GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק הרצוג: יש המון תהליכים.
יואב בן דב: המו תהליכים, רבותיי, התהליכים האלה הורגים אנשים.
ניצן הורוביץ: כי זה בדיוק למשל, נתנו כאן דוגמה שיש לכאורה איסור העסקה של אותם אנשים, אבל לא אוכפים את האיסור.
ניצן הורוביץ: כך שכל ההעסקה היא בצורה - - -
יואב בן דב: אז מה שקורה זה שכל החבר'ה האלה יושבים בשפירא וכולם באים לקחת משפירא עובדים ועכשיו לאלה שלא מצליחים למצוא עבודה במקום שאסור להם לעבוד, אין להם מה לעשות, מסתובבים כל היום בשטח ...
יואב בן דב: מה לגנוב, מה לעשות, מה לסחוב.
יואב בן דב: עכשיו, הם לא אנשים רעים.
יואב בן דב: ורובם המוחלט רוצה לעבוד.
ניצן הורוביץ: אני רק יכול לסכם שאם הייתי שר הפנים אני אולי הייתי נוהג אחרת.
יצחק הרצוג: טוב, בוא נסכם את הדיון.
ניצן הורוביץ: טוב, חברים, אני מסכם את הדיון.
ניצן הורוביץ: קודם כל זה לא דיון ראשון וגם לא דיון אחרון בעניין הזה.
ניצן הורוביץ: אני רוצה ואני כבר אמרתי את זה כשנכנסתי פה לועדה הזאת, להשתמש בועדה הזאת כסוג של שולחן עגול כדי להפגיש אנשים שבדרך כלל לא נפגשים, כדי לעשות את זה גם לא באווירה של צעקות והתלהמות שהיא, אני חושב שכולכם תסכימו איתי, לא פותרת שום דבר ורק מחריפה את העניין.
ניצן הורוביץ: אני שמח שעלו כאן כל מיני הצעות מכל מיני תחומים.
ניצן הורוביץ: אנחנו נמשיך בעניין הזה בשבועות הקרובים.
ניצן הורוביץ: כאמור הדיון הבא זה נושא אחר של תאונות בענף הבניה.
ניצן הורוביץ: זה דיון מעקב שאנחנו נקיים אותו בשבוע הבא על תאונות בענף הבניה.
ניצן הורוביץ: זה הענף עם השיעור הגבוה ביותר של תאונות עבודה.
ניצן הורוביץ: שבוע לאחר מכן יהיה כאן שגריר אריתריאה ואיתו נדון באופן ספציפי במצב באריתריאה ובטענות השונות שעולות ביחס למדיניות שלו ולגישה פה וביחס לקשרים עם אריתריאה וכו'.
ניצן הורוביץ: אז אני מזמין את כולכם.
ניצן הורוביץ: תודה למי שבא ואנחנו נפרסם את הדברים.
ניצן הורוביץ: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
ניצן הורוביץ: זו ישיבה שכינסנו אותה בהתראה קצרה, ולמרות זאת גלעד נתן הכין כאן מסמך חשוב, שאנחנו גם נוציא אותו לציבור, לארגונים ולתקשורת.
ניצן הורוביץ: המסמך הזה סוקר את פעילות הממשלה ומעסיקים לעידוד תעסוקת ישראליים במקצועות שהם עתירי עובדים זרים.
ניצן הורוביץ: המטרה בעידוד התעסוקה של עובדים ישראליים היא להחליף את העובדים הזרים המועסקים בישראל בעובדים ישראליים – כמובן, בהדרגה ובצורה שקולה.
ניצן הורוביץ: יש שלושה אמצעים עיקריים: צמצום מכסות של עובדים זרים, אכיפת זכויות של עובדים זרים וייקור העסקתם ומתן הכשרה מקצועית ותמיכה לעובדים ישראליים באמצעות הטבות לעובדים ולמעסיקים הישראליים.
ניצן הורוביץ: אני מאוד תומך במתווה הזה.
ניצן הורוביץ: לגבי הבניין, בשנים האחרונות היו אמורות מכסות העובדים הזרים בבניין – אגב, גם בתעשייה, במסעדות – להתבטל, אבל ביטול המכסה בכל אחד מהענפים נדחה כמה וכמה פעמים, וגם נדחה המתווה הפוחת בחקלאות, אבל זה לא להיום.
ניצן הורוביץ: בענף הבניין – כמה נתונים מעניינים, שאני חושב שהם חשובים: בתחילת 2010, כלומר לפני שנה וחצי, עבדו בענף הבניין 144 אלף עובדים ישראליים; עובדים פלסטינים – 15 אלף – היתה מכסה, והיא נוצלה במלואה.
ניצן הורוביץ: עובדים זרים – מכסה – 8,000.
ניצן הורוביץ: באותה שנה, 2010, גדל במספר ניכר העובדים הישראליים, וקרוב ל-14 אלף ישראליים נוספו לעבודה בבניין.
ניצן הורוביץ: המכסה של הפלסטינים גדלה ב-2,500, ומספר העובדים הזרים ירד ב-1,000.
ניצן הורוביץ: ב-2011 נמשכה מגמת הכניסה של עובדים ישראליים לענף הבניין, אבל קצב הכניסה ירד - נכנסו 6,000 עובדים ישראליים – זה, אני מזכיר, בהשוואה לשנה שקודם - 14 אלף נכנסו, וב-2011 רק 6,000 נכנסו.
