GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון סולומון: הבנתי שאחר כך הכניסו מישהו בשכר וסימן שזה היה חיוני.
שמעון סולומון: תבורכו על זה.
שמעון סולומון: כשאתה מכניס מישהו דובר שפות כמו ערבית, טיגרית, אמהרית - ואגב, זה הרבה טיגרים מאשר אמהרים - אז גם לכם תהיה הרבה פחות עבודה.
שמעון סולומון: ברגע שמבינים אחד את השני אתה גם מגיע לנקודה יותר מהר כי מסבירים יותר מהר.
שמעון סולומון: טוב שאתם עושים את זה.
שמעון סולומון: אמרת שהריכוז הוא יותר בדרום, ליד התחנה המרכזית, ואתה מדבר מהנישה שלך של תל-אביב.
שמעון סולומון: אבל אם אתה לוקח כללית ברמה הארצית בכלל יש כמה מרכזים בארץ כמו: אילת, ערד.
שמעון סולומון: אולי אתה יכול להביא את זה לידיעת ההנהלה הכללית לראות את המקומות האלה כמו שרואים את תל-אביב.
מיכל רוזין: גם באשדוד יש.
<שלמה בירקנפלד: כדי לעשות מרפאה כזאת צריך איזה מסה קריטית במקום.
<שלמה בירקנפלד: בעיר חולון מפוזרים הרבה אנשים.
<שלמה בירקנפלד: אם אני אקים בעיר חולון ואני אגיד להם לכו רק למרפאה ספציפית כזאת אז זה באיזשהו מקום מעורר התנגדות.
<שלמה בירקנפלד: לכן, במקום שבו יש ריכוז יש צדק וצורך לתת את השירות טוב יותר בהתאמה למקום.
שמעון סולומון: לפעמים מדברים על אוטופיה.
שמעון סולומון: לפעמים אני אומר שהעיקר שהאנשים האלה פה יקבלו שירות.
שמעון סולומון: כלומר, לחכות לאוטופיה של לשחק שיוך לא שיוך ובינתיים לאנשים האלה אין טיפול אז יש מה שנקרא הרע במיעוטו.
שמעון סולומון: אני מעדיף שלפעמים אם אין את הפתרון שאנחנו רוצים אותו שכמובן שיהיה כמו כולם וכו', אבל אם בינתיים אפשר שהאנשים האלה שהם צריכים טיפול יקבלו טיפול ולא משנה איך זה לפעמים יכול להציל חיים.
מיכל רוזין: עולות שלוש סוגיות בעניין הזה כששתיים אליך ואחת לביטוח.
מיכל רוזין: אם אני מתרגמת נכון או מצטרפת נכון לדברי חבר הכנסת סולומון, כלומר מה שאנחנו אומרים הוא: זה נכון שיש מקומות כמו דרום תל-אביב שיש שם מסה ואז יש צורך בהקמת מרפאה נוספת ואני שמחה שאתה מבשר לנו שזה הולך להיות פתרון, ותיכף נדבר על המרפאה הנפרדת הזאת.
מיכל רוזין: אבל יכול להיות שבמרפאות מסוימות ברחבי הארץ במקומות שבכל זאת יש מסה גדולה של אורחים קבועים, נקרא להם, חסרי מעמד, או תיירים למשל באילת, אנחנו יודעים שיש גם בכלל תיירים שמגיעים לאילת, וכן ירבו, אנחנו מדברים על כך שאולי במרפאות הקיימות יוכנס איזשהו סידור או תגבור או תרגום או הכול ביחד על מנת באמת להקל לא רק במרפאה.
מיכל רוזין: לגבי המרפאה הזאת שייתכן מאוד שהיא מבורכת ונדרשת, וטוב שכך, האם היא חוסמת את האפשרות של אותם אנשים מבוטחים להגיע גם למרפאות אחרות.
מיכל רוזין: זו שאלה חשובה.
מיכל רוזין: כלומר, אם הוא עכשיו עובד בצפון תל-אביב או בראשון-לציון כי שם המעסיק שלו למרות שהוא גר בתל-אביב, האם הוא יוכל בכל זאת לגשת למרפאה של קופת-חולים כללית ולקבל שירותים גם שם או שיגידו לו: סליחה, אנחנו אתכם לא מקבלים, אתם תלכו רק למרפאה בדרום תל-אביב?
מיכל רוזין: יש פה שתי נפרדות ואחר כך השאלה השלישית תיכף לביטוח.
מיכל רוזין: השאלה הראשונה היא לגבי המקומות האחרים שאין מסה קריטית להקמת מרפאה נפרדת, אבל האם בקופות הקיימות תהיה איזושהי התאמה בכל זאת גם לאוכלוסייה הזאת?
<שלמה בירקנפלד: כשאנחנו מדברים על התאמה או על הנגשה שפתית, נניח תרגום, אין סיכוי שבמרפאה שבה מבקר עובד זר פעם בשלושה ימים יהיה לי מתרגם.
מיכל רוזין: אנחנו מדברים על מקומות כמו אילת, למשל, שיש לך מסה של אנשים.
<שלמה בירקנפלד: למיטב ידיעתי, באילת יש מרפאה אחת של הכללית כך שהבעיה לא קיימת.
מיכל רוזין: האם בתוך המרפאה באילת?
<שלמה בירקנפלד: בוודאי, הוסיפו רופא במיוחד.
מיכל רוזין: אוקיי, זה מה ששאלנו.
