GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי פרחי: יש גם אצלנו שיפור מסוים, שבאתרי בנייה קבלנים ראשיים מחויבים לדווח על קבלן משנה שהם מעסיקים, כדי שיהיה רישום.
אורלי פרחי: זה גם דברים שבתיקון.
ניצן הורוביץ: תראי, כמובן שקבלן ראשי שלוקח מישהו משני לדברים שהם חלק מהעבודה, צריך להיות מודע או לפקח או להיות אחראי.
ניצן הורוביץ: לא אחראי, גורביץ, שהוא ייכנס לו לספרי חשבונות.
ניצן הורוביץ: הוא לוקח מישהו, הוא אומר: אתה יודע לעשות לי אלומיניום כמו שצריך, אז אני גם רוצה שאתה תדע לעשות בטיחות כמו שצריך.
יצחק גורביץ: כן, הוא צריך להיות אחראי.
יצחק גורביץ: אני מעסיק חברות קבלניות אצלי, אני מוודא שכל עובד מקבל לפחות שכר מינימום.
יצחק גורביץ: כן צריך להיות אחראי, זה נון-אישיו.
ניצן הורוביץ: אני אומר, כפי שאמרתי לגורמים אחרים כאן סביב השולחן: תראי, זה לא איזה שיגעון פרטי שלי, זה אינטרס שלכם.
ניצן הורוביץ: באמת, תראי כמה אנשים זה לוקח לכם, כמה כסף אתם משלמים על זה.
ניצן הורוביץ: היה אפשר לתת את זה לכל מיני זקנים וכו', מאשר אנשים במיטב שנותיהם שנפצעים ועכשיו צריכים לקבל כסף מהמדינה כל החיים.
ניצן הורוביץ: שוב, זה כבר נשמע כמו קלישאה "לדפוק על השולחן ולהרים קול זעקה" והדברים האלה, אבל אם אנחנו רואים שזה גדל פה – הדלתא גם, גורביץ, גדלה – אז אתם צריכים לעשות מעשה.
ניצן הורוביץ: זה אינטרס חד-משמעי שלכם.
ניצן הורוביץ: אלא אם כן תגידי לי שלביטוח לאומי יש כספים לחלוקה, אין לנו בעיה, המנכ"ל מור-יוסף הוא רופא.
אורלי פרחי: כל הסיפור הזה הוא ממש לא עניין של כספים, זה עניין סוציאלי, וזה עניין שאנחנו עובדים בכל הכיוונים, להקטין, לעשות.
אורלי פרחי: אבל כשזה עניין סוציאלי וזה מה שאנחנו יכולים לעשות אז זה מה שאנחנו עושים.
ניצן הורוביץ: אתם צריכים ללכת למשרד האוצר, השר הממונה.
ניצן הורוביץ: טוב, הנה, עכשיו יהיה לכם, אולי מזה קיבל דיכאון השר הממונה עליכם, לא יודע, שראה את הנתונים.
ניצן הורוביץ: לא, אני אומר ברצינות: זה צריך להיות אינטרס שלכם, כי אתם הקופה שהגורמים הרלוונטיים – אם זה משטרה, פרקליטות או התמ"ת – הגופים המפקחים, החוקרים, יעבדו כמו שצריך, וייצרו מצב כזה שאליכם בסופו של דבר יגיעו פחות פצועים ונכים.
ניצן הורוביץ: זה האינטרס.
אורלי פרחי: ברור.
אורלי פרחי: אנחנו גם עושים.
אורלי פרחי: פשוט אולי לא מספיק, אני מסכימה, צריך הרבה יותר, אבל עושים המון בכיוון.
ניצן הורוביץ: את יודעת, אני לא בטוח ששר האוצר – ראש הממשלה, אבל שר האוצר לצורך העניין – מודע לסכומים האלה.
ניצן הורוביץ: אני לא חושב שהקודקודים יודעים מה המדינה מוציאה.
אורלי פרחי: הם יודעים.
ניצן הורוביץ: כן, אבל לא מבינים פה מול מה שהמדינה מוציאה, איך המדינה היתה בסך הכול, לא באופן מסובך מדי, יכולה להקטין את הנזקים האלה.
שרון בן-גל: הלכנו לאוצר לא פעם ולא פעמיים.
שרון בן-גל: שנים על גבי שנים אנחנו מגישים את הדוחות ומסבירים.
שרון בן-גל: וסוף-סוף קיבלנו 37 תקנים.
ניצן הורוביץ: נכון, הוסיף תקנים, חלקם בלתי ניתנים לאיוש.
ניצן הורוביץ: הרי אנחנו מדברים פה על תקנים של אנשי מקצוע, תקצוב התקנים הוא בלתי אפשרי.
שלמה יפרח: בשכר כזה זה לא מתוקצב בכלל.
בן ציון משולם: בגלל זה הוא הקצה משרות חדשות.
בן ציון משולם: הוא ידע שאף אחד לא יבוא.
ניצן הורוביץ: אם זה משהו שהמערכת המנהלית שלנו יכולה לטפל בו, אבל זה מה שאנחנו מנסים כאן לעשות כל הזמן, להביא את הנושא הזה למודעות, כדי שאנשים יראו את האיוולת הזאת מול העיניים.
רועי ארד: אני אנסה כעיתונאי לבקש תגובה משר האוצר על זה.
ניצן הורוביץ: שאל אותו אם הוא יודע.
