GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אני נפגש עם האנשים האלה, ובמיוחד בתנאים האלה, אותם אנשים שממילא חסרי זכויות, חסרי מעמד, חסרי ביטחון, חסרי אופק – רוצים למצוא משהו, איזה שהוא פתרון לאן שהוא ללכת.
דב חנין: ורוב האנשים האלה, אלה שהגיעו מאריתריאה, מסודן, הם אנשים שהגיעו מחברות חקלאיות, יש להם רקע חקלאי, הם לא עסקו בתעשייה.
דב חנין: לכן, יש פה בפניך, גברתי יושבת הראש, נייר עבודה מרתק שהציע המכון להגירה ושילוב חברתי במכללת רופין, שזה גם מכון שעוסק בהגירה, אבל הוא נמצא במכללה שעוסקת בחקלאות.
דב חנין: והפתרון אומר למדינה להפנות חלקים גדולים מהציבור הזה לעבודה בחקלאות.
דב חנין: זה יעלה כסף, אני אומר, צריך לסבסד את זה, לסבסד.
דב חנין: לא רק להוריד אגרות ומיסים וכדומה, לסבסד מגורים.
דב חנין: ממילא המדינה משקיעה הרבה כסף בסיפור הזה.
דב חנין: בואו תשקיעו כסף בצורה אינטליגנטית, במפגש שיפתור את שתי הבעיות – גם את הבעיות של החקלאים, גם את הבעיות של הציבור הזה.
דב חנין: תנו להם לעבוד בצורה סבירה, בתנאים הוגנים.
דב חנין: נסבסד.
דב חנין: אם המדינה לא - - -
שמעון אוחיון: מתי הם יחזרו למדינות שלהם?
דב חנין: שישתנה המשטר באריתריאה ושר החוץ – אתה שייך למפלגה של שר החוץ.
דב חנין: שר החוץ אומר שאי אפשר להחזיר אותם לאריתריאה.
דב חנין: כששר החוץ יגיד שאפשר להחזיר אותם, נדבר.
שמעון אוחיון: בינתיים חוזרים - - -
מיכל רוזין: אני מבקשת, את הדיון הזה כבר עשינו מספר פעמים.
מיכל רוזין: תודה לחבר הכנסת חנין.
מיכל רוזין: חבר הכנסת משה מזרחי, ואחר כך נשמע חקלאי ונחזור לחברי הכנסת.
מיכל רוזין: בבקשה, משה מזרחי.
משה מזרחי: מאד קצר, את צריכה לסגור את הבסטה עוד חמש דקות.
מיכל רוזין: בסדר, יש לי אישור מיוחד.
מיכל רוזין: סגן יושב ראש הכנסת מאשר לי.
יצחק וקנין: לא, זה לא בסמכות שלי לאשר.
מיכל רוזין: אתה יש לך סמכות להכל.
יצחק וקנין: את יודעת שהייתי מאשר לך.
מיכל רוזין: אני נותנת לך סמכות.
מיכל רוזין: כן, חבר הכנסת מזרחי.
יצחק וקנין: אל תתני לי מה שאין לי.
משה מזרחי: אתם מבזבזים גם את הדקה שנשארה לנו עד השעה 11.
משה מזרחי: קודם כל אני רוצה לפנות גם לנציגים של החקלאות שיושבים פה, זאת אומרת אנחנו אתכם, לא נגדכם, אבל שנית, הדיון פה זה ועדה לעובדים זרים.
משה מזרחי: הוא אומר אנחנו, אז צריך להזכיר לו שזו ועדה - - -
מיכל רוזין: נכון, אתמול בוועדת הכלכלה דנו שעתיים בנושא החקלאות באופן כללי.
משה מזרחי: בדיוק, נכון, החקלאות זזה ממקום למקום ומתייחסים להיבט כזה, ואני בטוח שכולכם מסכימים עם העיקרון, שבגלל שהאנשים האלה מובאים לפה ובלתי מפוקחים, הרחק ממי שצריך לדאוג להם, שלא צריך שהם יהיו גם בתנאים קשים ולנצל אותם לרעה.
משה מזרחי: אני בטוח שיש פה הסכמה רחבה של החקלאים, שאלה בני אדם שבאו לעבוד פה, ואסור את המצב הייחודי שלהם לקחת למקום לא טוב.
משה מזרחי: ואתם יודעים, זה נורא נוח, כי הם מתחת לידינו וכו', לא נרחיב.
משה מזרחי: פה אתם צריכים להיות ביד אחת עם העניין הזה.
משה מזרחי: מה שאני הבנתי, זה העניין שבעיקר לא השוטף, אלא העונתי עומד על הפרק פה, ושזו הבעיה, שכאשר יש נניח קטיף, יש צורך עז בכמות ידיים גדולות, ופה הבעיה להביא לזמן קצר כמות ידיים עובדות גדולה מבחוץ, וזה מאד מורכב ומסובך, כמו ששמענו פה.
משה מזרחי: האוצר לא יודע איפה הוא חי, באיזו ארץ, לא יודע מאיפה הוא הגיע אלינו עם ישראלים או עובדי חקלאות בחממות.
משה מזרחי: מילא בבניין זה הצליח, בחקלאות אף פעם זה לא הצליח, אי אפשר יהיה להחזיר אותם.
משה מזרחי: אולי אפשר יהיה להחזיר פלסטינים, כשיפציע השלום, אני לא יודע.
