GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרון בן גל: לאחרונה אנחנו עובדים יחד ורק בתאונות קשות.
<שרון בן גל: אני נפגשתי עם נציגי המוסד לביטוח לאומי.
<שרון בן גל: עובדים יחד ונעזרים בדוחות ובידע המקצועי שלנו.
<שרון בן גל: במקרים שלא קיבלנו דיווח אנחנו בודקים מולם אם הם כן קיבלו דיווח ואם הם קיבלו את זה כמקרה תאונת עבודה או מקרה אחר.
<שרון בן גל: לאחרונה עובדים יחד עם המוסד לביטוח לאומי ויחד עם המשטרה ועם הפרקליטות.
<שרון בן גל: לאט לאט אנחנו מנסים לעבוד אחרת ויחד.
<שרון בן גל: אנחנו מצפים לעבוד גם עם המוסד לבטיחות וגיהות כדי שנוכל לשלב כוחות.
<שרון בן גל: לאף אחד אין מספיק כוח אדם, יחד בטח שנוכל לעשות עבודה טובה יותר.
מיכל רוזין: אני מנסה להבין משהו.
מיכל רוזין: בכל דיון של הועדה אני נדהמת בכל פעם מחדש.
מיכל רוזין: המוסד לבטיחות וגיהות כמו שאמר חבר הכנסת משה מזרחי קיים משנת 1954, אני שואלת האם בעצם המוסד הזה לא אמור ליצור את החיבור בין כל הרשויות.
מיכל רוזין: אני מבינה שהפעילות שלכם וולונטארית ואין לכם סמכויות אכיפה וסמכויות פיקוח, לפחות רשות כמוכם צריכה ליצור את הממשקים בין כולם.
מיכל רוזין: יש וועדות בין-משרדיות שיושבות, אתם מספרים עליהם.
מיכל רוזין: אני לא מבינה איפה הנתק.
מיכל רוזין: אני לא מבינה למה בסופו של דבר אין חיבור.
מיכל רוזין: בכל פעם מחדש אני נדהמת מהדבר הזה.
מיכל רוזין: מדברים על יציבות שלטון ואחד מהדברים החשובים הוא שמשרדי הממשלה ידברו האחד עם השני, שהמידע יעבור, שוב עם הגנה על זכויות הפרט ובפרטיות.
מיכל רוזין: שתהייה עבודה משותפת, איגום כוחות.
<שרון בן גל: אנחנו מאוד רוצים לעבוד יחד ומשתדלים לעבוד יחד עם כל מי שרוצה לעבוד איתנו.
מיכל רוזין: אבל מה בפועל, מי עובד עם מי ומי לא?
<שרון בן גל: אנחנו גם יוזמים.
<שרון בן גל: למשל ביוזמתנו הוקמה ועדה ציבורית, "ועדת אדם" שכבר בימים אלה - - -
מיכל רוזין: אגב היא בכלל לא מתייחסת לנושא של עובדים זרים.
<שרון בן גל: אנחנו מתייחסים לעובדים כאל עובדים, אנחנו לא מבדילים בין עובדים זרים לבין עובדים ישראלים.
<שרון בן גל: כלומר, מבחינתנו יש להם את אותם תנאים ואותן זכויות.
<שרון בן גל: אנחנו רוצים לבדוק שאכן הם מקבלים את אותן זכויות כמו העובדים הישראלים.
<שרון בן גל: "ועדת אדם" באה לקחת את כל ההקצבות ולנסות לבנות מערכת שתיתן פתרונות, כלומר לקחת גם את המוסד לבטיחות וגם את המינהל לבטיחות וגם גופים אחרים, את האוניברסיטה ומערכת החינוך כדי לעבוד ולתת פתרונות לכל הבעיות.
<שרון בן גל: לנסות לעבוד בשיתוף.
<שרון בן גל: נכון להיום אנחנו משתדלים, אני בטוחה שגם המוסד שאיתו אנחנו עובדים יחד ומקיימים קורסים בשיתוף ובונים תכניות חדשות – עדיין זה לא מספיק.
<שרון בן גל: כנראה שנצטרך לקחת את כל כוח האדם ולראות איך נוכל למקסם את - - -
מיכל רוזין: למקסם.
מיכל רוזין: אני מבינה שיש קושי ואין מספיק תקינה.
מיכל רוזין: אגב, "ועדת אדם", אומנם בהמלצות לא הוא מתייחס באופן שונה, אבל כן אומר שני דברים חשובים בנוגע לעובדים זרים.
מיכל רוזין: האחד, שקודם כל סביר להניח שהנתונים הנמוכים יחסית שמגיעים לביטוח לאומי ושיעור מקבלי דמי פגיעה מהמועסקים בקרב העובדים הזרים הוא נמוך יותר, זה נובע לא מכך שהם נפגעים פחות אלא שיש תת-דיווח של האוכלוסייה.
מיכל רוזין: אין ספק שזה ברור, אבל העובדה שהוא אומר את זה אחרי בדיקה זה חשוב.
מיכל רוזין: הדבר השני עליו הוא מדבר, זה באמת הקושי בהדרכה בגלל עניין השפה והקושי בפיקוח על אותם עובדים זרים.
מיכל רוזין: הוא מתייחס לזה, אבל בעצם בהמלצות הוא לא אומר שום דבר.
מיכל רוזין: יש הבדל, אין מה לעשות כי יש הבדל.
