GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אראל מרגלית: לפעמים יש לנו ביקורת על יזם אחד או על חברה אחת, שהיא ביקורת שהופכת להיות ביקורת גורפת כלפי המגזר העסקי.
אראל מרגלית: וכשם שאנחנו מצפים מהמגזר העסקי לנהוג בהוגנות וביושר ובפתיחות כלפי העובדים וכלפי הגורמים האחרים בתוך המשק, כך אנחנו גם צריכים להסתכל על עצמנו ולומר לעצמנו את הדבר הבא: רוב המגזר העסקי בישראל הוא מגזר הוגן.
אראל מרגלית: אלה אנשים שהקימו את העסק שלהם מאפס.
אראל מרגלית: אלה אנשים שמעסיקים הרבה מאוד משפחות.
אראל מרגלית: אלה אנשים שזקוקים לחמצן היום באופן דחוף על-ידי התייחסות אחרת מצד הכנסת, מצד הממשלה, מצד הרגולטורים, וגם מצד המגזר הפיננסי והבנקים.
אראל מרגלית: כי היום העסקים הקטנים והבינוניים בישראל מעסיקים 66% מהעובדים במשק.
אראל מרגלית: אבל 99% מהעסקים בישראל מקבלים חלק קטן מאוד מהאשראי במשק, 66 מיליארד, לעומת 1% של החברות שמקבל 800 מיליארד אשראי.
אראל מרגלית: הגדולים מקבלים את זה ב-3% ממוצע, והקטנים מקבלים את זה ב-9.5% ממוצע.
אראל מרגלית: אם לא נזרים חמצן לעסקים ההוגנים והאמתיים שסובבים אותנו בכל מקום בארץ – זה המאפייה, זה בית הקפה, זה המספרה, זה המפעל, זה בגליל, זה בנגב, זה במגזר הערבי, זה כשרוצים לגייס את המגזר החרדי לתוך החרדי, זה המגזר העסקי.
אראל מרגלית: אנחנו חייבים לפתוח עם המגזר העסקי שיח חדש גם מתוך כנסת ישראל.
אראל מרגלית: הוא הסוכן והשותף של שינוי חברתי בישראל.
אראל מרגלית: מי שרוצה שצעירים יישארו בצפון, ויושב פה בעל המסעדה שבתי עבדה אצלו במטולה – הרבה פעמים העסקים נותנים את העבודה הראשונה לסטודנטים, הם נותנים את הפתיחות לאזור, הם נותנים חיות שאנשים ייפגשו זה עם זה, והרבה מאוד פעמים לא מספרים את הסיפור שלהם, רק מדברים על כך שיש איזושהי בעיה.
אראל מרגלית: צריך להבין שאם אנחנו רוצים צמיחה כלכלית בצפון, צמיחה כלכלית בוואדי עארה, צמיחה כלכלית בדרום, צמיחה כלכלית בחלק מהשכונות שאנחנו מרגישים שהן מוזנחות, המגזר העסקי, בשותפות עם הממשלה, בשותפות עם העובדים, הוא הסוכן לשינוי חברתי.
אראל מרגלית: אני אומר גם כלפי הבנקים, למנכ"ל בנק הפועלים, למנכ"ל לאומי, למנכ"ל בנק המזרחי ובנק דיסקונט והבנק הבין-לאומי –אני יודע שאתם יודעים להלוות לענקים במשק.
אראל מרגלית: אני יודע שתמיד חייבים לעשות תספורות.
אראל מרגלית: אבל בואו תנסו הרבה יותר את הקטנים, את הבינוניים.
אראל מרגלית: הם הרבה יותר רווחיים.
אראל מרגלית: תנו לאלה שאתם רוצים, תסתכלו על התוכנית העסקית, אבל תגדילו את האשראי לקטנים ולבינוניים, כי הם זקוקים לחמצן, להון חוזר, לדרך לעבוד.
אראל מרגלית: כי בלי זה אי-אפשר לנהל עסקים.
אראל מרגלית: הנושא של העובדים הזרים.
אראל מרגלית: אני בעד עידוד של עובדים ישראלים בכל קטגוריה שרוצים לעודד אותם.
אראל מרגלית: אם הם באים, שיבואו.
אראל מרגלית: אם הם לא באים, חייבים לתת לענף הבניין, לענף המסעדנות, לענף החקלאות להתקיים בצורה הוגנת עם עובדים זרים, לא בצורה שצריך להתנצל עליה כל פעם אלא בהסדרה של הנושאים האלה.
אראל מרגלית: שיהיה לנו הרבה בהצלחה.
אראל מרגלית: זה יום חשוב.
אראל מרגלית: תדברו בבית על עסק קטן שאתם מכירים, תספרו לאנשים, תדמיינו איך הם הקימו אותו, איך הם מקיימים אותו, ותנו לעסקים הקטנים והבינוניים כבוד.
אראל מרגלית: זה היום.
<אשר גרין: כל הכבוד לשניכם ולעוד חברי כנסת שיזמו את ההצעה הזאת.
מיכל רוזין: אני חושבת שמילת המפתח במה שאמרת, אם אנחנו עוסקים היום בנושאים של עובדים זרים אצלי בוועדה, הוא העניין של ההתנצלות.
מיכל רוזין: הצורך של המגזר העסקי, על כל הענפים שהזכרתי אותם, כל הזמן להתנצל.
