GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעל כץ מסטבאום: העובדות הסוציאליות שמבקרות בבתים חייבות בכל פעם להתייחס באופן פוזיטיבי גם לשאלה הזאת.
<יעל כץ מסטבאום: בקשתי מרשויות ההגירה וגם מבית הדין לביקורת משמורת, כשנתקלים באמת בעדות הזאת, במקרים כאלה, חייבים לתת תמיכה לאותן עובדות ולא רק נניח להעביר למשטרה ואז העובדת נוסעת ואין כבר מה לעשות עם זה.
<יעל כץ מסטבאום: ברור שאין מה לעשות כי הראיה כבר איננה אלא נמצאת אי שם במזרח הרחוק.
מיכל רוזין: אני רוצה לעבור למשרד המשפטים.
מיכל רוזין: רננה, את ממתינה בסבלנות.
מיכל רוזין: תכף תעני על הכול.
מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע את מירב שמואלי ואת ענת אסיף.
<מירב שמואלי: אני אחראית על הנושא של סחר בבני אדם.
<מירב שמואלי: הטרדה מינית וסחר בבני אדם זה לא אותו הדבר אבל יחד עם זאת יש השקה מאוד מאוד ברורה ולפעמים הטרדה מינית, פגיעה מינית, יכולה להיות סממן גם לנושא של סחר או עבדות או עבודת כפייה.
<מירב שמואלי: לכן אנחנו נותנים הרבה מאוד דגש לדבר הזה בכל מיני הכשרות ותכף רננה תרחיב כי אנחנו עובדות ביחד על הכשרות לעובדים הסוציאליים.
<מירב שמואלי: ידוע שתחום הסיעוד הוא אחד הבעייתיים ובין היתר אני מתייחסת לנושא של הזיהוי.
<מירב שמואלי: גם במקרים שהיו בעולם, המקרים הגיעו לבתי משפט ובכלל לידיעת הרשויות לפעמים רק בגלל איזושהי ערנות של הציבור הרחב, מישהו ראה פתאום אישה רצה ברחוב, או השליח שבא לבית עם הדואר ומשהו נראה לו לא בסדר.
מיכל רוזין: מגיעים אליכם?
<מירב שמואלי: אלה מקרים שקרו בחוץ לארץ, אבל אני אומרת שמשהו שקורה בתוך הבית, החברה כמעט לא יכולה לדעת על כך.
<מירב שמואלי: לכן אנחנו משקיעים הרבה מאוד בהגעה לקורבנות בצורה אקטיבית.
<מירב שמואלי: היחידה שלנו עושה הכשרות באופן שוטף לגבי זיהוי קורבנות סחר בכל התחומים.
<מירב שמואלי: מי שרוצה, יש לנו כאן אפילו עלון מיוחד שנערך בשיתוף הג'וינט.
<מירב שמואלי: יש חוברת מיוחדת על תרבויות מזרח אסיה שגם היא הוצאה בשיתוף הג'וינט.
<מירב שמואלי: זה עם הרבה מאוד דגש על הנושא של נשים, ההיבטים המגדריים, הנושא של פגיעה מינית, החשש מסטיגמה, למה בתרבות שלי אסור להגיד את זה, זאת אשמתי וכולי.
<מירב שמואלי: בכל הכשרה אני מתייחסת לזה, גם למפקחי עבודה ולא משנה מי הקהל של ההכשרה.
<מירב שמואלי: ספציפית בהקשר לסיעוד.
<מירב שמואלי: היו לנו הכשרות יחד עם רננה.
<מירב שמואלי: בנוסף להכשרה עם מרכז הסיוע בה אני נתתי הרצאה ספציפית על מהגרות עבודה זרות, למה הן פגיעות במיוחד, אנחנו עושים הכשרות רבות על סחר בבני אדם.
<מירב שמואלי: במקרה יש הכשרה אחת בשבוע הבא, ב-2 בדצמבר שזה היו הבין לאומי לציון ביטול העבדות.
<רננה לוי: תצייני שהלקוחות הפוטנציאליים שמקבלים את השירות הזה, אלה אותם עובדים סוציאליים שמגיעים לבתים.
שמעון אוחיון: מי אלה העובדים הסוציאליים האלה?
מיכל רוזין: רננה תסביר.
מיכל רוזין: היא אחראית עליהם.
מיכל רוזין: היא המפקחת הראשית על העובדים הסוציאליים.
<מירב שמואלי: למרות שההכשרות הן על סחר בבני אדם, אנחנו מתייחסים בצורה מאוד נרחבת לנושא של הסיבות לחששן להתלונן, למה צריך לדעת לשאול את השאלות ולא להסתפק באיזה הנהון ראש.
<מירב שמואלי: הם מקבלים חומר כתוב שהוא מאוד מאוד נרחב.
<מירב שמואלי: דבר אחרון שאני אומר כי מוקד סיוע לעובדים זרים לא כאן, אבל יש להם יוזמה מאוד יפה, איזשהו מידעון לציבור הרחב, לא לנושאי תפקידים, שכל אחד יגביר את הערנות לדברים כאלה.
<מירב שמואלי: גם הרשות לקידום מעמד האישה וגם משרד הכלכלה משתתפים במימון.
<מירב שמואלי: יש מספרי טלפונים לא רק של איריס מעיין אלא גם של המשרד שלנו ושל המשטרה, כדי שכל מי שנדלקת לו איזושהי נורה אדומה, ידע למי לדווח.