ניצן הורוביץ: אני גם אשאל אותו, אני רואה אותו תיכף פה.
ניצן הורוביץ: אנחנו הרי מתפזרים, אני לא יודע אם הוא יהיה אחר כך שר אוצר, אין לי מושג.
בן ציון משולם: ברק לא מסכים.
ניצן הורוביץ: לא, הוא אמר שהוא רוצה להיות שר ביטחון.
ניצן הורוביץ: אז אני לא יודע.
ניצן הורוביץ: צריך לשאול באמת, האם המדינה מודעת לכמה העניין הזה פוגע כשמכמתים גם את כל הכספים שמסביב, פגיעה בהכנסה ובמשפחות, אלה סכומים מטורפים, ועד כמה מעט היא משקיעה כדי למזער את הנזקים.
ניצן הורוביץ: זה אל"ף בי"ת של ניהול של עסק.
שרון בן-גל: החקיקה קיימת.
ניצן הורוביץ: ודאי שהיא קיימת.
ניצן הורוביץ: אני אומר פה גם שלא צריך לשנות חקיקה.
ניצן הורוביץ: מי שחושב שצריך לשנות חקיקה, לא צריך לשנות חקיקה.
ניצן הורוביץ: הנורמות קיימות.
שרון בן-גל: אם היו עובדים על-פי החקיקה, אף אחד לא היה נפגע.
ניצן הורוביץ: אבל אם במחוז תל-אביב של משטרת ישראל אין חוקר מקצועי אחד שיכול לקחת תיק של רשלנות פושעת ולהכין אותו לכתב אישום, אז מה נגיד?
ניצן הורוביץ: מה נגיד?
שרון בן-גל: אני רק אתן דוגמה: היתה לנו תאונה מאוד קשה.
ניצן הורוביץ: אני מסתכל בעיריית תל-אביב.
ניצן הורוביץ: כמה פקחים רושמים דוחות על חניה של מכוניות?
ניצן הורוביץ: לא, באמת, מאות פקחים בתל-אביב רושמים דוחות על חניה על מכוניות.
ניצן הורוביץ: זה חשוב שלא יחסמו את המדרכות, אבל שלא יהיה פקח אחד במשטרת ישראל מחוז תל-אביב שיהיה ממונה על רשלנות תאונות בבנייה או תאונות בעבודה בכלל?
ניצן הורוביץ: מה זה, מה קרה?
שרון בן-גל: המשטרה לא רוצה להיכנס כי זה נורא מסובך.
שרון בן-גל: הם אומרים: אנחנו יכולים תוך יום אחד לחקור כמה תיקים, לעומת תיק שלנו שזה יכול לקחת כמה חודשים.
ניצן הורוביץ: תאמיני לי, טיפול במשפחות הפשע זה יותר מסובך.
ניצן הורוביץ: באמת יותר מסובך.
ניצן הורוביץ: ובחקירות בין-לאומיות.
ניצן הורוביץ: אני מבטיח לך שאם זה היה אותו כיס ישיר הדברים היו נפתרים.
ניצן הורוביץ: אבל מה קורה?
ניצן הורוביץ: הם מכיס אחר, המשטרה מה אכפת לה.
ניצן הורוביץ: אבל אם זה היה נגיד כמו עיריית תל-אביב, שהפקח נותן קנסות והעירייה מקבלת את הדוחות, תאמיני לי היו "ים" פקחים והיו מקפידים.
גלעד נתן: אולי זה הפתרון, להעביר את זה לרשות המקומית.
בן ציון משולם: להם זה כאב ראש.
ניצן הורוביץ: אבל כמו שזה מתרחש עכשיו זו פשוט הפקרות.
ניצן הורוביץ: ונציגי הממשלה אמרו שזו הפקרות.
ניצן הורוביץ: תראו, אני יו"ר ועדה בכנסת, אני אפילו מהאופוזיציה, אני אומר את זה כאן סביב השולחן: אין לי סמכות ביצועית לבוא, לדפוק על השולחן בממשלה ולהגיד: הברדק הזה, ההפקרות הזאת חייבת להסתיים, ולמנות שר שייקח את הכול תחתיו.
ניצן הורוביץ: אבל בדרך הזאת אנחנו לא נגיע להישגים רבים.
שרון בן-גל: ניצן, נגענו רק בתאונות עבודה ולא נגענו במחלות מקצוע שהן פי כמה וכמה.
ניצן הורוביץ: טוב, באווירה אופטימית זו – לא, תראו, אני רוצה, אגב, להגיד מלה.
ניצן הורוביץ: קודם כול, מעבר לכותרות הגדולות, לכל אחד סביב השולחן הזה יש גם נגיעה אישית לדברים וגם יש אחריות אישית במידה מסוימת.
ניצן הורוביץ: אני מניח שכולכם שותפים אתי למסקנה שהמציאות היא דבר מביש.
ניצן הורוביץ: זה חרפה הדבר הזה.
ניצן הורוביץ: זה פוגע בכולם.
ניצן הורוביץ: זה לא משנה מאיזה כיוון אנחנו באים: מהסקטור הפרטי, הממשלתי, מהעובדים, מהשוק, מארגוני החברה האזרחית.
ניצן הורוביץ: ואלה מלות הסיום.
ניצן הורוביץ: אני חושב שכל אחד כאן צריך לעשות כל מה שהוא יכול, גם מעבר למסגרת הפורמלית שלו.