מיכל רוזין: וכן, האם יש הנגשה שפתית, איזשהם עלונים, משהו?
<שלמה בירקנפלד: אני לא יכול לענות לגבי זה.
<שלמה בירקנפלד: נכון להיום, אנחנו הסתדרנו בעיקרון כמעט בשפת האנגלית עם כל האנשים שמגיעים למרפאות הבודדות.
<שלמה בירקנפלד: במקום הזה אנחנו נשקול את הדברים ברגע שגם נבין מה השפה הדומיננטית ומה הדברים כי זה לא מסה אחידה.
<שלמה בירקנפלד: בכל מקרה, נגיע למרפאה הזאת.
<שלמה בירקנפלד: המרפאה הנוספת הוקמה משתי סיבות: הסיבה ראשונה זה להתאים את הטיפול לעובדים הזרים.
<שלמה בירקנפלד: הסיבה השנייה, להסיט מהעומס של האורחים בכלל במרפאות השכנות.
<שלמה בירקנפלד: יש שם מרפאה שכנה שמככבת ברדיו בימים האחרונים הרבה אחרי שהחלטנו להקים מרפאה על העומס שנגרם בגלל האורחים.
<שלמה בירקנפלד: חלק גדול מהאורחים זה עובדים זרים, אבל לא כולם כפי שאמרתי.
<שלמה בירקנפלד: לכן, המרפאה הזאת תכיל בתוכה עובדים זרים ואורחים אחרים כאשר עובדים זרים אנחנו נציע להם את המעקב הבסיסי.
<שלמה בירקנפלד: הרי זה סותר.
<שלמה בירקנפלד: אם אני אגיד: אין בעיה, אני אקים מרפאה ואתם תוכלו ללכת למרפאה שהיא מאה מטר מפה אז אני בעצם הורס את כל מה שאני רוצה לעזור לאותו עובד זר.
מיכל רוזין: אבל אתה קצת מקטין את השאלה שלי.
מיכל רוזין: השאלה שלי היתה אם אני עובדת הבוקר בראשון ונפצעתי, האם אני אוכל ללכת ולקבל?
<שלמה בירקנפלד: התשובה היא כן.
<שלמה בירקנפלד: אני רק אומר, אני אמנע, ככל שאני יכול לעשות, במרפאות השכנות בטווח של 500 מטר שהם ילכו לרופא אחר רק בגלל המשכיות הטיפול שאני רוצה שילכו לרופא שלהם והרופא שלהם יעבוד את כל השעות שהמרפאות האחרות עובדות.
<שלמה בירקנפלד: אבל אם הוא נמצא בראשון ועובד בראשון בוודאי שהוא ילך.
<שלמה בירקנפלד: אם הוא נמצא בצפון תל-אביב ויש לו משהו דחוף בוודאי שהוא ילך.
<שלמה בירקנפלד: כל מה שאני אמרתי שאני רוצה לשאוף למה שהתבקשתי, שיהיה לו רופא קבוע לאורך זמן, וזו המטרה.
<שלמה בירקנפלד: שוב אני אומר, כל המרפאות המרוחקות מהמרפאה הזאת יוכלו לגשת חופשי, גם אותם הרשומים באותה מרפאה, ולכן לא תהיה הצמדה כי אותו בן-אדם יוכל ללכת כאורח למקום אחר.
מיכל רוזין: עכשיו תאמר לי איפה הבעיות שאתם נתקלים בהן מול חברות הביטוח?
מיכל רוזין: איפה אתה מרגיש שחוסמים אתכם שאומרים לכם:
מיכל רוזין: אתה לא יכול לשלוח את האדם הזה ל-CT או לאולטרסאונד כי זה לא בביטוח שלו או זה לא מכוסה או זה לא הוצהר במעבר שלו על העבר שלו וכד'?
<שלמה בירקנפלד: ראשית, לא נתקלתי במצב שבו בדיקה רפואית שנדרשת קיבלתי תשובה שלילית.
<שלמה בירקנפלד: נתקלתי במצבים של תחומים כפי שאת אמרת בנושא של פוריות, IVF, או דברים כאלה.
מיכל רוזין: זו כבר החלטה של מדינת ישראל.
<שלמה בירקנפלד: נכון.
<שלמה בירקנפלד: אני לא מכיר נושא של תהליך טיפולי רפואי שלא אושר כאשר הבדיקה הראשונית היא ראשית, האם התחום הזה מכוסה בביטוח, והדבר השני, אם אין החרגה בפוליסה.
מיכל רוזין: עוד מעט תשכנע אותי לעשות ביטוח בריאות פרטי כי אני כמבוטחת של קופה - ואני לא אגיד את שמה, אבל אין בעיה - לא פעם נמנע ממני אישור כזה.
רן כהן: אלינו כל יום מגיעות פניות כאלה, אני באמת מתפלא.
רן כהן: כל יום מגיעות תלונות.
מיכל רוזין: אני כאזרחית המדינה לא פעם לא מקבלת אישור לראות מומחה שאני רוצה, לא מקבלת אישור ל-CT, ל-MRI.
<שלמה בירקנפלד: עכשיו הרחבת את השאלה.
<שלמה בירקנפלד: את שאלת אותי ספציפית.
מיכל רוזין: אתה אומר: אין בעיה, הביטוח מקבל הכול.
מיכל רוזין: כלל, מנורה, אני מזמינה אתכם להציע לי הצעות.