מיכל רוזין: נזכיר שאין חובת דיווח.
<קריאה: אצלנו יש חובת דיווח.
<קריאה: בסחר יש חובת דיווח.
מיכל רוזין: חובת דיווח עליכם ולא על אדם ברחוב שמזהה פגיעה.
מיכל רוזין: על אדם זר אין חובת דיווח.
שמעון אוחיון: לא הבנתי מה מעמדם של העובדים הסוציאליים במקרה הזה.
מיכל רוזין: רננה, שהיא המפקחת הארצית על העובדים הסוציאליים בלשכות הפרטיות, תסביר.
מיכל רוזין: היא מנהלת את המאבק הזה כבר שנתיים.
שמעון אוחיון: עובד סוציאלי שבא לטפל בסיעודי מטעם קופת חולים כללית או מטעם קופת חולים לאומית, הוא איננו קשור ואיננו מחויב?
מיכל רוזין: רננה תסביר את העניין.
<קריאה: ממונה על זכויות עובדים במשרד הכלכלה לא הגיעה לדיון.
מיכל רוזין: איריס מעיין.
<רננה לוי: כמו שציינה חברת הכנסת מיכל רוזין ציינה, למעשה אני אחראית על עובדים סוציאליים בלשכות הפרטיות.
<רננה לוי: הלשכות הפרטיות הן אותן לשכות שמקבלות את הרישיון שלהן דרך רשות האוכלוסין, לתווך, לטפל ולהביא עובדים זרים לישראל לתחום הסיעוד.
<רננה לוי: יש לנו 103 לשכות פרטיות.
שמעון אוחיון: בעיקר ההתייחסות שלהן אל העובד הזר.
<רננה לוי: בלא.
<רננה לוי: ההתייחסות שלהן אל העובד הזר באינטראקציה עם הקשיש, בכל מה שקורה בבית המעסיק הפרטי, אותו מעסיק שהוא הצרכן בנושא שירות של עובד זר.
<רננה לוי: זאת אומרת, ההתייחסות היא גם להיבטים של העובד הזר וגם למעסיק.
מיכל רוזין: היא באה גם לראות איך מטפלים בו, איך היחס אליו והיא גם צריכה לראות באותו זמן את היחס לעובדת הזרה, תנאי המחיה שלה וכדומה.
<רננה לוי: יש לנו עובדת סוציאלית אחת שעושה ביקורי בית, שקיבלה בעצם מנדט להתייחס לשתי קבוצות אוכלוסייה מוחלשות מבחינתנו.
<רננה לוי: זאת אומרת, גם אם אתה תבחן את הדוחות של ביקורי הבית שמחויבים להגיש לרשות האוכלוסין, אתה תגלה שבעצם המוקד והפוקוס של אותה עובדת סוציאלית בבדיקה שלה בביקורי הבית הוא מצד אחד לעובד הזר שנמצא בתוך הבית הספציפי הזה, ומהצד השני לקשיש.
מיכל רוזין: חבר הכנסת אוחיון עומד בראש שדולת העובדים הסוציאליים ולכן הנושא קרוב ללבו.
שמעון אוחיון: אני מנסה להבין וללמוד את הנושא הזה ובנקודה הזאת הוא לא ברור לי.
שמעון אוחיון: אני מכיר עובדת סוציאלית מטעם הרשויות הרפואיות.
שמעון אוחיון: כלומר, קופת חולים כללית או לאומית ששולחת מישהו שמטפל יחד עם הצוות הרפואי.
שמעון אוחיון: יש עובדת סוציאלית שבאה עם אותו רופא ועם אותה אחות והם מטפלים בחולה הסיעודי.
שמעון אוחיון: רציתי להבין האם אני יכול לצפות ממנה למשהו, אבל אני מבין שלא.
שמעון אוחיון: אני יכול לצפות רק מאותה עובדת סוציאלית שהיא העובדת של הלשכות הפרטיות.
<רננה לוי: נכון.
שמעון אוחיון: רציתי לעשות את ההבחנה.
שמעון אוחיון: יש לנו כאן שתי עובדות סוציאליות שנכנסות לאותו בית.
<קריאה: יש לנו שלוש.
<קריאה: גם שירותי הרווחה.
שמעון אוחיון: מותר לגלות סוד, גילוי נאות.
שמעון אוחיון: מי שנשוי לעובדת סוציאלית במחלקה האונקולוגית, היא בוודאי תכחיש שהיא רואה עובדת רווחה בכלל.
<אורנה זמיר: אבל אתה מדבר על אנשים במצב סופני.
שמעון אוחיון: לאו דווקא סופני.
<אורנה זמיר: אבל אשפוז בית.
שמעון אוחיון: אשפוז בית.
<אורנה זמיר: אשפוז בית הוא שירות נפלא, אבל הוא ניתן למספר מאוד מצומצם של אנשים.
<אורנה זמיר: לגבי כל היתר הוא לא רלוונטי, ומה שרלוונטי אלה הם העובדים הסוציאליים של שירותי הרווחה.
מיכל רוזין: רננה, תמשיכי להסביר.
<רננה לוי: למעשה בארבע השנים האחרונות עברנו איזושהי כברת דרך מאוד משמעותית בתחום של התייחסות לקבוצות האוכלוסייה של העובדים הזרים לצד העבודה שלהם בתוך הבתים וההבנה שמדובר בעצם על מודל העסקה שהוא ייחודי מאוד.