משה מזרחי: גם זה משהו שאנחנו קלקלנו אותו.
מיכל רוזין: הם עובדים על זה.
משה מזרחי: אבל מה שאני אומר, ואני פה מתחבר כמובן לדב חנין.
משה מזרחי: לא כי אנחנו רוצים עכשיו מדינה שתאבד את זהותה היהודית, אלא אנחנו פה תקועים הרי, אלוהים אדירים, תקשיב - תקועים.
משה מזרחי: תקועים.
משה מזרחי: אין לי מילה אחרת.
משה מזרחי: לא הגדרה, נניח אם 50,000 ידיים עובדות נקרא להם, 50,000 ידיים עובדות - - -
יצחק וקנין: הוא מדבר על האריתראים והסודנים.
משה מזרחי: מדובר פה על הניידות, בגלל זה אמרתי לחבר הכנסת וקנין תמקד.
משה מזרחי: לא עכשיו מלחמת הכל בכל.
משה מזרחי: הבעיה היא העונתיות וניוד של כוח אדם גדול ומהיר.
משה מזרחי: אף אחד לא יביא לכם 10,000 עובדים בשביל לקטוף אבוקדו בעונת הקטיף.
משה מזרחי: עכשיו יש לנו את הידיים העובדות, האריתריאים.
משה מזרחי: הם נמצאים פה, חבר הכנסת דב חנין, והרעיון, חבל שזה לא עלה לפיילוט.
מיכל רוזין: זה יעלה, אנחנו עשה ישיבה נוספת לעניין הזה.
משה מזרחי: אדוני שר החקלאות, אני פונה אליך באמת.
יאיר שמיר: בקיצור בדקנו את זה, נו, באמת, משה מזרחי, מה אתה חושב, שאנחנו בטלנים?
יאיר שמיר: בדקנו את זה ויהיה על זה דיון בנפרד.
מיכל רוזין: ויש גם הצלחות ואנחנו נקיים על זה דיון נוסף.
משה מזרחי: אני רוצה להגיד לך, שאלתי את אבו וילן קודם.
<נועה שאואר: מגיעים אלינו פליטים, מבקשי מקלט שעובדים בחקלאות, גם הם לא מקבלים שכר מינימום.
מיכל רוזין: כאן, אבל אנחנו רוצים לעודד אותם להיות מועסקים.
מיכל רוזין: טוב, אני רוצה לבקש, הבטחתי ואתן לשניים.
מיכל רוזין: מאיר צור, שני משפטים קצרים.
מיכל רוזין: מאיר צור בבקשה, מזכ"ל תנועת המושבים ויושב ראש התאחדות החקלאים בישראל, אני מתנצלת, זמננו קצר.
<מאיר צור: אוקיי, אז אלף אני מתנצל שאני צריך לדבר כל כך קצר, התכוונתי לדבר יותר.
<מאיר צור: אני רוצה לפתוח ולהגיד שקודם כל באמת בתוך ים הבעיות שהיו פה, אז אני רוצה לשבח את השר שלנו, את המשרד, את המנכ"ל, את כל מי שפעל, כי באמת אחרי זמן ארוך שרק הורידו, הם הבינו.
<מאיר צור: שר החקלאות הזה לא היה חקלאי לפני שהוא הגיע.
<מאיר צור: ביום שהוא הגיע הוא הבין את המצוקה ואת האבסורד הגדול, והעלה וגם הוריד.
<מאיר צור: גם הפסיק את הירידה וגם העלה ב-1,000.
<מאיר צור: קודם כל אני רוצה להגיד שאני מקבל במאה אחוז את מה שנאמר פה בעניין התנאים של העובדים.
<מאיר צור: ואם יש בשוליים כאלה חקלאים שלא מעסיקים את העובדים שלהם כמו שצריך, אנחנו גם רוצים לדעת מזה.
<מאיר צור: תעבירו אלינו.
<מאיר צור: תוריד את היד, זה נורא לא יפה, אתה עומד כמו איזה היטלר.
מיכל רוזין: לא, לא, חברה, בואו נשמור על כללי דיבור, ומאיר, אתה מדבר אלי.
<מיכאל ווייס: אמנם יש לי דרכון גרמני, אבל אתה אל תזכיר את המילה הזאת בחיים שלך יותר.
<מאיר צור: בסדר, אז תפסיק להרים את היד ככה.
מיכל רוזין: מאיר, אני מבקשת.
<מיכאל ווייס: אתה אל תזכיר את המילה הזאת בחיים שלך.
מיכל רוזין: מר צור, אתה מדבר אלי, לא אליהם.
מיכל רוזין: אתה מדבר לוועדה.
<מאיר צור: אני אומר שאם יש בשוליים חקלאים שלא מעסיקים את העובדים והם לא נמצאים במגורים כמו שצריך, אנחנו גם כארגונים חקלאים רוצים לדעת מזה.
מיכל רוזין: אנחנו נשמח להעביר אליך את התלונות.
<מאיר צור: רגע, אני ממשיך.
<מאיר צור: אנחנו בהמשך, למרות שזה מאד לא היה נוח ולא היה פופולארי גם בין החקלאים, היה לנו מאד נוח לעבוד עם חברות כוח אדם.
<מאיר צור: אנחנו שיתפנו פעולה עם המדינה בלשנות את השיטה ועברנו ל-IOM.