מיכל רוזין: אנחנו צריכים להתייחס באופן שונה, אנחנו צריכים לבדוק האם באמת מקפידים קלה כחמורה גם בעניין עובדים זרים.
מיכל רוזין: יתרה מכך, דווקא במקום שמדובר באוכלוסיות יותר מוחלשות, אוכלוסיות, אני לא רוצה להשתמש במילים יותר בוטות של חבר הכנסת משה מזרחי שאמר את דברו כמו תמיד באופן מאוד כנה.
מיכל רוזין: אני אומרת שוב, יתכן שאולי רשלנות, אבל בהחלט יש פה איזו הקלה שאנחנו עושים לעצמנו כי הם לא דוברי השפה, כי הם לא מתלוננים באותה מידה, כי הם לא פונים למוסד לביטוח לאומי באותה מידה.
מיכל רוזין: השאלה איך אנחנו מתגברים על זה.
מיכל רוזין: אחת התשובות היא פשוט לשתף פעולה.
מיכל רוזין: יאיר, אני אשמח מאוד לשמוע בעניין משרד החקלאות.
מיכל רוזין: היה לי דיון מאוד ארוך עם היועץ של שר החקלאות, הוא רוצה להבין איפה הוא יכול לסייע.
מיכל רוזין: בוא ניתן לו המלצות איך לסייע.
<יאיר גולדשמידט: אני מיד אתייחס לזה בהמשך.
<יאיר גולדשמידט: דיברתי על עניין הפיקוח בגדול.
<יאיר גולדשמידט: אני אבקש לדבר על פעולות נוספות כמו למשל פיקוח במקור.
<יאיר גולדשמידט: אנחנו יוצאים ליבואנים ומשווקים של ציוד חקלאי ובודקים אצלם אם הוא בטוח עוד לפני שהוא מגיע לחקלאי.
<יאיר גולדשמידט: דיברתי על ועדות בין-משרדיות, תקני בטיחות דרך מכון התקנים הישראלי – תקני בטיחות לגבי ציוד מגן אישי וכל התקנים האלה, לא ניכנס לזה.
<יאיר גולדשמידט: סולמות למשל בחקלאות, בתי צמיחה, בירור תלונות ופניות ציבור דיברנו.
<יאיר גולדשמידט: אנחנו עושים הרצאות, ימי עיון ותערוכות ומעורבים בכל פעילות שקשורה.
<יאיר גולדשמידט: לגבי העתיד, מה שאומר כעת גם קשור למשרד החקלאות, אנחנו מדברים על חקיקה לעובדים בחומרי הדברה, זה הוזכר על ידי דוקטור קושניר, נדמה לי שבשבוע שעבר הוא ואמר שאת אפילו מתנדבת לעזור, אני אשמח כי אני בעיקר הוא זה שלוקח על עצמו את זה.
מיכל רוזין: זה מול משרד החקלאות או מול המשרד לאיכות הסביבה?
<יאיר גולדשמידט: גם מול משרד החקלאות – בהצעה זה יחייב הדרכה לכל העובדים כולל העובדים הזרים כתנאי לעבודה שלהם בחומרי הדברה.
<יאיר גולדשמידט: זה אחד הדברים המרכזים בהצעה זו.
<יאיר גולדשמידט: בנוסף אנחנו שותפים לפעילות וולונטארית.
<יאיר גולדשמידט: למשל, כעת אנחנו עוסקים בנוהלי הדרכה ובטיחות בעקבות האסון שהיה במדגה.
<יאיר גולדשמידט: כמו כן יכולה להיות עבודה בגובה או בדברים דומים.
<יאיר גולדשמידט: עדיין לא החלטנו עדיין, אבל יש פרויקט של מפעלים קטנים ואולי תשמעו על זה, אני ביקשתי לעשות את זה גם בחקלאות.
<יאיר גולדשמידט: גם זה וולונטארי – נכנסים אולי ל- 1,000 משקים חקלאיים בדומה למוסד, אבל הפעם דווקא מול המעסיקים ועושים ניהול סיכונים וכל הפעולות האלה – יתכן שזה יהיה בשנה הבאה או בשנה לאחר מכן.
<יאיר גולדשמידט: הייתי מבקש להכשיר את המפקחים שלנו יותר לתחום, ואולי שיהיו מפקחים רק בחקלאות בעוד מחוזות.
<יאיר גולדשמידט: שירותי התרגום, אנחנו גם נעשה מאמץ לבדוק עד כמה שאפשר, כמו ש"קו לעובד" ממליץ ולמרות שזה מאוד מאוד קשה - - -
מיכל רוזין: כלומר, אתה מגיע למשק בלי מתורגמן.
<יאיר גולדשמידט: בדרך כלל אנחנו מגיעים בלי.
<יאיר גולדשמידט: היו מבצעים שכן הגענו עם מתורגמן.
<יאיר גולדשמידט: אני חייב לומר שהתועלת שאני ראיתי מזה לא הייתה גדולה.
<יאיר גולדשמידט: כי אתה אוסף את העובדים, המתרגם מדבר איתם וכולם מרוצים, אתם כנראה מגיעים למתלוננים ואנחנו לא, אנחנו לא מגיעים למתלוננים.
<יאיר גולדשמידט: כשהגענו עם מתורגמן כולם היו מרוצים - - -
מיכל רוזין: השאלה עם בעל המשק נמצא במקום או לא נמצא.
<אלימלך לרנר: אנחנו מגיעים למקום העבודה, ל"קו לעובד" לא פעם מגיעים אליו לחדר וכאן ההבדל.