ניצן הורוביץ: אתם יודעים, אתם מנסחים כל אחד מכם את הדברים בצורה הכי בהירה.
ניצן הורוביץ: אתם יודעים בדיוק באיזה עוול מדובר כאן.
ניצן הורוביץ: אז אני פונה אליכם מה שנקרא, להביע את הדברים ולהגיד אותם בפורומים שבהם אתם חברים.
ניצן הורוביץ: ואם יש משהו שאני עדיין יכול לעזור, בגיבוי, במסמכים, בפנייה, אל תהססו לפנות אלי, להשתמש בי.
ניצן הורוביץ: אני מכיר את הדינמיקה במשרדי ממשלה ובין משרדי ממשלה, לפעמים יחסים בין מדינות אויב הם יותר לבביים מאשר בין משרד אחד למשרד שני או בין מחלקה למחלקה באותו משרד.
ניצן הורוביץ: אבל תראו, כשהדברים מגיעים לכזה חידלון, לכאלה נתונים, לכאלה כספים, אנחנו חייבים כחברה לעשות יותר בנושא הזה.
ניצן הורוביץ: והחוקים קיימים, הידע קיים, האנשים הטובים קיימים, אבל צריך מה שנקרא את הדפיקה על השולחן.
ניצן הורוביץ: אז אני מקווה שכשהוועדה הזאת תתכנס שוב וכשהכנסת החדשה תתכנס, יהיה לנו את הכוח לעשות את הדברים ולהביא לשיפור משמעותי.
ניצן הורוביץ: תודה לכולם.
יעקב כץ: אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים.
יעקב כץ: לצערי הרב זו הישיבה האחרונה, אבל היא גם פתח לישיבות אחרות במקומות אחרים.
יעקב כץ: אנחנו נסיים את הדיון האחרון בנושא במסגרת הוועדה.
יעקב כץ: בשעה 15:15 יתקיים היום חילוף יושבי הראש במעמד יושב ראש הכנסת, יחד עם חבר הכנסת ניצן הורוביץ שאמור להיכנס במקומי בתפקיד יושב ראש הוועדה.
יעקב כץ: אנחנו אולי מכנסים את הישיבה האחרונה בנושא הכאוב ביותר.
יעקב כץ: לדעתי, הנושא הזה הוא הנושא הכאוב ביותר בין הנושאים שטיפלנו בהם כאן בוועדה בעשרות דיונים והוא הנושא של הזקנים והנכים, הקשר והתלות שלהם בעובדים הזרים ויחסה של מדינת ישראל בנושא באמצעות הגורמים המטפלים.
יעקב כץ: \ה המעט שניסינו כדי לתקן עולם במלכות שדי ולהוסיף חן וחסד.
יעקב כץ: אני אומר שזה הנושא הכאוב ביותר משום שבנושאים האחרים, אם למשל מדובר על המסתננים, מדינת ישראל עושה ככל יכולתה כדי לסיים את הפרשה בבניית הגדר והמכשול ומערכות כלליות שיביאו לפתרון הבעיה, אני לא יודע אם הם יביאו לפתרון הבעיה, אבל המדינה לפחות הציבה לעצמה מטרה בתחום הזה.
יעקב כץ: בנושא העובדים הזרים בענף החקלאות והעובדים הזרים בענף הבנייה ישנם מדרגים יורדים על מנת שהתלות בעובדים הזרים תלך ותפחת.
יעקב כץ: בנושא הסיעוד, ברוך ה', בגלל שהאנשים מאריכים יותר חיים ויותר ויותר אנשים הופכים לסיעודיים אנחנו נתקלים ביותר בעיות.
יעקב כץ: זאת הסיבה שבענף הסיעוד אין הגבלה במכסות העובדים הזרים ולפי הצורך ייכנסו עובדים זרים לענף כך שכל הפיליפינים יהיו פה ואנחנו נהיה מדינה פיליפינית.
יעקב כץ: בעזרת ה' כל אחד יאריך חיים עד 120-130 שנה וכל אחד יצטרך צמוד אליו שניים-שלושה איש כדי שיסייעו לו, אני לא יודע אם נולדו עכשיו מספיק פיליפינים כדי שבעוד עשרות שנים יטפלו במאות אלפי ישראלים.
יעקב כץ: לפני שאתחיל לדבר לגופם של דברים, אני מבקש להודות לבת שבע, מנהלת הוועדה, שעושה את עבודתה לתפארת, היא מנהלת את הוועדה ביד רמה וכולם רעדו ופחדו, כולל מערכת הכנסת.
יעקב כץ: היא מבצעת את העבודה ביסודיות ובעקשנות, מלאת עוצמה, יראה ואחריות.
יעקב כץ: אני חושב שדברים רבים שהשגנו בוועדה, כולל סיורים וטיפול, הם בזכותה.
יעקב כץ: אין מילים בפי כדי להודות ולהעריך את עבודתה.
יעקב כץ: כשאהיה ראש הממשלה, אחשוב לקחת אותך לידי.
יעקב כץ: יעל, מלאה חן וחסד ומשלימה את בת שבע בטיפול בעניינים כמזכירת הוועדה.
יעקב כץ: אמרתי לעצמי שהמעלה הגדולה שלי היא שאביו של דוקטור גלעד נתן שירת איתי בסיירת שקד, תראו כמה שאני זקן והוא צעיר, הוא מלא חכמה, עשייה, אכפתיות ויכולת.
יעקב כץ: למדתי ממנו הרבה, איש את רעהו יעזרו.
