GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלברטו אולצ'ובסקי: אם היא מחליפה מספר ביטוח, וזה יכול לקרות אחרי 4 שנים, היא יכולה להחליף.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אני נכנס, היא מטופלת שאני לא ראיתי ואני ראיתי אותה ורשמתי ויש רגישויות וניתוחים, אולי אשפוזים.
<אלברטו אולצ'ובסקי: הם מטופלים והם חולים גם, קורה להם, ובאים אלינו.
מיכל רוזין: מותר, אתה יודע.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אני בא לפה גברתי וכולם, כדי להגיד שצריך להתחשב בחוקים שיש לנו ולא להפלות אותם ופשוט להצמיד אותם.
<אלברטו אולצ'ובסקי: זה יהיה לטובתם, זה יהיה לטובת הרופאים במובן הזה שאנחנו נעשה פחות טעויות.
<אלברטו אולצ'ובסקי: זה קרה אצלי, נתגלה אצל עובדת זרה גידול בשד וזה יכול לקרות באחוזים.
<אלברטו אולצ'ובסקי: מי עוקב אחריה?
<אלברטו אולצ'ובסקי: אחרי זה יבואו אלי – כן הגיעה לעשות ביופסיה?
<אלברטו אולצ'ובסקי: אחרי הביופסיה היה ניתוח?
<אלברטו אולצ'ובסקי: היא הגיעה לבית חולים?
<אלברטו אולצ'ובסקי: חוזר אלי, כי היא שוחררה אחרי הביופסיה, מי עוקב אחריה?
<אלברטו אולצ'ובסקי: אם אני לא רואה, מגיעה מחר, בגלל שהם פחות מבינים את החוקים, תגיע למרפאה אחרת, יגידו לה שאולצ'ובסקי היום, איך אומרים, עמוס, כי זה מה שיגידו.
<אלברטו אולצ'ובסקי: לא יודעים שאני רוצה לראות אותה.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אז חובתנו לתת להם שירות.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אנחנו הזמנו אותם.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אני אומר, לפחות בעניין הזה לא לעשות איפה ואיפה, ואני חושב שזה יעזור גם לקופת החולים למנוע אחרי זה משפטים, כי יש להם ביטוח.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אם מטופלים רגילים שלנו, ואנחנו צריכים להגיד, כי הטיפול הרפואי הוא לא חוסר סיכון.
<אלברטו אולצ'ובסקי: יש סיכון, הם עם יותר סיכון, שפה, זמן, כדי להגיע ולמנוע.
<אלברטו אולצ'ובסקי: להיפך, אני חושב שבסוף זה יחסוך כי זה ימנע הגעה לבתי המשפט, כי זה יקרה.
מיכל רוזין: דפנה, אני חוזרת אליך, כי הצלחת לבלבל אותי עם כל הנתונים והמספרים שלא נתת, אבל אמרתי בתחילת הישיבה שאני רוצה לקבל בהמשך לדיון הקודם, גם מה קורה בדרום תל אביב, האם נפתחה כבר הקופה, האם זה בדרך, מה התכנון, וגם באמת הנושא שעולה פה שוב, הוא עלה ואת מיד הערת, ובצדק, בישיבה הקודמת.
מיכל רוזין: זה שזה עלה בישיבה הקודמת זה לא אומר שזה נפתר, ולכן מה עמדת הקופה לגבי נושא השיוך, שהוא בעיה מאד קשה.
מיכל רוזין: אנחנו תיכף נדבר עם משרד הבריאות.
מיכל רוזין: הוא יושב פה בשקט, אבל הוא יודע שאנחנו מגיעים אליו.
מיכל רוזין: משרד הבריאות ומשרד האוצר.
מיכל רוזין: אבל בואי תגידי לי אלף על נושא של דרום תל אביב, מה שדיברנו בישיבה הקודמת, ולגבי באמת נושא השיוך, שאני חושבת שהמשוואה פה, יש פה משולש שכולם יוצאים מפסידים מהעניין הזה.
מיכל רוזין: גם הרופאים עצמם, גם קופת החולים, כי הרופא צריך להקדיש הרבה יותר זמן אם אין רצף טיפול, אם הוא לא רואה את הדברים בלחיצת כפתור מיד קופץ לו הכל.
מיכל רוזין: הוא צריך עוד פעם לשאול, פניצילין, יש רגישויות, יש אלרגיות.
מיכל רוזין: ולכן כולם מפסידים, גם קופת החולים, גם הרופאים וגם כמובן המטופלים, בראש ובראשונה המטופלים.