<יאיר גולדשמידט: אנחנו עוד נשמע.
<יאיר גולדשמידט: שוב, אני אומר שטוב שיש "קו לעובד", טוב שמתלוננים וטוב - - -
מיכל רוזין: אני שמחה שאתה אומר את זה.
<יאיר גולדשמידט: למה?
<יאיר גולדשמידט: המשרד אפילו - - -
מיכל רוזין: יש משרדים שיושבים ומתלוננים על כך שיש תלונות.
מיכל רוזין: אני חושבת שטוב שיש "קו לעובד".
מיכל רוזין: אתם יודעים מה?
מיכל רוזין: – יותר טוב היה אם לא היה קו לעובד" והתלונות היו מגיעות למשרד הכלכלה ולרשות ההגירה, למקום אחד שמרכז.
מיכל רוזין: טוב שיש "קו לעובד" כי אחרת לא היינו יודעים על הבעיות.
מיכל רוזין: <קריאה:> הדברים שאתה אומר הם לא כל כך נכונים.
<יאיר גולדשמידט: קיבלתי את כל הנתונים ממך ומנועה ומצד שני אני אומר שיש הרבה חקלאים שכן נותנים את כל הזכויות, לא הכול רגע.
<יאיר גולדשמידט: אני מוכרח להגיד כדי שלא ישמע כאילו כולם - - -
מיכל רוזין: כמובן, אנחנו יודעים שתמיד כשמצביעים על הבעיות יש אנשים שדואגים גם לבטיחות וגם לזכויות עובדים – אנחנו מדגישים גם את זה – אין כאן רעים וטובים וגם המטרה של "קו לעובד" זה להאיר את הנקודות, לשפר ולתקן כדי שהדברים יהיו כראוי.
מיכל רוזין: יש לי שתי שאלות אליך.
מיכל רוזין: האחת, נושא של נהיגה.
מיכל רוזין: אני ארחיב, עליה בועדת הפנים, האם כן לתת להם לנהוג או לא לתת להם לנהוג, - - -
<יאיר גולדשמידט: לגבי הפעלת טרקטורים.
מיכל רוזין: הפעלת טרקטור.
מיכל רוזין: אישית גם אני פגשתי בסיור עם "קו לעובד" כאלה שנהגו על טרקטור ללא רישיון - - -
<יאיר גולדשמידט: זה אחד הדברים שאנחנו מפקחים עליהם.
מיכל רוזין: אני מבקשת לשמוע אם שמעת על העניין הזה.
מיכל רוזין: אחד העובדים אמר לי שאיך שהוא הגיע נתנו לו את המפתחות ואמרו לו 'סע' – הוא לא ידע איך לנהוג על לטרקטור.
מיכל רוזין: אני רוצה לומר לך כשבן דודי עשה את זה כשהיית בערך בת 14, נכנסתי לתעלה במושב.
מיכל רוזין: ירדתי לתעלה של מטע האבוקדו כי כשאתה לא יודע לנהוג אתה לא יודע לנהוג, אולי כמה פעמים אחרי זה הייתי מצליחה.
מיכל רוזין: אין ספק שזה בעייתי.
מיכל רוזין: הרי זה לא נגמר כשהם בשדות עם הטרקטור, מהשדות עוברים לכבישים בתוך המושב ואולי גם החוצה.
<יאיר גולדשמידט: זה נושא חמור מאוד.
<יאיר גולדשמידט: לפחות בערבה הוצאנו כמה צווים.
מיכל רוזין: אתה מפקח על זה ולא משרד התחבורה, או שאתה צריך להעביר את התלונה למשרד התחבורה?
<יאיר גולדשמידט: אנחנו מפקחים עם על זה.
<יאיר גולדשמידט: זה מופיע בתקנות בטיחות במכונות חקלאיות וטרקטורים, יש כמה תקנות בעניין.
<יאיר גולדשמידט: זה בהחלט נמצא גם בתקנות שלנו.
מיכל רוזין: שיש תקנות נהיגה על טרקטור.
מיכל רוזין: הרי לי אין רישיון על טרקטור.
<יאיר גולדשמידט: נכון, אסור להפעיל או למסור לאדם בלי רישיון.
<שרון בן גל: יש הבדל בין הפעלת טרקטור בשדה לבין הפעלת טרקטור בכביש.
מיכל רוזין: אני לא רואה הבדל.
<שרון בן גל: מבחינת החוק.
<שרון בן גל: זה למשטרה.
<שרון בן גל: אם אדם שאין לו רישיון מפעיל טרקטור - - -
מיכל רוזין: הבנתי את החוק, אני אומרת שאין הבדל בפועל מאחר והוא לא יורד מהטרקטור כשהוא סיים את העבודה בשדה והולך ברגל ואז בא המעסיק ולוקח את הטרקטור.
מיכל רוזין: הוא נוסע עם הטרקטור למושב ומשם למגורים.
<שרון בן גל: החוק מתייחס אחרת.
מיכל רוזין: לכן אני שואלת מה אתם עושים כאשר אתם יודעים והאם קיבלתם תלונות כאלה, או אם בכלל נתקלתם במקרים כאלה?
מיכל רוזין: אתה אומר שכן.
<יאיר גולדשמידט: נתקלנו.
<יאיר גולדשמידט: בזמנו הוצאנו צו לצמיתות שאסור להפעיל טרקטור ללא רישיון נהיגה.