ניצן הורוביץ: במהלך השנה במקביל חלה עלייה במספר העובדים הפלסטינים בענף, נכנסו 2,000 חוקיים, 2,400 לא חוקיים.
ניצן הורוביץ: אלה הנתונים נכון לעכשיו.
ניצן הורוביץ: המשמעות היא שדחיית ההפחתה במכסה של העובדים הזרים – לדחייה הזאת יש השפעה על תעסוקת ישראליים.
ניצן הורוביץ: ראינו שבשנים שבהן לא היתה ירידה של ממש במכסה, נעצר הגידול במספר הישראליים.
ניצן הורוביץ: כאשר יש ירידה במכסה, במקביל אנחנו רואים גידול בעובדים הישראליים, וזה דבר שצריך לציין אותו.
ניצן הורוביץ: בענף הבניין יש כיום חוסר בעובדים במקצועות שלד, מפעילי ציוד מכני הנדסי, מנופים, עגורנים ומהנדסים והנדסאים.
ניצן הורוביץ: גם מסתמן מחסור במנהלי עבודה.
ניצן הורוביץ: לכן במקביל לצמצום של המכסה של הזרים, הממשלה העניקה כל מיני הטבות למעסיקים ולעובדים ישראליים בענף.
ניצן הורוביץ: למרות העלייה הניכרת במספר העובדים הישראליים בענף הבניין בכלל ובמקצועות הרטובים בפרט, לטענת התאחדות הקבלנים – ואת זה אני מצטט מהמסמך – אני מציע לכם לקרוא; אני לוקח נקודות, כי זה חשוב - הרבה זמן כבר אין מספיק עובדים ישראליים שמתאימים לעבודה במקצועות הרטובים, וכאמור, גם מסתמן מחסור גובר - מהנדסי בניין, הנדסאי בניין, מפעילי צמ"ה וכו'.
ניצן הורוביץ: לנושא של היום, בהסכם שנחתם בין הממשלה להתאחדות הקבלנים נקבע מסלול להכשרה פנים מפעלית בענף הבניין לעובדים במקצועות הרטובים.
ניצן הורוביץ: ההסכם תוקצב ב-36 מיליון שקל לכל אחת מהשנים 2011, 2012.
ניצן הורוביץ: עד כה לא יושם ההסכם.
ניצן הורוביץ: במקביל בשנים האחרונות הופעל מיזם משותף לממשלה, להתאחדות הקבלנים ולהסתדרות עובדי הבניין והעץ באמצעות קרן החופשה.
ניצן הורוביץ: זה המיזם שלנו היום, בונים ישראליים.
ניצן הורוביץ: במסגרת המיזם הוכשרו עובדים ישראליים לעבודה במקצועות שלד במסגרות של משרד התמ"ת.
ניצן הורוביץ: ביקרנו, ראינו, נמצא פה גם מנהל האגף.
ניצן הורוביץ: עד פברואר 2011 הוכשרו 311 עובדים ב-14 קורסים שנפתחו במסגרת המיזם המשותף בשנים 2011-2010.
ניצן הורוביץ: במרס 2012 הסתיים קורס נוסף, ומאז לא מתקיימים קורסים.
ניצן הורוביץ: הנייר של הממ"מ מצטט פה את שמעון דבוש, שאומר שאין כרגע מימון להפעלת קורסים, ולכן, למרות הביקוש הרב, הם לא נפתחים בשלב זה.
ניצן הורוביץ: זאת השורה התחתונה.
ניצן הורוביץ: התוצאה היא שעד כה, יוני 2012, לא מתקיימת הכשרה של עובדים נוספים למרות הביקוש לעובדים מצד המעסיקים וההתעניינות בעבודה מצד מחפשי עבודה, חיילים משוחררים, חרדים ואחרים.
ניצן הורוביץ: לכן כינסנו את הישיבה, כדי לבדוק מדוע לא נפתחים קורסים נוספים, ומה עם התקציב שאמור להגיע ממשרד האוצר בעיקר, למיזם החשוב הזה.
ניצן הורוביץ: שלום, ראש האגף, בבקשה.
שלום בן משה: בחלק הזה של ההתייחסות אתייחס בקצרה.
שלום בן משה: נכון שהקורס שלדאי שעשינו הוא הצלחה יוצאת מן הכלל מכל בחינה שהיא.
שלום בן משה: במסגרת הקורס שלדאי, שבנינו אותו יחד עם התאחדות הקבלנים, נתנו מעטפת תמיכה טובה מאוד, וגם נתנו תוכנית אופק, שאדם שמתחיל יכול גם להתקדם.
שלום בן משה: וראה זה פלא – כמעט כ-60 אחוז מאלה שהתחילו, ממשיכים לעבוד בחברות הקבלניות בהצלחה גדולה – 67 אחוז.
שלום בן משה: הראשונים ביניהם, של המחזור הראשון, אמורים להתחיל בנובמבר הקרוב את קורס מנהלי עבודה, שדיברנו עליו, שהיה אחד התמריצים הגדולים.
ניצן הורוביץ: זה אלה שעשו את הקורס ב-2010.
שלום בן משה: ראשון ושני.
שלום בן משה: התוכנית היא, מבחינה מקצועית, מתקדמת מאוד.
שלום בן משה: אתה היית נוכח, וראית את רצינות האנשים.
שלום בן משה: המציאות עכשיו היא שהקורס האחרון שייפתח מיתרת הכסף שנותרה לפרויקט הזה, ייפתח ב-4 ביולי, ולמעשה נותר תקציב לעוד קורס אחד.