מיכל רוזין: כאילו הם מסרבים לקבל עובדים ישראלים, כאילו הם דוחקים את הישראלים שמגיעים אליהם ורוצים לעבוד ואומרים: לא, אנחנו לא רוצים אתכם.
מיכל רוזין: התמונה שמצטיירת לא פעם, כאילו הם לא מספיק ציוניים, לא מספיק אכפת להם משוק התעסוקה הישראלי, זו עמדה מאוד מכעיסה.
מיכל רוזין: כבר הזכרתי גם בוועדה שלי בשבוע שעבר, שיש אליהם התייחסות כבכיינים, גם על ענף הבניין וגם על החקלאות וגם על המסעדנות.
<אברהם דניאל: עוד מעט לא יהיה להם מה לאכול.
מיכל רוזין: למה אתם מתבכיינים, ומה אתם בוכים שאין לכם עובדים, קחו ישראלים.
מיכל רוזין: האמירה הזאת, כאילו זה מובן מאליו ועומדים בפתח עשרות אלפי עובדים ישראל ואתם עושים הכול כדי לייבא עובדים מבחוץ, היא אמירה לא נכונה, ואנחנו מדגישים אותה שוב ושוב בוועדה הזאת.
מיכל רוזין: אנחנו מכירים במציאות.
מיכל רוזין: היא לא מציאות פשוטה, וגם להעסיק עובדים זרים זה לא דבר פשוט.
מיכל רוזין: זה מורכב מכל בחינה אפשרית, גם מבחינת תקשורת אישית.
מיכל רוזין: הרבה יותר קל לתקשר עם עובד ישראלי.
מיכל רוזין: הוא בא מהתרבות שלך, עם השפה שלך.
מיכל רוזין: הרבה יותר נוח שיש לך עובדים שאתה יכול לתקשר אתם מאשר עובדים שקשה לתקשר אתם, שהם באים מתרבות אחרת, שצריך ללמוד את התרבות שלהם והם צריכים ללמוד את התרבות שלנו.
מיכל רוזין: אין לי ספק שהייתם מעדיפים עובדים ישראלים, אבל לצערי הרב זו לא המציאות וצריך להתמודד עם המציאות.
מיכל רוזין: חברת הכנסת גילה גמליאל, היוזמת ביחד עם חבר הכנסת אראל את היום הזה, בבקשה.
גילה גמליאל: ראשית אני רוצה לברך אותך, שלקחת את היוזמה לדון בנושא שהוא אקטואלי בהתמודדות של המגזר העסקי, העובדים הזרים.
גילה גמליאל: אני רוצה לברך אותך על עצם הדיון היום בוועדה.
גילה גמליאל: כמובן אני רוצה לברך את חברי אראל.
גילה גמליאל: אני חייבת להודות שהוא העלה את הרעיון, ואנחנו ביחד משתפים פעולה כאופוזיציה וקואליציה, למרות שלא מורגש אצלנו מי קואליציה מי אופוזיציה.
גילה גמליאל: בהחלט קידמנו את הציון של יום המגזר העסקי בכנסת, כי אנחנו רואים בו חשיבות עליונה.
גילה גמליאל: הסתובבנו בכל הוועדות השונות של הכנסת, בנושאים מאוד אקטואליים.
גילה גמליאל: היום הפנמתי שהמגזר העסקי יתום בישראל, זאת אומרת לא היתה לו כתובת להיענות.
גילה גמליאל: הם צריכים להתמודד עם כל כך הרבה קשיים וכל כך הרבה אתגרים בהתמודדות היום-יומית של העסקה של 67% מכלל העובדים בישראל מצד אחד, ומצד שני כל פעם מחדש יש מטר גזירות שבאות מהבית הזה ומהאוצר, שאני מניחה שהנציג שלו לא נמצא כאן כפי שלא היו במקומות האחרים.
<אורי שיינין: נמצא.
מיכל רוזין: אצלי מגיעים כולם, מכל המשרדים, מכל הארגונים.
גילה גמליאל: אני מברכת על כך.
גילה גמליאל: בדיונים בוועדת הכלכלה נציגי האוצר לא מצאו לנכון להגיע.
גילה גמליאל: בנושא של העובדים הזרים יש התמודדות מצד המדיניות שקיימת היום, שהיא כל כך לקויה.
גילה גמליאל: מצד אחד המדינה לא ממש עושה הרבה בהתמודדות שלה עם 100,000 העובדים הזרים שהם לא חוקיים.
גילה גמליאל: מצד שני, במקום שיש מצוקה אמיתית, שצריכים לתת מענה, אז לא נותנים מענה.
גילה גמליאל: אז השאלה היא מה בעצם רוצים לפתור כאן בשיח.
גילה גמליאל: כמי שהיתה בזמנו שרה במשרד החקלאות אני יודעת שהיו פתרונות יצירתיים שניסינו להעלות כדי שישראלים ייקחו חלק בעבודות החקלאות, ולצערי ברוב המקרים לא ממש צלח בידינו.
גילה גמליאל: על כן אני בהחלט רואה את הענף הזה כמי שצריך לסייע בידו לקבל את כל העובדים שהם צריכים על מנת שהחקלאות בישראל תקבל את הביטוי המקסימאלי, בוודאי בהיבט של הבנייה.