<יאיר גולדשמידט: בודקים את זה ובדרך כלל הוא מביא אישור שהוא עבר קורס.
<יאיר גולדשמידט: אני מבקש לומר כאן וגם לקרוא, נציג החקלאים במדור הבטיחות בהתאחדות חקלאי ישראל, אריה קרנדיש, פרש לגמלאות.
<יאיר גולדשמידט: אני לא יודע על מישהו שמחליף אותו.
<יאיר גולדשמידט: אני חושב שצריך לשאול את אבשלום (אבו) וילן, העניין הזה מאוד חשוב.
<יאיר גולדשמידט: זה אחד הנושאים שהוא טיפל בהם.
מיכל רוזין: אבשלום וילן לא הגיע בשל סיבות מוצדקות, יש להם כנס של כל איגוד החקלאים.
מיכל רוזין: חבר הכנסת אבשלום וילן מגיע לכל ישיבה כאן.
מיכל רוזין: הוא בהחלט משתף פעולה והוא מקפיד על הדברים.
<יאיר גולדשמידט: זה נושא שבהחלט צריך לבדוק שיהיה נציג לחקלאים בכל נושאי הבטיחות, כמו שהיה אריה עד לפרישתו.
מיכל רוזין: איפה יהיה נציג?
<יאיר גולדשמידט: שבכל המוסדות בנושא הבטיחות שיהיה נציג של החקלאים.
מיכל רוזין: והיום אין?
<יאיר גולדשמידט: הוא פרש.
<יאיר גולדשמידט: אני לא יודע אם מישהו מונה במקומו, נכון לעכשיו.
<יאיר גולדשמידט: זה עניין של שבועיים.
<יאיר גולדשמידט: אני עוד אפגש עם אבשלום וילן בעניין.
<יאיר גולדשמידט: זה מאוד חשוב.
<יאיר גולדשמידט: אחד הדברים שהוא טיפל בהם באופן מאוד אינטנסיבי היה בעניין בתי ספר לנהיגה על טרקטורים ומדריכים לנהיגה על טרקטורים.
מיכל רוזין: אני אשמח שדווח לי.
מיכל רוזין: אנחנו נבדוק עם אבשלום וילן את הנושא.
מיכל רוזין: "קו לעובד", אמנון בבקשה.
<אלימלך לרנר: ברשותך כמה מילים על נהיגה.
<אלימלך לרנר: יש כאן אולי בעיה עם משרד התחבורה.
<אלימלך לרנר: לתאילנדים רישיון הנהיגה הוא לחצי שנה.
<אלימלך לרנר: זה מאלץ את החקלאי לרוץ כל חצי שנה עם התאילנדי שלו.
<אלימלך לרנר: יכול להיות שאם היו מאפשרים להם רישיון נהיגה לכל התקופה שהוא נמצא כאן, לחקלאי היה יותר קל לעמוד בחוק ולא לטרטר אותו כל חצי שנה.
מיכל רוזין: ראשית זה שנה ולא חצי שנה.
<אלימלך לרנר: מהידע שלי זה חצי שנה.
<אסף כהן: לישראלים זה שנה.
<אסף כהן: להם חצי שנה.
מיכל רוזין: יכול להיות שאני טועה, אני הייתי בדיון בוועדת פנים ונלחמתי על הנושא הזה, נקבע שם שכל מי שמגיע לארץ כתייר, גם עובד זר נחשב לצורך העניין הזה תייר, מקבל יכולת לנהוג כשנה ואחרי שנה הוא יכול לעבור טסט ישראלי.
מיכל רוזין: שוב, בתנאים מסוימים, אם זה לצורך עבודה הוא יוכל לנהוג.
<אסף כהן: אני מדריך כמו אלימלך במוסד לבטיחות.
<אסף כהן: את מערבת בין שני דברים שונים.
<אסף כהן: מבחינה חוקית אדם שמגיע לארץ וחי פה צריך להסדיר את עניין רישיונו תוך שנה.
<אסף כהן: עובד זר שעושה טסט ומשיג לעצמו רישיון לרכב מקבל במדינת ישראל רישיון לחצי שנה.
<אסף כהן: כל חצי שנה הוא צריך להגיע למשרד התחבורה כדי לחדש אותו.
<אסף כהן: אלו שני דברים שונים לגמרי.
<אסף כהן: עובד זר מוציא רישיון במשרד התחבורה לטרקטור, גם לאוטו זה כך.
<אסף כהן: כל רישיון שיוצא הוא תקף לחצי שנה, אחרי חצי שנה הוא יצטרך להגיע עם המעסיק ולחדש אותו.
<אסף כהן: יש לזה גם עלות כלכלית.
מיכל רוזין: זה אבסורד שאין בו שום היגיון.
מיכל רוזין: היה לנו ויכוח לגבי מבקשי המקלט, אבל כשמדובר בעובדים זרים שיודעים עד מתי האשרה שלהם, כמה זמן הם פה – אין סיבה לעשות את זה.
<אלימלך לרנר: טריגר לחקלאי לוותר על הנושא הזה, לצערנו.
מיכל רוזין: עצוב מאוד שהמדינה גורמת לכך שהם ירמו אותה.
מיכל רוזין: בבקשה אמנון, אנחנו רוצים לשמוע, לא שמענו מספיק.
מיכל רוזין: אולי תדבר על ההדברה ואז אני אתן ליאיר להגיב על העניין.
<אמנון הלברסברג: תודה.
