GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הדס צוקרט: כאילו, מה אנחנו יכולים לבוא לקהילה ולהגיד – מי שהשם שלו מתחיל ב-א', תבוא ביום ראשון.
<הדס צוקרט: מי שהשם שלו מתחיל ב-ב' תבוא ביום שני?
<הדס צוקרט: תתאזרו בסבלנות?
<הדס צוקרט: כאילו, המצב הגיע לכזה מצב שאין לנו יכולת להגיע לאלפי אנשים ולסדר אותם.
מיכל רוזין: לא הבנתי, ביקשו מכם לעשות את הסדר?
<הדס צוקרט: ביקשו ממסיל"ה לעזור, כאילו, החברה של משרד הפנים ושל רשות ההגירה היו בלחץ - - -
מיכל רוזין: במצוקה.
<הדס צוקרט: במצוקה, וציפו שמסיל"ה יעשו להם את הסדר.
<הדס צוקרט: עכשיו, אנחנו מאד רוצים לעזור, גם לטובת כל ה - - -
מיכל רוזין: חבל שלא באו אלי, הייתי עושה להם סדר מיד.
<הדס צוקרט: אז זה דבר אחד, ואנחנו לא יכולים לעשות בזה סדר.
<הדס צוקרט: אני כן מברכת על פתיחת המתקן בתובל, מתקן זו מילה קצת קשה - אבל אתם אמרתם – של המתקן בתובל, שבאמת כן נותן מענה הרבה שעות.
<הדס צוקרט: אני חושבת שאמד חשוב להתכונן לעתיד, כי בעצם החברה קיבלו לחודש, לארבעה חודשים ובעצם יהיה אותו סיפור עוד חודש ועוד ארבעה חודשים.
מיכל רוזין: מוטי, אני רוצה לסיום לשאול אותך באמת שתי הבהרות חשובות, לפני שאני מסכמת.
מיכל רוזין: אחת, אני רוצה קצת שתבהיר לי את העניין של בעלי משפחות, האבות.
מיכל רוזין: דיברנו על זה גם בעבר ואני רוצה בכל זאת להבין.
מיכל רוזין: קודם כל, ברור מאליו שאם צריך לשלם 16,000 שקלים בשביל להוציא תעודה, אין מצב שמישהו יכול לעמוד בזה.
מיכל רוזין: נקודה שנייה, לכל ילד יש אבא אחד.
מיכל רוזין: אז גם אם מישהו הצהיר שהוא האבא שלו, זהו.
מיכל רוזין: אין לו עוד.
מיכל רוזין: לא יבואו עוד 20 ויגידו, ואם יבואו, כנראה מישהו יצטרך להחליט מי האבא.
מיכל רוזין: אני לא יודעת אם אתם נתקלים בכלל במצב הזה, שיש יותר מאחד שמצהיר שזה הילד שלו.
מיכל רוזין: זה דבר אחד, ואיך פותרים את זה.
מיכל רוזין: כי בסופו של דבר הילד הזה, סביר להניח, הוא בגן ילדים ויש גננת, יש סביבה שמכירה את ההורים, יודעת.
מיכל רוזין: חלק מהם אולי מוטבלים, אני לא יודעת.
מיכל רוזין: יש דרכים לדעת אם הילד שלך הוא שלך.
מיכל רוזין: ילד הוא לא בוואקום.
מיכל רוזין: זה דבר אחד, איך פותרים את זה, בקיצור, כי המדיניות המוצהרת היא גם שלא שולחים אבות לילדים בעלי משפחות.
מיכל רוזין: דבר שני, אולי תנסה בכל זאת לתת לנו, כדי גם לשבור את זה שאנחנו אומרים שיש פה כוונה להתיש או כוונה לטרטר וכדומה, מה הם הכללים.
מיכל רוזין: מתי אדם מקבל לחודש אשרה נוספת?
מיכל רוזין: מתי הוא מקבל זימון לחולות?
מיכל רוזין: מתי הוא מקבל לשלושה חודשים, מתי הוא מקבל לחצי שנה, מתי הוא מקבל לשנה?
מיכל רוזין: בוא תן לנו את הדרך בה זה עובד, כדי שנדע שזה לא ספוראדי, שיש פה מדיניות ברורה, יש חשיבה ולא אדם בא, מסתכלים עליו: תראה לי את הפרצוף שלך – חודש.
מיכל רוזין: תראי לי את הפרצוף שלך – שלושה חודשים.
<מוטי ברקוביץ: נתחיל בשאלה הראשונה לגבי המשפחות.
<מוטי ברקוביץ: כפי שפורסם, גם פורסם באתר של רשות האוכלוסין וההגירה, בשלב הזה מופנים לחולות גברים ללא משפחות, לפי שנת כניסה – סודנים ואריתראים – כפי שפורסם.
<מוטי ברקוביץ: בעלי משפחות לא מופנים לחולות, נקודה.
<מוטי ברקוביץ: מי בעל משפחה ומי לא בעל משפחה - - -
מיכל רוזין: שנייה, סליחה, תאריך כניסה: איך אתם יודעים?
מיכל רוזין: הרי חלק גדול אתם אומרים אנחנו בכלל לא יודעים.
<מוטי ברקוביץ: רובם ככולם מופיעים לנו במערכות, כי הם - - -
מיכל רוזין: אנחנו טענו את זה כמה שנים, אמרתם לא, אנחנו לא יודעים, אבל בסדר.