<רננה לוי: העובדים הסוציאליים הם בעצם אותם אנשים שפוגשים את הקשישים.
<רננה לוי: הם אותם אנשים שפוגשים למעשה את העובדים הזרים ואת הקשישים בתוך הבתים.
<רננה לוי: אותם עובדים סוציאליים במהלך ארבעת השנים האחרונות עברו הכשרות מקוונות.
<רננה לוי: הם עברו הכשרה שבעצם תלמד אותם ותאפיין את אותן קבוצות מגוונות של עובדים זרים.
<רננה לוי: לא דומה הדבר לעובדת זרה שמגיעה ממזרח אירופה לעובדת זרה שמגיעה מנפאל, מסרילנקה ומהפיליפינים.
<רננה לוי: העובדים הסוציאליים שלנו למעשה עברו הכשרות שיאפשרו להם להבין את הדיפרנציאציה בין הקבוצות השונות, לזהות את הניואנסים, לזהות את המרכיבים מהם הגיעה אותה אוכלוסייה.
<רננה לוי: זה בעצם נושא מאוד משמעותי בתהליך של האבחון של אותו עובד סוציאלי שנכנס לבית.
<רננה לוי: בנוסף לכך העברנו את העובדים הסוציאליים הכשרות יחד עם איגוד נפגעות תקיפה מינית לגבי כל התחום של ההבנה בעצם מהי הטרדה מינית, כיצד מתמודדים עם עובדת זרה שעוברת הטרדה מינית, בין אם המעסיק הוא דמנטי ובין אם הוא לא דמנטי, בין אם הוא מודע לעבירה או שהוא לא מודע לעבירה, בין אם זה נובע מחולי או אחרת, מתוך איזו כוונה עמוקה משמעותית.
מיכל רוזין: איפה עומד נושא ההכשרות?
מיכל רוזין: האם הן מתקיימות?
מיכל רוזין: האם הן ממשיכות להתקיים?
מיכל רוזין: הרי עובדים סוציאליים גם מתחלפים.
<רננה לוי: אני רוצה להוסיף עוד הכשרה משמעותית נוספת שזאת הכשרה עם משרד המשפטים בכל הנושא של סחר, עבדות, עבודת כפייה.
מיכל רוזין: מירב התייחסה לכך.
<רננה לוי: זאת הכשרה שעומדת להתקיים בשבוע הבא, ביום חמישי, עם עובדים סוציאליים.
<רננה לוי: זאת הכשרה שמתפרסת על יום שלם במשך שמונה וחצי שעות.
מיכל רוזין: זאת פעם ראשונה?
<רננה לוי: לא.
<רננה לוי: פעם רביעית או אפילו פעם חמישית.
<רננה לוי: לגבי הכשרות עם ארגוני נפגעות תקיפה מינית, למעשה התקציב נגמר.
<רננה לוי: ביקשנו תקציב נוסף עבור הכשרות לעובדים החדשים ואנחנו זקוקים לעזרה כדי לקבל את התקציב המסוים הזה.
<רננה לוי: אולי בתחילת שנה הבאה יהיה תקציב.
מיכל רוזין: שר האוצר אמר שיש עודף תקציבים, הכול נפלא ויש כסף.
מיכל רוזין: לא אני אמרתי את זה אלא הוא אמר את זה במסיבת עיתונאים.
שמעון אוחיון: הוא אמר שזה מרווחים כלואים.
<רננה לוי: העובדים הסוציאליים שלנו למעשה עברו הכשרות מעשיות בתחומים רחבים עם יכולת כזאת שתאפשר להם לאבחן.
<רננה לוי: הטפסים שלנו, של ביקורי הבית, שודרגו והם נותנים יכולת לבטא, כולל חתימה של אותה עובדת סוציאלית שנכנסה לבית ודיברה עם העובדת הזרה והסבירה לה על המשמעות של היכולת של הפגיעה בתוך הבית המסוים, והעובדת הזרה קיבלה את ההסבר הזה והסכימה אתו והיא מבינה אותו.
<רננה לוי: גם בזכותונים שלנו יש התייחסות לנושא הזה של הטרדה מינית.
<רננה לוי: נושא נוסף שהתייחסנו אליו הוא הנוהל שבנינו בממשק עבודה יחד עם ארגוני נפגעות תקיפה מינית, נוהל שמתייחס לטיפול באותה עובדת שעברה את ההטרדה.
<רננה לוי: הליווי והתמיכה.
<רננה לוי: קיבלנו סעד דווקא של חיפה בנושא של עובדת זרה שבעצם התלוננה על הטרדה מינית, ליווי ותמיכה שהיה מרשים מאוד.
<רננה לוי: העובדת הסוציאלית של הלשכה יחד עם מתנדבת של ארגוני נפגעות תקיפה מינית סניף חיפה, נתנה עזרה מאוד יפה לעובדת הזרה.
<רננה לוי: העובדת הזרה החליפה את מקום העבודה.
<רננה לוי: לשכות פרטיות הבינו ואין מצב שהעובדת הזרה מפחדת ונשארת בתוך הבית היה ואנחנו יודעים על אירוע מסוג כזה.
<רננה לוי: עובדת זרה מחליפה מעסיק ללא שום בעיה.
<רננה לוי: אין בעיה בנושא הזה.