מיכל רוזין: דפנה, אז בואי תגידי לנו משהו על המרפאה בדרום תל אביב ועל נושא השיוך.
מיכל רוזין: יכול להיות שתגידי לי, העמדה שלנו שיש שיוך, אבל זה בעיה במקום אחר.
מיכל רוזין: אז בואי תסבירי לנו איפה נעוצה הבעיה.
<דפנה כרמלי: קודם כל לגבי המרפאה, היא נפתחה.
<דפנה כרמלי: המרפאה שדיברנו עליה בדרום תל אביב אכן נפתחה בתחנה המרכזית.
מיכל רוזין: אני רוצה ללכת לבקר בה, בבקשה.
מיכל רוזין: הוועדה תבוא לבקר במרפאה הזאת.
מיכל רוזין: האם יש מתורגמנים כמו שהובטח, בואי תפרטי קצת.
<דפנה כרמלי: אני לא יודעת בדיוק לפרט, לו זה נושא הדיון אז האנשים הרלבנטיים היו יכולים לגיע לפה ולדווח בדיוק מה התפעול, איך נעשה הטיפול של המרפאה כרגע, אבל אני יודעת שהמרפאה נפתחה והיא עובדת, כמו שצוין בפעם הקודמת על ידי דוקטור בירקנפלד, שהיה פה, היא אכן עובדת.
<דפנה כרמלי: לגבי נושא הפוליסות השונות, גם בפעם הקודמת הנושא הזה עלה, והסברנו שבעצם זה טופל וכרגע באמת, כאשר עובד מחליף חברה ואנחנו יודעים מזה, זאת אומרת אנחנו בודקים עם חברת הביטוח, במידה והיא מדווחת לנו שהוא אכן היה מבוטח קודם, אנחנו עושים בעצם איחוד תיקים ובעצם אנחנו נותנים את אותו מספר במערכת, כך שאפשר יהיה לראות את ההיסטוריה הרפואית שלו.
<דפנה כרמלי: עוד פעם, לגבי מעתה ואילך.
<אלברטו אולצ'ובסקי: זה נושא צדדי.
<דפנה כרמלי: זה לא בדיוק נושא צדדי, זה גם עלה בפעם הקודמת וגם על זה דיברנו, וגם אמרנו אז שזה טופל מזה כמה חודשים.
<דפנה כרמלי: לגבי הנושא של השיוך, זה נושא שבאמת צריך להיבדק, אבל צריך לזכור משהו אחד.
מיכל רוזין: מה זה להיבדק?
מיכל רוזין: דיברנו על זה בישיבה הקודמת, העלינו את זה.
<אלברטו אולצ'ובסקי: היה והפסיקו.
מיכל רוזין: רגע, העלנו את כל הדברים, בואי תגידי, הבעיה היא אצלכם?
<דפנה כרמלי: זו החלטה של הקופה כעיקרון איך עושים את השיוך.
מיכל רוזין: זו החלטה של הקופה, אוקיי.
<דפנה כרמלי: אבל צריך לזכור שדבר כזה עלול עוד פעם להעלות את ההוצאות, עלול.
מיכל רוזין: למה הוא עלול להעלות הוצאות?
מיכל רוזין: הוא מקל על ההוצאות.
<דפנה כרמלי: יספר לך הרופא על הסכמי הרופאים וכמה הם מקבלים וכו' וכו'.
<דפנה כרמלי: אני לא מכירה את זה, ולכן היה טוב לדבר עם ד"ר בינקרפלד, שהוא הסביר את הדבר הזה בפעם הקודמת.
<דפנה כרמלי: אבל זה משהו של החלטה - - -
מיכל רוזין: לא שכנע אותנו.
<דפנה כרמלי: זה משהו של החלטה, אבל עוד פעם, צריך לזכור שזה יכול גם, לא יודעת, צריך לבדוק את זה, אבל אם זה התקבל ויש מצב שזה יעלה גם את ההוצאות, אז עוד פעם זה יושלך על ההוצאות שלנו, אנחנו לא נוכל להפסיד.
<דפנה כרמלי: עוד פעם, אנחנו לא מתכוונים להרוויח, אבל אנחנו גם לא יכולים להפסיד, אז רק צריך לקחת את זה בחשבון.
מיכל רוזין: לא ברור לי איך זה יעלה הוצאות, הרי ממילא כל הרופאים מחוברים, זו אותה מערכת שפועלת.
<דפנה כרמלי: אז אני אסביר לך.
<דפנה כרמלי: לא שאני מכירה את זה לעומק, צריך לשאול את מי שמכיר את זה לעומק.