<מוטי ברקוביץ: רובם ככולם.
<מוטי ברקוביץ: עדיין יש כאלה ש - - -
מיכל רוזין: ברור, ברור, הם נרשמו בכניסה.
<מוטי ברקוביץ: אנחנו נתקלים בהם בפעם הראשונה, אבל רובם ככולם כן - - -
<דבורה בלום: והאם אתה גם יודע להגיד - - -
מיכל רוזין: רגע, לא דבורה, אני מצטערת.
מיכל רוזין: אני מפריעה לו.
מיכל רוזין: אני יכולה להפריע לו, אבל זהו.
מיכל רוזין: אנחנו בסיכומים.
מיכל רוזין: אתם יודעים, עבדתי קשה, נכנסתי לכנסת, יש לי את הזכות להפריע.
<מוטי ברקוביץ: מי בעל משפחה ומי לא בעל משפחה - זה נפתר באמצעות תשאול שמבוצע על ידי עובד שלנו בלשכה אל מול הפונה שנמצא מולו.
<מוטי ברקוביץ: אין לנו רשימת מסמכים סגורה, לא של תעודות נישואים, לא של תעודות לידה.
<מוטי ברקוביץ: אני מניח, אני לא מכיר את המקרה הספציפי שלו ואני לא יודע באיזה לשכה ואני לא יודע אצל מי מהעובדים שלי הוא היה, אבל אני מניח שבמסגרת השימוע שנעשה לו שם, אמרו לו תשמע, אתה צריך איזו שהיא הוכחה שיש לך ילדים.
<מוטי ברקוביץ: או שתביא את הילדים עם בת הזוג ונעשה תשאול לך, נעשה תשאול לה ונוודא שבאמת זה הילדים המשותפים שלכם.
<מוטי ברקוביץ: תראי, איזו שהיא הוכחה צריך.
מיכל רוזין: מוטי, כשהוא בא עם המשפחה והילדים אתה אומר לו לעמוד את כל התור מחדש, או שאתה אומר לו – תבוא בשעה זו וזו, אתה תיכנס.
<מוטי ברקוביץ: לא, לא, לא, לא.
<מוטי ברקוביץ: קודם כל אני לא רציתי להתערב לפני, כי שוב, אני לא מכיר את המקרה ואני לא יודע לאן הוא הגיע, אבל יש לנו מדיניות ברורה שילדים או נשים בהיריון, כמו בכל משרד ממשלתי, יש להם עדיפות בתור, ואם הוא היה מגיע עם ילדים קטינים, תינוקות, הייתה לו עדיפות בתור.
<מוטי ברקוביץ: הסדרנים בחוץ מכירים את העדיפות הזאת, אני לא מכיר מקרים של נשים בהיריון מתקדם - - -
מיכל רוזין: אני שמעתי שנשים עמדו עם ילדים בגשם, כשהיה הגשם האחרון בתל אביב, ולא הוכנסו.
<מוטי ברקוביץ: גברתי יושבת הראש, את זוכרת גם שדיברנו על הילדים שלמדו פה בפנימיות אמרתי – תביאו לי מקרים, אני אטפל בהם.
<מוטי ברקוביץ: הביאו מקרים וטיפלנו בהם.
מיכל רוזין: אוקיי, נכון, גם בעזרת שר החינוך, אני חייבת לומר.
<מוטי ברקוביץ: אני לא יודע בדיעבד לטפל במקרים.
<מוטי ברקוביץ: אם תדברו איתי או-ליין במקרים ספציפיים לטפל, את מכירה כבר את השיטה שלי.
מיכל רוזין: מצוין, כן.
<מוטי ברקוביץ: כשזה מגיע לשולחן און-ליין אנחנו מטפלים.
<מוטי ברקוביץ: אז לגבי המסמכים, כמובן שאם הוא יציג מסמך מבית חולים בארץ – מה טוב.
<מוטי ברקוביץ: יותר קל, יותר פשוט והכי מהיר.
<מוטי ברקוביץ: גם אם לא, יש לנו דרכים לאמת את הנתון הזה, וכמו שאת אומרת, לכל ילד יש אמא אחת ואבא אחד, אנחנו מקווים.
מיכל רוזין: ביולוגית.
מיכל רוזין: לא, האמת היא שהיום יש כבר הרבה אופציות אחרות, סליחה, אני חוזרת בי.
<מוטי ברקוביץ: אבל אין לנו רשימת מסמכים סגורה.
<מוטי ברקוביץ: כל דרך שיש להוכיח את ההורות על הילד מתקבלת אצלנו, גם אם בסופו של דבר לא יוצג אפילו לא מסמך אחד, אלא זה ייסגר בבסיס השימוע.
<מוטי ברקוביץ: זה מקובל עלינו.
<מוטי ברקוביץ: והורים לילדים, נכון לעכשיו, המדיניות היא לא לשלוח - - -
<הדס צוקרט: מה זה נכון לעכשיו?
<מוטי ברקוביץ: תשמעי, המדיניות היא מדיניות של שר הפנים, את מי מפנים לחולות.
<מוטי ברקוביץ: נכון לעכשיו פורסם באתר שהמדיניות היא להפנות גברים שנכנסו לארץ בשנת 2008 ובשנת 2010 - - -
מיכל רוזין: זו הייתה גם כוונת המחוקק בצורה חד משמעית, גם אם זה בחוק - - -
<הדס צוקרט: לא, אבל האמירה נכון לעכשיו היא קצת מטרידה.