<שלמה בירקנפלד: לא, לא.
<שלמה בירקנפלד: אני מתנצל, אני אתקן את עצמי.
<שלמה בירקנפלד: אני אומר לא קיבלו תשובה שלילית מעבר לנוהל למה שאנחנו נותנים, למה שכל מבוטח אצלנו בכללית היה זוכה לו.
<שלמה בירקנפלד: זאת אומרת, אם למשל, הרופא החליט MRI, הוא עובר את הבקרות שלנו של MRI כמו כולם, הבקרות הרפואיות.
<שלמה בירקנפלד: כשאומרת ד"ר לב: צריך לקבל אישור ממסר, היא יודעת שגם אם לפטמה כהן או לשלמה כהן שצריך את ה-MRI, גם הוא עובר למסר.
<שלמה בירקנפלד: זאת אומרת, בואו נפריד בין הדברים.
<שלמה בירקנפלד: אני לא אמרתי שאצלם הכול פתוח והם מקבלים כל מה שלא צריך רפואית.
<שלמה בירקנפלד: כל מה שמערכת הבריאות היום - - -
מיכל רוזין: לצערי, לפעמים צריך רפואית אבל כספית לא מתקבל.
מיכל רוזין: זו גם בעיה, אבל זה לא הנושא פה על שולחננו.
מיכל רוזין: ד"ר לוצאטו, בבקשה.
מיכל רוזין: אחר כך אנחנו רוצים לשמוע בכל זאת עוד הבהרה מהביטוח וממשרד האוצר.
<לאה לב לוצאטו: רציתי להעיר שתי הערות.
<לאה לב לוצאטו: כשד"ר בירקנ
<לאה לב לוצאטו: פלד אמר שלתל-אביב מגיעים 400,000 עובדים כל יום ונכנסים לקופות יש מי שיראה את הבדיקות שלהם חוץ מהרופא שנותן.
<לאה לב לוצאטו: אם הם נכנס אליי אורח מירושלים והוא לא הרגיש טוב והוא עשה בדיקות דם, ברור שחוזר אליי אבל אחר כך קשה לי למצוא אותו כי הוא לא בתל-אביב.
<לאה לב לוצאטו: אבל רופא המשפחה שלו בירושלים או באילת יקבל את הביקור שהוא עשה אצלי בתל-אביב.
<לאה לב לוצאטו: לעומת זאת, עובד אורח זר אף אחד לא יקבל חוץ מהרופא שנתן לו את הבדיקה.
<לאה לב לוצאטו: דבר שני, אני לא מבינה למה צריך לפתוח מרפאה מיוחדת לעובדים זרים.
<לאה לב לוצאטו: עובדים זרים זה לא מומחיות, זה בני אדם כמו כולם ולא ברור לי למה לא יכול להיות - - -
<שלמה בירקנפלד: לא שמעת אותי אומר שזו מרפאה לעובדים זרים.
<שלמה בירקנפלד: אמרתי מרפאה לאורחים וציינתי במפורש שגם אורחים אחרים ממרפאות עמוסות יוסטו לשם.
<לאה לב לוצאטו: לא, אבל למה לא להוסיף רופא באותה מרפאה אם זה ממילא לאנשים קבועים כי חוזרים לעניין שאין שיוך?
<שלמה בירקנפלד: אנחנו במשרד אחר כך נחליף תפקידים ואני אעבור לעבוד במרפאה ואני אענה באותה מידה.
מיכל רוזין: זה לא ויכוח ביניכם.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר שאני לא השתכנעתי שמרפאה נפרדת כל עוד לא מגבילים להגיע גם לקופות אחרות, לקבל כמו כל מבוטח.
מיכל רוזין: גם אותי כמובטחת של קופה מגבילים לאיזה רופא אני יכולה ללכת בכל רבעון ואם אני רוצה לשנות אני צריכה לשלם, וכל מיני הסדרים כאלה.
מיכל רוזין: אגב, יש גם רופאים שסגורים בפניי כי הם מלאים.
מיכל רוזין: יש הגבלות שהן הגיוניות.
מיכל רוזין: לכן, אני מודה שלא השתכנעתי שמרפאה כזו נוספת שהם מקימים - בואו נגיד כך, אם ישראלים יתעקשו ללכת לשם אני רוצה לקבל הבטחה שהם לא יסולקו.
מיכל רוזין: אבל אם תינתן שם באמת גם הנגשה שפתית וגם הנגשה של רופאים שיעברו איזושהי הכשרה והתאמה ראויה יותר, ושוב, כל עוד אנחנו לא חוסמים אותם מללכת במקום אחר, למה אנחנו נגד?
<שחר שוהם: קודם כל, צריך לשאול קצת שאלות לגבי המספרים.
<שחר שוהם: אם אנחנו מדברים על 70,000 או על 74,000 מהגרי עבודה מבוטחים ואנחנו מדברים על עוד מספרים של מבקשי מקלט, יכול להיות שאפילו עוד מרפאה אחת כזאת לא תוכל לתת מענה.
<שחר שוהם: מה שאני לא כל כך מצליחה להבין זה, קודם כל, למה אין את הנושא של השיוך כי בעצם מרפאה כזו משחזרת את אותה בעיה.
<שחר שוהם: שוב, יהיה רופא אחד או שניים שלא ידע כמה מטופלים יש לו.
<שחר שוהם: יכולים להיות לו אלף, אלפיים, שלושת אלפים מטופלים, ארבעת אלפים מטופלים.