יעקב כץ: במרץ הרב שהשקענו בוועדה, יחד עם החכמה והיכולת שלו, הצלחנו לפתח בוועדה דברים שהוטלו לפתחנו, דברים שלא הוטלו על ועדות אחרות, כי הנושא של העובדים הזרים הפך בשנים האחרות להיות הנושא המרכזי, בעיקר בגלל עניין המסתננים, החקלאות והבניין.
יעקב כץ: ברוך ה' הצלחנו לקדם.
יעקב כץ: צריך להקדים ולומר שבענף החקלאות קידמנו ופתרנו דברים.
יעקב כץ: אנחנו לא רואים יותר הפגנות, לא רואים אנשים חוסמים צמתים.
יעקב כץ: אני יכול להעיד שבחודשים האחרונים אני לא מקבל טלפונים מחקלאים וזה אומר שקידמנו את הנושא.
יעקב כץ: ערכנו נסיעות רבות לשטח, הבאנו גם את יושב ראש הכנסת למקום ועשינו מהלך גדול שהצליח לפתור את בעיית החקלאים.
יעקב כץ: בנושא הבנייה קידמנו קורסים רבים לעבודה עברית, מראש ולא בדיעבד.
יעקב כץ: ראיתי בזה ערך, לראות את הפועלים העבריים עומדים על הפיגומים ובונים ועוסקים בעבודת כפיים בברזל וטפסנות, הדבקנו בזה את כל המערכת.
יעקב כץ: מתקיימים כבר חמישה עשר קורסים, מי שיעבור בירושלים באתרי הבנייה יוכל לראות שעל הפיגומים עומדים ישראלים בריאים, שזופים עם ידיים מיובלות.
יעקב כץ: זה ממש שווה ערך ללימוד התורה, בניין וקידוש הארץ, בהם אני רואה ערך.
יעקב כץ: בנושא המסתננים הצלחנו לבנות את הגדר, הגדר אומנם מוקמת בקצב רצחני והיא תסתיים רק בשנת 2013.
יעקב כץ: לצערנו הרב המספר הגדול שמגיע הוא כל כך גדול, קרוב ל-2,500-2,700 בחודש.
יעקב כץ: סיפרתי שהיינו השבוע ב"סהרונים", אחד מהסיורים הרבים שערכנו בשטח, ראינו מצד אחד משאיות שמגיעות עם 150-200 אריתראים וסודנים, בעיקר מצפון סודן , מוסלמים דוברי ערבית, בריאים וחזקים, מגיעים עם דרכונים.
יעקב כץ: כמו כן ראינו שני אוטובוסים שיוצאים מ"סהרונים" לתל אביב.
יעקב כץ: אתה ניגש לאוטובוסים ושואל אותם לאן הם נוסעים והם עונים 'לתל אביב'.
יעקב כץ: כל יום יוצאים שני אוטובוסים לתל אביב ונכנסים לשכונת התקווה לדירות מסודרות והחבר'ה שלנו יוצאים לאוהלים.
יעקב כץ: כל סודן עוברת לישראל ואשרינו שזכינו בכך, נעביר את כל אפריקה לתל אביב, היום נמצאים בה כבר 40 אלף, עוד מעט 50 אלף ואחר כך 70 אלף.
יעקב כץ: אמרתי לכם כבר שביהודה ושומרון לא בנינו מספיק בתים לפליטים היהודיים שנצטרך לקלוט מתל אביב, מהעיר העברית הראשונה, לה חגגנו לפני שלוש שנים.
יעקב כץ: מיד נחגוג אותה כעיר האפריקאית האחרונה.
יעקב כץ: בשלב זה כ-10% מתושבי תל אביב הם מסתננים אפריקאים הבאים בהמוניהם מטופלים טוב.
יעקב כץ: אגב כשהם יוצאים מהמתקן הם יוצאים עם דמי כיס, הם יוצאים עם ערכה של בגדים, יוצאים נקיים ומגולחים ומגיעים לעיר הגדולה.
יעקב כץ: ארץ זבת חלב ודבש, אשרינו שזכינו שכל אפריקה וכל סודן רוצים להגיע לישראל.
יעקב כץ: לא דרופורים ולא פליטים, כולם כותבים במפורש שהם מגיעים כי הם רוצים לעבוד וכאן קולטים אותם.
יעקב כץ: הנפגעים הגדולים ביותר הם בני דודינו הערבים הישראלים, אין להם עבודה כי לוקחים להם את העבודה במוסכים, בבתי המלון, בניקיון, את זה שאמר לי חבר הכנסת אחמד טיבי.
יעקב כץ: אחינו הערבים נוסעים לאירופה.
יעקב כץ: אנחנו מזכים את על העולם כי כאן שולחים ישראלים לכל מקום ובא לציון גואל.
יעקב כץ: נתרכז בנושא הסיעוד שהוא הנושא שלשמו התכנסנו היום.
יעקב כץ: אני אקריא מספר דברים ולאחר מכן נאפשר לגלעד להיכנס לנתונים.
יעקב כץ: אני אקריא מתוך הדברים וכל מי שמעוניין לעיין מוזמן.
יעקב כץ: אני אקריא גם את הפתיחה שלי שאומרת מה הביא אותי ללחוץ על גלעד נתן לעבוד על המחקר הזה ולמה אנחנו נפגשים עם עשרות אנשים ברחבי הארץ, כולל טוביה ואחרים.