מיכל רוזין: לא, לא, אין נכון לעכשיו.
מיכל רוזין: מהבחינה הזאת אני אומרת לך זה לא יקרה.
מיכל רוזין: אלף אנחנו עמדנו על זה בישיבה.
מיכל רוזין: נכון שבניסוח בסופו של דבר מדובר בכך שבניסוח כאילו לא יהיו משפחות, אפשר לשלוח אבות למשפחות, אבל זו לא הייתה הכוונה.
מיכל רוזין: כוונת המחוקק הייתה ברורה, יש פרוטוקולים של ועדת הפנים בנושא הזה, ואני חושבת שאפילו יושבת ראש ועדת הפנים עומדת על כך שזה לא יקרה.
<מוטי ברקוביץ: נכון.
<נועה קאופמן: אמורות להיפתח עוד לשכות עוד פעם?
<מוטי ברקוביץ: אמרתי.
מיכל רוזין: כן, כן, הוא אמר את זה בהתחלה.
<מוטי ברקוביץ: לגבי האשרות: מי שמופנה לחולות מקבל אשרה לחודש, אשרה רגילה לחלוטין.
<מוטי ברקוביץ: כמו שהוא קיבל לפני, הוא מקבל אשרה לחודש.
<מוטי ברקוביץ: זה מי שמופנה לחולות.
מיכל רוזין: שאלה, מה המטרה שכל חודש הם יעמדו בתור, אם ממילא - - -
<מוטי ברקוביץ: אלה שמופנים לחולות לא יעמדו בתור.
<מוטי ברקוביץ: נגמר החודש – הוא מופנה לחולות.
מיכל רוזין: לא מי שמופנה לחולות, סליחה, אתה צודק.
<מוטי ברקוביץ: לגבי מי שלא מופנה לחולות – אם הוא נמצא בהליך של שימוע, כמו שאמרתי מקודם – הוא בא וטוען שיש לו משפחה והוא נמצא עכשיו בהליך של שימוע, הוא יקבל אשרה לחודש.
<מוטי ברקוביץ: במהלך החודש הוא יגיע, יציג מסמכים, יערכו לו שימוע ויתנהל מול העובדים שלנו, עד שיוכח אם הוא בעל משפחה או לא בעל משפחה.
<מוטי ברקוביץ: זה האשרות שניתנות לחודש כל פעם.
מיכל רוזין: אוקיי, השאר?
<מוטי ברקוביץ: השאר מקבלים נכון לנקודת הזמן הזאת, אשרות לארבעה חודשים, ונשים לחצי שנה.
<הדס צוקרט: ומה הסיפור של הכתובת, כמו שאמרתי?
<מוטי ברקוביץ: שנייה.
<מוטי ברקוביץ: האשרות שמקבלים לא תלויות בשום דבר.
<מוטי ברקוביץ: לא תלויות.
<מוטי ברקוביץ: שוב, העובד שלנו שעורך שימוע, אם משהו לא נראה לו, אם הוא מבקש השלמות כלשהן וזה לא השלמות כיד הדמיון הטובה של העובד.
<מוטי ברקוביץ: הדברים הם ברורים, הדברים הם שקופים.
<מוטי ברקוביץ: אני לא מכיר מקרה ספציפי של עובד, וזה גם מה שהתייעצתי כאן עם ענת.
<מוטי ברקוביץ: לא מכירים מקרה של עובד ספציפי שלנו שנתן למישהו אשרה לחודש, רק בגלל שהוא לא ידע איפה הוא גר.
<מוטי ברקוביץ: אני לא מכיר.
<מוטי ברקוביץ: שוב, קשה לי - - -
מיכל רוזין: פונים, פונים, בואו, אנחנו נעשה תיכף סדר.
מיכל רוזין: אנחנו פונים, ואני אבקש שכל הפניות יהיו עם העתק לוועדה, כי אני עובדת.
<מוטי ברקוביץ: או לבוא ולהגיד העובד שגה והוא לא היה צריך, אבל שוב, אני לא מכיר את המקרה ואני לא יודע מי זה העובד, אז אני לא יודע גם לצאת להגנתו או לא לצאת להגנתו של העובד, אבל כעיקרון – נשים חצי שנה, גברים ארבעה חודשים.
<מוטי ברקוביץ: כמו שאמרתי, אנחנו מצמצמים את הפער הזה של החודש, של אלה שמסתובבים בלי אשרות כי לא קיבלו אותם.
<מוטי ברקוביץ: מאד מאד ברור – ארבעה חודשים, חצי שנה וחודש.
<אשרת הוכמן: אפשר שאלה אחת.
מיכל רוזין: שאלות קצרות.
<אשרת הוכמן: ראינו שיש אשרות שכתוב עליהן ללא אישור עבודה בתל אביב או אילת, ויש כאלה שכתוב – אישור זה אינו מהווה אישור עבודה.
<אשרת הוכמן: יש כל מיני נוסחים של הנושא הזה.
<אשרת הוכמן: איך מחליטים מי מקבל איזה ניסוח?
<אשרת הוכמן: או שלא קיימים יותר הבדלים בנוסחים?
<אשרת הוכמן: אולי אני לא מעודכנת.
<דבורה בלום: יש ארבעה נוסחים.