<מאיר צור: היו תקלות כמו שאבו אמר.
<מאיר צור: זה מתחיל להיראות יותר סביר, זה עדיין לא מספיק טוב, אבל זה מתחיל להיות יותר סביר.
<מאיר צור: אני חושב, אני באמת בזמן קצר וכתבתי הרבה מה להגיד, אני חושב שבאמת צריך לרכז את המאמץ ואת הסמכויות במשרד החקלאות.
<מאיר צור: זה צריך לקרות בעוד הרבה דברים אחרים, אבל פה עוסקים בעובדים זרים, וזה נכון שזה יהיה.
<מאיר צור: אם זה יהיה שם, מישהו יראה את כל התמונה.
<מאיר צור: אני חושב שאם מישהו יראה את כל התמונה, אנחנו נגיע למצב שאנחנו פותרים את הבעיה.
<מאיר צור: אני חייב אבל לענות פה לשני דברים קצרים.
מיכל רוזין: לא, לא, אין לנו זמן ואני רוצה לתת לחברך, אחרת לא יהיה לו זמן, אייל בלום, ראש המועצה האזורית הערבה התיכונה, שני משפטים, לא כמו מר צור, שני משפטים שלו.
<אייל בלום: אוקיי, שני משפטים.
<אייל בלום: קודם כל צריך לזכור שהעובדים הזרים זה אמצעי, זאת לא מטרה.
<אייל בלום: הגבולות שלנו מיושבים בחקלאות והמטרה היא פעם אחת ציונות ופעם אחת לייצר מזון.
<אייל בלום: אני לא אחזור על הדברים כי באמת זמננו קצר.
<אייל בלום: מבחינתי אני לא רוצה לראות תאילנדי אחד בערבה.
<אייל בלום: יש לנו 3,500, מחר בבוקר אני אוותר על כולם.
<אייל בלום: אבל החקלאות ללא העובדים הזרים לא תהיה קיימת.
<אייל בלום: אנחנו עושים פרויקטים מדהימים עם משרד החקלאות, להביא עובדים ישראלים.
<אייל בלום: אנחנו לוקחים את החברה אחרי צבא.
<אייל בלום: משרד החקלאות משקיע בזה הרבה מאד כסף, המועצה האזורית משקיעה בזה הרבה מאד כסף, כדי להביא עובדים ישראלים שיעבדו בחקלאות.
<אייל בלום: לצערי הרב הישראלים עובדים תקופה קצרה וממשיכים הלאה.
<אייל בלום: אנחנו הישראלים לא אוהבים לעבוד קשה כנראה, ואני מוכן לכל פיילוט מכל סוג שהוא, כדי להביא ישראלים לעבוד בחקלאות בערבה.
<אייל בלום: עם מהגרי העבודה ניסינו, שהם הגיעו לארץ, הם לא היו מוכנים לעבוד קשה.
מיכל רוזין: בסדר, אנחנו צריכים לבדוק את זה.
מיכל רוזין: יש דוגמאות אחרות, אנחנו לא נפתח את זה עכשיו.
מיכל רוזין: צריך כמו שנאמר פה, צריך להכשיר אותם, וזה גם יעלה אולי כסף, אבל בסופו של דבר זה יכול להיות לתועלת החקלאים.
מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע בקצרה את קנונג, שבא במיוחד ביום החופשה שלו, הסילבסטר.
מיכל רוזין: אני ביקרתי אותם ביום ראשון, כמו שאמרתי לכם, במושב חקלאי בדרום וראיתי את התנאים שבהם הם חיים, ואת חלק מהמשחקים שנעשים עם תלוש המשכורת.
מיכל רוזין: אני אשמח לשמוע באמת בקצרה מה הוא רוצה להגיד לוועדה.
<מונגון קנונג: (באמצעות מתורגמנית) אני עובד לפי שכר יומי.
<מונגון קנונג: אני מרוויח כל יום 140 שקלים.
<מונגון קנונג: אני עובד 10 שעות ביום.
מיכל רוזין: מה הבעיות העיקריות שהוא חווה כעובד?
<מונגון קנונג: לא שילמו לי על פי החוק, על פי הסכם העבודה שנחתם לנו.
מיכל רוזין: אוקיי, ו-?
מיכל רוזין: תנאי חיים, מזון?
מיכל רוזין: ביגוד?
<מונגון קנונג: על המגורים שהם מוזנחים.
<מונגון קנונג: המגורים שלנו זה לא עומד בשום תקן שקיים בעולם.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר שאני צילמתי תמונות של חורים ברצפה שמכסים עם דיקטים כדי שלא ליפול, ושל גשם שזורם אחרי הסופה הקשה, כן, כן.
מיכל רוזין: תמונות רבות, אתה יכול לחלק את זה לחברי הכנסת.
<מונגון קנונג: כן.
<מונגון קנונג: יש לנו תמונות שנחלק לגבי מקום המגורים.
<מונגון קנונג: כולם יכולים לראות.
מיכל רוזין: למה זה לא בסדר?
מיכל רוזין: זו ועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים.
מיכל רוזין: זה לא בסדר שהעובדים הזרים יקבלו רשות דיבור גם להגיד את הקושי שלהם?
ישראל חסון: מיכל, זה כמו לבוא ולהגיד אני אוסר על נסיעת כלי רכב בשל ריבוי תאונות.