<דפנה כרמלי: אני מניחה שהרופא פה מכיר את זה יותר טוב ממני, שבעצם כאשר יש מבוטח שמשויך לרופא מסוים - - -
מיכל רוזין: אתם משלמים עליו יותר מאשר הוא לא משויך?
<דפנה כרמלי: כן, ולכן זה יעלה.
מיכל רוזין: כלומר, אתם משלמים יותר על אזרח ישראלי מאשר על זר, כי אזרח ישראלי כולם משויכים.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אני יכול להסביר.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה מובן, אלא אם כן אתה חושב שיש משהו.
<דפנה כרמלי: עוד משפט, זה חלק משירותי הרפואה הכוללים שמבוטח צורך, הוא צריך גם בתי חולים וכו', אבל לגבי רפואת המשפחה, כן.
מיכל רוזין: את לא חושבת אבל שזה יקל על שירותי הקופה?
<דפנה כרמלי: יכול להיות.
<דפנה כרמלי: אפשר לבחון את זה וצריך לבחון את זה, אבל יכולות להיות לזה עלויות.
מיכל רוזין: הרופאים אומרים לך שהם מעדיפים את זה.
<דפנה כרמלי: כן, אבל ....
<דפנה כרמלי: מקבל את הכסף, אבל עוד דבר אני רוצה להגיד.
<אלברטו אולצ'ובסקי: זה הפן הכספי.
מיכל רוזין: אבל הנה, הוא פה נציג ההסתדרות הרפואית, הוא אומר לך זה יותר זול ואני מעדיף את זה.
מיכל רוזין: את אומרת הם דורשים יותר כסף.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אנחנו לא דורשים.
<אלברטו אולצ'ובסקי: לא דורשים שום דבר, קודם.
<דפנה כרמלי: רק עוד משהו אחד שאני רוצה לומר.
<דפנה כרמלי: אני רוצה להגיד שבעצם במרפאה החדשה הזאת שנפתחה, בדיוק על הנושא הזה דובר.
מיכל רוזין: כמה רופאים יש?
<דפנה כרמלי: כמו שסוכם.
<דפנה כרמלי: אני לא זוכרת מה שד"ר בירקנפלד הציג, הוא עמד בהבטחתו.
מיכל רוזין: הוא לא ידע להגיד אם יהיה אחד, או שניים או שלושה.
<דפנה כרמלי: בכל מקרה, העניין הזה של השיוך - - -
<חני בן דור: רגע, סליחה, דפנה.
מיכל רוזין: מי את?
<חני בן דור: חני בן דור משירותי בריאות כללית.
<חני בן דור: המרפאה הזו היא מרפאה צומחת, ולכן לדבר עכשיו על התקינה שם זה לא הכי רלבנטי, מכיוון שהמרפאה הזאת צומת וככל שיצטרפו יותר אנשים, התקינה שם תלך ותצמח.
מיכל רוזין: אז כרגע כמה יש?
<חני בן דור: כרגע למיטב ידיעתי אני יודעת שיש רופא, אני יודעת שיש שם אחות, אני יודעת שם פקיד, אני יודעת מה ביקשו מאיתנו.
<חני בן דור: ביקשו מאיתנו גם מתורגמן, אני לא זוכרת מה עוד, אבל אני זוכרת שהייתה בקשה לתקינה, ואחת הדרישות הייתה שבמידה שכמות המבקרים תגדל, התקינה תגדל בהתאם.
<חני בן דור: אז בהחלט יש כוונה להגדיל, בהתאם לצרכים של המרפאה, ולא משיקולים אחרים.
מיכל רוזין: יפה, אבל היצע וביקוש את יודעת, אם נמצא שם רופא פעמיים בשבוע, יבואו מעט אנשים וילכו לקופות מסביב יותר.
מיכל רוזין: אם יהיה שם רופא כל יום, רוב היום, כל היום, אז יבואו יותר לשם, כי יש מתורגמן ויש שירותים ויגיעו, מאשר למקומות אחרים.
מיכל רוזין: הרי כל הרעיון היה להקל על תושבי דרום תל אביב, להקל על השכונות, להקל על המטופלים כולם, כולל העובדים הזרים.
<חני בן דור: מסכימה איתך לגמרי.
מיכל רוזין: שכולם יהיה להם שירותים.
מיכל רוזין: אז אם יש שם שירותים ששם הם מקבלים שיוך מה שהובטח, ויידעו מי הם ומרצדס תבוא וידעו בדיוק מי היא, והיא תמשיך לקבל מאותו רופא את אותו טיפול ויהיו לה גם שירותי תרגום, אז היא תבוא לשם.