<מוטי ברקוביץ: אלה כבר דיונים קודמים וישנים, שלא קשורים לדיון הזה.
<מוטי ברקוביץ: באתר של רשות האוכלוסין וההגירה יש פירוט מסודר מה זה האשרות האלה, של אינו רשאי להימצא בתל אביב ובאילת.
<דבורה בלום: לא, רק לא כתוב מי מקבל את זה.
<דבורה בלום: זה מה שהיא שואלת.
<מוטי ברקוביץ: באילת כתוב גם מי מקבל את זה, כתוב למה מקבלים את זה.
<מוטי ברקוביץ: תפני אלינו בכתב.
<מוטי ברקוביץ: אם עדיין באתר לא תקבלי תשובה, אנחנו ניתן לך תשובה ארוכה, מפורטת.
<זרי חזן: צ'יק צ'ק.
<זרי חזן: תוך יום יומיים יתנו לך תשובה בכתב.
מיכל רוזין: ...
מיכל רוזין: זה ששוחרר מסהרונים אחרי הבג"ץ האחרון.
<דבורה בלום: שאלה, את אותם אנשים שמוכרים כנפגעי סחר בבני אדם, יש לכם רשימה שלהם?
<דבורה בלום: זאת אומרת זה מופיע אצלכם הנתונים עליהם?
<דבורה בלום: זאת אומרת אם אתה עוצר מישהו או משהו, האם יעלה - - -
מיכל רוזין: הייתה פה מרב - - -
<דבורה בלום: אבל אני שאלתי אותו.
מיכל רוזין: עדיין דבורה, אני מנהלת פה את העניינים, מה לעשות?
מיכל רוזין: הייתה פה מרב שמואלי ממשרד המשפטים והיא אמרה במפורש – לנו יש רשימה סגורה, ברורה של אותם אנשים, ובמקרה כזה צריך להפנות למשרד המשפטים, למחלקה של מרב שמואלי שעוסקת בנושא של קורבנות סחר, והם מול משרד הפנים מסדירים את הדברים.
מיכל רוזין: זו הדרך הנכונה.
מיכל רוזין: הם בעצם מגנים על הקבוצה הזאת, או שומרים על זכויותיהם, וזה צריך להיות תפקידם ולא תפקיד משרד הפנים בעניין הזה.
<דבורה בלום: לא, רק שאלתי אם הנתונים אצלם.
מיכל רוזין: אז לא, אז זה מה שאני אומרת, שהנתונים במשרד המשפטים והם אלה שמנהלים מול משרד הפנים את המדיניות לגבי אותם אנשים.
מיכל רוזין: משהו נוסף, אחרון שמישהו רוצה להגיד לפני שאני מסמכת?
מיכל רוזין: טוב, אז קודם כל אני רוצה להודות לכולם ששוב באתם.
<עמנואל ברהנה: אין אף נוהל בעלים.
<עמנואל ברהנה: נגיד אחד שלי נשוי, הוא קיבל זימון לחולות, הוא עדיין בחולות.
<עמנואל ברהנה: יש לו ילד אחד בן שלוש.
מיכל רוזין: אז תעביר לנו, אנחנו נטפל בזה.
מיכל רוזין: אנחנו מטפלים בכל הפניות שמגיעות אלינו, של אבות להורים שהוזמנו לחולות או הועברו לחולות בטעות ואנחנו מטפלים בזה.
מיכל רוזין: תעביר לנו את כל הפרטים.
<עמנואל ברהנה: בסדר.
<עמנואל ברהנה: יש לי שאלה.
<עמנואל ברהנה: הילדים נולדו פה והם עם אמא שלהם.
<עמנואל ברהנה: אז אני הלכתי לפני כמה ימים לאיכילוב, הילדה שלי חולה, אז אמרו לי מי אבא שלה.
<עמנואל ברהנה: היא בודקת את הוויזה שלי, כאילו לא היה רשום המשפחה שלי, אז היא אמרה לי כאילו זו לא הילדה שלך.
<עמנואל ברהנה: חזרתי.
מיכל רוזין: אנחנו נפנה את המקרה שלך, אני אלווה אותו אישית מול מוטי, אנחנו נבדוק את העניין הזה ואנחנו נראה.
מיכל רוזין: זה בטח לא צריך לעלות 16,000 שקלים, ואנחנו נבדוק את הנושא.
<קריאה: סליחה, רק בעניין הזה כדאי להעביר גם למנכ"ל - - -
מיכל רוזין: הם די במצוקה מול מדיניות משרד הפנים בנושא הזה.
מיכל רוזין: זה נורא קל, את יודעת, בדרך כלל בוועדה שלי מטילים אחריות ממשרד למשרד.
מיכל רוזין: בואי נשמור, אני מנסה לפחות לשמור על האחריות של כל משרד.
מיכל רוזין: לפעמים אני גורמת למשרדים לדבר ביניהם, לפעמים גם לשרים להצליח לדבר ביניהם.
מיכל רוזין: אני רוצה קודם כל לברך על כך שעומדות להיפתח לשכות נוספות ושהתורים התקצרו או נעלמו.
מיכל רוזין: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה ובאמת להיות עם יד על הדופק ולבקר את העניין הזה.
מיכל רוזין: אני מציעה וממליצה שזמן פתיחת הסניפים התקצר.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר לך בהערת סוגריים, שאני הייתי בפגישה עם ראש עיריית תל אביב, והוא איים להוציא אתכם גם מהסניף בתובל, בשל סיבות בירוקרטיות כאלה ואחרות.