ישראל חסון: יש לך נהגים עבריינים - - -
מיכל רוזין: אבל אני לא אומרת את זה.
מיכל רוזין: מישהו אמר שאנחנו נאסור על חקלאים לקבל עובדים תאילנדים?
<מונגון קנונג: עוד דבר אחד, בבקשה.
מיכל רוזין: נכון, אנחנו בטוחים שיש גם אחרת ואנחנו קודם כל נעביר נתונים.
מיכל רוזין: קו לעובד יתבקשו להעביר נתונים בצורה מסודרת.
מיכל רוזין: הוא כבר מסיים ואתה בזכות דיבור, חבר הכנסת ישראל חסון, וחבר הכנסת סולומון.
<מונגון קנונג: עוד דבר אחד שקורה עכשיו בחורף, לעובדים הזרים אין מים חמים להתרחץ.
<מונגון קנונג: כאילו, השירותים, המקלחת, לא קיים הבסיס - - -
מיכל רוזין: חברה, צריך לשמוע גם את העובדים.
מיכל רוזין: אני יודעת שזה קשה, אבל צריך לשמוע גם אותם.
<מונגון קנונג: עובדים שבאים מחום של 30 ומשהו מעלות מתאילנד, כמו שאתם יודעים, גרים פה במינוס מעלות, לפעמים שלג, לפעמים בקור אימים, אין חימום, אין מים חמים בשביל להתרחץ.
<מונגון קנונג: תחשבו שאתם עובדים בחקלאות יותר מ-10 שעות ואין לכם מים חמים בסוף היום.
<מונגון קנונג: או אפילו מכונת כביסה, הם צריכים לכבס ביד.
<מונגון קנונג: את הדברים האלה אתם לא יודעים, כשאתם חותכים את הפירות על הצלחת וירקות בצלחת, אתם לא יודעים מה הם עוברים, את הגיהינום פה במדינת ישראל, ואתם אומרים שהתנאים שלהם הם מאה אחוז והכי טוב בעולם.
<מונגון קנונג: זה שלילי, הכי שלילי שיש.
ישראל חסון: אני רוצה לשאול אותך שאלה, יש תנאים של מגורים?
מיכל רוזין: כן, והם לא עומדים בתנאים האלה.
ישראל חסון: סליחה רגע, יש עבריינים, בבקשה תגידי לי מה אחוז העבריינים.
יצחק וקנין: כמה כאלה יש?
יצחק וקנין: אל תעשו את זה תופעה, רבותי.
<מונגון קנונג: תתפלא לשמוע, יש הרבה.
יצחק וקנין: אל תעשו את זה תופעה.
יצחק וקנין: יש בעיות – יטפלו בהן.
יצחק וקנין: אנחנו בעד.
מיכל רוזין: חברי הכנסת חסון וסולומון ברשות דיבור עכשיו.
מיכל רוזין: כפי שאתם רואים אנחנו מאבדים את הקהל מכיוון שאנחנו על זמן מליאה וזה די אסור.
מיכל רוזין: אני גם רוצה לתת לשר לסכם, ואני מבטיחה שזו לא תהיה הישיבה האחרונה.
מיכל רוזין: חברי הכנסת חסון וסולומון, עכשיו זה זמן הדיבור.
שמעון סולומון: אולי אני אגיד כמה משפטים, ממש בנקודות כי אין זמן.
שמעון סולומון: כחלק מהעניין, מה שאמרת נוח, אהבתי מה שהצגת, נוח, נכון?
<מאיר צור: מאיר.
שמעון סולומון: מה שאמרת זה באמת נכון, אבל גם באותה מידה, כשהערת משהו לבחור והוא נפגע, אני במקומך במקום הייתי מתנצל, כי השיח הוא גם, אתה יודע, לצערי הרב זה מה שקורה, כאילו מתעלמים.
שמעון סולומון: זו הייתה הערת שוליים.
<מאיר צור: אני מתנצל.
שמעון סולומון: זו הערת שוליים, כי זה לא פשוט להגיד את המשפט שאמרת.
שמעון סולומון: בגדול, כל העניין הזה של סמכות ואחריות זו בעיה כוללת, זה לא רק פה, ואני חושב שזה באמת כמו מגפה.
שמעון סולומון: גם בוועדת החוץ והביטחון, כשאנחנו מדברים על עורף ועל איפה זה מפוזר, כל האחריות, זה משהו שהוא כמו מגפה, ופה מדובר, שאם אנחנו היינו איך שהוא גורמים לכך שזה יהיה במשרד של שר החקלאות, יש תחושה, אני אומר לכם, לא רק מצדכם, מצד חברי הכנסת וכל מי שמדבר איתו, העניין יכול להיות מוסדר, כי יש מקצועיות, יש הבנה, ואני חושב שצריך לפעול בכיוון הזה.
שמעון סולומון: אני בטוח שאם זה יגיע לידיים של השר, אני יודע שהדברים יטופלו ויפחתו הבעיות.
שמעון סולומון: אנחנו מדברים פה על בעיות, על זכויות של חקלאים וזכויות של עובדים, ומשום מה, כשמזכירים זכויות של עובדים, יש אוטומטית כמו התניה אופרנטית, שקופצים פתאום, כאילו לא צריך לדבר.
שמעון סולומון: אני חושב שצריך לדבר על הכל.