שלום בן משה: לדברי איציק מויאל, שהוא חבר בקרן המשותפת, בסוף השנה הזאת, אם לא יחול שינוי, המינהלת תפורק.
יעקב כץ: מי מממן את זה היום בפועל?
יעקב כץ: כי אנחנו שומעים שהאוצר לא נותן.
שלום בן משה: יש כסף בקרן.
שלום בן משה: התקציב שלי, השתתפתי בו לצורך ההכשרה, וגם הוא מסתיים.
שלום בן משה: לכן, אם לא יקרה שום דבר, המינהלת תפורק.
יעקב כץ: כשאנחנו מדברים על תקציב שלך, זה תקציב של האוצר, כי זה משרד התמ"ת.
שלום בן משה: כן, אבל קיבלתי תקציב מיוחד לזה, שגם הוא הסתיים.
יעקב כץ: מה המרכיב שלו בסך כל ההוצאה?
שלום בן משה: עבור החלק של ההכשרה – כ-8,000 שקל לאדם, שזה המרכיב- - -
יעקב כץ: החלק העיקרי.
יצחק גורביץ: 60 ומשהו אלף זה הכול – 8,000 שקל- - -
שלום בן משה: פירוק המינהלת כבר התחיל, יגיד את זה עוד מעט מי שאחראי לעניין הזה.
שלום בן משה: לכן, בנסיבות שנוצרו, לא נוכל להמשיך את הפרויקט הזה.
שלום בן משה: בד בבד, יש מה שאמרת, ההסכם שנעשה בין ההסכם לבין התאחדות הקבלנים , שחשוב לדבר על זה.
ניצן הורוביץ: מה שאתה אומר אלה דברים חמורים, שלום.
ניצן הורוביץ: הרי בשנה הזאת המיזם היה אמור להתרחב - במקום הכשרה של עשרות, מאות בודדות, היו אמורים להיות מוכשרים מאות עובדים.
שלום בן משה: עד אלף.
ניצן הורוביץ: מכללות קיבלו מכרז של התמ"ת, אתם נתתם.
ניצן הורוביץ: עד עכשיו ההכשרות היו בירושלים, באר שבע, היו אמורות להצטרף הכשרות בנתניה, אשדוד, ובמקום שיתרחב, זה הולך להיגמר.
שלום בן משה: מבחינתנו, אנחנו עשינו מהלך בשנה האחרונה, והוצאנו מכרז פעמיים, כי לא היתה מספיק היענות, לצערנו הרב, לגורמים שצריכים לעשות את ההכשרה.
שלום בן משה: הוצאנו מכרז פעמיים, זכו גורמים נוספים.
שלום בן משה: מבחינתנו, אנחנו יכולים לעמוד בסדר גודל של כ-1,000 מוכשרים בשנה יחד עם המרכזים שלנו, שאני מקווה שייפתחו בזמן הקרוב בגלל בעיית שעות אפקטיביות, אבל הגופים האחרים שהשתתפו במכרז, מבחינתנו, הם יכולים לפתוח ולעמוד בדרישות - גם בדרום, גם במרכז הארץ בשניים-שלושה מקומות, גם בצפון.
שלום בן משה: בנסיבות שנוצרו, זה חלק ב' של העניין, שאני מבקש שיתייחסו אליו – זה העניין שיש הסכם אחר שנחתם עם האוצר, עם התאחדות הקבלנים, ונציג האוצר ודאי יגיד איפה עומד ההסכם הזה.
ניצן הורוביץ: כצל'ה, בבקשה.
יעקב כץ: תודה לך, היושב-ראש, וכל החבורה האהובה כל כך.
יעקב כץ: הרבה זמן לא התראינו, ואנחנו מאוד מתגעגעים אליכם.
יעקב כץ: תודה לך על כינוס הישיבה.
יעקב כץ: אני חושב שזה דבר חשוב מאוד.
יעקב כץ: אתה דבקת בעמדתי או אני בעמדתך, אבל שנינו התרענו שלמרות השטיקים והתרגילים של ממשלת ישראל, המחירים ימשיכו לעלות.
יעקב כץ: אמרנו את זה מספר פעמים.
יעקב כץ: אני באתי אז עם הצעות של בנייה תקציבית.
יעקב כץ: אני בניתי בנייה תקציבית כשהייתי העוזר של אריק שרון בשנים 90'-92', בנינו אז 120 אלף יחידות דיור על-ידי ממשלת ישראל, וזה עשה את המהפכה.
שלום בן משה: רק בדימונה – 90 אלף יחידות, בדימונה והדרום.
יעקב כץ: אנחנו חילקנו את המדינה לשתיים – אריק שרון לקח מהקו הירוק מערבה, ואני לקחתי מהקו הירוק מזרחה.
יעקב כץ: בנינו בכל מקום 60, ואם אתם עושים ערב לרפואתו של אריק, אפשר להודות לו גם על כך.
יעקב כץ: אחת הסיבות שמחירי הדירות עולים, בין היתר, העובדה שאין מספיק פועלים, כי מדינת ישראל – אמרתי לשר אטיאס, כשהוא מנה את מספר התחלות הבנייה, אמרתי לו שאנשים גרים לא בהתחלות בנייה אלא בסיומי בנייה.