מיכל רוזין: אני מקווה שזה לא יקרה, אבל בכל מקרה אתם צריכים להיערך בהקדם לתחלופות.
מיכל רוזין: לגבי האישורים, כמו ששמענו פה, הקשיים בקבלת אישורים, בין אם זה לבעלי משפחות בין אם זה שאלות כמו איפה אתה גר וכדומה, מקרים כאלה אני מבקשת, בין אם מפנים את זה ישירות לרשות ההגירה, לכתב אותי, לכתב את הוועדה.
מיכל רוזין: זו הדרך שלי גם לפנות עליהם בעניין, גם לעקוב אחרי הדברים.
מיכל רוזין: כמו שאתם רואים, אני מקבלת בינתיים תשובות בצורה ברורה.
מיכל רוזין: לא תמיד תשובות חד משמעיות, אבל לפחות מקבלים תשובות.
מיכל רוזין: וגם במידה ואתם רוצים, אני אשמח להפנות דרכי, ואני כמובן אפנה בצורה מרוכזת למוטי, גם את אלה שאני הקראתי אני אפנה בצורה מרוכזת, לגבי אלה שאיבדו את עבודתם ומדוע לא חודש האישור שלהם.
מיכל רוזין: אני כן מצפה מכם, למרות שאתם לא קובעי המדיניות, כן להעלות למעלה את המסקנות מהשטח, את המסקנות מהמציאות, את מה שעולה פה בוועדה כמעט מדי שבועיים, גם עם נציגי החקלאים וגם עם נציגי המלונאים והמסעדות, ואומרים לכם שוב ושוב – תנו לנו את האפשרות להמשיך להעסיק את האנשים האלה.
מיכל רוזין: באמת, אם רוצים לעשות מדיניות לארוכת טווח, וזו המטרה, המטרה היא להוציא את האנשים בטווח של 5 עד 10 שנים כפי שאמרתי, מן הראוי לחשוב קדימה.
מיכל רוזין: לחשוב גם מה קורה עם תושבי דרום תל אביב.
מיכל רוזין: זה לא הולך להיפתר מחר בבוקר.
מיכל רוזין: תחשבו קדימה, תראו מה נכון.
מיכל רוזין: אנשים שכבר מועסקים, אנשים שהם מסודרים, אנשים שנדרשת עבודתם, ממש נדרשת ברמה של אובדן מקום עבודה או אובדן תעודת כשרות, כל אחד מהמקרים תבחנו לעומק.
מיכל רוזין: מדובר פה על מספרים, רשמתי לי, דובר פה על 2,500 עד 3,000 עובדי מטבח במינימום ההכרחי, על 2,500 פיילוט לחקלאות, על 2,500 למלונות.
מיכל רוזין: תעשו חשיבה האם נכון ש-10,000-15,000 אנשים שמועסקים בצורה, כולם מועסקים כולם, או הרוב, עד שלא התחלתם עם התהליך החדש ואנשים מפוטרים, אבל תעשו חשיבה מחדש בהתאם למדיניות שלכם, לא לפי המדיניות שלי.
מיכל רוזין: תחשבו קדימה איך נכון לנהל את התהליך הזה, באופן שגם יהיה ראוי והוגן כלפי אותם אנשים, אבל גם חכם מבחינה הגיונית של כיצד אנחנו רוצים שהדברים ייראו בשנים הקרובות.
מיכל רוזין: זה דבר נוסף.
מיכל רוזין: דבר אחרון, אני רוצה לנזוף קשות בזה שנציגי משרד הכלכלה לא היו פה היום.
מיכל רוזין: אני חושבת שהם חייבים להיות פה.
מיכל רוזין: כל עוד על פי החוק מבקשי המקלט, החוק קובע שכל מה שנוגע להם נאכף על פי חוק עובדים זרים, הם צריכים להיות פה.
מיכל רוזין: הם צריכים לתת מענה למעסיקים.
מיכל רוזין: הם צריכים לתת תשובות.
מיכל רוזין: הם יודעים לעשות מבצעי אכיפה ולהגיע למעסיקים ולאכוף את הזכויות שמגיעות למבקשי המקלט, וטוב שכך.
מיכל רוזין: הם צריכים לאכוף גם את עצם העניין שלא נותנים למעסיקים ביטחון לגבי העסקתם.
מיכל רוזין: ויתרה מכך, הסיפור של הפיצויים.
מיכל רוזין: אנחנו נדרוש ממשרד הכלכלה תשובות בעניין הזה.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה נושא בעייתי מאד, שבאמת בסופו של דבר המדינה תקבל הכרעה של בית משפט, כי לא יכול להיות שעובד יעבוד 3 שנים, 4 שנים במקום עבודה, המדינה תחליט שהיא מפסיקה את עבודתו, ובעצם המעסיק יגיד – אני לא משלם לו פיצויים כי הוא קם ועזב אותי.
מיכל רוזין: יש פה אבסורד.
מיכל רוזין: זה עוד אחד מהאבסורדים שדיברנו עליהם היום.
מיכל רוזין: אני מודה לכם ושתהיה לכולנו פגרה נעימה.
מיכל רוזין: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את הישיבה, מברכת את כל הנמצאים, אני מקווה שחברת הכנס פנינה תמנו-שטה תצטרף אלינו בהמשך.