<שחר שוהם: זאת אומרת, איך רופא אחד או שניים יכול להתמודד עם מצב כזה?
מיכל רוזין: אני לא בטוחה שהוא אומר אחד או שניים, אנחנו לא קיבלנו ממנו מספר.
מיכל רוזין: יש פה קצת סתירה, אני חייבת להגיד.
מיכל רוזין: אולי אני לא מבינה ואנחנו פה בשביל להבין.
מיכל רוזין: אנחנו אומרים מתחילת הישיבה הזו שחשוב לנו השיוך הרפואי - שיהיה להם רופא אחד, שהוא הכתובת שלהם, ויהיה את העבר הרפואי ההיסטורי.
מיכל רוזין: הוא אומר: הנה, תהיה פה מרפאה עם צוות של רופאים, עשרה רופאים, שמונים רופאים, הרי אנחנו נריב על כמה רופאים.
<שלמה בירקנפלד: סביר להניח שנתחיל מאחד ונמשיך הלאה לפי הצרכים.
מיכל רוזין: ברור שאחד זה לא מספיק.
מיכל רוזין: אני גם לא בטוחה שהם יקימו בניין מרפאה בשביל אחד כי אז אתה יכול להביא אחד פשוט לתוך הקופה.
מיכל רוזין: אבל בואו נדבר על העקרונות.
מיכל רוזין: האם העיקרון שתהיה קופה נפרדת, נוספת תקראי לה, שתהיה בה הנגשה, יהיה בה חומר בשפות, יהיה בה רופא שאולי יכול לדבר את השפה, אחיות פחות או יותר לפחות מוטות תרבותית, שפתית, עם הכשרה וכד' שכמובן נדרוש את זה מקופת-החולים, ושיהיה לו שיוך רפואי - כלומר, אותו רופא יראה אותו, יטפל בו, ירים לו טלפון, יכיר אותו.
מיכל רוזין: כאשר אני עושה במקום אחר הרופאה שלי מרימה אליי טלפון ואומרת: ראיתי את הבדיקות שלך ואני נבהלת איך היא ראתה את הבדיקות שלי מבלי שבאתי אליה.
מיכל רוזין: זה מה שאנחנו רוצים, שיהיה מעקב חיובי על אותם אנשים עם המשך טיפול.
מיכל רוזין: למה זה שלילי?
מיכל רוזין: אם כל הטענה היא כי הם לא ישימו מספיק רופאים, כי לא תהיה מספיק זמינות, נטפל בזה.
מיכל רוזין: אבל האם יש לנו קושי ספציפי עם העניין של מרפאה נוספת שתהיה מונגשת?
<לאה לב לוצאטו: עדיין הרופא שיהיה במרפאה הזאת, אם המטופלת הלכה לרופא אף, אוזן גרון והוא שלח אותו לבדיקות דם, הרופא שיהיה במרפאה הוא לא יראה את הבדיקות.
<לאה לב לוצאטו: זה לא יגיע לתיק שלו.
<לאה לב לוצאטו: הוא יוכל לראות את זה רק אם הוא יבוא עם הכרטיס ואז נוכל להיכנס ל"מערכת האופק" כי אין שיוך, הוא במספר אפס.
<לאה לב לוצאטו: אני חושבת שהשיוך גם מקבל עוצמה אחרת מבחינת המחויבות של הרופא.
<לאה לב לוצאטו: אצלנו במרפאה יש רופא תורן שקם בשביל לתת תשובה להמון אנשים שמבקרים בתל-אביב.
<לאה לב לוצאטו: זה שנוי במחלוקת.
<לאה לב לוצאטו: אז זה טוב, אבל - - -
מיכל רוזין: בסדר, שוב אנחנו חוזרים לאותו מקום.
מיכל רוזין: זה לא משנה באיזה מרפאה הם מקבלים שירות, השיוך הרפואי קשור למשהו אחר.
<לאה לב לוצאטו: לא, אני חושבת שהשיוך זה נושא של מחויבות של הרופא כלפי המטופל.
<לאה לב לוצאטו: לדעתי, יש לזה חשיבות כי בלי הכרטיס, כשיש שיוך בלי הכרטיס הרופא המטפל יכול לראות מה קורה אצלו בתיק.
מיכל רוזין: ד"ר בירקנפלד, אני רוצה רגע להבין.
מיכל רוזין: אתה אומר: המרפאה הזאת לא תהיה מרפאה, נאמר כך, מרפאה פתוחה כזאת שמי שיכול להיכנס, לצאת, יטפלו בו, אבל אף אחד לא ידע מחר מה קורה איתו.
מיכל רוזין: כלומר, אתה אומר: במרפאה הזאת לאותם אנשים תהיה המשכיות, יהיה שיוך לאותו רופא, רופא משפחה, יהיה שיוך.
מיכל רוזין: גם אם הוא שולח אותו לאף, אוזן גרון במרפאה אחרת הוא יקבל את המידע, הוא ימשיך לקבל.
מיכל רוזין: גם אם הוא במקרה הלך בבוקר לעשות בדיקות בראשון הוא יקבל אצלו את המידע במחשב.
מיכל רוזין: העניין הוא טכני או מהותי?
<שלמה בירקנפלד: בואי נפריד בין שני דברים כי אנחנו נכנסים פה למשהו שצריך הבהרה.
<שלמה בירקנפלד: יש קופת-חולים לא קטנה במדינה שבה אין שיוך.