גילה גמליאל: נכון להיום יש מצוקת דיור עצומה, כלומר המדינה צריכה לראות את ההיבט של הפתרון של בעיית הדיור בישראל כמשימה לאומית בעת הזאת, וגם כאן אם ייתנו את כל הכלים אין אנשים שיוכלו לממש את פוטנציאל העבודה.
גילה גמליאל: כלומר, יכול להיות שכאן הדיון אצלך הוא מאוד חשוב והוא דיון עומק על מנת לקדם את הנושא.
גילה גמליאל: בסוף היום אני וחברי אראל נשב ביחד עם יושב-ראש הכנסת וניקח את המסקנות מכל הוועדות.
גילה גמליאל: ננסה שהיום הזה יהיה בסופו פרודוקטיבי על מנת לראות איך אפשר להקל על המגזר העסקי.
גילה גמליאל: גם בוועדות האחרות עלו נושאים מאוד אקוטיים.
גילה גמליאל: בוועדת החינוך עלה כל הנושא של החינוך הטכנולוגי, שעם השנים נעלם במדינת ישראל ויצר פה מצב שבו בתחומים של הפלסטיקה והבנייה אין חינוך מקצועי.
גילה גמליאל: להבדיל ממדינות ה-OECD, ששם השכילו להשקיע משאבים עצומים על מנת לעודד את הלימודים בענפים הטכנולוגיים.
גילה גמליאל: אני חושבת שגם זה נושא שצריך לקבל את הביטוי הנכון.
גילה גמליאל: גם בעיית האשראי שהציג כאן אראל.
גילה גמליאל: אני באופן אישי הגשתי הצעת חוק להוציא את כרטיסי האשראי מהבנקים על מנת ליצור תחרות הרבה יותר גדולה בתחום האשראי, כי 74% מהאשראי העסקי הולך ל-2% בלבד מהאוכלוסייה.
גילה גמליאל: כך שכל המגזר העסקי של העסקים הקטנים והבינוניים בעצם לא מקבלים פוטנציאל אשראי.
גילה גמליאל: ואם הם מקבלים, הציג כאן אראל בצורה מאוד נכונה עם אילו ריביות הם צריכים להתמודד בתחום הזה.
גילה גמליאל: כלומר, כמעט לכל ועדה שהגענו אליה, הנושא של המגזר העסקי היה די מופקר במובן הזה שלא נשכח את החשבון בכל ההחלטות, שלא לדבר על ההעלאה של מחירי המים, מחירי החשמל, מחירי הארנונה, שמעלים את מס החברות בכל פעם, וכל הדברים האלה בסופן של יום יוצרים מצב שהתחום המרכזי של הצמיחה של הכלכלה בישראל אלה לא אותן חברות בודדות שנמצאות אי שם בקצה העליון, אלא המגזר של העסקים הקטנים והבינוניים.
גילה גמליאל: בכל העולם, ולא רק כאן, הם מנועי הצמיחה של הכלכלה, ועל כן צריך לתת להם את כל הכלים ולעשות את זה בצורה הטובה ביותר.
גילה גמליאל: תודה רבה לכל מי שלקח חלק ולוקח חלק, ואנחנו בסוף היום נקווה להגיע עם מסקנות.
אראל מרגלית: אנחנו מתנצלים שאנחנו להקה נודדת.
מיכל רוזין: אנחנו רוצים להתחיל במצגת.
מיכל רוזין: קראתי הבוקר בעיתון שיש ביקורת על איגודי החקלאים למיניהם, המועצות השונות.
מיכל רוזין: בתור אחת שמאמינה מאוד גם בעבודה מאורגנת, אני מאמינה באיגודים השונים, כי בסופו של דבר הם נלחמים את המלחמה.
מיכל רוזין: לא הפרטים באים בסופו של דבר לכאן למחות ולדרוש, אלא האיגודים המאורגנים הם המייצגים והם אלה שמביאים את הנושאים, כמו שאתם עושים היום.
<דובי אמיתי: אני רוצה ראשית לפתוח ולברך אותך, גברתי היושבת-ראש, בשם נשיאות הארגונים העסקיים.
<דובי אמיתי: יושב לצדי חברי נסים בובליל, נשיא התאחדות בוני הארץ, מנכ"ל הנשיאות רואה-חשבון אמיר חייק.
<דובי אמיתי: אנחנו רוצים להודות לך על זה שמצאת לנכון לקיים דיון בסוגיה מאוד חשובה, ואני שמח מאוד שאני לא צריך להתנצל על כך שאנחנו מעסיקים עובדים זרים, לא בבניין ולא בחקלאות.
<דובי אמיתי: אגב, אני גם חקלאי שמעבד היום 500 דונם מטעים.
<דובי אמיתי: את הבוקר התחלתי במטעים והגעתי לכאן, כך שאני חושב שיש לי הזכות לייצג ולומר את הדברים בשם החקלאות.
<דובי אמיתי: אבל לכל עובד זר בחקלאות, כפי שקיים גם במדינות אירופה הנאורות וגם בארצות-הברית, מועסקים 3.75 עובדים ישראלים בעבודות שנמצאות במעגל השני, השלישי והרביעי.
<דובי אמיתי: כל העולם בחקלאות נעזר בעובדים זרים.