יעקב כץ: עשינו מאמצים רבים כדי לגבש מסמך.
יעקב כץ: אקריא גם את ההמלצות שגיבשנו בוועדה, אני יודע שחלק מהן גם הומלצו על ידי הוועדות בחלק מהמשרדים הממשלתיים.
יעקב כץ: אני מבקש לומר דבר נוסף לכולכם, ל"קו לעובד", ל"כוח לעובדים" "קו לזקן" וקו לצעיר וקו וקו וקו וצו לצו.
יעקב כץ: כולכם נחמדים, כולכם אהובים, כולכם מוסרי נפש, כולכם, במיוחד את.
יעקב כץ: אתם יודעים כמה אהבה וחיבה רחשנו לכולם, אני חושב שכולם עובדים לשם שמים, אבל מה נעשה והבעיות שהטילו לפתחנו הן כאלה, כולם צודקים ומדינת ישראל לא נערכת לטפל בבעיה הזו מלמעלה למטה עם מערכת אחת מסודרת.
יעקב כץ: אני מקדים ואומר לכולם, נהניתי לראות את כולכם.
יעקב כץ: בעשרות ישיבות שהתנהלו כאן ניסינו לשמור על גובה הדיונים, על נימוס, על דרך ארץ למרות שלעיתים זה הגיע לטונים גבוהים.
יעקב כץ: כמו שאחותי יודעת, אחותי הנכה, גם אני נכה, אנחנו נתנו לנכים ולכולם להיכנס, שמרנו כאן על ענייניות ויחס הוגן ולא נתנו לפרוץ את המסגרות.
יעקב כץ: לדעתי הלימוד הגדול ביותר שיש לנו גם ביחס למשרדי הממשלה, מקצה לקצה, הוא שלכולם אכפת וכולם רוצים לעשות, לצערנו לפעמים הכוחות שלנו מוגבלים.
יעקב כץ: אקריא לכם את הדברים למרות שתוכלו לקרוא לבד.
יעקב כץ: "בי"ח באייר תשס"ט מוניתי על ידי יושב הכנסת ובאישור ועדת הכנסת לתפקיד יושב ראש הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים.
יעקב כץ: בשנתיים וחצי קיימה הוועדה בראשותי עשרות ישיבות בתחום הסיעוד.
יעקב כץ: בישיבות נסקר מזוויות רבות אופן הטיפול באוכלוסייה הסיעודית על ידי ישראלים ועובדים זרים.
יעקב כץ: סקירת כלל הנתונים מראה שמדינת ישראל מטפלת בזקנים ובנכים בצורה טובה יותר ממדינות מערביות רבות, אך הטיפול אינו ראוי ומתקדם מספיק והוא זקוק לשיפור רב.
יעקב כץ: מצוות כיבוד אב ואם ידועה כאחת מהמצוות החשובות בתורה, כשם שיש מצווה פרטית לכל אדם לכבד את אביו ואת אמו כך יש מצווה למדינה למצוא את הדרך הטובה והראויה לכבד את אוכלוסיית הוריה, זקניה, הבוגרים והנכים.
יעקב כץ: תופעה שחזרה על עצמה בעקביות בישיבות הרבות שהתקיימו בוועדה היא הראייה המקומית והמגזרית של כל משרד בבעיות בהן הוא נתקל.
יעקב כץ: נציגי האוכלוסייה במשרדים השונים ידעו לתאר היטב את הבעיות בהן הם נתקלים בהעסקת עובדים, זרים או ישראלים, אך נראה שאין גורם מרכזי אחד הנושא בעול ובאחריות ושמקשר בין המשרדים כולם, גורם הנותן ראייה כוללת ומרחבית לפתרונות התופעה.
יעקב כץ: משגילינו את הבעייתיות של הראייה המקומית החלטנו בוועדה לנסות לסקור את הנושא בכללותו ומתוך הסקת המסקנות לגבש המלצות אופרטיביות.
יעקב כץ: המלצות פעולה אלה מהוות רפורמה מעמיקה בתחום הסיעוד ומקיפות את הצדדים השונים בהם נתקלים המעסיקים הסיעודיים, משרדי הממשלה והעובדים עצמם.
יעקב כץ: אני מקווה שהרפורמה הזאת תירשם על ידי משרדי הממשלה כך שהאוכלוסיות הנדרשות לעזרה בתחום הסיעוד תזכינה לעזרה המיטבית כפי שהם ראויים לה".
יעקב כץ: אני מקריא כעת את ההמלצות לרפורמה מעמוד מספר 5.
יעקב כץ: "המלצות הרפורמה המקיפה את האנשים עם צרכים סיעודיים".
יעקב כץ: אבקש שכל אחד יעיר את הערותיו, כולם יקבלו זכות דיבור, נעבור מהבכירים לכולם.
יעקב כץ: "ככל שתוחלת החיים עולה והאוכלוסייה גדלה יש יותר ויותר אנשים עם צרכים סיעודיים.
יעקב כץ: כדי לתת טיפול מיטבי לאנשים אלה יש לקבוע את המדיניות לטיפול בהם.
יעקב כץ: בקביעת המדיניות יש לתת את הדעת לכמה סוגיות: א'- מתן מענה על צרכיהם של אנשים בעלי צרכים סיעודיים (פתרונות במסגרת הבית ובקהילה ופתרונות מוסדיים)".