מיכל רוזין: רננה שמרה על שתיקה - וזה קשה לה מאוד – לאורך כל הדיון.
מיכל רוזין: בואו ניתן לה להמשיך בדבריה.
<רננה לוי: למען הסר ספק, אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת.
מיכל רוזין: זאת נקודה מאוד חשובה כי דיברנו על פתרונות מינהלתיים לפני שזה מגיע למשטרה.
<רננה לוי: עובדת זרה יכולה להחליף מעסיק מבלי לחשוש.
<רננה לוי: עובדים סוציאליים קיבלו הנחיות ברורות ואנחנו גמישים בעניין הזה.
<רננה לוי: כל העובדים הסוציאליים שעובדים אתנו גם ברמה הפרטנית, גם אם אין כרגע הכשרה אינטנסיבית עבור אותם עובדים סוציאליים חדשים, הם עוברים אצלי שיחות וראיונות במשך כל השנה.
<רננה לוי: הדיאלוג הוא פתוח.
<רננה לוי: יש עליהם פיקוח מאוד הדוק והם יודעים שאם יש אירוע שקרה ומודעים לו, יש לה יכולת לעבור בית ולעבור מעסיק.
<רננה לוי: ראיה יותר משמעותית מזאת שעובדים זרים למעשה יכולים להישאר בישראל, הם לא חוקיים, ונכנסים לעבוד אצל מעסיקים.
<רננה לוי: 4,000 מעסיקים נמצאים בתהליך הזה, כך שלטעון שבעצם הם מגורשים או מאוימים, זה עניין לא רציונאלי.
מיכל רוזין: כמה פניות הגיעו אליך - מאז נכנסת לתפקיד, בשנה האחרונה, איך שאת רוצה להתייחס – של דיווחים מעובדות סוציאליות על מקרים של הטרדות מיניות או התייעצות לגבי גבולות, שהן שמעו דברים והן רוצות להתייעץ.
<רננה לוי: לא הכנתי נתונים.
<רננה לוי: לא תכננתי להגיע לישיבה.
<רננה לוי: מישהו אחר היה צריך להגיע.
מיכל רוזין: ובכל זאת, האם מדובר בעשרה מקרים בשנה?
מיכל רוזין: בחמישים מקרים בשנה?
<רננה לוי: סדר גודל של בין עשרה ל-15 מקרים בשנה.
מיכל רוזין: כמה מהם עוברים למשטרה?
מיכל רוזין: בכמה את מטפלת?
מיכל רוזין: ספרי לנו איפה החלק שלך בדרך.
<רננה לוי: עוד משפט אחד.
<רננה לוי: דיברתי על חובת דיווח שמופיעה אצלנו בנוהל לשכות פרטיות שמחייבת את הלשכות.
מיכל רוזין: גורמים טיפוליים, יש עליהם חובת דיווח בחוק.
<רננה לוי: אני רוצה לומר עוד משפט.
<רננה לוי: בעצם אנחנו יותר מדי מחמירים כרגע.
<רננה לוי: לשכות שלא דיווחו לנו וידעו שיש אירוע, היום עוברים אצלנו שימוע.
מיכל רוזין: טוב מאוד.
<רננה לוי: זה ממד הרתעה מאוד משמעותי שנוצר בשנה האחרונה.
מיכל רוזין: תארי לי מה קורה כאשר מגיע אליך דיווח או אפילו התייעצות של עובד סוציאלי שאומר שהוא שמע כך וכך מהעובדת ומבקש שתגידי לו האם יש כאן הטרדה או אין הטרדה ואיך הוא מתמודד עם זה.
מיכל רוזין: האם מגיעות אליך פניות כאלה ואיך את מתמודדת?
<רננה לוי: בוודאי.
<רננה לוי: מגיעים כל יום.
מיכל רוזין: כל יום?
מיכל רוזין: אז יש לך רק 10-15?
<רננה לוי: מגיעים אירועים חריגים מגוונים ולאו דווקא הטרדות מיניות.
<רננה לוי: מגיעים אירועים על לא קיבלתי שכר.
<רננה לוי: אירועים מגוונים ולא אכנס כרגע לכולם.
<רננה לוי: עובדת סוציאלית יכולה להתקשר אלי.
<רננה לוי: בדרך כלל הטלפון שלי נגיש וזמין לכל עובדת סוציאלית.
מיכל רוזין: תארי לנו מקרה שפונים אליך.
<רננה לוי: מתקשרת העובדת הסוציאלית.
<רננה לוי: היא חוזרת בחזרה, בהנחיה שלי, לאותו בית כדי לבדוק לעומק את אותן שאלות שיש לגביהן ספק.
<רננה לוי: ניתנת אפשרות, במידה ויש חשש אפילו, העובדת הזרה יוצאת מהבית באותה נקודת זמן שהעובדת נפגשה אתה ונכנסת ללשכה.
מיכל רוזין: מה זה אומר אם יש אפשרות?
מיכל רוזין: את משאירה את הקשיש או את הנכה לבד בלי עובדת?
<רננה לוי: אנחנו מערבים את פקידת הסעד או את לשכת הרווחה כדי שמישהו מהם ייתן מענה מיידיד או את בן המשפחה כדי שייתנו מענה לקשיש.
שמעון אוחיון: מה זה פקידת הסעד?
<רננה לוי: פקידת הסעד בלשכת הרווחה.