<דובי אמיתי: במדינת ישראל יש צורך היום, על-פי משרד החקלאות, ואני חושב שזה גם נכון, ב-42,000 עובדים.
<דובי אמיתי: בפועל אנחנו מחזיקים היום רשמית ב-25,000, אבל בנתונים שמגיעים לידינו יש למטה מ-22,000 עובדים בענף.
<דובי אמיתי: העבודה בחקלאות היא בעלת קושי פיסי.
<דובי אמיתי: אין הרבה אנשים ישראלים בעבודה במעגל הראשון.
<דובי אמיתי: עשינו את כל הפיילוטים, אמרה את זה חברת הכנסת גמליאל, אמרו את זה גם אחרים.
<דובי אמיתי: ניסינו לעבודות הפיסיות להכניס ישראלים, והישראלים לא מגיעים.
<דובי אמיתי: הסיבות ברורות לכולנו.
<דובי אמיתי: יש היום ביקוש לעובדים מתאילנד.
<דובי אמיתי: תאילנד היא מדינה שמתאימה לאופי, מתחברת טוב לעבודה החקלאית.
<דובי אמיתי: החבר'ה האלו עובדים בתנאים לא פשוטים, אפילו קשים, כי זה באופי של החקלאות.
<דובי אמיתי: לעבוד בחממה ב-45 מעלות בשטח פתוח במזג-אוויר קשה, לא כל אחד יכול למצוא את עצמו שם.
<דובי אמיתי: בעקבות הפסקת העבודה עם חברות כוח-האדם ומעבר לשיטה של IOM, ואני לא מתכון להיכנס יותר מדי למגרש הזה.
<דובי אמיתי: אני חושב שהמדינה לא צריכה להיות חברת כוח-אדם, אבל אם היא החליטה שהיא תמשיך ותעשה את זה, אותנו מעניין שנקבל את כמות העובדים כפי שהחלטות הממשלה מדברות בעד עצמן.
<דובי אמיתי: אנחנו היום, אגב, מקבלים נהגי מוניות באותה שיטת גיוס חדשה, IOM ו-TIC.
<דובי אמיתי: אנשים לא מתאימים מגיעים לעבוד בחקלאות והנזקים לא פשוטים.
<דובי אמיתי: אמרנו שאנחנו לא צריכים להתנצל.
<דובי אמיתי: אז אם החלטנו ויש החלטת ממשלה על 25,000 עובדים, מדוע צריך להשיט עלינו 10% מס מעסיקים?
<דובי אמיתי: על מה?
<דובי אמיתי: למה?
<דובי אמיתי: למה אנחנו צריכים להיענש?
<דובי אמיתי: זו המציאות.
<דובי אמיתי: מדובר פה על קרוב ל-180 מיליון שקל בשנה, ומיד ניגע בעוד כמה מאות מיליונים שמצד אחד משיטים עלינו ומצד שני כועסים עלינו מדוע מחירי הפירות והירקות גבוהים.
<דובי אמיתי: אנחנו גם שומעים את המדיניות החדשה של משרד החקלאות, שאני לא מסכים לחלק מרכזי ממנה, על הורדת נכסים ופתיחת הייבוא על מנת להוריד את המחירים לצרכן.
<דובי אמיתי: יש פתרונות עוד לפני שפותחים את המכס ומורידים את המכס על מנת להוזיל את המחיר לצרכן, ובין היתר זה אותם 10% מס מעסיקים שמושטים עלינו.
מיכל רוזין: אני גם חברה בוועדה המשותפת של כספים וכלכלה.
מיכל רוזין: יוקר המחיה הולך להרבה כיוונים, לא רק העלויות הישירות על החקלאי.
מיכל רוזין: לצערי הרב, בסוף עד שזה מגיע לצרכן יש עוד הרבה בדרך.
מיכל רוזין: אבל אני חושבת שמה שאתה מנסה לומר פה הוא, שהמדינה הרי השיטה עליכם את ה-10% האלה על מנת שתעדיף להעסיק עובד ישראלי.
מיכל רוזין: ופה, כאשר המציאות לא מאפשרת, אתה שואל למה בכל זאת אתה משלם את הקנס הזה.
מיכל רוזין: אני לא בטוחה שמה שמשיטים הרבה פעמים על המעסיקים מגיע לצרכן, ומה מגיע כרווח נקי לצרכן.
מיכל רוזין: לכן אני שמה את זה בצד, כי זה דיון כשלעצמו בוועדת הכלכלה.
<דובי אמיתי: עדיין הוא מתחבר בעינינו, החקלאים, לזה שאנחנו רוצים לספק את התוצרת החקלאית במחיר הוגן לצרכן.
<דובי אמיתי: יש פה מאבק שמנהלת היום התאחדות האיכרים בראשותי אל מול המועצה לצרכנות, שאנחנו מזהים שיש פה פער תיווך אדיר שמביא בסופו של דבר למחיר יקר לצרכן, ומבחינתנו הדרישה יורדת.
<דובי אמיתי: אני מחבר את זה לעובדים זרים, כי בסך הכול באינטרס הלאומי שלנו כחקלאים זה מספק את התוצרת החקלאית במחיר הגון.
<דובי אמיתי: מחיר הגון זה בין היתר להוריד את העלויות של העובדים הזרים.