<שלמה בירקנפלד: יש מכבי שבה החולה יכול ללכת היום לרופא א', מחר לרופא ב'.
מיכל רוזין: בתור מבוטחת - הנה גילוי נאות של הקופה - זה לא נכון.
<שלמה בירקנפלד: בתור עובד מכבי במשך 25 שנה לשעבר - - -
מיכל רוזין: אני אומרת לך כמי שמקבלת את השירות, זה לא נכון, אלא אם כן הרופא שלי לא מקבל בזמן הזה, אני לא יכולה ללכת לשום רופא אחר.
<שלמה בירקנפלד: זה ההצמדה לשלושה חודשים.
<שלמה בירקנפלד: סליחה על התיקון, אבל את מערבת שני דברים.
<שלמה בירקנפלד: ברגע שאת הולכת לרופא ספציפי את קשורה אליו לתקופה של שלושה חודשים.
<שלמה בירקנפלד: בחודש הרביעי את יכולה ללכת לרופא אחר.
מיכל רוזין: נכון, אני משלמת על זה סוג של קנס.
<שלמה בירקנפלד: אצלנו בכללית, ואני חושב שזה הכי נכון, יש את ההצמדה שמדברת ד"ר לב.
<שלמה בירקנפלד: זאת אומרת, את שייכת לד"ר כהן גם אם את הולכת אליו, גם אם לא תהיי עשר שנים אליו.
<שלמה בירקנפלד: את רשומה והוא מתוגמל על כך.
מיכל רוזין: ואני יכולה ללכת לרופאים אחרים?
<שלמה בירקנפלד: לא.
<שלמה בירקנפלד: הרופא האחר שאת הולכת רק כאורח והוא מתוגמל בנוסף.
מיכל רוזין: אני לא מדברת על אורחים, אזרח ישראלי מבוטח של כללית.
מיכל רוזין: אני רוצה להחליף רופא, הרופא הזה לא מוצא חן בעיניי.
<שלמה בירקנפלד: את מחליפה רופא אקטיבית ועוברת ומוצמדת למישהו אחר.
<שלמה בירקנפלד: זה מה שד"ר לב אומרת.
מיכל רוזין: זה אותו הדבר במכבי.
<שלמה בירקנפלד: אבל במכבי, עוד פעם, את מוצמדת לשלושה חודשים.
מיכל רוזין: כן, הם נתנו באופן מסודר את האופציה כל שלושה חודשים לשנות.
<שלמה בירקנפלד: את מבוטחת אצל ד"ר כהן שאני מכיר אותו והוא רופא נהדר.
<שלמה בירקנפלד: הוא רופא המשפחה שלך.
<שלמה בירקנפלד: אם את לא הולכת אליו אחת לשלושה חודשים הוא לא מתוגמל לגבייך - חד משמעית.
מיכל רוזין: אולי הוא לא מתוגמל, אבל אני עדיין משויכת אליו.
מיכל רוזין: אני ברשימות שלו.
מיכל רוזין: הוא מחויב לקבל אותי, הוא לא יכול להגיד לי: לא היית פה שנה, אני לא מקבל אותך.
מיכל רוזין: אני ברשימות שלו, הוא מחויב לקבל אותי.
מיכל רוזין: כשאני מתקשרת למישהו חדש הוא אומר לי: אני מלא.
מיכל רוזין: הוא לא מלא כי עכשיו נרשמו אצלו כך וכך אנשים אלא יש לו סל של אנשים שהוא יכול לקבל.
<שלמה בירקנפלד: כל רופא, גם במכבי, גם בכללית, מחויב לקבל אותך כשאת עוברת אליו, מחויב.
<שלמה בירקנפלד: אפילו הנושא של "יש לי מלא" הוא בעצם out of - - - .
מיכל רוזין: אין פה את מכבי לקבל תשובות.
מיכל רוזין: אבל כמובטחת אני אומרת לך שלדעתי דברים השתנו מאז שעבדת שם.
<שלמה בירקנפלד: הנושא של ההצמדה הוא אצלנו נושא של הסכם קיבוצי ונושא של תגמול שונה לחלוטין.
<שלמה בירקנפלד: באותה מידה אני אומר שוב, כל מבוטח מחברות הביטוח שירצה להיות משויך לרופא הספציפי הזה הוא ישויך.
<שלמה בירקנפלד: עוד פעם, הפיזור הוא שונה, הפיזור בין המרפאות שונה.
<שלמה בירקנפלד: זאת צורה לתת שירות הכי טוב שניתן.
<שלמה בירקנפלד: אפשר לסדר, זה טכני, שנתונים על מישהו שהיה אצלו ועשה משהו במקום אחר יגיעו לשם.
<שלמה בירקנפלד: ברגע שדיברנו על כך שיהיה לו שם אחד, מספר אחד וביטוח אחד, תהיה אפשרות להיכנס ל"אופק" ולראות כל מה שהוא עשה.
מיכל רוזין: ברגע שיש לו ביטוח רפואי פרטי אז יש לו את זה.
<קריאה: אולי הבעיה במעברים.
<שלמה בירקנפלד: לא, במעברים נוצרו תיקים חדשים.
<שלמה בירקנפלד: שוב, זה תוקן.
<שלמה בירקנפלד: חידושי פוליסות זה אחת לשנה, נכון?
<שלמה בירקנפלד: אז מקסימום ייקח עוד כמה חודשים שבכל חידושי פוליסה יהיה מספר מוביל לכל אחד.