מיכל רוזין: מה היא עושה?
<רננה לוי: פקידת הסעד מערבת את בן המשפחה.
<רננה לוי: בואו נעשה את זה יותר נכון.
<רננה לוי: היה ומגיעה עובדת סוציאלית, או שהיא קיבלה קריאה מעובדת זרה לגבי בית מסוים שיש משהו חריג ---
מיכל רוזין: האם מגיעות אליך כאלה שמזהות משהו?
<רננה לוי: ברור.
<רננה לוי: עובדת סוציאלית מקבלת הנחיה ברורה ללכת למעסיק הספציפי הזה.
<רננה לוי: ברגע שהיא נכנסת למעסיק הספציפי, היא לא נשארת שם לבד.
<רננה לוי: מוזמנת עובדת סוציאלית של הרווחה לאותו בית באותה נקודת זמן.
<רננה לוי: העובדת הסוציאלית של הלשכות לא עוזבת את הבית עד שהתהליך זה לא מבורר ומטופל.
<רננה לוי: נעשית אבחנה במקום מה קורה, האם העובדת אמנם נמצאת במצב של מצוקה, של חשש, האם יש איזשהו אירוע משמעותי שקורה באותה נקודת זמן.
<רננה לוי: העובדת הזרה מוצאת מהבית.
<רננה לוי: לשכת הרווחה נכנסת לטיפול במעסיק, בן המשפחה או כל גורם אחר שקשור לקשיש המסוים נכנס לתהליך המסוים.
מיכל רוזין: מה את עושה?
מיכל רוזין: הגיע אליך דיווח, אחרי שאת מטפלת נקודתית, מוציאה את העובדת ומכניסה את הרווחה לעניין, איך המשך הטיפול?
<רננה לוי: לעובדת הזרה ניתנת בחירה.
<רננה לוי: היא יכולה לעבור למעסיק חדש.
<רננה לוי: במידה שיש מצוקה משמעותית אנחנו מערבים גורמים כדי לטפל בעובדת הזרה.
<רננה לוי: השלכה מחויבת לתת לה מגורים בפרק הזמן הזה כדי שאם אמנם היא נמצאת במצוקה, היא תקבל מערכת תומכת מהלשכה.
<רננה לוי: למערכת שלנו נמסרת הודעה למינהל אכיפה אצלנו כדי שייכנסו לבית לבדוק מה קורה.
<רננה לוי: אם אמנם מדובר באיזושהי עבירה, מתחיל תהליך של חקירה.
מיכל רוזין: מה קורה עם אותו מעסיק סיעודי?
מיכל רוזין: מה לגביו?
<רננה לוי: אמרתי.
מיכל רוזין: נכנסת הרווחה.
מיכל רוזין: ולאחר מכן מה קורה?
<רננה לוי: אם צריך, יש לנו אגף שמחליט האם להתלות רישיון, האם לשנות ולתת בתקופת הביניים הגבלה שייכנס רק מטפל גבר עד לבירור העניין.
מיכל רוזין: מה את עושה כאשר המטריד הוא לא הסיעודי אלא מדובר באישה סיעודית ומי שמטריד הוא הבן או הבעל?
מיכל רוזין: אי אפשר להביע לה מטפל גבר.
<רננה לוי: אנחנו מעבירים את הפניות למינהל אכיפה ומינהל אכיפה מחליט לפתוח בחקירה.
מיכל רוזין: מה הנוהל?
מיכל רוזין: כאשר המטריד או בן המשפחה שחי בבית, בין אם זה בן בכור, בין אם זה נכד ובין אם זה הבעל של אותה אישה סיעודית, מה קורה?
מיכל רוזין: הוצאתם את האישה, היא הוטרדה, אתם לא יכולים לאיים עליה שתוציאו את בעלה מהבית, אנחנו לא גורמים לגירושין.
<רננה לוי: ממש לא.
<רננה לוי: אבל יש לנו אפשרות לתת מטפל גבר בשלב הראשוני.
מיכל רוזין: אבל זאת אישה.
מיכל רוזין: המטופלת הסיעודית היא אישה.
מיכל רוזין: מה את עושה אז?
<רננה לוי: עדיין יש אפשרות להגביל לגבר.
<קריאה: אישה מקבלת טיפול מעובד זר ולא מעובדת?
<רננה לוי: בואו נעשה סדר.
<רננה לוי: יש לנו תהליך בתוך המערכת.
<רננה לוי: אני אחראית על תחום של עובדים סוציאליים.
מיכל רוזין: מה קורה אחרי.
מיכל רוזין: אני באמת שואלת.
מיכל רוזין: אמרנו, זה נושא מורכב, לא פשוט ולאף אחד מאתנו אין תשובה בשלוף.
מיכל רוזין: אתם מתמודדים עם זה כבר כמה שנים.
מיכל רוזין: מה קורה כאשר פעמים רבות המטריד הוא לא המטופל עצמו אלא הסביבה התומכת המיידית של המטופל?
מיכל רוזין: מה קורה כאשר הבן, הנכד או הבעל מטרידים?
מיכל רוזין: הם חלק מהבית.
מיכל רוזין: מה נעשה עם אותה קשישה דמנטית או נכה שעכשיו תאמרי לה שיבוא גבר לטפל בה?
<רננה לוי: אני יכולה לומר לך שאף על פי שזה לא המנדט שלי לקבוע מה קורה עם ההיתר המסוים, וזה מנדט של מישהו אחר אצלנו, עדיין אנחנו עושים כמה פעולות בתוך התהליך.