שמעון סולומון: אני חושב שבסופו של דבר, בשורה תחתונה, המשותף – וחבר הכנסת אוחיון הלך – אבל המשותף בין העובדים התאילנדים, האריתריאים, הפולנים, הגרמנים, לא משנה מה, שכולנו בני אדם.
שמעון סולומון: את זה אנחנו שוכחים.
שמעון סולומון: אני לא אשכח שאחד מהמוזמנים שהשתתף באחד הדיונים כשדיברנו על זכויות רפואיות לפליטים ולעובדים זרים, הוא אמר – אבל אל תשכחו שהם פליטים ועובדים זרים.
שמעון סולומון: ככה הוא אמר.
שמעון סולומון: אני חושב שבסופו של דבר, אני כחבר כנסת כאן, מסתכל עוד 10-15 שנים, כשימצא פתרון לפליטים האלה, עם איזה צורה אנחנו נישאר פה, עם איזה התנהגויות?
שמעון סולומון: כי כשאנחנו מדברים על הפרת זכויות של עובדים, לא משנה אם הם אחד, אם הם עשר או עשרים, צריך לדבר על זה.
שמעון סולומון: כשאנחנו שומעים על מגורים של נשים וגברים ביחד, בגלל מחסור במגורים, כשאנחנו שומעים שמעסיקים מסרבים להכניס עובד כשיש אזעקת צבע אדום, זה לא משנה אם זה אחד או שניים או שלושה.
שמעון סולומון: לכם צריך להיות אינטרס, לך צריך להיות אינטרס.
<אברהם דניאל: תקשיב אדוני, חבר הכנסת, אני הלכתי לבג"ץ ותמכתי בקו לעובד.
<אברהם דניאל: הנה, גברת חנה יושבת פה.
<אברהם דניאל: איגוד מגדלי הפרחים הלך אתכם לבג"ץ בנושא קבילת העובד למעסיק, הלכנו אתכם או לא?
<אברהם דניאל: זאת אומרת אני לא נגד זכויות העובדים, אבל מה - - -
יצחק וקנין: חברה, קלקולים יש בכל המערכת הישראלית.
<אברהם דניאל: רגע, רק מילה.
<אברהם דניאל: למעסיק אין שום זכויות.
<אברהם דניאל: ההתנהגות של הרשויות אלינו כמו לכלבים וזה במילה עדינה.
<אברהם דניאל: כשהחקלאי מגיע למדור לתשלומים איך מתנהגים אליו?
<אברהם דניאל: זה אחד.
<אברהם דניאל: שניים, מה העלויות ששמים לנו על הגב?
<אברהם דניאל: אתם חושבים שאנחנו יכולים לשאת בזה?
<אברהם דניאל: אנחנו לא מסוגלים לשאת בזה.
<אברהם דניאל: בואו נהיה ריאלים.
<אברהם דניאל: דבר שלישי, כשאנחנו מסתכלים על דו"ח מבקר המדינה, לפני שלוש שנים נקלטו, למרות שהעבירו באופן ישיר השתתפות בשכרו של העובד הישראלי, הגיעו 18 עובדים בלבד.
<אברהם דניאל: זאת אומרת זה לא אני כתבתי, זה דו"ח מבקר המדינה.
<אברהם דניאל: הגיע הזמן שאתם תעשו בדק בית בנושא החקלאות.
<אברהם דניאל: הגיע לפה שר שאין לו ניגוד עניינים, כל שר שהיה עד היום במגזר החקלאי, הייתה לו בעיה של ניגוד עניינים.
<אברהם דניאל: לו אין ניגוד עניינים, ואני חושב שצריך להעביר לו את הסמכויות, נקודה.
<אברהם דניאל: שיהיה מישהו אמון מקצועית על הנושא הזה, שיטפל בזה.
מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון.
שמעון סולומון: רק עוד משפט, ההרגשה היא שפה יש ערבוב של נושאים ואני חושב שהנושא של זכויות ותנאים זה נושא בפני עצמו.
מיכל רוזין: שאתמול דנו שעתיים בוועדת כלכלה, אני אישית השתתפתי בישיבה.
שמעון סולומון: ולכן אני חושב שמפה אפשר להתחיל בתהליכים של כמה פגישות, ובאמת למקד כל דבר.
מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון, ואחר כך השר שנמצא כאן, מקשיב לכולכם והוא רוצה לסכם.
ישראל חסון: אני אגיד לך, אני רוצה ברשותך להגיד כמה דברים ממש בקצרה.
ישראל חסון: אני חושב שהדיון מתחיל מזה שאם יש דבר אחד שכל חברי הכנסת מתלוננים עליו, זה יוקר המחייה במדינת ישראל.
ישראל חסון: ובסוף, את באה ושואלת – אני הולך מהסוף להתחלה, מיכל.
ישראל חסון: המדינה הזו מעלה את מחיר המים.
ישראל חסון: עגבנייה זה מים.
ישראל חסון: 80%.
מיכל רוזין: דיברנו על זה אתמול ארוכות בוועדת הכלכלה.
מיכל רוזין: ואין ספק שצריך יותר.
ישראל חסון: עכשיו השאלה היא איך אנחנו הולכים.
ישראל חסון: אנחנו הולכים מהסוף להתחלה או מההתחלה לסוף?
ישראל חסון: אני מציע לכולנו ללכת מהסוף להתחלה, אוקיי?