<אמנון הלברסברג: אני מרכז ב"קו לעובד".
<אמנון הלברסברג: את הפניות של עובדי ענף החקלאות.
<אמנון הלברסברג: בעיקרון רוב הבעיות שנתקלים בהן ב"קו לעובד" הן על עובדים שמשתמשים בחומרי הדברה ללא מיגון.
<אמנון הלברסברג: מגיעים אלינו עובדים שמתלוננים על קשיים בנשימה, גירודים בעור ועל תופעות שלא נגמרות.
<אמנון הלברסברג: בעצם הם מדווחים שהמיגון היחידי שהם משתמשים בו הוא מסכת בד שמספק להם המעסיק או שהם מספקים לעצמם.
<אמנון הלברסברג: בין היתר, העובדים לא עוברים הדרכה בתחום של שימוש בחומרי הדרכה.
<אמנון הלברסברג: רוב ההדרכות הן מפה לאוזן בין העובדים – דבר שמשפיע גם על התוצרת שאנחנו קונים, יכול להיות שזה מרוסס יותר מדי או דברים כאלה.
<אמנון הלברסברג: התופעה הנוספת היא האכיפה המוגבלת שבעצם לא יוצרת התראה למעסיקים.
<אמנון הלברסברג: יאיר אמר, הוא מגיע, מנפיק סוג של דוח, המעסיק צריך לשנות את דרכיו ואם הוא לא עושה את זה הוא מטיל עליו איזו סנקציה שהיא לא כלכלית.
מיכל רוזין: איזו סנקציה?
<שרון בן גל: סנקציה כלכלית או תיק פלילי.
<שרון בן גל: אין לנו אופציה אחרת.
<אמנון הלברסברג: אמרת קודם שהוצאת צו.
<שרון בן גל: תחילה צו ואחר כך תיק פלילי.
מיכל רוזין: אנחנו הרי רוצים לסייע שישמרו על הבטיחות, אנחנו לא מחפשים לקנוס.
מיכל רוזין: לא זאת המטרה.
<יאיר גולדשמידט: אם הייתי יכול לקנוס כמו שוטר זה היה מצוין, אבל היום אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
<אמנון הלברסברג: בנוסף לכך הבעיה שיש לנו היא שאין תרגום בבדיקות האכיפה.
<אמנון הלברסברג: אתה קובע עם החקלאי וכשאין תרגום בעצם העובד לא משמש צד בבדיקה של המיגון.
<אמנון הלברסברג: אתה שלחת לי מספר תלונות.
<אמנון הלברסברג: לדוגמה תלונה אחת מכפר ורבורג - - -
<יאיר גולדשמידט: אתה מדבר כאן על דבר נדיר שעד היום לא היה, אתם שלחתם תלונות, אנחנו בדקנו אותן ואחר כך אתם הלכתם לעשות את הבדיקה.
<יאיר גולדשמידט: זה בסדר.
<אמנון הלברסברג: נכון, אני רק מעלה את הקושי הזה.
<אמנון הלברסברג: כלומר, ברגע שלא מדברים עם העובד, אתה אומר שהוא עובד בבית אריזה והעובד אומר שהוא משתמש בחומרי הדברה ללא אמצעי מיגון מלבד מסכת בד.
<אמנון הלברסברג: בעיננו יש מספר פתרונות מאוד פשוטים לעניין זה.
<אמנון הלברסברג: ראשית, אישור התקנות החדשות.
<אמנון הלברסברג: יש תקנות שיאיר כתב יחד עם הקליניקה לצדק סביבתי באוניברסיטת תל אביב ו"קו לעובד" – תקנות נהדרות.
<יאיר גולדשמידט: עדיין אין תקנות.
<יאיר גולדשמידט: הם באמת עזרו לי.
מיכל רוזין: תן לי לעזור לך.
<יאיר גולדשמידט: זה תקוע עדיין אצלנו, זה עדיין לא הגיע למוצר שלם.
<יאיר גולדשמידט: זה אצלנו במינהל.
<יאיר גולדשמידט: בהתחלה רצינו להפריד תקנות ואחר כך החלטנו לאחד.
<יאיר גולדשמידט: ישנן תקנות לעובדים בחומרי הדברה ותקנות לעובדים עם חומרי הדברה שהם קרבמטים, זרחנים אורגניים.
<יאיר גולדשמידט: כעת החלטנו לאחד אותן.
<יאיר גולדשמידט: זה לוקח זמן.
מיכל רוזין: לתקנות במדינת ישראל לוקח כשנתיים במינימום כדי להגיע לוועדות בכנסת.
מיכל רוזין: לצערי הרב.
<שרון בן גל: לנו יש שלושה-ארבעה אנשים שמתעסקים בין יתר הדברים עם עוד 20-30 תקנות.
<שרון בן גל: תיקון תקנות, השלמה, תקנות חדשות.
מיכל רוזין: אגלה לכם פטנט איך מקדמים תקנות.
מיכל רוזין: מגישים הצעת חוק.
<יאיר גולדשמידט: נעזר בה.
מיכל רוזין: אמנון, יש לך משימה.
מיכל רוזין: כשאתה הולך הביתה כתוב הצעת חוק.
<אמנון הלברסברג: עלי.
מיכל רוזין: אני מדברת ברצינות.
מיכל רוזין: זה הדבר היחידי שמזרז, כי המשרד הממשלתי לא רוצה שזה יעבור בהצעת חוק ולכן הוא מעדיף, כמובן ומן הראוי, שזה יעבור בתקנות.