<רננה לוי: מערבים את בן המשפחה, מיידעים את המשפחה שיש בעיה מאוד משמעותית ואקוטית ולכן קשה מאוד להכניס גורם טיפולי לתוך המשפחה המסוימת.
<רננה לוי: הרבה פעמים עובדת סוציאלית מונחית להגיש תלונה למשטרה.
<רננה לוי: כשיש מטריד בתוך הבית ויש ספק לגביו, העובדת הסוציאלית מונחית לפנות למשטרה.
<רננה לוי: והיה ואותה עובדת סוציאלית לא פונה למשטרה, היא פונה לפקידת הסעד.
<רננה לוי: הנושא לא נשאר באוויר, בוואקום.
<רננה לוי: שיקול הדעת ניתן לנו ואנחנו מפעילות.
מיכל רוזין: שאלתי מה את עושה.
מיכל רוזין: נתתי לך מקרה.
מיכל רוזין: מהו שיקול הדעת במקרה הזה?
<רננה לוי: לא מכניסים מטפלת לבית שיש בו ספק פגיעה.
מיכל רוזין: מה עושים עם אותה קשישה סיעודית?
<רננה לוי: מפעילים את לשכות הרווחה.
<רננה לוי: זה גם המנדט שלהן.
<רננה לוי: לשכת רווחה מחויבת עבור אותה אוכלוסייה.
מיכל רוזין: כלומר, מונעים ממנה לקבל כרגע מטפלת אחרת.
מיכל רוזין: מטפל או מטפלת אחרת.
מיכל רוזין: אני שואלת האם נמנע ממנה עכשיו ההיתר להעסיק עובד זר?
<רננה לוי: זה לא המנדט שלי ואני לא יכולה לומר לך האם נעשה או לא נעשה.
<רננה לוי: זה לא המנדט שלי וזה לא באחריות שלי.
<רננה לוי: אני יכולה לומר לך טנטטיבית אנחנו פועלים בכל מיני מישורים כדי למנוע את המניעה הטכנית לאותה נקודת זמן שאותה עובדת תינזק או תינזק עובדת אחרת נוספת.
<רננה לוי: לומר לך האם אקט מינהלי נערך, אני לא יכולה.
מיכל רוזין: אתה יכול לומר לי?
<נאיף הינו: אני אחראי על תחום החקירות ברשות.
<נאיף הינו: הנושא מאוד מורכב.
<נאיף הינו: אנחנו מבצעים את כל המכלול.
<נאיף הינו: אם יש עבירה פלילית, אנחנו מעבירים אותה למשטרה וברגע שנפתחת חקירה פלילית, המקרה מועבר למנהל אגף היתרים שאמור לבחון את זה יחד עם הייעוץ המשפטי, להגביל או לבטל או להתלות את ההיתר.
<נאיף הינו: לבוא לקשיש ולומר שלוקחים לו את העובד ואין לו עובד זר, אנחנו בבעיה עוד יותר גדולה.
<נאיף הינו: לומר למישהו שמחליפים את המטפלת במטפל, יש מחלקה בה יושב משה נקש והייעוץ המשפטי שבוחנת את הסוגיה לעומק, האם כן לקחת או לא לקחת, כן להגביל או לא להגביל, ומה השימוע.
<נאיף הינו: יש כאן רגישות מסוימת של מקרה אחד לאלף שאנחנו צריכים להחליט החלטה קשה.
<נאיף הינו: הרי ברור שזאת החלטה קשה לכאן ולכאן, האם לבטל את ההיתר, האם להגביל אותו, האם להחליף אישה בגבר.
<נאיף הינו: אני לא שם להחליט.
<נאיף הינו: אני אחראי על הפיקוח לאסף את כל מרב הראיות.
<נאיף הינו: בנוסף למה שרננה אמרה, יחידת הפיקוח, בעקבות כל ההסכמים שמגיעים אלינו בנושא החקלאות, אנחנו גם מתכוונים להחיל את זה על תחום הסיעוד.
<נאיף הינו: כל עובד כזה שמגיע, הוא מקבל בשדה התעופה את כל ההסברים ואת כל העלונים הקיימים.
<נאיף הינו: אתן לכם דוגמה.
<נאיף הינו: בהפעלת הקו החם בתחום החקלאות, במשך שנה וחצי יש לנו אלפיים תלונות בתחומים שונים שהגיעו לרשות האוכלוסין וההגירה והן בכל התחומים, גם גבר, גם אישה וגם אישה שלנה ומתגוררת עם גברים.
מיכל רוזין: יש לכם תלונות כאלה?
מיכל רוזין: מה נעשה בעניין?
<נאיף הינו: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משטרת ישראל, עם הקו החם ואנחנו מנסים להוציא ולהעביר את האישה.
<נאיף הינו: יש כאן שיקול דעת, האם להביא רק נשים או רק גברים, כי הרי נשים רוצות להגיע ולעבוד, אז נאמר להם לא?
<נאיף הינו: בעצם הבאת הנשים יש בעיה, האם מעסיק יקבל רק נשים, האם הוא יקבל רק גברים?
<נאיף הינו: אני בעד מה שהצעת, שינוי התקנות ולהעמיד מגורים הולמים לנשים.
מיכל רוזין: אישה אחת עם שלושים גברים, זה בעייתי.