יעקב כץ: כדי שבניין יוכל להתחיל ולהסתיים, צריך לספק לו את כל הכלים לאורך כל הדרך, כדי שהבניין יסתיים.
יעקב כץ: אחד המרכיבים לסיבה שבנינים לא נגמרים בזמן, ולוקחים היום בין ארבע לחמש שנים, ואני מעיד על זה באופן אישי, כי אני בקי בנושא הזה, אני מתעסק בנושא של בנייה – פעם היו נגמרים בתים בשנתיים-שלושה שנים, והיום אתה לא מסיים בתים, מרגע שאתה מקבל את הקרקע, גם עוד לפני כן, בחמש-שש שנים, ואחת הסיבות - שאין לנו פועלים.
יעקב כץ: אדוני איש משרד האוצר, היית בהרבה מהישיבות.
יעקב כץ: אתם צפיתם, ולי היו פגישות אישיות רבות עם השר ועם הנגיד, ואמרתי: אתם לא רואים נכון, ומחירי הדירות ימשיכו להאמיר, וזה אחד המרכיבים, לטעמי.
יעקב כץ: רציתי לשאול שאלה, ברשותך, את מי שבקי - כמה עובדים סיניים עדיין יש בארץ?
יצחק גורביץ: 3,000.
יעקב כץ: זה הולך ופוחת.
יצחק גורביץ: 31 באוגוסט, אם לא תהיה הארכה, הם יוצאו.
יעקב כץ: הנושא של עבודה עברית – קראנו לזה עבודה ישראלית, כי יש ביניהם גם פועלים ערביים, שעובדים ברחבי הארץ ולומדים בקורסים, אם זה בדואים או ערבים מהגליל - היא דבר נחוץ מאוד.
יעקב כץ: אני רואה את הבוגרים בכל מיני מקומות, אני רואה אותם ביהודה ושומרון, שיש מקומות שמתעקשים דווקא על עבודה עברית.
יעקב כץ: רואים הרבה חבר'ה שעובדים בפיגומים, וזה תענוג לעיניים.
יעקב כץ: כל הבוגרים שלכם הולכים לעבוד שם.
יעקב כץ: חבל שלא ממשיכים בזה.
יעקב כץ: יש לך הרבה משימות, אבל אחת המשימות החשובות זה לחדש את זה.
ניצן הורוביץ: אם מדברים, סבא שלי היה מזכיר קרן פנסיה של ההסתדרות לפועלי בניין.
ניצן הורוביץ: אז היו עובדים עם הכרה, שהיו עובדים עשרות שנים, ישראליים, מתחילים, יוצאים לפנסיה ועובדים, כמו שצריך.
שלמה יפרח: אני רק בבוקר ישבתי עם איציק מויאל בקשר לעמדת ההסתדרות, ולפי כל החישובים, כדי להגדיל את כמות הלומדים בענף הבניין, החישובים הם כאלה שצריך 100 מיליון לשנה כדי שהפרויקט הזה יצליח.
שלמה יפרח: הרי עמדת הוועדה היתה להקטין את העובדים הזרים במדינת ישראל, ולהגיע לעבודה עברית.
שלמה יפרח: אז אי-אפשר, מצד אחד, לקבל החלטה כזאת, מבלי לממן בצד השני.
שלמה יפרח: דבר נוסף: הקרן לעידוד היא לא רק ללימודים.
שלמה יפרח: הם כדי למנוע נשירה של עובדי הבניין יצרו משהו שלא היה בעבר לעובדי הבניין.
שלמה יפרח: יש ימי כיף, יש השתלמויות, יש מלגות לעובדים, יש דרך לעודד אותם להישאר – דבר שלא היה.
שלמה יפרח: יש קורסי בטיחות.
שלמה יפרח: הפנסיה שלהם, שלא היתה פעם, הקרן שפשטה רגל, היום יש להם קרן משלהם, כדי לעודד אותם להחזיר את הגאווה של עובדי הבניין.
שלמה יפרח: פעם היתה בושה, להיות עובד בניין.
שלמה יפרח: לכן הדבר הזה צריך להיות איזה עמדה ברורה של הוועדה, להמליץ בפני האוצר לתקצב את המיזם הזה כדי לממן את ההחלטות שלכם.
שלמה יפרח: בסופו של דבר, מצד אחד, הקבלנים לא יכולים לקבל עובדים זרים, ומצד שני, אנחנו רוצים שלא תהיה אבטלה בארץ ישראל.
שלמה יפרח: זה גם טובת המדינה.
שלמה יפרח: אם לא, ביטוח לאומי משלם אבטלה.
שלמה יפרח: כל הדברים האלה בסופו של דבר מאזנים אחד את השני.
שלמה יפרח: לכן אנחנו מבקשים את התערבותך ואת התערבות חברי הוועדה, כדי שהמימון יגיע, כדי לא לפרק את המיזם החשוב והציוני בארץ ישראל.
ניצן הורוביץ: מר גורביץ, בבקשה.
יצחק גורביץ: ברמה הפרטנית, לגבי נושא ההכשרות, מעבר לעובדה שיש תועלת של אותו מיזם שמתקיים כרגע, אלה שמאושרים הם קדר פוטנציאלי למנהלי עבודה, שיש שם פער עצום של מנהלי עבודה, וזה משליך גם על הדיון שיש בשבוע הבא, של התאונות, מעבר לעובדה שיש אותה תועלת של אותו מיזם, צריך להבין שגם נוצר מוקד ידע בקרב אותה הנהלה שמנהלת את המיזם.
