותם: בעיקר נתמקד בלהביא עובדים מיומנים מומחים לצורך העבודות האלו במגדלים.
מיכל רוזין: אני רוצה בשלב הזה לפנות למנכ"ל משרד השיכון.
מיכל רוזין: תיכף נשמע את התאחדות בוני הארץ.
מיכל רוזין: אני בטוחה שיש להם מה להגיד.
מיכל רוזין: יש להם את הבדיקות שלהם, שאני מניחה שהן סותרות את הבדיקה שנעשתה על ידי "רותם אסטרטגיה".
מיכל רוזין: סותרות, כי עובדה שהם מבקשים מספר יותר גדול של עובדים.
<שלמה בן אליהו: תקן אותי, אבי, אם אני טועה.
<שלמה בן אליהו: עד הנתון של מספר העובדים הנדרשים אתם מסכימים לניתוח של - -
מיכל רוזין: בוא תסביר לי רגע לפני שאתה מדבר על מדיניות.
מיכל רוזין: אני רוצה להבין במדיניות.
מיכל רוזין: בוא נדבר בתחום המספרים.
מיכל רוזין: אם אתם מסכימים לניתוח הכלכלי שלו, איך אתם מגיעים מעוד 8000 עובדים שנדרשים במשק, שזה סך הכל 15 אלף, ל-34 אלף – זה מה שפורסם – שדרשתם?
<אליאב בן-שמעון: היות ואנחנו מדברים על מחסור ועל יעדים של ממשלת ישראל שמדברים על 60 אלף יחידות בשנה.
מיכל רוזין: ולא 6000.
<אליאב בן-שמעון: בדיוק.
<אליאב בן-שמעון: אם אנחנו רוצים להעביר את זה ל-60 אלף - -
<זאב רותם: מיכל, זה 60 אלף לעומת 40 אלף.
<אליאב בן-שמעון: זו תוספת של 20 אלף עובדים.
<אליאב בן-שמעון: 20 אלף כפול 1.3 , כמו שאמר זאב, נותן לך את המספר שאנחנו מדברים עליו.
<אליאב בן-שמעון: הכל פונקציה של היצע, כמה אנחנו רוצים להתחיל לצמצם את הפערים.
<אליאב בן-שמעון: מבחינת הניתוח של "רותם" אנחנו זהים בחשיבה - -
מיכל רוזין: אתה אומר שהיעדים של הממשלה הם אלה שקובעים בעצם כמה עובדים נדרשים.
מיכל רוזין: ההיגיון הכלכלי הוא אותו היגיון, הוויכוח הוא לגבי המדיניות שהממשלה רוצה.
<נתנאל לפידות: יש פער בהבנה של החלטת הממשלה.
<נתנאל לפידות: יש החלטה לתכנן 60 אלף יחידות דיור, כשבהתחלות בנייה להגיע לקצב של 40, 45 אלף יחידות דיור.
<נתנאל לפידות: אנחנו סבורים שצריך את ה-15 אלף האלה.
<נתנאל לפידות: אז המספרים גם מסתדרים.
<איציק גורוביץ: בהמשך למה שהמנכ"ל ציין, הפערים בינינו קשורים בהערכות.
<איציק גורוביץ: זה המודל שעל בסיסו אנחנו מגיעים לאותם נתונים.
<איציק גורוביץ: אם תסתכלו זה 10 אלפים דירות - -
מיכל רוזין: זה שאתם מסכימים על אותו מודל זו דרך ארוכה שעשיתם.
<שלמה בן אליהו: זה שני מודלים שונים שמביאים לאותה תוצאה.
מיכל רוזין: אני רואה שבנק ישראל לא בדיוק מסכים.
<איציק גורוביץ: זה מודל של פרופ' יחיאל רוזנפלד מהטכניון, זו לא המצאה שלנו.
<איציק גורוביץ: זה הבסיס מבחינתנו.
<איציק גורוביץ: אנחנו לא באים וטוענים שחסר מספר אצבע של עובדים.
<איציק גורוביץ: חברת הכנסת רוזין, אם יחליטו במדינת ישראל לא לבנות דירות לא נצטרך פועלים.
מיכל רוזין: אבל אז לא תהיה לכם פרנסה, לא יהיו דירות ותהיה לנו בעיה עוד יותר קשה.
<איציק גורוביץ: זאת סוגיה אחרת.
מיכל רוזין: אין ספק שיש פה החלטת מדיניות.
<איציק גורוביץ: פה זה למעשה תרגום של הדברים.
<איציק גורוביץ: יש משהו שלא נלקח בחשבון בעבודה של "רותם אסטרטגיה".
<איציק גורוביץ: אני מאוד מעריך את העבודה כי היא מאוד יפה.
<איציק גורוביץ: יש על הפרק הרבה מאוד בנייה שהיא לא בנייה למגורים.