<נאיף הינו: אנחנו כרשות אוכלוסין בוחנים, בודקים ומנחים את המעסיק שייתן לה מגורים נפרדים.
<נאיף הינו: אז היא תהיה בהסגר?
<נאיף הינו: היא נכנסת ונועלת את הדלת?
<נאיף הינו: איך עושים את זה?
<נאיף הינו: תכל'ס, איך אני מגיע לשם?
<נאיף הינו: ההצעה שהוצעה היא מעולה, להתקין תקנות נוספות למגורים הולמים.
<נאיף הינו: דרך אגב, המגורים נאכפים על ידי יותר ממשרד אחד כאשר בנוסף לרשות האוכלוסין גם משרד הכלכלה בוחן את הסוגיה הזאת של המגורים ההולמים.
<נאיף הינו: אנחנו בשיתוף פעולה עם הקו החם ומנסים איכשהו להתמודד עם התופעה.
<נאיף הינו: התופעה מאוד כואבת.
<נאיף הינו: אנחנו לא מקבלים ישירות את כל הפניות אלא בדרך כלל הן מגיעות מהקו החם.
<רננה לוי: אני רוצה להשיב על השאלה.
<רננה לוי: בטווח הקצר, בנקודת הזמן של האירוע, אנחנו מטפלים מידית ומערבים את כל הגורמים הרלוונטיים.
<רננה לוי: לגבי התהליך, כמו שנאיף אמר, יש בעצם מנגנון מתמשך והוא טיפול של הלשכה המשפטית יחד עם אגף ההיתרים.
<רננה לוי: האם הותלו רישיונות?
<רננה לוי: אני יכולה לומר לך לפחות משיחת הטלפון עם נקש שבהחלט הוא עשה את זה.
<רננה לוי: היו אירועים בהם הותלו רישיונות או שהוגבלו להכנסת עובד זר גבר לבתים מסוימים בשיקול הדעת שהתרחש באותה נקודת זמן, בין אם זאת אישה ובין אם זה גבר.
<נאיף הינו: אני רוצה להוסיף עוד נקודה שעלתה.
<נאיף הינו: אין כבילה בין עובד למעסיק.
<נאיף הינו: עובד יכול לקום ברגע שהוא מרגיש מאוים וללכת.
<נועה שאואר: כל העניין הזה שאין כבילה לא קיים יותר.
<נועה שאואר: יש כבילה.
<נועה שאואר: היום עובד בסיעוד ובחקלאות תלוי באופן אינהרנטי במעסיק שלו.
<נועה שאואר: אגב, גם הפוך.
<נועה שאואר: אם המעסיק רוצה לפטר עובד, גם יש לו תהליך.
<נאיף הינו: זה ממש לא נכון.
<נאיף הינו: העובד יכול לקום וללכת.
<נאיף הינו: עובד רשאי לקום ולהתפטר.
<נועה שאואר: ברגע שאין לו מעסיק, אין לו אשרה.
<נאיף הינו: יש לו תשעים ימים.
<נאיף הינו: יש לו תקופה.
מיכל רוזין: מעדכנת אותי נטע ואומרת שסדרי הגודל של שימועים ושלילת היתרים ב-2009 ו-2010 בסיעוד היו תשעה שימועים, ארבעה היתרים נשללו וחמישה כבילת היתר, כלומר, רק גבר.
<רננה לוי: זה היה בסיעוד ולא היה בקשר להטרדות מיניות.
<רננה לוי: היה שם מקרה אחד של סחר בבני אדם, מקרה אחד של אחזקה בתנאי עבדות.
<נטע משה: אני מציגה כאן נתונים שהוצגו בוועדה ונחתמו על ידי החוקר דוקטור גלעד נתן .
<נטע משה: אלה נתונים שהועברו מרשות האוכלוסין והם עוסקים בתלונות על הטרדות מיניות.
<נטע משה: זה המידע שהוצג.
<נטע משה: אם מעבר לזה היו דברים אחרים, אני לא מתייחסת אליהם.
מיכל רוזין: בכל מקרה, אלה מספרים מועטים ואנחנו נרצה לקבל נתונים מ-2011 כי אין ספק שנעשה שינוי, כמו שאמרתי.
מיכל רוזין: רננה, תרשמו לפניכם שאנחנו מבקשים לקבל את הנתונים מרשות ההגירה.
מיכל רוזין: יושבת כאן בשקט איירין שהגיעה אלינו מהפיליפינים.
מיכל רוזין: היא עובדת כאן כבר חמש שנים ואתמול היא הגישה תלונה במשטרה.
מיכל רוזין: היא ראתה את הפרסום של הוועדה וביקשה לבוא ולדבר.
מיכל רוזין: אני משתדלת מאוד שלא נדבר רק על הנושאים אלא גם נשמע את נשוא הדיון.
<מיכל אלמוג: אירוע קטן, שאם תרשי לי להתייחס אליו בהמשך, מתוכו יצופו הרבה שאלות שצריכות לעלות.
<יוסי קנר: יש כאן חקירה תלויה.
<יוסי קנר: אני מבקש לשים לב.
מיכל רוזין: יש כאן חקירה תלויה.
מיכל רוזין: אנחנו לא חורצים דין.
מיכל רוזין: אנחנו לא בית משפט.