ישראל חסון: תראי, אני לא מאמין שיש חקלאי אחד במדינת ישראל, שיחזיק, סליחה, ואני לא עושה פה השוואה, טרקטור אחד מעבר למה שהוא צריך.
ישראל חסון: אני גם לא מאמין שהוא יחזיק עובד אחד מעבר למה שהוא צריך.
ישראל חסון: עכשיו, הדיון הוא פה: אלף, על הכמות, ב' – על המה ועל האיך.
ישראל חסון: באיך – למה אני קודם התפרצתי, שלא כהרגלי?
ישראל חסון: תשמעי, אנחנו כל היום שופכים כל הזמן את המים עם התינוק.
ישראל חסון: אני בטוח שאם ניקח עכשיו ונבחן מה אחוז התלונות של העובדים הזרים אל מול העובדים במדינת ישראל, על הלנת שכר, על תנאי תעסוקה, על חופשות, אני רוצה לקבל - - -
מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון, הוועדה הזאת הוקמה, וזה חשוב כי התפרצת כבר שלוש פעמים לפחות בישיבה הזאת.
מיכל רוזין: הוועדה הזאת הוקמה-.
מיכל רוזין: כן, להעמיד אותך על טעותך, או לדייק.
מיכל רוזין: הוועדה הזאת הוקמה לא לעסוק בנושא החקלאות ככלל.
מיכל רוזין: לשם כך יש את ועדת הכלכלה, ואני גם חברה בה.
מיכל רוזין: הוועדה הזאת הוקמה על מנת לדון בנושא העובדים הזרים, אז אתה אומר – את מסתכלת לי בחור הגרוש.
ישראל חסון: לא, לא, מיכל.
מיכל רוזין: זה החור בגרוש שאני יש לי סמכות ואחריות לגביו.
מיכל רוזין: ולכן, כאשר אני עושה דיון ואני חושבת ההיפך, אני חושבת שנשמעו פה יותר טענות החקלאים לרשויות, מאשר טענות העובדים.
מיכל רוזין: העובדים לא נשמעו.
מיכל רוזין: אתה אומר שבהשוואה, אנחנו נדון אני מקווה גם בכנסת.
ישראל חסון: מיכל, אני מבקש, בשביל לקיים דיון, שקודם כל נראה את התמונה.
ישראל חסון: את לא יכולה לקחת משהו, להגיד תעמוד לבד.
ישראל חסון: הדברים לא עומדים בחלל.
ישראל חסון: עכשיו אני, אני, אני, אני לא בא לפה עם דעה קדומה.
ישראל חסון: אני רוצה לדעת אם אכן האוכלוסייה של החקלאים זאת אוכלוסייה עבריינית יותר מאשר אוכלוסייה אחרת.
ישראל חסון: אם כן, אני יודע למי לבוא.
ישראל חסון: תשמעי, יש לי כללים, יש לי חוקים, יש לי תקנות, יש לי הכל.
ישראל חסון: אז אני בא ואומר, אוקיי רבותי, תגדילו את האכיפה, כמו בכל תחום במדינת ישראל.
ישראל חסון: אם היית אומרת לי – הדברים לא מוסדרים – אני מבין.
ישראל חסון: אבל לשבת פה - - -
מיכל רוזין: הם לא מוסדרים.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה עלה פה, שהרבה דברים לא מוסדרים ויש קושי ויש צורך - - -
ישראל חסון: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך שכשאת אומרת דבר לא מוסדר, הוועדה לעובדים זרים לא יכולה להתעלם מהטענה של החקלאי לדברים לא מוסדרים בנוגע ל - - -
מיכל רוזין: נכון, ולכן ישבה פה נציגת האוצר ואני הבעתי את עמדתי.
<קריאה: היא מדברת לא לעניין, מה היא דיברה?
ישראל חסון: אבל את אמרת לי שזו וועדה לעובדים זרים.
ישראל חסון: בזה אני מראה לך שמאד קשה לעסוק ב-לעמוד לבד.
ישראל חסון: אני מציע לך, בשונה מחברי, למקד את הדיון, לא לפרוש את זה על 15 דיונים, אלא לבוא לגורמים ולהגיד להם חברה, קודם כל אני לא רוצה ללכת למשש זנב של פיל ולהגיד שפיל הוא חבל.
ישראל חסון: אני רוצה לקבל נתונים.
מיכל רוזין: יש נתונים.
מיכל רוזין: בסדר, אני קיבלתי.
מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון, אני זורמת איתך, אנחנו ניתן לשר לסכם, אני חושבת שאתה אפילו תאהב את הסיכום שלי.
<שרה בוטביה: גברתי, סליחה, אני אבקש ממך עוד שנייה אחת, שהעובד ינסה להגיד על העניין של ריסוס בחקלאות, אוקיי.
מיכל רוזין: אוקיי, זה עניין חשוב שלא דובר עליו.
<שרה בוטביה: כדאי שתדעו ותשמעו.
מיכל רוזין: לא, אני מתנצלת, השר חייב לסכם, אנחנו כבר אחרי זמן מליאה.
מיכל רוזין: אני מתנצלת, אני מבקשת מהשר להגיד את דבריו ואנחנו נסכם את הדיון.
יאיר שמיר: טוב, ישבתי בדיון, למדתי, שמעתי, הכל בסדר, חוץ מאשר זה שהדיון הזה הוא רחב מדי, מדברים ברמות שונות, במקומות שונים, בכל מיני אג'נדות שהם לא לעניין.