<דובי אמיתי: עשינו עבודה, בתיאום עם משרד התמ"ת, לפני כחודש.
מיכל רוזין: אין להם לא תעשייה, לא מסחר ולא תעסוקה.
מיכל רוזין: הם רק כלכליים.
מיכל רוזין: בתור מי שהיה ביחד במשרד התעשייה והמסחר, יגיד לך אמיר חייק שאני - - -
<אמיר חייק: מיכל, יושבת-ראש הוועדה, היתה חלק מהמשרד הזה, והיא יודעת לספוג את הכאב שאנחנו כואבים.
<דובי אמיתי: אני מודה לך, כי יחד עם אמיר ויחד עם נסים אנחנו סופגים את הכאב הזה, שהמשרד הפך להיות משרד הכלכלה.
<דובי אמיתי: אני לא ארחיב.
<דובי אמיתי: עם משרד הכלכלה סיכמנו על עבודה כלכלית חדשה שתבדוק את העלויות שהחקלאי משלם בגין העובד הזר.
<דובי אמיתי: לא נדבר על האגרות, לא נדבר על ההיטלים, לא נדבר על מס מעסיקים שכולם ביחד זה קרוב ל-200 מיליון שקל.
<דובי אמיתי: נדבר על תעדוף של העובד הזר בעיניים של משרד הכלכלה, שהוא לא מאפשר לנו ונותן לו יתרון לקזז ממנו את העלויות בדבר הלינה, החשמל, המים, המיזוג, החימום משכרו על העובד אל מול העובד הישראלי שעובד כתף מול כתף ונאלץ בעצמו לשלם את כל העלויות.
<דובי אמיתי: בדרך הזאת אנחנו משלמים בשנה למעלה מ-250 מיליון שקל שלא לצורך.
<דובי אמיתי: לחבר את זה, לחבר את ההיטלים, תבינו עם מה אנחנו מתמודדים.
מיכל רוזין: לפני כשבועיים קיימנו דיון עם שר החקלאות והצגנו נתונים שהראו כיצד העסקת עובד זר היא לא יותר זולה מאשר העסקת ישראלי, להפך, יותר יקרה.
מיכל רוזין: לכן אני אומרת תמיד, במקום לדבר על סיסמאות אני רוצה עובדות.
<אברהם דניאל: שיראו את המציאות מול העיניים פעם אחת ולתמיד.
מיכל רוזין: אבל בינתיים, כמו שאמר חבר הכנסת וקנין, מטע האבוקדו שלו התייבש.
<אברהם דניאל: נכון.
<אברהם דניאל: ואז הם ישקיעו בנו ויהיו מטעים ויהיו חממות.
מיכל רוזין: הם לא ישקיעו, כמו שלא השקיעו במפעלים שסגרו וזה עבר לסין, ואף אחד לא הבין שיש פה בעיה.
<דובי אמיתי: אני אסכם את דברי.
<דובי אמיתי: אנחנו אומרים שאין אלטרנטיבה להעסקת עובדים זרים.
<דובי אמיתי: צריך לדעת לחיות עם זה בשלום.
<דובי אמיתי: לא צריך להתנצל, ועם זה ללכת קדימה.
<דובי אמיתי: העלויות, כפי שדיברתי עליהן, יוצרות היום מצב של פשיטת רגל.
<דובי אמיתי: חברי הכנסת אראל מרגלית וגילה גמליאל דיברו על עסקים קטנים, אשראי, הון חוזר.
<דובי אמיתי: נכון להיום אנחנו רואים, ראינו את זה גם הבוקר, דיברת על אותם חקלאים שיצאו במאבק.
<דובי אמיתי: אגב, זה לא כנגד ההתארגנויות האלו, זה כנגד מועצות הייצור.
<דובי אמיתי: על חלק מן הדברים אנחנו מסכימים ועל חלק אנחנו פחות מסכימים.
<דובי אמיתי: יחד עם זה, כשאנחנו מסתכלים על העלויות המיותרות, מיותר לחלוטין.
<דובי אמיתי: אני חושב שאנחנו צריכים לחבר גם פה בין הגורמים השונים בבית הזה, כי אם אנשים יקבלו את כל מה שנאמר, ואם מישהו יוציא אותם לפועל, אנחנו באמת נזכה להמשיך ולעסוק בחקלאות, כי היום משקים נסגרים.
<דובי אמיתי: אנחנו רואים בערבה, אנחנו רואים בצפון, אנחנו רואים בכל מקום בארץ, ואנחנו רואים את הירידה הדרמטית במספר העוסקים בחקלאות.
<דובי אמיתי: לפני עשור דיברנו על 65,000 עוסקים, היום אנחנו מדברים על פחות מ-12,000 עוסקים בחקלאות.
מיכל רוזין: ביום חמישי בשבוע שעבר הייתי בביקור חקלאות ותעשייה בקיבוצי הצפון, והחקלאות באמת הפכה להיות רק 8% מכל התעסוקה הקיבוצית במחזור העסקי.
<דובי אמיתי: זה מצב שמדינה מתוקנת לא יכולה להרשות לעצמה.
<דובי אמיתי: המדינה צריכה לקבוע שהחקלאות היא בסדר עדיפות חיוני לביטחון המדינה, לאספקת הבטחת המזון, לשמירה על קרקעות המדינה.