מיכל רוזין: קודם כל אני מברכת על הדו"ח החשוב הזה, דו"ח של חלופות למעצר של ילדי מהגרים בישראל.
מיכל רוזין: אני חושבת שעבודה של ארגוני-.
מיכל רוזין: בוקר טוב לכל האורחים שלנו, מבית הספר בן גוריון נס ציונה.
מיכל רוזין: אז באמת אני קודם כל רוצה לברך על הדו"ח.
מיכל רוזין: אני חושבת שארגוני הסיוע, ובכלל ארגוני המגזר השלישי, עושים עבודה מדהימה בשיתוף פעולה גם עם האקדמיה, עבודה מדהימה להביא לנו באמת את החומרים והנתונים.
מיכל רוזין: אני חושבת שבזכות זה העבודה שלנו משתפרת ואנחנו מגיעים להישגים טובים יותר ונכונים יותר.
מיכל רוזין: בעקבות דו"ח מבקר המדינה מאי 2013, הגיש חברי לסיעה, שאני מקווה שעוד מעט יצטרף אלינו גם, חבר הכנסת אילן גילאון, בקשה לדיון מהיר בוועדה הזאת, על הנושא של כליאת ילדים.
מיכל רוזין: הביקורת שמתח מבקר המדינה הייתה מאד קשה, וגם המקרים שתוארו בישיבה העלו סימני ישיבה מוסריים רבים.
מיכל רוזין: אני מזכירה לכם, הישיבה התקיימה בתחילת הקדנציה שלי בכנסת, פחות או יותר, והיא נקבעה למעקב של שלושה חודשים לאחר מכן ואנחנו קצת הארכנו, אבל זו בעצם ישיבת המעקב.
מיכל רוזין: אין ספק שמערכת הכליאה או המשמורת, על כל שלביה – מהמעצר ועד הגירוש, היא אינה מותאמת, בוודאי לא לילדים, נאמר את זה כך, ופוגעת קשות בזכויותיהם, נוסף על הטראומה שבמעצר ההורים לנגד עיניהם של אותם ילדים ועצם השהייה במקום, בחלל סגור, נמנעות מאותם ילדים כמובן, ועל כך גם עמדנו בישיבה הקודמת, גם זכויות בסיסיות וחשובות להתפתחותם התקינה.
מיכל רוזין: חשוב לומר, אני דנה רבות בוועדה שלי, הוועדה לעובדים זרים, בכל נושא המדיניות של הממשלה, הגדרות מדיניות, הגדרות מי הוא מהגר עבודה, מי הוא עובד זר, מי הוא מבקש מקלט.
מיכל רוזין: אנחנו לא ניכנס לכך היום.
מיכל רוזין: מבחינתנו – ילד הוא ילד הוא ילד.
מיכל רוזין: אמרנו את זה גם בשבוע שעבר בישיבה שלי, אמר את זה שר החינוך בצורה ברורה, ובאמת מערכת החינוך היא הראשונה שהתייחסה לכל הילדים כשווים וקלטה לתוך מערכת החינוך את ילדי המהגרים, מכל המדינות.
מיכל רוזין: ולא יתכן שדווקא כאן, במדינת ישראל, שהיא כן מקיימת באופן נרחב את הזכות לחינוך לכל הילדים שבתחומה, יהיו ילדים שהזכות הזאת תמנע מהם, לצד זכויות בסיסיות יותר, רק בגלל מעמד או מצב זמני של הרחקה/מאסר של הוריהם.
מיכל רוזין: נמצאים איתנו היום אורחים מארגונים שונים שפועלים, כפי שאמרתי, בצורה מרשימה להפסקת מעצר הילדים ולמציאת חלופות.
מיכל רוזין: אנחנו נלמד ממה שקורה בעולם על הנושא הזה של חלופות מעצר.
מיכל רוזין: אתם יודעים, אנחנו לפעמים שוכחים שאנחנו לא המדינה היחידה בעולם שמתמודדת עם גל הגירה.
מיכל רוזין: זה נכון שגל ההגירה מאפריקה הוא בין הגדולים בעולם יחסית לאוכלוסייה, ביחס לאוכלוסייה בישראל, אבל מצד שני, בעולם מתמודדים עם הגירה רבה גם ממדינות שבכלל לא מגיעות אלינו, כמו מהשכנים הקרובים אלינו, ואנחנו לא המדינה הראשונה שמתמודדת עם כך, ואנחנו צריכים ללמוד גם מה נעשה בעולם.
מיכל רוזין: דרך אגב, לא תמיד.
מיכל רוזין: הבוקר קראתי על שוויץ, כיצד היא סוגרת את שעריה, אבל גם זה לא מפתיע אותנו.
מיכל רוזין: אם לומדים קצת את ההיסטוריה, שוויץ לא מפתיעה אותנו בעניין הזה, לצערי הרב.
מיכל רוזין: אומרים שאם יש היום מורים להיסטוריה שמבינים משהו בהיסטוריה בבתי הספר, אז הם יגידו לילדים – אתם רואים למה צריך ללמוד היסטוריה?
מיכל רוזין: כדי לא לחזור עליה.
מיכל רוזין: אז יש חשיבות גדולה ללמידת ההיסטוריה שלנו, כדי שנלמד לקחים ממנה גם.