מיכל רוזין: אם הרופא נמצא פעם אחת בשבוע, אז היא תלך לאחרים.
<חני בן דור: אני לגמרי מסכימה איתך, והמטרה היא שבאמת המקום הזה לא יישאר ריק והוא יאכלס כמה שיותר לקוחות.
מיכל רוזין: זה בתוך קופה קיימת או שפתחתם מקום מיוחד?
<חני בן דור: לדעתי פתחו מקום מיוחד.
<חני בן דור: אני חושבת שבאמת היה שם רכיב הוצאות השכירות, אז כן, לדעתי זה מקום חדש, עם שילוט.
מיכל רוזין: ואת יודעת כמה פעמים נמצא שם רופא?
<אלישבע מיליקובסקי: אני לא יודעת, ממה שאני יודעת זה ממש נפתח בימים האחרונים.
<אלישבע מיליקובסקי: אני יודעת שהפנו לשם כבר אנשים, אבל כן חשוב - - -
<חני בן דור: הנה, בבקשה.
<אלישבע מיליקובסקי: כן, ביום חמישי התחילו להפנות.
<אלישבע מיליקובסקי: כן חשוב להגיד שמאד קשה לברר איפה זה.
<אלישבע מיליקובסקי: הטלפון לא מופיע.
<אלישבע מיליקובסקי: כשהתקשרנו להזמין תור אף אחד לא ידע על זה.
<אלישבע מיליקובסקי: כאילו צריך לעדכן את המערכת.
<חני בן דור: זה יבוצע.
<חני בן דור: חבלי קליטה של מרפאה חדשה, על כל המשתמע מכך.
מיכל רוזין: טוב, אנחנו בתחילת המושב הבא נגיע לביקור שם.
מיכל רוזין: אני מקווה שעד אז הדברים, חבלי הקליטה ייקלטו, הכל, נדע כמה רופאים, כמה מתרגמים, נבוא לקופה נראה כמה בתור.
מיכל רוזין: אתם יודעים, כשאני באה לקופת חולים יש תור גדול עד שאני זוכה לראות רופא.
<דפנה כרמלי: זה בגלל שאת בקופת חולים מכבי.
מיכל רוזין: זכרת?
מיכל רוזין: הכנסת לי.
מיכל רוזין: אבל אני הרמתי להנחתה.
<דפנה כרמלי: עד סוף הישיבה אנחנו נעביר אותך לכללית, זה קודם כל.
<דפנה כרמלי: רק לציין, אתם דיברתם על שיוך לרופא, להצמיד רופא.
<דפנה כרמלי: אין ספק שיש לזה יתרונות רפואיים רבים, אבל חשוב לציין שגם הלקוח לעתים, מכיוון שהוא מסתובב בכמה מקומות ולעתים עובר מעסיק ולפעמים נוח לו ללכת למרפאה אצל הרופא שקרוב למקום המגורים שלו, ופעם אחת כשבזמן טיפול שהוא מטפל הוא נפצע והוא צריך ללכת, אז לפעמים גם הוא רוצה - - -
מיכל רוזין: כמו כולנו.
<דפנה כרמלי: בדיוק.
מיכל רוזין: אבל גם לנו יש אפשרות, אנחנו משלמים על זה קנס מסוים, אבל יש לנו אפשרות ללכת לרופא ואם הוא לא מקבל בדיוק אחרי הצהריים שאני רוצה ללכת, אני יכולה ללכת לרופא אחר ולשלם את העשרה שקלים, 15 שקלים, 20 שקלים, כמה זה היום?
מיכל רוזין: אני כבר לא זוכרת.
<דפנה כרמלי: בכללית לא משלמים.
<דפנה כרמלי: תבואי לכללית.
מיכל רוזין: לא חשוב.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אין גבייה לרפואה ראשונית בכללית.
<דפנה כרמלי: היא במכבי.
<אלברטו אולצ'ובסקי: את במכבי?
<אלברטו אולצ'ובסקי: אני לא סולח לך.
מיכל רוזין: לא סולח לי, תסלח, תסלח.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אם את צריכה לשלם, תבואי אלינו.
<דפנה כרמלי: אז אצלנו גם אין תשלומים, עוברים בין כמה רופאים ויש להם בהחלט אפשרות ללכת לכמה רופאים.
<דפנה כרמלי: נכון שזה לא אידיאלי, אבל צריך להבין שלפעמים זו גם דרישה ורצון שלהם.