<שלמה בירקנפלד: כל הנתונים על אותם אנשים נמצאים במערכת והרופא יוכל להוציא אותם.
<שלמה בירקנפלד: מי שירצה להיות מצורף, שכל הנתונים שלו יגיע לרופא הזה יוכל לעשות את זה.
<שלמה בירקנפלד: אגב, טעיתי יש שניים כי צריך לכסות את כל השבוע.
<שלמה בירקנפלד: אבל בכל מקרה, הכוונה היא לגדול בהתאם.
<שלמה בירקנפלד: אני לא יודע מה המבוטחים ירצו.
<שלמה בירקנפלד: אני יכול להקים מרפאה שאף אחד לא יבוא לשם.
מיכל רוזין: אבל אתה אומר שהם היו משויכים אליהם וילכו לאותו רופא ויקבלו ממנו את השירות.
<קריאות: הם לא יהיו משויכים.
<קריאות: הם לא יהיו משויכים – לא, או שכן?
רן כהן: הם ילכו לרופא, יקבלו שירות.
רן כהן: הרופא יפנה אותם לבדיקת דם.
רן כהן: הוא לא יראה את זה אחר כך במערכת.
<שלמה בירקנפלד: למה אתה קובע את זה?
<שלמה בירקנפלד: אם הנושא זה ויכוח לצורך ויכוח - בסדר.
<שלמה בירקנפלד: אבל או שאתה שואל או שאתה קובע עובדות.
מיכל רוזין: רן, הוא אמר עכשיו בצורה מפורשת שעד כה היתה להם בעיה במעבר נתונים דרך המחשב בגלל כל מיני מעברים וזיהוי וכד', ושעכשיו זה עומד להיפתר.
מיכל רוזין: האם הבנתי נכון?
<שלמה בירקנפלד: מספרי פוליסה שונים, מספר מבוטח שונה נקרא לזה.
מיכל רוזין: זה עומד להיפתר.
מיכל רוזין: האם בתנאי שזה נפתר ואותו אדם יהיה משויך לרופא משפחה אחד והרופא הזה יקבל עליו את כל המידע, האם זה עונה על הדרישה?
רן כהן: בהנחה שאנשים משויכים לרופא משפחה אחד אז בואו נחיה ונראה איך זה עובד.
רן כהן: אבל אני רגע רוצה בכל זאת להתייחס למספר דברים.
רן כהן: אני שמח שכללית רוצים להרחיב את השירותים ולתת שירות טוב יותר.
רן כהן: אני בכל זאת רוצה לרגע לשים דגש על כמה נקודות שלא נאמרו קודם.
רן כהן: מדברים פה על הנגשה שפתית וכו'.
רן כהן: אני רוצה לשים נקודה די ברורה על השולחן.
רן כהן: יש בישראל 25,000 עובדים מסין שמדברים רק סינית, יש עוד 30 עובדים מתאילנד שמדברים רק תאית.
רן כהן: האם מנגישים להם שירות?
רן כהן: כולנו נעשה תרגיל.
רן כהן: נרים טלפון היום למוקד של חברת כלל או לחברת מנורה כדי לקבוע תור.
רן כהן: אין שירות לא בתאית ולא בסינית, גם לא בטיגרניה וגם לא במקומות אחרים.
רן כהן: זאת אומרת, אין הנגשה וזה לא רק לעובדים מאפריקה.
רן כהן: אין הנגשה בשפה למרות שכל המהגרים משלמים ביטוח אפילו לא ברמה של קביעת תור במוקד הטלפוני.
רן כהן: שנית, אני מתפלא קצת על התמימות כאילו הכול מאושר.
רן כהן: אני מזמין את ד"ר בירקנפלד לבוא אלינו ולראות את הרשימה הארוכה של התיקים המטופלים של אנשים שטיפול סרטן נקטע באמצע, שחברת הביטוח דרשה להעביר אותם לרופא תעסוקתי כדי שיקבע אובדן כושר עבודה ואז לא מטפלים באדם אלא קונים לו כרטיס טיסה בחזרה הביתה.
רן כהן: בדיוק כשהוא חולה במצב הקשה ביותר לא מטפלים בו.
רן כהן: מי מאבד כושר עבודה?
רן כהן: אנשים בריאים?
רן כהן: לא, האנשים החולים ביותר.
רן כהן: נכון, זה החוק.
רן כהן: אבל זה חוק בעייתי ואני אסביר למה.
רן כהן: זה לא רק החוק בעייתי, יש פה התנהלות בעייתית של חברת הביטוח כי אם אותו אדם יכול לעבור טיפול והטיפול הזה יעלה 2,000 דולר ניתוח או שחברת הביטוח יכולה לקנות לו כרטיס טיסה ב-500 דולר ולשלוח אותו הביתה, האינטרס הכלכלי של חברת הביטוח ברור.
רן כהן: זה לשים 500 דולר ולא 2,000 דולר.
רן כהן: לכן, חברות הביטוח עושות לא מעט מאמצים כדי לחסוך בהוצאות וחלק מהחיסכון הזה זה לבחור את הפתרון הזול ביותר וזה להרחיק אותם מכאן במקום לתת להם טיפול רפואי, במיוחד כשהאינטרס שלהם מתאחד עם האינטרס של המעסיק.
רן כהן: המעסיק לא רוצה עובד חולה, חברת הביטוח לא רוצה להוציא עכשיו 5,000 דולר כשהיא יכולה להוציא רק 500 אז ביחד מוציאים.