מיכל רוזין: הדברים לא זזים והמשק מופקר.
מיכל רוזין: זה לא רק בנושא הזה אלא בכל אחת מהוועדות שאני נמצאת - - - <קריאה:> זה לאישור משרד הכלכלה.
<יאיר גולדשמידט: התקנות הן באמת משהו מאוד גדול.
<יאיר גולדשמידט: חוץ מהתקנה שמחייבת הדרכה אתה צריך מוסדות להדרכה, אתה צריך לאשר תנאים למוסדות הדרכה, אתה צריך תכנית הדרכה.
<יאיר גולדשמידט: זה באמת לא פשוט.
<אברהם גולדמן: אי אפשר לכתוב תקנה שתחתיה אין דבר.
מיכל רוזין: לרגע לא אמרנו שאנחנו רוצים להקל את העבודה או שיעשו את זה באופן שטחי.
מיכל רוזין: אנחנו מבקשים שהדברים יקרו.
מיכל רוזין: אני גם לא באה בטענות אליכם, אני מבינה שבין יתר הדברים אתם צריכים גם לעבוד על זה.
מיכל רוזין: לצערי הרב, הדברים לוקחים יותר מדי זמן.
<שרון בן גל: יש נושאים שאי אפשר להגביל בתקנה.
<שרון בן גל: צריך לעשות את זה רק בחוק.
<שרון בן גל: כעת אנחנו עובדים על שינוי חוק כדי שיאפשר לנו להוציא תקנות מתחת לחוק.
מיכל רוזין: יש לכם כבר תזכיר חוק כזה?
<שרון בן גל: יש לנו תזכיר חוק.
מיכל רוזין: אני אשמח שתעבירי אותו לוועדה.
<אמנון הלברסברג: בנוגע לתקנות, חשוב לציין שהתקנות כרגע הן משנת 1964 ואין בהן שום התייחסות לעובדים זרים וקשיי שפה ולכך שלעובדים בעצם אין גישה לקבל הדרכה מלבד הניידות.
מיכל רוזין: מה השתנה מאז 1964?
<יאיר גולדשמידט: תלוי על מה הוא מדבר.
<יאיר גולדשמידט: התקנות הן לגמרי מיושנות.
<יאיר גולדשמידט: גם למבקר המדינה היה לו מה לומר על הסיור הזה.
<יאיר גולדשמידט: אנחנו מקדמים את זה גם בעזרתו וגם בעזרת "קו לעובד" ואחרים.
מיכל רוזין: אנחנו לא נוותר על העניין הזה ואני מקווה שבקדנציה שלי זה יקרה.
מיכל רוזין: אני לפחות אפעל שכך יהיה.
<אמנון הלברסברג: עוד פתרונות.
<אמנון הלברסברג: להגיע לעוד מתורגמנים לביקורי שטח.
<אמנון הלברסברג: לאפשר הגעה ללא תיאום עם המעסיק אלא בתיאום עם העובד ולשמוע את הצד של העובד.
<אמנון הלברסברג: בעצם העובד הוא זה שמתלונן ולא "קו לעובד" ולא כל גוף אחר.
<אמנון הלברסברג: הרחבת הסמכויות של מינהל הבטיחות והבריאות במשרד הכלכלה - להנפיק דוחות בצורה יותר פשוטה וליצור התראה יותר משמעותית.
<אמנון הלברסברג: <קריאה:> קנס מינהלי או משהו?
<שרון בן גל: עיצום כספי.
<שרון בן גל: גם עיצום כספי זה לא דבר כל כך פשוט.
<שרון בן גל: אני אבקש לומר כמה דברים.
<שרון בן גל: ראשית ענף החקלאות הוא ענף שמביא הכי פחות תאונות עבודה - -
מיכל רוזין: מדווחות.
מיכל רוזין: לעומת זאת יש לנו 22 תאילנדים שמתו בשנים האחרונות.
מיכל רוזין: השאלה מה מדווח ומה אתם מגדירים תחת תאונות עבודה.
<שרון בן גל: תאונות קשות ותאונות מוות יש מעט לעומת ענפים אחרים.
<שרון בן גל: הענף שמביא הכי הרבה תאונות קשות ומקרי מוות הוא ענף הבנייה – בלי ספק.
<שרון בן גל: תעשייה מסוכנת יותר מאשר החקלאות.
<שרון בן גל: בביקורים שערכנו, עשינו מבצעים ארציים, כל המפקחים השתתפו במבצעים אלה, ראינו את הנכונות של החקלאים כן לעשות בטיחות.
<שרון בן גל: ברגע שהם יודעים מה צריך לעשות הם עושים.
<שרון בן גל: הם לא ברמה של קבלני בנייה שאנחנו נלחמים מולם לבצע מה שכן נדרש בחוק.
<שרון בן גל: אנחנו בהחלט רואים נכונות בביצוע דרישות החוק.
<שרון בן גל: לא בהכרח הטלנו קנסות או כתבי אישום כי ראינו שאנשים כן רוצים לעשות.
<שרון בן גל: הגענו בפעם הראשונה וראינו וכשחזרנו שנית לאותו מקום ראינו שהמקום השתפר פלאים.
<שרון בן גל: צריך לציין גם את העניין הזה.
<שרון בן גל: בנוסף למוסד לבטיחות וגיהות, שמבצע את הפעילות שלו בשטח יש לנו גם גופים אחרים.