יצחק גורביץ: המוקד הזה הוא ממש מוקד ידע ייחודי.
יצחק גורביץ: גם אותו צריך לשמור.
יצחק גורביץ: אחרת זה שנות השכלה שהולכות לאיבוד.
יצחק גורביץ: ואין שום מערכת במדינת ישראל שיכולה לשחזר.
יצחק גורביץ: רק זה שווה את ההפעלה והשימור.
יצחק גורביץ: בנוסף, יש להבין – ברגע שהקרן או אותו מיזם יוצאים למכרזים מול מוסדות הכשרה, זה מתפעל מנגנונים ומערכות.
יצחק גורביץ: ברגע שזה לא מתקיים, זה הולך לאיבוד.
יצחק גורביץ: זה באמת חבל, כי אין בענף הבנייה מוקד ידע בנושא.
יצחק גורביץ: האוצר, למשל, מממן בטכניון את המכון לחקר הבנייה, אבל אלה סוגיות הנדסאיות.
יצחק גורביץ: הפן החשוב של כוח האדם וכו' לא מתקיים.
יצחק גורביץ: אגב, אפשר היה להרחיב אותו גם במחקרים שקשורים לאופן התקדמות העובד בענף וכו'.
יצחק גורביץ: חבל שזה לא מתקיים.
יצחק גורביץ: לכן התצהיר הזה הוא נדרש בעיקר כדי להזרים עוד כוח אדם טרי לאלה שיכולים להיות מנהלי עבודה.
יצחק גורביץ: גם פה יש עדיין בעיות רגולטוריות, שאותם חניכים שמשתלמים לא יכולים כרגע להיכנס לקורס של מנהלי עבודה, כי הדרישות ישנות מאוד, כמו טפסן 5.
יצחק גורביץ: בסופו של דבר, אם אתה לא רואה בראייה מההתחלה עד הסוף, אתה יכול להצליח, עד שאותו פועל מוכשר, שעבר את הקורס, מגיע לקורס מנהלי עבודה, ולא יכול להיות, אז הוא יגיד: אם כך, לא היה שווה לי.
יצחק גורביץ: זה נושא חשוב.
יצחק גורביץ: לגבי ההסכם שהיה עם האוצר, אני מבקש להדגיש – הוא נבנה על שני נדבכים: אחד, ההתעקשות של האוצר, שזה יהיה במסגרת פנים מפעלית, במסגרת מנגנון קיים, שזה נקרא מסלול תעסוקה, שזה מסלול שבו המעסיק מגייס את העובד, ואז הוא מכשיר אותו או לא.
יצחק גורביץ: זה לא מתאים לענף הבנייה – אמרנו את זה עשרות פעמים.
יצחק גורביץ: בענף הבנייה אתה חייב הכשרה אוניברסלית, אתה חייב בטיחות בעבודה, לפני שאתה מכניס אותו לתוך האתר וכו'.
יצחק גורביץ: אתר הבנייה הוא לא קו ייצור, שאתה אומר לו: תלחץ על הכפתור הזה, אלא זה הרבה יותר מורכב מזה.
יצחק גורביץ: ברגע שזה לא מתקדם, והיו לנו המון דיונים עם צחי – זה תקוע, וזה חבל, זה פוגע.
יצחק גורביץ: אני חייב להתייחס למה שאמר חבר הכנסת כצל'ה.
יצחק גורביץ: עובדים בענף הבנייה הם חלק מהכשר הרבה יותר רחב, שזה כל מה שקורה במצוקת הדיור וכו'.
יצחק גורביץ: אם הבעיה היא לטפל במצוקת הדיור, אז לא אותם 300 ומשהו עובדים - לקחת חלק מזה.
יצחק גורביץ: למה זה חשוב – כשאנחנו מתייחסים ופונים לרגולטור, לממשלה, אנחנו פונים בראייה של מצוקת הדיור.
יצחק גורביץ: אם פה הוזכרו התחלות בנייה – כולם צריכים לדעת נתונים של הלמ"ס: יש ירידה עצומה בהתחלות הבנייה, ויש גם ירידה בגמר הבנייה אפילו בתחילת שנה – הנתונים שמפרסם הלמ"ס.
יצחק גורביץ: אם הראייה היא של ענף הבנייה, הקורס הזה טוב, ההכשרה היא טובה, אבל זה לא פותר את הבעיה.
ניצן הורוביץ: זה לא פותר הרבה בעיות.
ניצן הורוביץ: אנחנו עכשיו בנושא ספציפי, ובזה אנחנו מדברים.
ניצן הורוביץ: שמעון, מוטי, אתם רוצים להתייחס לפני שנשמע את האוצר?
שמעון דבוש: שלום לכולם, אני מנהל המיזם.
שמעון דבוש: אני במיזם כבר שנה וחצי, ואני גם בתוך התהליך הזה, שהוא שלוש שנים וחצי, מרגיש שיש פה מעגלים שהם הרבה יותר רחבים מאשר הסיפור של עובד למקצוע מסוים וכדומה, שזה חשוב, ואתייחס לזה תכף.
שמעון דבוש: נוצרה פה מין מערכת אמון, נבנה אמון בין הקבלנים לבין העובדים הישראליים, והיה פה חוסר אמון משווע, מכל הכיוונים, שאין עובד ישראלי שיכול לעבוד עבודה פיזית או להתחרות בעובד זר.