<דובי אמיתי: אם נראה את זה כבסיס, השמים הם הגבול.
מיכל רוזין: נסים בובליל, התאחדות בוני הארץ, בבקשה.
<נסים בובליל: אני שומע את דובי וחושב שצריך לעשות דבר מאוד פשוט.
<נסים בובליל: מה שאומרים החקלאים, לקחת את זה ולהכפיל את זה פי כמה וכמה, ואלה הדברים שאנחנו רוצים להגיד.
<נסים בובליל: יש פה מהלך של ממשלת ישראל.
מיכל רוזין: אולי תגיד את המספרים, כמה יש.
<נסים בובליל: אני אגיד את המספרים, אבל הם כל כך עצובים.
<נסים בובליל: אנחנו מדברים שיש כ-4,700 עובדים זרים בארץ פלוס 800 עובדים של חברת "אל מזלר".
<נסים בובליל: זה מה שיש לענף הבנייה והתשתית במדינת ישראל.
<נסים בובליל: כ-5,500 עובדים, כאשר 800 מתוכם לא יכולים להיות מועסקים על-ידי הקבלנים כי זה בהסדר מיוחד של משרד הביטחון מול הטורקים.
<נסים בובליל: אנחנו משביחים להם טנקים, ויש פה 800 עובדים של חברת "אל מזלר" שהיא לא במגרש שלנו.
<נסים בובליל: אז אנחנו מדברים בסך הכול על פחות מ-5,000 עובדים זרים בענף הבנייה והתשתית.
<נסים בובליל: מצד שני ממשלת ישראל אומרת: אנחנו רוצים להוריד את מחירי הדיור.
מיכל רוזין: קבינט לאומי לדיור.
<נסים בובליל: יש קבינט, יש ממשלה, יש כנסת.
<נסים בובליל: כולם מדברים על זה.
<נסים בובליל: גברתי היושבת-ראש, היום העובד הסיני מרוויח כ-20,000 שקל נטו לחודש, והזוגות הצעירים הם בני ערובה של העובד הסיני, לא של הקבלן ולא של אף אחד אחר, מבחינת הביצוע.
<נסים בובליל: מי שאוחז את הזוג הצעיר במדינת ישראל, ביד אחת זו ממשלת ישראל.
מיכל רוזין: איך זה מגיע ל-20,000 שקלים?
מיכל רוזין: דיברו על משכורות יפות, אבל לא על 20,000.
<נסים בובליל: אני גם אעביר לך תלושי שכר, אם תרצי, עוד היום.
<נסים בובליל: הם מגיעים ללמעלה מ -20,000 שקל לחודש, אם את רוצה שאני אדייק.
<נסים בובליל: כך שמי שבא מבית היוצר של האוצר ואמר:
<נסים בובליל: אם נעלה את שכר העבודה של העובדים הזרים ל-6,000 או 7,000 שקלים, הישראלים ירוצו ויעבדו בעבודות הרטובות – לא כך הוא.
<נסים בובליל: צריכים להבין את המצב בענף הבנייה, במצוקת הדיור.
<נסים בובליל: מי שאוחז בזוגות הצעירים ביד קשה זה ממשלת ישראל על-ידי הקרקע, המיסוי והעובדים, וביד שנייה העובד הסיני, שהוא היום שולט בענף ואנחנו, היזמים והקבלנים, עובדים אצלו.
<נסים בובליל: אנחנו נמצאים בהמון ישיבות, בהמון ועדות.
<נסים בובליל: ממשלת ישראל החליטה לפני שנתיים וחצי שיהיו פה 8,000 עובדים, והיא לוקחת על עצמה להביא, כי הקבלנים לא מספיק הגונים להביא את העובדים והתלמידים לא מספיק הגונים להביא את העובדים, אז הממשלה תביא את העובדים.
<נסים בובליל: עד היום ממשלת ישראל לא הצליחה להביא יותר מ-1,000 עובדים, כאשר היא מחפשת לעשות הסכמים בילטראליים עם מדינות אחרות, כי זו השיטה היחידה.
<נסים בובליל: הבוקר נודע לנו שממשלת סין לא תחתום על הסכם בילטראלי עם מדינת ישראל, כי הוא לא מעוניינת.
<נסים בובליל: היא לא חתמה עם אף מדינה בעולם.
מיכל רוזין: אבל מדינות אחרות אירופאיות כן רצו לחתום עם ישראל, וחלק מההסכמים האלה נעצרו בגלל סיבות אחרות.
<נסים בובליל: ממש לא.
<נסים בובליל: ממשלת ישראל חתמה על הסכם עם מולדביה ועם בולגריה, והיום נודע לנו שעומדים לחתום עם רומניה תוך חצי שנה עד שנה.
מיכל רוזין: עם רומניה היתה בעיה, כי היא הגבילה את העובדים שלא יעבדו מעבר לקו הירוק.
<נסים בובליל: אנחנו מכירים את הנושא הזה.
<נסים בובליל: אלה שתי המדינות האלו.
<נסים בובליל: ואם גברתי לא יודעת, אז אנחנו בהתאחדות בוני הארץ השקענו מאות אלפי שקלים במיונים שהממשלה לא רצתה לעשות.
<נסים בובליל: הקמנו שם מבנים כדי למיין את העובדים עצמם.