<שרון בן גל: יאיר ציין את ממוני הבטיחות.
<שרון בן גל: לנו יש כ-2,000-3,000 ממוני בטיחות בשטח ויש גם הרבה פרילנסרים שלא בהכרח מונו כממוני בטיחות בשטח, אבל הם כן מגיעים כיועצים.
מיכל רוזין: מאיפה 2,000-3,000?
מיכל רוזין: אני הבנתי שיש כ-400 מפקחים בכל הארץ - - -
<שרון בן גל: ממוני בטיחות שאנחנו הכשרנו אותה ואנחנו קבענו את הכללים.
מיכל רוזין: אתם מכשירים אותם - - - <קריאה:> רק בחקלאות?
<יאיר גולדשמידט: בחקלאות.
<יאיר גולדשמידט: כולל בקיבוצים ומפעלים.
<שרון בן גל: בקיבוצים ובמפעלים וגם יש הרבה שמשמשים כיועצים בשטח.
<שרון בן גל: בהחלט כשמישהו רוצה לדעת יש מספיק ידע בשטח.
<שרון בן גל: ההדרכה בהחלט טובה, אבל היא לא מספיקה.
<שרון בן גל: אנחנו אומרים שעדיף למנוע את התאונה מאשר ללמד את האדם לאחר התאונה.
<שרון בן גל: עצם ההדרכה לא פותרת את המיכון החקלאי הלא טוב כמו טרקטורים לא תקינים שנכנסים לארץ.
<שרון בן גל: ישנן עוד הרבה פעילויות שיש לעשות מעבר להדרכת העובדים.
<שרון בן גל: אם אנחנו היינו מכניסים למשל טרקטורים תקניים שהיו עומדים בכל התקנים, מן הסתם האנשים לא היו נפגעים.
<שרון בן גל: כלומר, בכלל לא היה צורך להדריך את האנשים איך לעבוד.
<שרון בן גל: יש עוד הרבה לעשות.
<שרון בן גל: אנחנו משתדלים לעשות הן בכוחות שלנו והן בכוחות חיצוניים.
<שרון בן גל: יש לנו פרויקט "פרויקט מפעלים קטנים" – כיום מבצעים במפעלים קטנים פעילות דומה לפעילות של המוסד לבטיחות ולגיהות.
<שרון בן גל: אנחנו רוצים להוציא בשנה הבאה מכרז גם לתחום החקלאות.
<שרון בן גל: שיכנסו גם לתחום החקלאות וגם למקומות שאנחנו לא מגיעים.
<שרון בן גל: באותם מקומות הגופים החיצוניים יעשו את הפעילות ההדרכה בשטח.
<שרון בן גל: בחודש הבא תכנס לתוקף תקנה "ניהול סיכונים" – התקנות האלה יחולו על כל מקומות העבודה מעל 50 עובדים.
מיכל רוזין: מהן מחדשות?
מיכל רוזין: לפני שאת עונה לי.
מיכל רוזין: יאיר תאמר לי בכל זאת לגבי משרד החקלאות שאומר 'אין לנו סמכות'.
מיכל רוזין: מה אנחנו כן יכולים לדרוש ממשרד החקלאות?
מיכל רוזין: אגב, הוא רוצה שנטיל עליו אחריות.
<יאיר גולדשמידט: אחד הדברים זה שירות הדרכה ומקצוע.
<יאיר גולדשמידט: יש הרבה מדריכים בשטח, שאותם מדריכים יעברו לפחות קורס של נאמני בטיחות, שידעו את כל נושא הבטיחות בחקלאות וכשהם מגיעים - - -
מיכל רוזין: של מה המדריכים שיש להם?
<יאיר גולדשמידט: אני חושב שיש להם סדר גודל של כמאה מדריכים מקצועיים.
<יאיר גולדשמידט: 'שירותי הדרכה מקצוע', שהם יעברו לפחות הכשרה כנאמני בטיחות.
<יאיר גולדשמידט: מילה שלהם, אם הם רואים טרקטור לא מוגן או חומר הדברה שאסור להשתמש בו, שהם יוכלו להעיר את ההערה – החקלאי ישמע גם להם.
<יאיר גולדשמידט: זה אחד הנושאים.
<יאיר גולדשמידט: אגב יש לי עזרה במשרד החקלאות בנושא של מיכון.
<יאיר גולדשמידט: אנחנו משתפים פעולה יפה מאוד.
<יאיר גולדשמידט: היה כאן גם נציג שלהם, שלמה היה כאן ואנחנו משתפים פעולה גם בנושא של חומרי הדברה, דיברנו יחד על כך.
<יאיר גולדשמידט: לדעתי אחד הדברים הוא למנף את הנושא של הבטיחות גם למדריכים של משרד החקלאות.
מיכל רוזין: ברשות
מיכל רוזין: כם אני אבקש לסגור את הישיבה בנושא ענף החקלאות ולפתוח את הישיבה בנושא הבניין.
מיכל רוזין: אני מבקשת לומר לכם תודה, ראשית על ההשתתפות ולנסות לסכם את הדברים.
מיכל רוזין: לדעתי חשוב לומר: לא סתם אנחנו עומדים על כך בכל וועדה שבסופו של דבר במקומות המאורגנים יש יותר הקפדה על חוקי העבודה ועל בטיחות העובדים.
מיכל רוזין: אין לי ספק שגם שם יש מה לעשות.