שמעון דבוש: הישראליים לא רצו להתקרב לתחום, כי הקבלנים רמאים וכו'.
שמעון דבוש: במהלך השנים הללו יש פה מערכת, נוצר אמון כזה, שהקבלנים רוצים ישראליים.
שמעון דבוש: ניקח חברות כמו תדהר, שהיום בונה בניין רק עם צוות שלנו, חברים מהמיזם - זה ליד יבנה.
שמעון דבוש: מדהים.
שמעון דבוש: יש חברות אחרות גדולות שלוקחות.
שלום בן משה: חברה מדהימה.
יעקב כץ: אני מכיר עוד חברות כאלה.
שמעון דבוש: הקבלנים רוצים, הבינו שהעסק הזה עובד, והחבר'ה רציניים.
שמעון דבוש: כמובן, יש נשר טבעי בכל מיזם, אבל הלבה הולכת ומתפתחת ועובדת ורוצה.
שמעון דבוש: למשל, הקורס הזה שאני אמור לפתוח עם 24 חניכים, אחרי שניפינו את המיפוי הראשוני, לראיין – ראיינתי 80.
יעקב כץ: בוגרי צבא?
שמעון דבוש: רובם.
שמעון דבוש: אני צריך לדחות בצער רב אנשים.
שמעון דבוש: הוספנו מבחנים, כמו קורס טיס, וזה מקומם.
שמעון דבוש: המשבר, אם יקרה, זה לא משבר של הפסיקו את המיזם, אלא זה יהיה משבר אמון, שיהיה יותר גרוע מההתחלה - הממשלה וההתאחדות וההסתדרות וכל העולם, זה פשוט משבר.
שמעון דבוש: גם ענף הבניין ייפגע, כי המיצוב שלו, שהוא התקדם מאוד, הוא עלה בעקבות המיזם הזה, בעקבות זה שעובדים אומרים: אני מקבל 15-14 אלף שקל נטו, ויש לי עובדים כאלה, שאני רואה את תלוש השכר שלהם – לא פיקציה.
שמעון דבוש: עובדים קשה, ומגיעים לסכומים האלה.
שמעון דבוש: כמובן, זה העשירון העליון, אבל עובדה – אנשים שעובדים ומקבלים.
שמעון דבוש: כשזה יקרוס, לא ירצו להתקרב לכל התחומים האלה.
יעקב כץ: אסור שזה יקרה.
שמעון דבוש: אנחנו הולכים לדון עם משרד הביטחון, בעקבות השיתוף של מוטי, על נושא של עיר הבה"דים.
שמעון דבוש: הם רוצים דיון, לדבר אתי על עובדים ישראליים - בשבוע הבא יש לי דיון אתם, אבל זה על הנייר, כי בסוף אין אפילו שקל אחד לעניין.
יעקב כץ: פואד, שהיה מפקד בסיירת, כשהוא היה השר, היתה לי דלת פתוחה אליו.
יעקב כץ: זה השפיע על כל המשרד.
יעקב כץ: אני חושב שגם אם השאר שמחון רוצה למצוא דרך – השר שמחון היה צריך לבוא אלינו לוועדה, ולומר: אני לא נותן שהמיזם הזה ייסגר.
יעקב כץ: תמיד אצל השר הנושא באחריות.
יעקב כץ: אני לא מדבר על שר האוצר, שהוא לא מתעסק בשום דבר, ובכל הדברים הוא נכשל, אבל השר הנוגע בדבר – לפחות שהוא ייגע בדבר.
מוטי שגיא: כל הנושא הזה מקבל משנה תוקף בעקבות העתקת בסיסי צה"ל לנגב.
מוטי שגיא: אנחנו יושבים בכל מיני פורומים, מדברים על טיפול בחיילים בדואים.
מוטי שגיא: צריך לקשור את הדברים יחד.
מוטי שגיא: לכן עלינו להרחיב את הפרויקט.
מוטי שגיא: הדגש צריך להיות מושם יותר עכשיו לכיוון באר שבע והנגב, ומצד שני, להיכנס לעבודת מטה, להכשיר כמה שיותר ישראליים בעבודות תשתית, עבודות בניין, להעתקת בסיסי צה"ל.
שלום בן משה: יש כבר חברה ראשונה שזכתה במכרז, מנרב, להקמת עיר הבה"דים.
שלום בן משה: כבר עכשיו ברור לגמרי שהם רוצים עובדים זרים וגם ישראליים- - -
ניצן הורוביץ: צחי, אני חושב שיש פה תמימות דעים, שהמיזם הזה חייב להימשך, שמדובר בהצלחה, שיש לו משמעות יותר רחבה אפילו מכמה מאות עובדים שכבר סיימו אותו.
ניצן הורוביץ: יש פה מסר.
ניצן הורוביץ: ובמיוחד נוכח מה שקורה במדינה וכל סיפור הזרים וכו', אי-אפשר בנקודת הזמן הזו ובכלל, להפסיק את העניין.
ניצן הורוביץ: מה קורה עם סיפור הזה?
צחי דוד: כאשר מכסת העובדים הזרים עמדה לרדת מ-8,000 ל-5,000 במהלך השנה שעברה, התחילו דיונים בין הממשלה להתאחדות הקבלנים על מכסת העובדים הזרים – כמו שאתם יודעים, מקובע על 8,000 ותמשיך לרדת רק בעוד כמה שנים, הטענה המרכזית של הממשלה היתה: צריך להכניס עובדים ישראליים, ויש לכם מיזם, אז שיכניסו עובדים ישראליים לענף.