<איה קאופמן: חברת הביטוח לא משלמת כלום, זה קופת החולים משלמת.
מיכל רוזין: סליחה, אני מנהלת את הדיון ואנחנו צריכים להתכנס לסיום ואני רוצה לשמוע את האוצר.
מיכל רוזין: אני כן רוצה שחברות הביטוח יתייחסו, אתן לשניכם לענות גם על העניין הזה.
מיכל רוזין: צריך אולי לבחון את זה באמת עם מדיניות יותר כוללת גם שמעבר לחברות הביטוח בעניין הזה.
מיכל רוזין: אבל אני רוצה להמשיך בעניין התרגום.
מיכל רוזין: קודם כל, פתאום על דעתי שאולי צריך להביא לכך שיאושר לכם, גם חברות הביטוח וגם קופת-חולים כללית, לקבל היתר להעסקת עובד זר כמתורגמן אצלכם.
מיכל רוזין: אני מוכנה לעזור בעניין אם יש צורך בכך.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה דבר חשוב ביותר.
מיכל רוזין: שני דברים בעניין התרגום והנגשה שפתית.
מיכל רוזין: כאשר אתה אומר, ודיברת על כך שעובד עבר מחברת ביטוח אחת לשנייה, וכאשר הוא ממלא מה היה לו לפני ומה אחרי, רוב הסיכוי שמכיוון שהשפה היא לא שפתו, ממלא את זה המעסיק שלו.
מיכל רוזין: המעסיק לא יודע אפילו לשאול אותו, ובוודאי העובד לא יכול להגיד: כן, היו לי פעם אבנים בכיס מרה, או כן היה לי כך או כך.
מיכל רוזין: הוא לא יודע.
<דניאל כהן: יושב פה נציג האוצר.
מיכל רוזין: רגע, אין בעיה.
מיכל רוזין: דבר שני, מגיעה אליי לפה פנייה של אזרח שמדבר על עובד סיעודי שמטפל באביו והוא אומר שכמובן כשהחתימו אותם הפוליסה היתה חצי בעברית, חצי באנגלית.
מיכל רוזין: אבל לעומת זאת, כאשר הוא עבר בדיקת CT והתוצאות היו בעברית ביקש העובד הזר לקבל תרגום של הדברים בכדי לקרוא ולדעת מה יש לו.
מיכל רוזין: דרשו ממנו - חברת הביטוח - 700 שקלים עבור התרגום וקופת-החולים כמובן לא הסכימה לתרגם.
מיכל רוזין: אני יכולה להעביר אלייך את המקרה, הוא פה לפניי.
מיכל רוזין: כמובן שזו לא הנגשה.
מיכל רוזין: הוא חתם וזה נורא נוח להגיד: הנה, חתמת, קראת באנגלית.
מיכל רוזין: אבל אחר כך כאשר הוא מקבל תוצאות של בדיקות ואולי שווה לקחת את זה, קופת-חולים כללית, כמחשבה כאשר הולכים להנגיש את השירותים, גם בדברים האלה יש צורך לקבל את העניין גם בשפה נוספת, בטח ובטח באנגלית.
מיכל רוזין: אני לא בטוחה שהדרישה הראשונה תהיה לתרגם לכל שפה קיימת אצל העובדים הזרים, בוודאי ובוודאי לאנגלית.
מיכל רוזין: ראשית, תתייחסו לזה וגם למה שהוא אמר.
מיכל רוזין: מי רוצה להתחיל מנורה או כלל?
<איה קאופמן: רק לעניין הצהרות הבריאות - הצהרות בריאות יש בכל השפות, מחויב גם על-פי רגולציה.
<איה קאופמן: חברות ביטוח מאפשרות הצהרות בריאות בכל השפות.
מיכל רוזין: ולאחר מכן כאשר רוצים, למשל, תרגום של תוצאות של בדיקות?
<איה קאופמן: את יודעת, אנחנו יכולים לרצות הרבה דברים, אבל יש מה מכוסה ומה לא מכוסה.
רן כהן: אבל כשרוצים לקבוע תור, למשל?
רן כהן: כאשר עובד סיני רוצה לקבוע תור?
<דניאל כהן: גם סבתא שלי שעלתה ממרוקו כשרצתה לקבוע תור לא היה לי מישהו שידבר איתה במרוקו.
<דניאל כהן: זו בערך התשובה השנייה, תסלח לי, כי זה כבר - - -
מיכל רוזין: זה תשובה לא לעניין.
מיכל רוזין: כשהגיעו עולים מברית-המועצות כשמדינת ישראל היתה קצת יותר מתקדמת אז היא בהחלט הנגישה את השירותים גם לעולים מברית-המועצות עד היום שמדברים איתם בשפתם.
מיכל רוזין: לסבתא שלך לא מכיוון שפישלנו בענק בשנות החמישים בעלייה ממדינות אלה.
<הלל דשן: דבר שאולי הוועדה לא מודעת לו - יש חוזר בנושא הנגשה תרבותית של משרד הבריאות שיוצא לשטח ויש פרק זמן להיכנס אליו.
<הלל דשן: מדובר שם על איזה שפות כן מנגישים אותן תרבותית והקופות ובתי-החולים עוסקים בו.
<הלל דשן: בוודאי שאף אחד לא מצפה שיהיה תרגום לכל אחת משבעים ומעלה שפות תבל.