יאיר שמיר: יש למדינת ישראל, יש לה חזון, צריך לבצע אותם, אנחנו צריכים לבצע אותם.
יאיר שמיר: צריך לבצע אותם על פי החוק ובאמות המידה המקובלות בעולם.
יאיר שמיר: לפי דעתי, אם את רוצה לעסוק בנושא, פרטי אותו לנושאים, הפיצי חומר ואג'נדה, נהיה מוכנים, יבואו האנשים הרלבנטיים, מראש תקבעי.
יאיר שמיר: יש פה אנשים שלא דיברו ויש להם משקל הרבה יותר גדול מאלה שמציגים אותם.
יאיר שמיר: ולמה את העובד הזה ולא את העובד הזה ועוד עשרות עובדים.
יאיר שמיר: לכן, אני אומר, הדיון הוא לא מאוזן.
יאיר שמיר: הוא לא מאוזן.
יאיר שמיר: אנחנו במשרד החקלאות, אני מבטיח לכם, נעשה הכל גם לטובת העובדים, ואמרתי לך את זה גם מקודם.
יאיר שמיר: תעבירו נתונים.
יאיר שמיר: מישהו שעושה לא בסדר, אנחנו נתלבש עליו, בין אם זה ברשות ההגירה או בין אחרת, זה לא מעניין אותי בכלל איפה זה ואיך.
יאיר שמיר: אנחנו חייבים לעשות, אנחנו כרשות מבצעת.
יאיר שמיר: ולכן אני מציע מיכל, לטובת העניין, תיקחי נושאים, נושאים.
מיכל רוזין: זה אכן יקרה, אנחנו פתחנו את זה היום.
יאיר שמיר: אני מודה לכם.
יאיר שמיר: פשוט באחת עשרה כבר יש לי דיון.
מיכל רוזין: אני מברכת אותך שהגעת, אני חושבת שזה היה חשוב שתגיע.
יאיר שמיר: אני אגיע גם הלאה.
מיכל רוזין: כן פתחנו כישיבה ראשונה דיון מליאה, שאנשים הציפו בעיות.
מיכל רוזין: אין ספק שיש פה שלל בעיות וכל בעיה צריך להידרש אליה באופן מסודר, עם דיון, אנחנו נעשה את זה, זה התפקיד של הוועדה.
מיכל רוזין: אני קוראת כבר למשרדי הממשלה לבחון באמת את סוגית העברת הסמכויות למשרד החקלאות.
מיכל רוזין: אנחנו נדון בזה יותר.
יאיר שמיר: את זה אני לא ביקשתי.
מיכל רוזין: אני מבקשת, כוועדה.
מיכל רוזין: אני כוועדה מבקשת, אני חושבת שזה נכון וראוי.
מיכל רוזין: יש פה כל מיני דברים שעדיין גם לא סגורים בחוק, כמו למשל ניוד עובדים שעדיין לא משרד הפנים לא התקין תקנות.
מיכל רוזין: אנחנו נדון בהכל.
מיכל רוזין: הוועדה תעביר את התלונות באופן מרוכז גם למשרדי הממשלה, גם למשרד החקלאות כמובן, גם לאיגודי החקלאים, כפי שהם ביקשו, וגם לחברי הכנסת, בצורה מרוכזת ומאורגנת.
ישראל חסון: הדו"ח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת לא עוסק בתלונות.
מיכל רוזין: נכון, אני הרגע אמרתי שאנחנו נקיים דיונים גם בנושא צו ההרחבה וגם בנושא האכיפה, ולכן אני מתנצלת בפניך, יאיר גולדשמידט, אבל יהיה לנו דיון שייוחד לנושא האכיפה.
מיכל רוזין: יהיה לנו דיון שייוחד לנושא העסקת מבקשי המקלט, עם הפיילוט של מכון רופין, זה חשוב ביותר.
מיכל רוזין: נשמע את הניסיון של החקלאים, ויש כזה, ואנחנו נציג את זה כחלק מפיזור האוכלוסייה והפתרון לשוהים שנמצאים פה כרגע.
מיכל רוזין: אנחנו נעשה ישיבה גם על דמי התיווך.
מיכל רוזין: שמעתם פה, אמנם בקצרה, חלק מהתלונות גם יועברו אליכם בצורה מסודרת, אני מתנצלת, אני מסכמת את הדיון, אני ב-20 דקות איחור וזה בניגוד לכללי הכנסת, סליחה, בטח לא מי שדיבר כבר.
מיכל רוזין: בעניין דמי תיווך נקיים ישיבה עם הפיקוח, עם משרד החקלאות והמשטרה, זה חשוב מאד, כי אם יש את אותם עבריינים שפוגעים בחקלאים ומעבירים את האנשים ממקום למקום, גם לזה אנחנו צריכים להידרש.
מיכל רוזין: שושנה, אני בטוחה שיש לך הרבה מה להגיד, אני ממש מתנצלת.
<שושנה שטראוס: יש נוהל ניוד מאד מאד מסודר, קל לביצוע, זה אפילו מעוגן היום בחוזים של העובדים הזרים.
מיכל רוזין: מעולה, אז אני מבקשת שזה יועבר לוועדה.