מיכל רוזין: כמובן שמדובר על החקלאי הבודד ועל משקים פרטיים אנחנו בעצם מדברים שיש יותר אפשרות, נאמר את זה בצורה עדינה, אפשרות להתרופפות ההקפדה גם על חוקי העבודה וכמובן גם על בטיחות.
מיכל רוזין: אני גם לא רוצה להגיד ולהצביע על אותם החקלאים באצבע מאשימה ולומר שהם לא בסדר או שהם אנשים רעים, או לעשות הבדל בין קיבוצים ומושבים וכדומה.
מיכל רוזין: אני חושבת שהחקלאי הבודד, ואמרנו את זה לא פעם כאן בישיבה, עומד בנטל עצום ולכן גם הבנתי את העניין להיכנס אליו הביתה כי הוא מרגיש שאתה נכנס לו לעסק הבודד, והוא לא מתייחס לזה כעסק, זה הבית שלו ואלו החיים שלו.
מיכל רוזין: יש כאן באמת קושי של החקלאים שהמדינה לא תומכת ולא מעודדת אותם ןלכן הם באמת במצוקה.
מיכל רוזין: האצבע המאשימה היא לא לחקלאי הבודד אלא לשיטה ולמשרדי הממשלה.
מיכל רוזין: אין ספק שיש כאן תת-דיווח בחקלאות – אין לי ספק שיש תת-דיווח מאותם עובדים כשהם חולים.
מיכל רוזין: כאשר אותו עובד תאילנדי מספר לי שהוא מרגיש לא טוב, הוא לא ידוע אם זה קשור לחומרי הדברה, אבל הוא יודע שכל יום כשהוא מדביר על הטרקטור והוא בכלל לא מוגן לכן הוא לא מרגיש טוב, הוא גם מפחד לפנות לשירותי בריאות.
מיכל רוזין: הרבה פעמים גם אין לו שירותי בריאות נגישים.
מיכל רוזין: הוא פוחד לפנות שמא הוא יפסיד את עבודתו.
מיכל רוזין: לדעתי כאן המקום שלנו להתערב ולתת את הכלים לחקלאי, כמו שאומרים מקל והגזר, הרחבת הסמכויות של המפקחים לקנסות מינהלים.
מיכל רוזין: אני אפנה למשרד החקלאות עם ההמלצה בנוגע למדריכים המקצועיים שנמצאים בשטח, שיעברו קורס הכשרה כנאמני בטיחות – כפי שאמרתי, לדעתי יש לנו אוזן קשובה במשרד החקלאות והם יעשו זאת.
מיכל רוזין: תקנות בנושא ההדברה – אנחנו נגיש הצעת חוק בנושא ונקדם את העניין.
מיכל רוזין: אני אשמח לסייע בפתיחת דלתות או בחיבור עם משרדי ממשלה.
מיכל רוזין: נהיגה ומשרד התחבורה – אני אפנה בנושא הזה למשרד התחבורה.
מיכל רוזין: היה על כך דיון עם המשטרה ומשרד התחבורה, דיון נוקב במשרד הפנים.
מיכל רוזין: באמת עמדנו על כל הנושא.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר שהתמונה לא הוצגה כך.
מיכל רוזין: אנחנו נבדוק את העניין של חצי שנה.
מיכל רוזין: זה פשוט הזמנה לרמות.
מיכל רוזין: אין סיבה שכל חצי שנה צריך לחדש רישיון, בטח ובטח כאשר יודעים על אותם עובדים כמה זמן הם נמצאים, אצל הם נמצאים והאם ההיתר שלהם עדיין בתוקף או לא.
מיכל רוזין: הממשק עם הביטוח לאומי – הוא מאוד מאוד חשוב.
מיכל רוזין: כמו שנאמר חשוב שהם יקבלו מידע מכם ומידע מ"קו לעובד".
מיכל רוזין: חשוב לקבל מידע מהמוסד לביטוח לאומי.
מיכל רוזין: אם למוסד לביטוח לאומי ידוע על כל כך הרבה נפגעים, נפצעים, נכים, הרוגים ואתם לא יודעים, אז יתכן כשאתם באים לחקלאי שהמוסד לביטוח לאומי מטפל בתלונה של אחד מעובדיו, לא תדעו מכך ואולי העובד נפטר, עזב, חולה או חזר לארצו ויש תלונה פתוחה או שהיא טופלה, אתם אפילו לא יודעים ולא יכולים לדעת אם החקלאי תיקן את הליקוי כשאתם אצלו לביקורת.
מיכל רוזין: יום טוב למי שעסק בחקלאות.
מיכל רוזין: תודה יאיר, תודה רבה לך אלימלך לרנר.
<אלימלך לרנר: אם תחליטי להצטרף לסיור בניידת, בשמחה רבה.
מיכל רוזין: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה השנייה שלנו להיום.
מיכל רוזין: כעת הנושא: שמירה על בטיחות עובדים זרים בבניין.
מיכל רוזין: כפי ששמענו פה דווקא אין תת-דיווח או לפחות הדיווח גבוה, כלומר גם אם יש תת-דיווח הדיווח משמעותי ביותר.
מיכל רוזין: המספרים שנאמרו כאן על ידי חבר הכנסת משה מזרחי, דובר על 60 הרוגים בשנה, 2,000 נכים, 73 אלף נפגעים – אלו באמת מספרים גבוהים מאוד.
<שרון בן גל: המספרים הם בכלל הארץ, בבנייה 31.