מיכל רוזין: אנחנו נשמע גם עדויות מהשטח על החוויות של שהייה עם ילדים במתקן משמורת, נציג את הדו"חות, דו"ח ילד אסור שיצא כחלק מפרויקט משותף של מוקד הסיוע לעובדים זרים, רופאים לזכויות אדם, "ילדים ישראלים", נציבות האו"ם לפליטים, שמפרט את האלטרנטיבות, ואני מודה לכולם שהגיעו.
מיכל רוזין: אני מקווה שנמצאים איתנו נציגים של השב"ס פה, רשות ההגירה כאן.
מיכל רוזין: משרד החינוך נמצא?
מיכל רוזין: יופי, מצוין.
מיכל רוזין: משרד הרווחה איתנו?
מיכל רוזין: משרד הרווחה בכנס בבאר שבע.
מיכל רוזין: חבל שכך, אבל בסדר, אנחנו נקבל מהם תשובות, אני מקווה.
מיכל רוזין: אני רוצה להתחיל עם הדו"ח.
מיכל רוזין: מי רוצה להציג לנו את הדו"ח?
מיכל רוזין: רותם אילן, תציגי את עצמך לפרוטוקול ותני לנו תקציר של הדו"ח, עם הנקודות המרכזיות שבו.
<רותם אילן: שלום, אני רותם אילן מפרויקט "ילדים ישראלים", שהתאחד כיום עם האגודה לזכויות האזרח.
<רותם אילן: קודם כל תודה לחברת הכנסת מיכל רוזין ולחברת הכנסת שתגיע, אורלי לוי אבקסיס, על שארגנתן את הדיון החשוב הזה.
<רותם אילן: אני מדברת היום בשם קואליציה של ארגונים ששמו להם למטרה ליישם גם פה בישראל חלופות למעצר לילדי מהגרים, ביניהם המוקד לפליטים ומהגרים, האגודה לזכויות האזרח, פרויקט "ילדים ישראלים", רופאים לזכויות אדם, והכל נעשה בייעוץ של נציבות האו"ם לפליטים.
<רותם אילן: אני אחלק את הזמן הקצר שאני אקח מכם היום לשני חלקים.
<רותם אילן: קודם כל אני אתאר את המצב, שכולנו בכלל נדע על מי מדובר, את מי עוצרים ומדוע, ולאחר מכן אני אתאר מה החלופות שנהוגות בעולם, וכיצד ניתן ליישם אותן גם פה בישראל.
<רותם אילן: על לפי הערכות שונות, חיים כאן בישראל כ-5,000 ילדים חסרי מעמד חוקי.
<רותם אילן: אנחנו מתרכזים בעיקר בשלוש קבוצות עיקריות.
<רותם אילן: ראשית, ילדים של מהגרים, מהגרי עבודה שהובאו ארצה על ידי המדינה כחוק ואיבדנו את האשרה שלהם בדרך כזו או אחרת; ילדים של מבקשי מקלט שמגיעים לרוב דרך הגבול עם המצרים.
<רותם אילן: כיום מאז בניית הגדר – פחות; וילדים מה שמכונה קטינים בלתי מלווים, ילדים שמגיעים בגפם, ללא הוריהם.
<רותם אילן: הקבוצות שנעצרות כיום, ניתן לחלק את זה בחלוקה אולי קצת גסה, לשלוש קבוצות עיקריות.
<רותם אילן: קודם כל, משפחות שמגיעות דרך הגבול, כאמור כפי שציינתי, מאז השלמת הגדר במספרים הרבה הרבה יותר נמוכים, אם בכלל.
<רותם אילן: אבל זה משפחות שכשהן נכנסות ארצה, הן נכלאות עד ברור זהותן, מעמדן ומי הן.
<רותם אילן: כמו כן יש קבוצה של ילדים, שחלה עליהם בעבר מה שמכונה הגנה קולקטיבית, אבל הגנה זו בוטלה.
<רותם אילן: לדוגמא מה שקרה עם נתיני חוף השנהב, עם נתיני ליבריה לפני אי אילו שנים.
<רותם אילן: לא ממזמן עם אזרחי דרום סודן, ואז ברגע שנגמרת אותה הגנה קולקטיבית, ניתן לגרשם אותם ואנחנו גם עדים למעצרים.
<רותם אילן: ולבסוף, ילדים של מהגרים שחיים ללא אשרה עם הוריהם, ונעצרים בדרך לגירושם, הרחקתם מישראל.
<רותם אילן: אני רוצה שנייה להתעכב על הקבוצה האחרונה שציינתי, כי אני חושבת שאולי אפילו בניגוד למה שנתפס כיום בציבור, זו דווקא הציבור שמתבצעים הכי הרבה מעצרים שלה, ולכן אני רוצה קצת לספר איך מעצרים כאלה קורים.
<רותם אילן: לרוב, אנחנו מדברים על אמא חד הורית וילד.
<רותם אילן: המפגש הראשוני שלהם הוא עם פקחי ההגירה.
<רותם אילן: מרביתם גברים, לובשי מדים, לעתים מלווה אותם אישה, אבל כאמור, הרוב אנחנו מדברים על גברים.
<רותם אילן: יש מעצרים שמתבצעים לפנות בוקר, כפי שתוכלו לדפדף בעדויות המצורפות, למשל אמא שנעצרה בחמש לפנות בוקר.
<רותם אילן: זה בעקבות ביקורת של מבקר המדינה על כך שיש מעצרים בלילות.