מיכל רוזין: לא נמצא כאן משה נקש, שהוא אחראי על ההסכמים הבילטראליים, לתת תשובות על העניין הזה.
מיכל רוזין: כי העניין של ההסכמים הבילטראליים לא אמור להיות תחליף לסינון ובדיקה.
<נסים בובליל: היא לקחה על עצמה.
<איריס מעיין: הממשלה לא עשתה את זה לבד.
<איריס מעיין: היא עשתה את זה בשיתוף מלא שלכם.
<נסים בובליל: השיתוף שלנו הגיע לאחר שהממשלה נכשלה ופנתה אלינו לעזרה.
<נסים בובליל: החלטת הממשלה מדברת על כך שהיא רוצה להביא את העובדים בשיטה אחרת, לא דרך הקבלנים.
מיכל רוזין: אם מגיעים נהגי מוניות מבנגקוק לעבודה בחקלאות, ומגיעים כל מיני עובדים לסיעוד שאין להם הכשרה, אז כנראה.
<איריס מעיין: אנחנו יודעים להגיד שלפני שהיו ההסכמים הבילטראליים לא הגיעו נהגי מוניות מבנגקוק?
<נסים בובליל: לא.
<איריס מעיין: איריס מעיין, שעבדה גם לפני זה, תגיד לכם שכן.
<נסים בובליל: גברתי היושבת-ראש, היות שזה יום חגיגי, והיום אתם מכבדים את המגזר העסקי, אז תנו לנו גם לדבר שטויות.
<נסים בובליל: בוא נאמר שאנחנו מדברים דברים לא נכונים.
<נסים בובליל: אני מוכן להתמודד עם כל אמירה שאני אומר.
מיכל רוזין: לכן רציתי לדעת אם נמצאים כאן מי שאחראים על ההסכמים הבילטראליים.
מיכל רוזין: תמשיך, העלית נקודה חשובה ביותר.
<נסים בובליל: אנחנו מצפים מממשלת ישראל ומכנסת ישראל, שכאשר היא מקבלת החלטות שתיישם אותן.
<נסים בובליל: שנתיים וחצי לא הביאו עובדים לארץ לענף הבנייה, וזה לא בגלל הקבלנים שהם לא רוצים את העובדים.
<נסים בובליל: הקבלנים משוועים לידיים עובדות.
<נסים בובליל: אין לנו ידיים עובדות.
מיכל רוזין: עד עכשיו לא אמרת לי מספר שהוא צורך.
מיכל רוזין: אמרת לי כמה יש וכמה ממשלת ישראל החליטה.
<נסים בובליל: ממשלת ישראל מדברת על בנייה של 60,000 יחידות דיור לשנה.
<נסים בובליל: מה שאנחנו בונים היום זה בסך הכול בין 40,000 ל-42,000 יחידות דיור.
<נסים בובליל: במידה שאנחנו רוצים להגיע ל-60,000 יחידות דיור כדי לצמצם את המחסור של יחידות הדיור על-פי משרד השיכון, 115,000 יחידות חסרות.
<נסים בובליל: בחמש שנים אנחנו צריכים להגיע ל-60,000 יחידות, ולצורך הזה אנחנו צריכים עוד 34,000 עובדים זרים בענף הבנייה.
מיכל רוזין: מספר משמעותי מאוד.
<נסים בובליל: כן.
<נסים בובליל: גם 60,000 יחידות דיור לבנות זה מספר משמעותי וקפיצה בארבע שנים במחיר הדירה בעשרות אחוזים זו גם בעיה משמעותית.
<נסים בובליל: צריך להחליט איפה רוצים לטפל בבעיה.
מיכל רוזין: תגיד לי לגבי ישראלים ערבים ופלסטינים.
<נסים בובליל: יש לי השקף הזה.
<נסים בובליל: זה שקף מעניין, כי כולם מתגאים שיש היום מעל ל-80,000 יחידות דיור בבנייה פעילה.
<נסים בובליל: יש נתון חדש שמסתובב בשוק, ומתגאים בזה.
<נסים בובליל: זה בסך הכול מראה על הבעיה.
<נסים בובליל: בשנות ה-90 בנינו דירה ממוצעת ב-18 חודשים, היום הגענו למעלה מ-24 חודשים לבניית דירה, ולכן המלאי בבנייה פעילה עובר ל-83,000 יחידות.
<נסים בובליל: זה רק מראה על הבעיה, ואין להתגאות בזה.
<נסים בובליל: כי משך הבנייה שלנו הוא הרבה יותר גבוה.
מיכל רוזין: זה מייקר את העלויות שלכם בצורה משמעותית, וזה מושט על הצרכן.
<נסים בובליל: מפני שהתקורות שלנו, במקום לסיים פרויקט ב-18 חודשים, הוצאות המימון, תקורות אתר וכו', אנחנו מושכים את זה לתקופה הרבה יותר ארוכה, ולכן אנחנו רואים שבסך הכול עלות הבנייה היא הרבה יותר גבוהה.
<נסים בובליל: פה, מה שהחזירו לי חזרה זה 5,500 עובדים, 800 של "אל מזלר".
מיכל רוזין: העובדים הטורקים הם פונקציה גם לענף הבנייה?
מיכל רוזין: חוץ ממה שהולך למשרד הביטחון.