יעקב כץ: אנחנו יודעים שבמדינה יש מגמה לאפשר לאנשים לטפל בעצמם במסגרת האישית פרטית שלהם ולא לדחוף אותם למרכזים בהם הם יודעים שחייהם מסתיימים, לאפשר להם להרגיש חלק מהקהילה, יש לזה ערך גדול מאוד.
יעקב כץ: "ב - סיוע לקרובי משפחה של אנשים עם צרכים סיעודיים המטפלים בהם".
יעקב כץ: אנחנו יודעים שיש מדינות רבות שמחילות את זה היום.
יעקב כץ: "ג - עידוד התעסוקה לישראלים בענף הסיעוד.
יעקב כץ: " עיקר ההמלצות: "הוועדה ממליצה על כמה צעדים לשיפור איכות האנשים עם צרכים סיעודיים ולהקלה על בני משפחותיהם ומעבר למתן שירותים שיתבססו על עובדים ישראלים".
יעקב כץ: להלן עיקרי המלצות, פירוט ההמלצות מובא בהמשך המסמך.
יעקב כץ: אני אתן גם לדוקטור גלעד נתן להיכנס לפירוט ולפרטים באופן יותר יסודי.
יעקב כץ: "א - קביעת גורם אחד המופקד על אנשים עם צרכים סיעודיים.
יעקב כץ: יש לערוך רפורמה בחקיקה בתחום זה, להגדיר גורם אחראי מרכזי לטיפול הסיעודי ולהגדיר את יחסי הגומלין בין המשרדים והרשויות שיש להם נגיעה בתחום.
יעקב כץ: רצוי שהרפורמה תכלול העברת סמכויות בין המשרדים".
יעקב כץ: גברת שושנה שטראוס, עשינו את זה במשרד הפנים בנוגע לטיפול בעובדים הזרים בכך שהעברנו את הכל למערכת אחת.
יעקב כץ: "הסמכויות של מוסדות ורשויות באופן שהטיפול ירוכז במספר מצומצם של מוקדים".
יעקב כץ: כמובן שיהיה עליהם אחראי בצורה היררכית, איש אחד.
יעקב כץ: "כמו כן במסגרת החקיקה החדשה יש לפעול להאחדה של החוקים השונים ולביטולם של חוקים שלא יהיה בהם צורך לאחר הסדרת הנושא כאמור".
יעקב כץ: הסעיף הוא הסעיף המרכזי.
יעקב כץ: כמו שאמרתי שגוף שיש לו כמה ראשים, גם אם כל הראשים יפים זו מפלצת, גוף צריך ראש אחד.
יעקב כץ: איפה אנחנו רואים את הדבר הזה?
יעקב כץ: בעיקר בצבא כי שם מדובר בנפשות, מדובר בחיילים ולא יעלה על הדעת שלחייל אחד יהיו שלושה מפקדים, שמפקד אחד ייתן לו הוראה לפנות ימינה, השני ייתן הוראה לפנות שמאלה והשלישי ייתן הוראה לפנות ישר.
יעקב כץ: בצבא זה ברור ולכן יש מפקד אחד וזה מופיע תחת כותרת אחת.
יעקב כץ: לטענתי גם בחיים הסיעודיים כמו בחיים בכלל מדובר בנפשות.
יעקב כץ: הזקנים שלנו, הסיעודיים שלנו, הנכים שלנו, בכולם מדובר בנפשות.
יעקב כץ: מי שראה כאן את האנשים יודע שמדובר בנפשות.
יעקב כץ: בנפשות לא עוסקים שלושה-ארבעה גורמים כאשר כל אחד נותן הוראות אחרות והבן אדם נופל בין הכיסאות.
יעקב כץ: לכן אמרתי שלא יעלה על הדעת שחייל יקבל ארבע פקודות מארבעה מפקדים ויסתער בבוא הזמן על כל הנקודות, זה בלתי אפשרי.
יעקב כץ: גם כשיש מפקד אחד אנחנו רואים כמה חיילים שלנו, גם במלחמת לבנון וגם לאחרונה, נהרגו כתוצאה מפקודות של מפקדים אחרים.
יעקב כץ: אני אומר לכם שגם במקרה הזה מדובר בחיים, מדובר באנשים, לא בפגע רע או בבעיה אלא מדובר באנשים שהאהבה אליהם צריכה להיות כמו לילדים שלנו ולתינוקות שלנו שלהם אנחנו דואגים למעונות היפים ביותר, אנחנו נחתל אותם, מטפלים ומשקים אותם, גם כשהם זקוקים לטיפול.
יעקב כץ: את אותה אהבה וחיבה אנחנו צריכים להעניק לזקנים האהובים שלנו.
יעקב כץ: ראשית, כי כך זה צריך להיות מצד האמת, שנית, כי גם אנחנו נהיה שם יום אחד.
יעקב כץ: גם אם אנחנו אגואיסטים ואנחנו רוצים שיטפלו בנו בצורה שונה ממה שאנחנו מטפלים בהם, אם לא נעשה את זה, אנחנו נזכה לאותה יחס, גם אנחנו נעמוד בקרן רחוב ונגיע לכאן על כיסא גלגלים ונתחנן על נפשנו.
יעקב כץ: כשם שנהגנו בהם ולא שמענו אותם כך יהיה איתנו.