צחי דוד: אני שמח שהגישה לגביו השתנתה, אבל זה לא מה ששמענו מכל הצדדים הנוגעים בדבר לגבי הצלחת המיזם.
ניצן הורוביץ: למה אתה מתכוון?
ניצן הורוביץ: לא שמעתי דברים אחרים.
צחי דוד: אני לא אומר דברים רעים.
צחי דוד: בסופו של דבר, זה מנהלי עבודה.
צחי דוד: הם לא באמת מחליפי עובדים זרים, זה לא באמת לעבודות רטובות.
צחי דוד: זה מעט חבר'ה, איכותיים יחסית, הרבה מאוד יוצאי צבא, שמתקדמים מאוד מהר למנהלי עבודה, אבל ההיקפים בצורת המנגנון הזאת, שכוללת מעורבות של שלושה-ארבעה גורמים מרכזיים, מגבילה מאוד את המספרים שאפשר להכשיר, וזה לא חליף עובדים זרים.
צחי דוד: זה קורס מנהלי עבודה.
צחי דוד: יש בעיית מנהלי עבודה?
צחי דוד: אמרו פה, אני לא מתווכח עם זה בכלל.
צחי דוד: המשפט הראשון של איציק היה: אנחנו מתייחסים לזה כאל קורס מנהלי עבודה, והמשפט הזה חוזר בהרבה מקומות.
צחי דוד: זאת הגישה, וזה חוזר כמעט בכל דיון, שבסופו של דבר הקורס הזה הוא מספרים מועטים, וזה לא חליף עובדים זרים.
צחי דוד: החלטת הממשלה – זה כבר לא הסכם בין האוצר לקבלנים – מדברת על מספרים הרבה יותר גדולים; אלה שנתיים של תקצוב ועוד אופציה לשלוש שנים נוספות – חמש שנים, 1,000 איש כל שנה.
צחי דוד: 5,000 איש - זה מה שאמור לאפשר את ירידת מספר העובדים הזרים, ולהכניס עובדים ישראליים לענף הזה, מכל מגוון האוכלוסיות שיכולות להיות רלוונטיות לזה.
צחי דוד: הסיבה שזה לא מתקדם כרגע היא שזה תקוע משהו כמו ארבעה חודשים בלשכה המשפטית של משרד התמ"ת.
צחי דוד: הבנו שזה לקראת סיום.
צחי דוד: קיבלנו עוד לפני שנקבע הדיון הזה, מספר שאלות להתייחסות שלנו.
צחי דוד: הכדור כרגע במגרש שלנו, להשיב על כמה שאלות שקשורות לצו ההרחבה שאמור להיחתם בענף.
צחי דוד: אני מניח שנתקצב את זה ביולי-אוגוסט, במהלך החודשים האלה.
צחי דוד: מבחינתנו, אפשר לצאת לדרך בפרסומים של מרכז ההשקעות, זה כבר מופיע כמסלול עתידי, בפרסומים של המרכז, בפרסומים של המשרדים הקיימים – גם, מסלול תעסוקה לעובדי הבניין – מפרסמים את זה, הם יודעים על זה.
צחי דוד: כולי תקווה שזה ייצא בזמן הקרוב.
צחי דוד: ביחס להמשך פרויקט בונים ישראליים, ההשתתפות של האוצר – אני אומר פה משהו שהוא לא במגרש שלי – אני רפרנט שיכון, וזה תמ"ת, אבל אני נציג האוצר, אז אענה גם בשמם- - -
גלעד נתן: אמרו במפורש, אחרי שביקשנו, שאתה יכול לענות.
יעקב כץ: אולי באותה הזדמנות גם תגיד לנו, למה מחירי הדירות ממשיכים לעלות.
צחי דוד: ההשתתפות במיזם בונים ישראליים - היה הסכם מלפני מספר שנים.
צחי דוד: יש טענה שיש התחייבות ל-10 מיליון שקלים נוספים.
צחי דוד: הטענה נבדקה, נמצאה לא נכונה – לא היתה התחייבות ל-10 מיליון שקלים נוספים.
צחי דוד: זה השתתפות האוצר בפרויקט.
צחי דוד: כרגע, היות שיש פרויקט חליפי, אין כרגע כוונה לקיים שני מסלולים מקבילים.
צחי דוד: נושא מנהלי העבודה – אני אומר את זה במאמר מוסגר – צריך להיבדק כמו עוד נושאים שקשורים לענף הבניין.
צחי דוד: אני לא רוצה לדבר על מחירי הדירות.
צחי דוד: לגבי החסמים לבניית דירות, יש שלושה: נושאי המקרקעין – ממשלת ישראל עושה מה שהיא יכולה בנושא של תכנון ושיווק על-ידי המינהל, יש מחסור באזורי הביקוש, בפריפריה לא תמיד יש ביקוש למה שאפשר להוציא.
צחי דוד: יש נושא של מימון, שמטופל כרגע מאוד באינטנסיביות על-ידי האוצר.
צחי דוד: יש קושי לקבלנים ויזמים, לקבל מימון לבנייה – זה חסם מאוד רציני, ויש קושי עם עובדים – אין ויכוח על זה, ולכן אנחנו יושבים פה.
צחי דוד: אנחנו מכירים בעובדה שזה קושי, ומתכוונים לתקצב את הנושא – אנחנו עומדים מאחורי החלטת הממשלה.