<נסים בובליל: אנחנו בענף הבנייה והתשתית לא קובעים למדינת ישראל מאיפה יבואו העובדים.
<נסים בובליל: מבחינתנו כל עובד שהוא עובד מוכשר ומקובל, אנחנו נחבק אותו ונרצה להעסיק אותו.
<נסים בובליל: מניסיון העבר שלנו, עובדים הכי טובים שהיו לנו הם העובדים הסינים.
<נסים בובליל: הגיעו עובדים מבולגריה בהסכם הבילטראלי, חצי מהעובדים חזרו לבולגריה.
<נסים בובליל: בפברואר אנחנו אמורים לצאת לדיון נוסף במולדביה, מחכים שם כ-700 אנשים שממשלת בולגריה שולחת אותם למיונים.
<נסים בובליל: אני מעריך שיגיעו ממולדביה במיונים ובשיטת הבאה כ-180-170 עובדים.
מיכל רוזין: מי עושה את ההכשרה שם, אתם או ממשלת בולגריה?
<נסים בובליל: אנחנו עושים את המיון ביחד עם משרד הפנים, אנחנו לא עושים את ההכשרה.
<נסים בובליל: הפעם גם התאגידים יבואו אתנו כדי למיין.
<נסים בובליל: ההערכה שלי היא שיגיעו בסביבות 170-150 עובדים.
<נסים בובליל: אנחנו יוצאים בצוות שלנו 100 איש למיין ולהביא 170 עובדים.
<נסים בובליל: אם זה לא חלם, אני לא יודע מה זה חלם.
<נסים בובליל: אבל המצוקה כל כך גדולה, ואנחנו יוצאים להביא את העובדים.
מיכל רוזין: למה צריך כל כך הרבה?
<נסים בובליל: כי השיטה היא מאוד פשוטה.
<נסים בובליל: אנחנו המקצוענים, אנחנו מגיעים עם מנהלי העבודה ועם המפקחים שלנו ועם המהנדסים כדי למיין.
<נסים בובליל: לנו אסור למיין.
<נסים בובליל: לאחר מכן התאגידים שאמורים להעסיק אותם אומרים: אתם מביאים לנו עובדים, אנחנו רוצים לדעת איך אתם ממיינים.
<נסים בובליל: הם מפקחים עלינו לראות שאנחנו מביאים את העובדים הנכונים.
<נסים בובליל: משרד הפנים צריך לשלוח אנשים לפקח עלינו ועל אחרים, שאף אחד מאתנו לא מקבל כסף.
מיכל רוזין: משרד הפנים הוא משרד הפנים, השאלה מי מתוך המעסיקים צריך לנסוע.
מיכל רוזין: למה כולם צריכים לנסוע, כי לא סומכים אחד על השני?
<נסים בובליל: כל אחד רוצה לבדוק את העובדים שצריכים להגיע.
<נסים בובליל: כי הוא צריך להעסיק ולשלם, והוא מתחייב לשלם להם.
<נסים בובליל: שאלת אותי לגבי עובדים בענף הבנייה והתשתית.
<נסים בובליל: סך הכול אנחנו מעסיקים באופן ישיר 203,000 עובדים.
<נסים בובליל: חשוב לציין שכל עובד בענף הבנייה והתשתית במדינת ישראל כפוף להסכם עבודה קיבוצי חדש שחתמנו עם ההסתדרות, ונמצאים פה חברי ההסתדרות, ששכר המינימום הוא יותר גבוה בצורה משמעותית משכר המינימום במשק.
<נסים בובליל: קרי, העובד הפלסטיני, העובד הישראלי והעובד הזר כפופים להסכם הקיבוצי על כל תנאיו.
מיכל רוזין: זו שאלה שעלתה גם בנושא החקלאות, האם זה נכון שהם צריכים להיות כפופים.
מיכל רוזין: כי יש כל מיני סעיפים בהסכמים הקיבוציים שלא בדיוק מתאימים.
<נסים בובליל: אם אני אדייק, למעט עובדי "אל מזלר" הטורקי, כי הם כפופים להסכמים בין ממשלת ישראל לממשלת טורקיה.
מיכל רוזין: גם במשרד הביטחון אין הסכמים קיבוציים.
<נסים בובליל: לא רק זה.
<נסים בובליל: זו נקודה קטנה, יש פה עיוות עצום, מפני שהם משלמים לעובדים שלהם פה בארץ לפי התנאים של העסקה בטורקיה.
<נסים בובליל: אז הם קבלנים שמתחרים בנו בצורה בעייתית.
מיכל רוזין: אתה יכול להסביר לי למה עובדים מסין?
מיכל רוזין: אני אגיד לך למה אני שואלת את השאלות.
מיכל רוזין: אלה לא שאלות תם או שאלות סתם.
מיכל רוזין: כי בסופו של דבר אומרים: הם סתם מתלוננים, והנה עכשיו הם לא רוצים ממולדובה, עכשיו הם רוצים רק מסין.
מיכל רוזין: אתם בסוף בקו האחרון, אתם מקבלים את העובדים ואתם רואים את התעסוקה שלהם.
מיכל רוזין: יכול להיות שבממשלה יושבים ואומרים: הם מתעקשים על סינים, אבל אני לא יכול להביא להם סינים, כי אין לי הסכם אתם, אני אביא להם עכשיו מבולגריה או ממולדובה.