<רותם אילן: אני חייבת להגיד, גם בחמש לפנות בוקר ילדים עדיין במיטה.
<רותם אילן: במקרים אחרים, אם האם נעצרת ברחוב ואומרים לה תקשיבי, את פה שוהה בצורה לא חוקית, והיא מספרת שיש לה ילד, היא נלקחת על ידי הפקחים לגן הילדים כדי להוציא משם את הילד, זה קרה בכמה ובכמה גנים עירוניים, ומשם זה הישר למתקן הכליאה.
<רותם אילן: המתקן עליו אני מדברת זה מתקן יהלום, הוא מתקן המסורבים, שמספר חדרים בו הוסבו לקליטת משפחות.
<רותם אילן: הוא נמצא בשטח נתב"ג.
<רותם אילן: זה מתקן הכליאה היחידי בישראל שלא מנוהל על ידי השב"ס, לא מנוהל על ידי המשטרה, אלא בלעדית על ידי משרד הפנים ופקחי ההגירה.
<רותם אילן: זה מתקן שאין בו שירותי רפואה קבועים, בוודאי שלא רופא ילדים, אין בו שירותי חינוך קבועים או פעילויות העשרה לילדים שנמצאים שם.
<רותם אילן: אותו מתקן שמוזכר בחריפות בדו"ח מבקר המדינה האחרון, על היעדר הטיפול הסוציאלי שניתן למשפחות ששם.
<רותם אילן: אם תשאלו את משרד הפנים לסיבה לכל החסרים הללו, אני משערת שיאמרו שזה בגלל שהילדים נעצרים רק למספר ימים, המטרה להרחיקם בתום 72 שעות.
<רותם אילן: עם זאת, אחד אני אגיד על זה שידוע לנו על לפחות בשעה ילדים שנכלאו למשך חודשים ארוכים במתקן, כולל ילד שחי שם שמונה חודשים עם אימו, שהתגלה בעקבות ביקור פתע של חבר הכנסת אילן גילאון.
<רותם אילן: ואגב, זה המקרים עליהם אנחנו יודעים, כי לנו, כארגוני סיוע, אין נגישות או כניסה לאותו מתקן.
<רותם אילן: בנוסף, גם אם אנחנו מדברים על יומיים, על שלושה, גם הימים האלה הם טראומתיים, גם אותם ניתן למנוע.
<רותם אילן: אין שום סיבה בעולם שאנחנו נקבל עדויות מתוך המתקן על ילדה בת 5 שנפלה מהמיטה כי אין מעקה בטיחות לילדים ולכן נחתכה באוזן ברמה שהיה צריך לפנות אותה לבית החולים עבור תפרים.
<רותם אילן: כמובן שאין לאחר מכן מעקב רפואי, כי אין רופא במתקן.
<רותם אילן: העובדה שיש סדינים שאינם מוחלפים, שאין די מגבות - - -
מיכל רוזין: מה זאת אומרת אין רופא במתקן?
<רותם אילן: רופא קבוע.
<רותם אילן: יש הסכם עם ביקורי רופא, אבל אין רופא, שלא לדבר על רופא ילדים, ולכן במקרה הזה שהיא נזקקה לתפרים, היה צריך להוביל אותה לבית חולים.
<רותם אילן: דיווחים על מחסור בצעצועים - - -
מיכל רוזין: איך מובילים אותה, עם האמא, עם ההורה?
<רותם אילן: את זה אנשים לנציגים מהמתקן עצמו, שאני חושבת שנמצאים פה, שיוכלו לענות על זה טוב ממני.
מיכל רוזין: זו נקודה חשובה אבל.
<רותם אילן: ביקורת על כך שלמרות שבנהלים צריך לתת לילדים לצאת פעם ביום, יש ילדים שלא זוכים לכך.
<רותם אילן: אגב, אם מישהו תוהה כיצד אנחנו יודעים את העדויות הללו, למרות שאין לנו כניסה למתקן, זה פשוט מאד עדויות שהמבקרת הרשמית של מתקן הכליאה כתבה, הגברת מרים רוזנטל.
<רותם אילן: הדו"ח האחרון על המחסור בצעצועים, בסדינים ובמגבות, פורסם בנובמבר האחרון.
<רותם אילן: כאמור הם נשלחים לרשות האוכלוסין וההגירה, אז הם מכירים את זה טוב ממני.
<רותם אילן: אין כיום הרבה ילדי מבקשי מקלט בכלא, כאמור בעיקר מאז שנבנתה הגדר.
<רותם אילן: אני כן רוצה לומר שאני חושבת שיש לנו דווקא בגלל זה הזדמנות, עכשיו, לאמץ חלופות מעצר, עכשיו לבנות תכנית, כי יום יבוא ותבוטל הגנה קולקטיבית ואנשים יוחזרו לסודן או לאריתריאה, ובואו נחשוב מה אנחנו עושים עם התרחישים האלה, לפני שהם מתרחשים ולא כשהם קורים.
<רותם אילן: אני אשאיר לאנשי המקצוע לדבר על ההשפעות הרגשיות של המעצר, ואני אסקור בקצרה חלק מהחלופות.
<רותם אילן: אני ממליצה בחום לקרוא את החוברת, היא הרבה יותר מקיפה ומרחיבה ממני, אבל ככה נדבר קצת בראשי פרקים.
<רותם אילן: התכנית בנויה על מחקר מקיף שנעשה במדינות שונות בעולם.