מיכל רוזין: אנחנו בסך הכול רוצים לשמוע את הסיפור שלך בקצרה, מה שאת יכולה בלי לחשוף פרטים שעומדים ותלויים בחקירה.
מיכל רוזין: רק את החוויה האישית שלך.
<איירין: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) הגעתי לכאן מהפיליפינים בשנת 2007, ואני רוצה לספר לכם על מה שקרה לי אצל המעסיק האחרון שלי.
מיכל רוזין: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) כמה זמן את מועסקת על ידו?
<איירין: שלוש שנים בסוף החודש הנוכחי.
<איירין: לפניו היה לי מעסיק אחר, אבל כאשר המטפל של המעסיק הנוכחי עזב, הוא התקשר אלי וביקש שאהיה המטפלת שלו, כי הוא כבר הכיר אותי.
<איירין: אמרתי לו שאחשוב על זה כי אני מועסקת אצל מישהו אחר, אבל, הוא המשיך להתקשר ולבקש שאעבור להיות המטפלת שלו ובסוף עזבתי את המעסיק הקודם כדי להיות המטפלת שלו.
<איירין: במהלך החודש הראשון, עשיתי את כל מה שאני אמורה לעשות כמטפלת והכל היה בסדר בינינו.
<איירין: לאחר כחודש, הוא החל לבקש ממני לעשות דברים שלא כלולים בעבודה שלי כמטפלת.
<איירין: הוא ביקש ממני לשבת לצידו בלילה במיטה ולראות איתו סרטים שאינם ראויים שנצפה בהם ביחד, מה שגרם לו להתחיל לגעת בי.
<איירין: <מיכל אלמוג:> סליחה, זה לא עובד כך.
מיכל רוזין: אני מנהלת כאן את הדיון.
מיכל רוזין: הוגשה תלונה.
<עידית לבוביץ': (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) איירין, אבקש אם אפשר שתספרי לנו רק את הדברים הקשורים לדיון שלנו היום.
<עידית לבוביץ': ספרי לנו, מה קרה אחרי שסיפרת על המקרה לעובד הסוציאלי של חברת ההעסקה שלך?
מיכל רוזין: בלי פרטים.
<יוסי קנר: אי אפשר להיכנס לפרטי חקירה.
<יוסי קנר: יש תלונה במשטרה.
מיכל רוזין: אנחנו לא רוצים לדעת את הפרטים.
<מיכל אלמוג: היה צריך להביא משהו שנגמר ולא משהו שהוא טרי.
<מיכל אלמוג: יש לי שפע של דוגמאות שיכולנו להביא לכאן.
מיכל רוזין: אמרי לנו רק, האם סיפרת על המקרה לעובד הסוציאלי שביקר אצלך, או שהגשת תלונה במשטרה מבלי ליידע את העובד הסוציאלי?
<איירין: סיפרתי את זה לחברת ההעסקה, לפני כמה חודשים.
<קריאה: מי היתה חברת ההעסקה?
מיכל רוזין: אל תאמרי שמות ופרטים, רק ספרי לנו מה אמרת כשהתקשרת לחברת ההעסקה, לגבי המקרה.
<איירין: סיפרתי את המקרה לחברת ההעסקה, שהגיעו למקום העבודה שבוע לאחר מכן, כדי לברר את הנושא עם המעסיק שלי.
<איירין: הם אמרו לו שזה לא בסדר, מה שהוא מבקש ומה שהוא עושה זה הרבה מעבר למה שאני אמורה לעשות כמטפלת.
<איירין: בגלל שאיימתי לעזוב את מקום העבודה, הם ביקשו שנדבר על הנושא כי המעסיק התעקש ואמר להם שהוא לא רוצה שאעזוב אותו.
<איירין: הם אמרו לי, אם הדברים יסתדרו בין שניכם תמשיכי לעבוד אצלו.
<איירין: אבל, אני בכל זאת החלטתי לעזוב.
מיכל רוזין: זו נקודה טובה.
מיכל רוזין: לדעתי, אלה הדברים שרצינו לשמוע כעדות.
<מיכל אלמוג: אמרתי קודם שבית הדין מעביר אלינו אירועים.
<מיכל אלמוג: מעבירים לי פרוטוקול של בית הדין, בחורה שעוברת שימוע לקראת הרחקה, והיא מספרת סיפור קשה מאוד.
<מיכל אלמוג: היא אומרת שהיא טיפלה בקשישה באזור הצפון, הבן של הקשישה אנס אותה מספר פעמים, ובשלב מסוים כשהיא כבר לא יכלה – בפרוטוקול היא גם מפרטת שיש כתמי דם, זרע ואיפה אפשר למצוא אותם וכולי – היא אמרה לו שהוא יפסיק והוא אמר לה שהיא לא חוקית ואם היא לא תמשיך, היא יקרא להגירה.
<מיכל אלמוג: כך היה באמת.
<מיכל אלמוג: הוא קרא לפקחים והפקחים עצרו אותה והביאו אותה לגבעון.
<מיכל אלמוג: שם בשימוע היא גלגלה את הסיפור.
<מיכל אלמוג: הפרוטוקול היה מאוד מפורט וחריג בפרטים שהיו בו.
<מיכל אלמוג: התערבנו מיד, מאחר וזה היה בטריטוריה של ימ"ר חוף, התקשרתי אליהם והגיעו מיד והוציאו אותה ממתקן הכליאה והעבירו אותה ישר למקלט לקורבנות סחר.