יעקב כץ: בקשר לעיר הבה"דים, סוף-סוף הולכים לבנות אותה.
יעקב כץ: הקבלנים יצטרכו פועלים, אז נביא עוד פעם 30-20 אלף סינים?
צחי דוד: עיר הבה"דים היא פרויקט גדול וחשוב שיצרוך הרבה מאוד כוח אדם.
צחי דוד: אנחנו נמצאים בעלייה בהתחלות הבנייה, מ-32 אלף ב-2009, ל-44 אלף – עכשיו טיפה ירד ל-43 - זה לא פחות משמעותי, גידול של 10,000 יחידות דיור בהתחלות בנייה.
צחי דוד: כל יחידת דיור גוררת גם שטחים נוספים, מוסדות ציבור, מרכזים מסחריים.
צחי דוד: זה לא פחות משמעותי מעיר הבה"דים.
גלעד נתן: אני רוצה לומר שני דברים.
גלעד נתן: דבר ראשון, לבנות מסלול – הבעיה היא לא הלשכה המשפטית; אם הקבלנים לא ירצו את המסלול הזה, יהיה לך מסלול, יהיה לך כסף, ובדיוק כמו שהכסף של 2011 לא הולך לשום מקום- - -
גלעד נתן: הקבלנים חתומים על הסכם, זה יפה מאוד.
גלעד נתן: ב-2007 כל שנה יש כמה עשרות-מיליונים שמחכים להכשרה מקצועית לעובדים בחקלאות.
גלעד נתן: החקלאים לא - - - בהסכם הזה.
גלעד נתן: אפשר להמשיך לשחק את המשחק, של להגיד: הקצינו כל שנה 45 מיליון.
גלעד נתן: זה משחק, כי אם הקבלנים לא יגידו שהם לא רוצים הכשרה במקום העבודה, מסלול פנים מפעלי אלא מסלול אחר, והקבלנים לא יקלטו עובדים, זה יפה מאוד ששמתם כסף, וזאת כותרת יפה, ואפשר לומר ל-OECD, ובזה זה נגמר.
צחי דוד: אז נחזיר גם את הכשרת עובדי טבע למשרד התמ"ת?
צחי דוד: אתה חושב שזה יהיה מועיל?
גלעד נתן: אני מציע לשים לב לדבר פשוט: ענף הבניין – יש בו כמה מצוקות.
גלעד נתן: נכון, אנשים הולכים היום להיות מנהלי עבודה.
גלעד נתן: היות שנוצרה בעיה של מנהלי עבודה, ביום שהבעיה הזאת תיפתר, אחרי כמה קורסים, כבר לא יהיה צורך במנהלי עבודה, ואנשים לא יתקדמו שם כל כך מהר.
גלעד נתן: יש לך עוד חוסרים.
גלעד נתן: מה תעשה אתם?
שלום בן משה: לא כולם.
גלעד נתן: אגב, זה גם טבעי.
גלעד נתן: אני היום יכול לעבור מעבודה שתיתן לי – עשיתי הכשרה מסוימת – יותר כסף ויותר התקדמות – אני אלך אליה.
גלעד נתן: אתה תכשיר אנשים גם אם תכשיר אותם ב-OGT, ויהיה לך מחסור במנהלי עבודה – הם ילכו לשם.
גלעד נתן: גם אם תכשיר אנשים ב-OGT, ואדם יידע שבתור עגורן הוא ירוויח יותר, ואין עגורנים, הוא ילך לשם.
גלעד נתן: אם היה קורס מפעילי צמ"ה, אנשים היו הולכים לשם, אבל בסוף אנחנו נכשיר המון פועלי שלד, ולא יהיו מפעילי צמ"ה.
גלעד נתן: המחסור בבניין – אני מסכים, נכנסו המון ישראליים, ויכולים להמשיך להיכנס ישראליים.
גלעד נתן: יש מקומות שיש בהם מחסור אקוטי, שבלי הכשרה מקצועית ולימודים זה לא ישתנה.
גלעד נתן: לא הולכים להיות יותר מהנדסים בגלל שלא תביאו מהנדסים זרים או בגלל שמהנדסים ייצאו לפנסיה שנתיים יותר מאוחר, עד שלא יפתחו עוד כיתות למהנדסים, ולא הולכים להיות יותר הנדסאים בלי יותר השקעה במכללות של הנדסאים, ולא הולכים להיות מפעילי צמ"ה בלי קורסים של מפעילי צמ"ה.
גלעד נתן: בסופו של דבר, וזה לא נכון רק לישראל אלא זה נכון לכל העולם המערבי – אלה דברים שה-OECD העיר לישראל על הכשרה מקצועית נמוכה כאן.
גלעד נתן: בלי הכשרה מקצועית של מבוגרים, שזה המון השקעה ממשלתית במה שצריך, הולכים להיווצר מחסורים.
גלעד נתן: אנחנו מדברים על ענף הבניין - זה לא רק שלד; שלד זאת רק ההתחלה.
גלעד נתן: מה שמפחיד אותי זה ההיכרות שלי בשבע השנים שבהן אני פה עם עידוד ישראליים לא רק בבניין אלא גם בענפים אחרים – מתחילים פרויקט, ועד שהוא מתחיל לעבוד, עוברים למשהו אחר, שאף אחד לא רוצה, ובינתיים הפרויקט הקודם מת, ובסוף אין לנו לא הפרויקט החדש ולא הפרויקט הזה.