יעקב כץ: ראשית, אני חוזר, הנהגה אחת, שנית, "הרחבת מודל ביטוח הבריאות באמצעות קופות החולים והכללת הביטוח הסיעודי בחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
יעקב כץ: הרחבת הביטוח הסיעודי באמצעות מס הבריאות במערך קופות החולים בדומה לחקיקה בגרמניה, משמע העלאת מס הבריאות ומימון הביטוח הסיעודי באמצעותו".
יעקב כץ: יצטרכו לשלם יותר כסף ואין בררה, אבל בסופו של יום זה הפתרון הזול ביותר.
יעקב כץ: היום כשאדם מגיע למצב סיעודי לאחר שהוא הכין את עצמו והכין לעצמו מערך, הוא יקבל ולא יהיה נתון לרחמי שמים.
יעקב כץ: טוב שיש ביטוח, הרי אדם על הרכב שלו משלם ביטוח, אדם מבטח את דירתו, לאדם יש גם ביטוחים נוספים שהוא עושה ובסופו של דבר הוא נהנה מהביטוחים האלה.
יעקב כץ: בהמשך יש לו חיים טובים ונעימים.
יעקב כץ: "אימוץ מודל כזה יחייב העברת סמכויות מהמוסד לביטוח לאומי המופקד היום על 'חוק הסיעוד' למסגרות הפועלות ונותנות שירותים לזכאי 'חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
יעקב כץ: יש לפעול שהביטוח הסיעודי בישראל יהיה אוניברסאלי וייתן מענה מספק לצרכי האנשים עם צרכים סיעודיים: זקנים, ילדים, נכים ואחרים.
יעקב כץ: ג' - הגדלת מספר שעות הסיעוד המחושבות לזכאים".
יעקב כץ: היום המקסימום גם ב- 168% מגיע ל -22 שעות שבועיות בלבד.
קריאה: 22 שעות אם העובד הוא ישראלי.
יעקב כץ: אם מדובר בעובדים זרים הקצבה היא 18 עד 20 שעות.
יעקב כץ: אנחנו מדברים על "הגדלת מספר השעות לאנשים סיעודיים המטופלים במסגרת משק הבית הזכאים כדי שיקבלו מענה לצרכיהם.
יעקב כץ: הוועדה ממליצה לקבוע דרגה של עד 30 או 40 שעות שבועיות לטיפול בסיעודי במשק הבית".
יעקב כץ: אני נכה צה"ל, 70% נכות, אמרתי פעמים רבות בוועדה כאן, אתם שמעתם אותי, שאם באחוז הנכות של 100% של הנכים הרגילים היו מקבלים מה שנכי צה"ל מקבלים עכשיו...
יעקב כץ: אמרתי שההגדרות שנוגעות לנכי צה"ל היו, נכי צה"ל לא מקבלים יותר מדי, ההגדרה הייתה איך דואגים שנכה שנפצע במלחמה יוכל להופיע בצורה מכובדת, שלא ירגיש זר, מסכן, דפוק, הייתה מחשבה על כך ונותנים אומנם את המינימום, עשו גם הרבה קיצוצים, אבל במסגרת הכללית נכי צה"ל מטופלים בצורה מרבית.
יעקב כץ: היום כל נכה צה"ל, כשהוא מופיע בכל מקום נחשב לאיש מכובד, גם לזקנים צריך לתת את אותו יחס.
יעקב כץ: מה ההבדל בין זקן לנכה צה"ל?
יעקב כץ: למה שזקן שמסר את הנפש והקים פה משפחה ובנה בית לתפארת כשהוא נהיה זקן לא מגיע לו שיאהבו אותו כמו שאוהבים את נכי צה"ל שלנו?
יעקב כץ: את הבונוסים לנכי צה"ל שייתנו בצורה אחרת.
יעקב כץ: אילו את מה שאני מקבל ב- 70% היה מקבל נכה רגיל הוא היה נראה הרבה יותר מכובד.
יעקב כץ: מאחר וגם אני נכה, אמרתי שאני נכה ב- 70% וב- 100% אני בריא, אני בריא ב- 100% בין היתר בזכות הטיפול.
יעקב כץ: נכה וזקן 100% אפשר לעשות אדם בריא גם אם הוא מרותק לכיסא הגלגלים אילו היחס אליו יהיה יחס של אהבה וחיבה וביסוד יחס של כבוד.
יעקב כץ: לכן דיברנו על הגדלת השעות, זה יאפשר לאדם לחיות בצורה מכובדת ולא בצורה תלותית ומסכנה.
יעקב כץ: "ייעול עבודת מרכזי היום הנותנים שירות", זה כתוצאה מפגישות עם המוסד לביטוח לאומי ועם משרד הרווחה והשירותים החברתיים, "ייעול עבודת מרכזי היום הנותנים שירות לאנשים עם צרכים סיעודיים.
יעקב כץ: הוועדה ממליצה להאריך את משך הפעילות של מרכזי היום לשמונה שעות ביום, לפחות בין השעות 08:00 עד 16:00 ולהגמיש את פעילותם באמצעות מתן האפשרות לזכאים לשהות במרכזים חלק מהיום".
יעקב כץ: היום אנשים מאוד נהנים שם, יש להם הרגשה טובה ואם היינו יכולים להגדיל את מספר השעות זה היה נותן יותר.
יעקב כץ: "ייעול והגמשה של שירותי ההסעות למרכזי היום כדי להקל על הזכאים לכך את ההגעה אליהם.
יעקב כץ: התקנת לחצני מצוקה באמצעי תקשורת עם קישור למוקדי חירום לשם סיוע לאנשים עם צרכים סיעודיים בבתיהם ולהבטחת מתן סיוע בשעות בהן הם נמצאים במסגרת משק הבית ללא ליווי של עובד".