<דפנה כרמלי: אנחנו היינו שמחים לשייך אותם.
מיכל רוזין: טוב, תודה לך.
<אלברטו אולצ'ובסקי: רציתי להסביר את הנושא הזה, הוא עקרוני.
מיכל רוזין: אז בקצרה, כי אנחנו רוצים לתת למשרדי הממשלה לתת לנו קצת הסברים.
<אלברטו אולצ'ובסקי: בקצרה.
<אלברטו אולצ'ובסקי: אנחנו מדברים על החיים שלהם, על החיים, על הבריאות, על הבטיחות של 100,000 האזרחים לא שלנו, התושבים שנמצאים אצלנו.
<אלברטו אולצ'ובסקי: דווקא הראייה הקצרה שלשייך את העובדים הזרים לרופא תעלה בהתחלה בכמה שקלים, כי יהיה תשלום ישיר לרופא שהוא צמוד לו, אם הוא בא או לא בא, בכל העולם המערבי, כולל בקופת החולים כללית משקיעים בזה שכמה שיבואו יותר לרפואה ראשונית, הוא יתאשפז פחות, הוא יהיה פחות חולה, מאשר אם הוא יתאשפז.
<אלברטו אולצ'ובסקי: יהיו לו פחות סיבוכים בבית חולים, פחות זיהומים מבתי החולים.
<אלברטו אולצ'ובסקי: זאת אומרת, הראייה הכוללת עכשיו, כי רוצים להרוויח או אולי לא להפסיד עכשיו, היום אני לא אשלם לרופא הראשוני, שזה התשלום הכי נמוך, כי יום אשפוז אנחנו מדברים על כמעט 2,000 שקלים.
<אלברטו אולצ'ובסקי: התשלום בכל החודש אלי כמטופל יכול לעלות כ-17 שקלים לחודש, של אותו מטופל.
<אלברטו אולצ'ובסקי: כמה זה יעלה לשנה?
<אלברטו אולצ'ובסקי: כמה זה לשנתיים?
<אלברטו אולצ'ובסקי: זאת אומרת התשלום אלי, לביקור למשך שנתיים, יחסוך יום אשפוז.
<אלברטו אולצ'ובסקי: בסוף הוכח שזה חוסך, לטובת המטופלים האלה.
מיכל רוזין: בוודאי, בוודאי.
מיכל רוזין: כל שירותי הקהילה חוסכים הרבה מאד כסף למדינה.
מיכל רוזין: בסופו של דבר האשפוז - - -
<אלברטו אולצ'ובסקי: נכון.
<אלברטו אולצ'ובסקי: ומה אנחנו עושים כל היום במרפאות?
<אלברטו אולצ'ובסקי: מי שרוצה לאשפוז רוצים לדעת למה התאשפז כדי לחסוך את האשפוז הבא, כי שם ההוצאה.
<אלברטו אולצ'ובסקי: זה הוכח חד משמעית.
<אלברטו אולצ'ובסקי: יש לנו הסכמים, אנחנו אכן מקבלים כסף עבור שיוך, אבל מי שירוויח זה העובד הזר, לכולנו.
מיכל רוזין: חנה, יש משהו שאת רוצה להוסיף לנו מתוך העבודה בשטח?
מיכל רוזין: אוסנת, את רוצה להוסיף לנו?
מיכל רוזין: אוקיי, אנחנו נתחיל מהקל לקשה.
מיכל רוזין: נתן סמוך.
מיכל רוזין: יש לנו שני נושאים, אחד הנושא של התיווך – מדוע לא בעצם לאפשר בהסדר מיוחד, בהסדר כזה או אחר, אני מבינה שאתם לא רוצים להכניס, אני מבינה את הרציונל של ועדת חורב.
מיכל רוזין: אני לא מסכימה, אבל אני מבינה את הרציונל שבו אומרים ביטוח בריאות בישראל הוא סוג של ביטוח ערבות הדדית לכל החיים של תושב ישראלי, ולכן אנחנו לא רוצים להכניס את אותם תושבים שהם ארעיים.
מיכל רוזין: עם זאת, נראה פה שיש פה מדיניות חלם, כאשר נותנים לחברות ביטוח פרטיות לבטח, במחירים שונים, עם עמלות שונות שבדרך, במקום באמת, ואין לי ספק שגם המדינה ובטח קופות החולים ירוויחו, שהתשלום יהיה באופן ישיר מול קופות החולים.
מיכל רוזין: עכשיו, יכול להיות שקופות החולים יגידו לא רוצים את כאב הראש הזה, אבל לא נשמע לי ככה.