<שושנה שטראוס: יש גם עובדים פלסטינאים בחקלאות שלא הזכירו אותם, יש 9,500 מועסקים ועוד מכסה של 13,000 שלא מנוצלת.
<שושנה שטראוס: כל העובדים הזרים שנמצאים בארץ, 22,250, זה לפי הזמנות, כל ההזמנות של החקלאים מולאו.
<שושנה שטראוס: יש חקלאים שביטלו הזמנות, יש חקלאים שלא היו צריכים עובדים.
<שושנה שטראוס: ההסכם כפי ששמעתם, מתבצע יפה, אבל יש תופעות - - -
<קריאה: איזה מתבצע יפה?
<שושנה שטראוס: הדו"ח של אבו מאד מעניין, והמשרד שלנו למד אותו לעמוק.
<שושנה שטראוס: יש תופעות ואנחנו עוקבים אחרי כל התופעות, ואנחנו רואים תופעה של עובדים שמעזיבים אותם אחרי תקופה קצרה, אבל זה מספר קטן מאד של עובדים.
מיכל רוזין: שושנה, אנחנו נעשה דיון, יהיה לך זמן ארוך, משרד הפנים לא התייחס כאן, אני מודעת לזה.
מיכל רוזין: אנחנו נשמע גם את משרד הפנים, גם את המשטרה, גם את האכיפה של משרד החקלאות, את משרדה הכלכלה.
מיכל רוזין: אני מבקשת לסיים את הדיון.
מיכל רוזין: אני מודה לכל מי שהגיע.
מיכל רוזין: חג שמח לעובדים הזרים, אני מתנצלת בפני מי שלא דיבר.
מיכל רוזין: אנחנו נמשיך לקיים את הדיונים, אני מתנצלת, תודה.
מיכל רוזין: חיכינו לשני חברי הכנסת שיזמו את הדיון החשוב הזה לציון יום המגזר העסקי.
מיכל רוזין: אני רואה פה פרצופים מוכרים ושמחה לראות את כולם.
מיכל רוזין: זה יום חגיגי.
מיכל רוזין: תודה לחבר הכנסת הראל מרגלית ולחברת הכנסת גילה גמליאל שיזמו את היום זה.
מיכל רוזין: בתור מי שהיתה מחוץ לכנסת ופעלה שנים מול הכנסת, הימים המרוכזים האלה הם חשובים.
מיכל רוזין: אנחנו דנים בנושאים האלה שוב ושוב בוועדות הכנסת, אבל כאשר מצוין יום מרוכז, שכל ועדות הכנסת מתכנסות ודנות בנושא מסוים, יש לזה ערך נוסף על כך שזה נדון לאורך כל ימות השנה.
מיכל רוזין: אני מברכת את כל הנוכחים.
מיכל רוזין: אני באה עכשיו מוועדת הכנסת, היה שם ויכוח קשה מאוד בשאלה מה כולל עובדים זרים ומיהם עובדים זרים.
מיכל רוזין: אבל אני חושבת שההחלטה של ועדת הכנסת עכשיו, שאפילו לא הגענו לכלל הצבעה אחרי ששמעו את מגוון הדעות של הבית, היא שעובדים זרים כוללים את כל מי שהוא לא אזרח ולא תושב מדינת ישראל, ולכן הוא נכלל תחת חוק עובדים זרים.
מיכל רוזין: אנחנו פה כדי לדבר על אותם עובדים זרים, אורחים שלנו, שאנחנו לא רוצים שהם יהיו פה אבל הם כאן, הם מועסקים על-ידי ענפי המשק השונים, בין אם זה חקלאות ובניין ומלונאות ומסעדנות וסיעוד כמובן.
מיכל רוזין: ענפי משק מאוד ברורים שבהם מועסקים אותם עובדים זרים, וחשוב מאוד לשמוע שוב ושוב את המגזר העסקי, את המעסיקים.
מיכל רוזין: הם באמת נתקלים בקושי רב.
מיכל רוזין: חלק גדול, גם בענף הבניין, גם בענף החקלאות, המסעדנות, נתקלים בקשיים בכלל להחזיק מעמד בשוק הכלכלי הישראלי, ובוודאי כאשר אין עובדים.
מיכל רוזין: הנושא הזה הוא חשוב והוא קריטי למשק הישראלי.
אראל מרגלית: תודה רבה ליושבת-ראש הוועדה על ההשתתפות ביום של המגזר העסקי ועל הדיון בנושא הכל-כך חשוב הזה.
אראל מרגלית: כל הכבוד.
אראל מרגלית: תודה לשותפה שלי ליום העסקי הזה, לגילה גמליאל, שביחד קואליציה ואופוזיציה אנחנו עובדים הרבה בוועדת הכספים.
אראל מרגלית: אני רוצה לומר מה עשינו בשנה הזאת בוועדת הכספים, כדי לראות איזה שיח יש פה בכנסת כלפי המגזר העסקי ולמה אנחנו זקוקים לשיח חדש.
אראל מרגלית: מצד אחד, אני חושב שאנחנו עסוקים בדברים נכונים, של להפוך את המשק הישראלי לפחות ריכוזי, יותר הוגן, פחות מונופליסטי, ולתת להרבה יותר שחקנים קטנים ל שחק בתוך המגרש העסקי של הכלכלה הישראלית.
אראל מרגלית: בתוך השיח הזה, שלפעמים הוא מתלהם, יש לנו ביקורת.