יעקב כץ: צריכים לזכור ש- 80% אינם נמצאים עם ליווי של עובד סיעודי והם זקוקים לפעמים לעזרה ואין להם את הדרך וצריך להקל עליהם.
יעקב כץ: "להערכת הוועדה תוספת שעות לתחום הסיעוד הביתי והארכת משך הפעילות של מרכזי היום תוך שילוב אמצעים טכנולוגיים, כמו לחצני מצוקה בבתיהם של אנשים עם צרכים סיעודיים, עשויים לתת מענה לצרכיהם של רוב האנשים עם צרכים סיעודיים המטופלים בקהילה.
יעקב כץ: התאמת הקצבאות הניתנות לאנשים עם צרכים סיעודיים באופן שיאפשר תשלום כחוק לעובדי סיעוד זרים או לעובדי סיעוד ישראלים המועסקים במשמרות והמטפלים באנשים בקהילה והנזקקים לסיוע של עובד זר ברוב שעות היממה או כל שעות היממה".
יעקב כץ: כדי שתהיה אפשרות לאדם לשלם יותר כסף ולקבל שירות יותר בריא ולא להידרש מחר לבתי משפט על שהעסיקו עובדים בשעות נוספות או שהעסיקו אותם באופן לא ראוי.
יעקב כץ: חלק מהעובדה שאדם מקבל רק 3,000 שקל, על המקום זה בסיס לתביעה ולפעמים גם תביעה מוצדקת.
יעקב כץ: גם אם הוא פיליפיני ומקבל פה פי ארבע ממה שהוא קיבל בפיליפינים זה עדיין מחצית מהסכום שהוא היה מקבל אילו הוא היה עובד ישראלי.
יעקב כץ: מה שמתאים לשלושה עובדים ישראלים במשך עשרים וארבע שעות, לא מתאים בשום פנים ואופן לעובד אחד ביממה.
יעקב כץ: גם אם ננסה לעגל את הריבוע או לרבע את המעגל הם לא יהיו לא עגול ולא ריבוע.
יעקב כץ: היסוד כאן הוא יסוד לא טוב, לכן אנחנו התייחסנו לזה בהמלצות.
יעקב כץ: "תיקון החוקים והתקנות של המוסד לביטוח לאומי באופן שיאפשרו הכרה בבני המשפחה".
יעקב כץ: זה דבר מאוד מאוד חשוב.
יעקב כץ: אנחנו מכירים את אוסטריה וגרמניה, מדינות שמצאו דרך לתת לבני המשפחה את האפשרות.
יעקב כץ: אני אומר את הדברים האלה כי יש דרך לפקח.
יעקב כץ: לפעמים פוחדים להעסיק בני משפחה מהחשש שבני המשפחה יקבלו את הכסף ואולי הם ישתמשו בכסף לצרכים אחרים ולא יטפלו בזקן או בנכה.
יעקב כץ: יש דרך, במדינות מתקדמות ונאורות, קשה לי לקרוא לגרמניה ואוסטריה מדינות נאורות, אבל אפשר לקרוא להן מדינות מתקדמות, מדינות מפותחות שחוקקו בחוקים כדי לאפשר לתת לבני המשפחה, במיוחד למשפחות ברוכות ילדים שלפעמים לילדים אין מה לעשות, אבל אם אתה מפקח על כך ואתה דואג ובודק שזה אכן נעשה ניתן להעסיק בני משפחה.
יעקב כץ: אם מדינות כמו אוסטריה וגרמניה מצאו דרך, גם במדינת ישראל אפשר לעשות את זה.
יעקב כץ: "תיקון וחקיקת חוקים באופן שיאפשר הכרה בבני משפחה מדרגה ראשונה ושנייה שקרוביהם הם אנשים עם צרכים סיעודיים לכל דבר ועניין.
יעקב כץ: הוועדה ממליצה לאפשר לבן משפחה טיפול כזה ועל יצירת אפשרות להעסקתם כמטפלים".
יעקב כץ: שיפור תנאי ההעסקה של עובדי הסיעוד – אפשר לשפר את תנאי העסקת עובדי הסיעוד בכמה דרכים, לדוגמה: קביעת שכר מינימום הגבוה מהשכר המשולם היום, צריך לעודד את האנשים שהולכים לעבוד בתחום הסיעוד, זו עבודה קשה.
יעקב כץ: יש היום 60-70 אלף ישראלים שעוסקים בענף, אפשר לעודד מאות אלפים כדי שיכנסו לתחום הזה.
יעקב כץ: זו עבודה שאינה מבזה, כל עבודה, הגמרא אומרת שאדם יפשוט נבלה בשוק ולא יזדקק לבריות, אם אדם יכול לעשות עבודה מכובדת.
יעקב כץ: אנחנו רואים שיש עשרות אלפי ישראלים...
יעקב כץ: צריך למצוא את הדרך לתמרץ אותם, להגיד להם שזו עבודה מכובדת, זה יכול למנוע הגעתם של רבים מחוץ לארץ.
יעקב כץ: "שיפור הסיוע לילדים נכים - הוועדה ממליצה על ביטול ההמתנה של ילדים נכים במסגרות יום, הארכת משך הטיפול במסגרת היום, לפחות עד השעה 17:00, והגמשת שירות ההסעות למסגרות אלה.