<הלל דשן: יש חמש שפות מרכזיות שמוזכרות בו והדברים מתקיימים ולא צריך להגזים בעניין.
מיכל רוזין: ותרגום של בדיקות, כמו שאמרתי, של תוצאות CT, למשל?
<הלל דשן: אני לא מכיר בדיוק את פרטי החוזר, אבל באופן עקרוני - - -.
<הלל דשן: לא יהיה תרגום לסינית.
מיכל רוזין: לא לסינית, לאנגלית של בדיקה.
<הלל דשן: תוצאות בדיקה רופא יכול להסביר באנגלית, יכול למצוא מתרגם גם לרוסית, לאמהרית, לערבית.
<הלל דשן: אלו חמש השפות שמוזכרות בחוזר: עברית, אנגלית, רוסית, אמהרית וערבית.
מיכל רוזין: גם העברית בתוך החמש שפות.
מיכל רוזין: זה לא הנגשה.
שמעון סולומון: יש כאן בלבול, אתה מדבר על בכלל.
שמעון סולומון: כלומר, לא על הזרים.
<הלל דשן: נכון, באופן כללי.
<הלל דשן: אני יכול להגיד לפחות על מרפאות של שירותי בריאות כללית.
<הלל דשן: במקומות שבהן, לדוגמא, יש אוכלוסייה דוברת אמהרית רבה אז יש מתרגם ויש שם עוד עמותה שעוזרת בנושא ואנחנו כן מנסים ככל שניתן.
<הלל דשן: אבל אף אחד לא מצפה שיהיה תרגום לכל שפה מקצות תבל.
מיכל רוזין: לא, אבל בוודאי שבמרפאה שתוקם אנחנו מצפים שיהיה מתורגם.
<הלל דשן: דובר ומנהל המחוז הזכיר.
<הלל דשן: בוודאי ובוודאי שזה מה שיש.
רן כהן: אבל - - - עובדים סינים שמשלמים בכל חודש כן מצפים - - -
<הלל דשן: אני מניח שאתה מפנה את שאלתך לחברות הביטוח.
<הלל דשן: אני אומר דבר נוסף בעניין זה.
<הלל דשן: קופות-החולים וכללית שנותרה היחידה מכל הארבע שעדיין מממשת או מבצעת את השירות עבור חברות הביטוח, אנחנו פועלים בהתאם להסכם, בהתאם לצו.
<הלל דשן: דברים שמבקשים מעבר לזה באמת צריך להפנות לחברות הביטוח או למחוקק, לא אלינו.
<הלל דשן: הצו קבע אי-אלו דברים בהם עומדים ואם יש בעיות עם החוק אז מעבר לקיר יש אולם מליאה גדול ואפשר להפנות לשם.
<דניאל כהן: רק ברשותך כי אמרתי משפט כדי להמשיך אותו, שלא תישאר לי התדמית הזו.
<דניאל כהן: התשובה שלי היתה כדי לעורר משהו.
מיכל רוזין: היא היתה מוטעית בכיוון שלה.
שמעון סולומון: אל תעורר שום דבר.
שמעון סולומון: אתה נראה צעיר יחסית.
שמעון סולומון: האמירה הזו היא לא סתם, אנחנו שומעים את זה בהרבה מקומות ובהרבה דיונים.
שמעון סולומון: ראשית, אנחנו לא נמצאים באותה עת, אנחנו לא נמצאים באותו זמן.
מיכל רוזין: טוב שכך.
שמעון סולומון: וטוב שכך.
שמעון סולומון: אתה מייצג חברה גדולה מאוד ורצינית מאוד.
שמעון סולומון: אני מקווה שאין תפיסת עולם מאחורי המשפט הזה.
מיכל רוזין: והלוואי שלסבתא שלך היתה דרך לפנות לשירותי רפואה בשפתה.
<דניאל כהן: אני בכל זאת אסביר את זה כי כל מה שהתכוונתי זה מתורגמנית לכל שפה.
<דניאל כהן: יש לנו רגולציה ואמרתי שנציג האוצר פה.
<דניאל כהן: יש הצהרות בריאות בכל השפות הנדרשות.
<דניאל כהן: כל השפות, לא בחמש, כל השפות שאורח, אני מאמץ את המילה, ירצה, ימלא ויבין מה הוא מצהיר כדי שלא תהיה הטעיה.
<דניאל כהן: את זה אמרה גם הרגולציה.
<דניאל כהן: אפשר לשים עשרים מתורגמנים מאצלנו בכל שפה, אפשר לשים את זה גם בקופות, אפשר לשים ארבע מרפאות בכל שכונה, למה אחת?
<דניאל כהן: בסופו של יום, יש פה איזה היתממות שבגללה אמרתי את מה שאמרתי וגם בטונציה.
<דניאל כהן: בסוף בסוף בסוף קופת-חולים היא קופה שאסור לה להיות בגירעון, היא קופה של הציבור הישראלי.
<דניאל כהן: כל פעם שקופת-חולים תפסיד סנט היא תעלה בסנט.
<דניאל כהן: אם יגידו לה להעלות את ההוצאות שלה בשני סנט היא מעלה את זה בשני סנט-– זה העולם.
<דניאל כהן: כל שנה האוכלוסייה שכולנו רואים אותה ושומרים לה ודואגים לה, וליבנו נכרם, הכול בסופו של יום זה כמה לעולה לכללית, היא מגלגלת את זה אלינו.