GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פניה קירשנבאום: זה שהם נשארו במדינה זה לא חוקי.
שמעון סולומון: חברים, אני רוצה התייחסות.
שמעון סולומון: יש הגדרות לאלה ולאלה ואני רוצה שנדבר על זה בהמשך.
מיכל רוזין: קודם אני רוצה לתת לארגוני השטח שבאו ואנחנו רוצים לשמוע גם אותם.
מיכל רוזין: שוב, אני חושבת שפה יש את הבלבול במאגרים השונים.
<ערן קמין: לגבי הנהלים שיש לנו - אין לנו נהלים שמייחדים את האוכלוסיות האלה.
<ערן קמין: מאחר ומשטרת ישראל היא לא מוכוונת אוכלוסייה כזאת או אחרת, אנחנו נוהגים בכולם ללא הבדל דת, גזע ומין.
<ערן קמין: אדוני מוזמן לבקר במתקן "סהרונים" ולראות איך אנחנו עושים את זה בעצמנו, כיצד אנחנו נוטלים.
<ערן קמין: ברור לנו שאנשים שכבר נכנסו לתוך הארץ עברו חוויות לא נעימות בלשון המעטה.
<ערן קמין: אני לא מאחל לאף אחד לעבור את התהליך שהם עברו כדי להיכנס לישראל.
<ערן קמין: הדברים ברורים לנו, אנחנו מודעים לכך, אנחנו רגישים לכך.
<ערן קמין: יחד עם זאת, אנחנו גם מודעים לכך שהם עברו על החוק.
<ערן קמין: החוק מגדיר אותם כמסתננים, בשונה מאנשים שנתפסו כבר בתוך תחומי מדינת ישראל והם מוגדרים כשוהים בלתי חוקיים.
<ערן קמין: יש הפרדה לגמרי ברורה בחוק וביסודות העבירה בין מסתננים לבין שוהים בלתי חוקיים.
<ערן קמין: שוב אני אומר, אדוני, משטרת ישראל לא רואה באמת הבדל בין מסתנן שהשיג את גבולה לבין עבריין שתקף זקן בתחנה המרכזית.
<ערן קמין: אין הבדל.
<ערן קמין: אנחנו נוטלים מהם אמצעי זיהוי בדיוק כמו שאנחנו נוטלים מכל אחד אחר.
<ערן קמין: כך אומרים הנהלים של משטרה ישראל וכך אנחנו נוהגים.
<ערן קמין: אני באמת מזמין את הוועדה לבקר במתקן "סהרונים" ולהתרשם בכוחות עצמה ממה שנעשה שם.
מיכל רוזין: בשמחה.
מיכל רוזין: אני אכן ביקרתי במתקן "סהרונים" ואני אבקר גם כחברת כנסת.
מיכל רוזין: יוסי אדלשטיין, האם אתה רוצה לדבר על זה?
מיכל רוזין: זה הבלבול שאני התכוונתי אליו שאני חושבת שקיים עדיין.
מיכל רוזין: זה אותם שוהים בלתי חוקיים שמתכוון אליהם חבר הכנסת, אחרי שנכנסו לכאן באשרת תייר.
מיכל רוזין: זה בעצם חלק מהמאגר שנמצא ברשותך.
<יוסי אדלשטיין: אני אומר, אנחנו נוטלים את טביעות האצבע.
<יוסי אדלשטיין: קודם כל, רק כדי לסבר את אוזן הוועדה.
<יוסי אדלשטיין: יש לנו גם מסתננים שאנחנו תופסים בגבול מצרים שהם סינים, תורכים, סומלים, ניגרים, צ'אדים, מכל המינים ומכל הסוגים, ולכולם אנחנו מתייחסים אותו הדבר, כאל מסתננים, ולא משנה אם הוא מסתנן מסין או מסתנן מסודן.
<יוסי אדלשטיין: ההבדל ביניהם הוא שאת המסתנן מסין יש לי יכולת להרחיק באופן מהיר חזרה למדינתו מה שאני לא יכול לנהוג כלפי אוכלוסיות אחרות.
<יוסי אדלשטיין: אבל מבחינת ההתנהלות, זו אותה התנהלות.
<יוסי אדלשטיין: אנחנו עושים לכולם טביעת אצבע.
<יוסי אדלשטיין: גם הסיני מוגדר אצלנו ברישומים כמסתנן, וכך אנחנו מתייחסים אליו.
<יוסי אדלשטיין: השוהים הבלתי חוקיים האחרים שמגיעים, ומדינת ישראל היא מדינה חפצת חיים וחלק מהחיים זה תיירות, ואף אחד לא מתכוון לסגור את גבולות מדינת ישראל כך שאף אחד לא ייכנס.
<יוסי אדלשטיין: כפועל יוצא מזה מגיעים לפה תיירים שלכאורה באו לפה לצורכי תיירות.
שמעון סולומון: ה-100,000 זה מספר סביר?
<יוסי אדלשטיין: 100,000 - כן, כן.
<יוסי אדלשטיין: זה המספר שיש לנו כיום.
שמעון סולומון: יש איזושהי פעילות אקטיבית?
<יוסי אדלשטיין: אנחנו עושים אכיפה כל יום.
שמעון סולומון: מתוך האלף האלה שיש להם DNA, מהי החלוקה?
<יוסי אדלשטיין: אני לא יודע, אני לא מתעסק ב-DNA.
<קריאה: ה-DNA זה רק לעבירות הסתננות לפי חוק.
מיכל רוזין: יש פה הבדל של שני המאגרים וחשוב להבהיר זאת.
מיכל רוזין: גם חשוב שאין מעבר של מידע.
<יוסי אדלשטיין: כפי שהסבירו פה, ההסתננות היא עבירה פלילית בחוק.
<יוסי אדלשטיין: שהייה בלתי חוקית היא לא כזאת.
<יוסי אדלשטיין: לכן אני אומר, אנחנו אוכפים גם את אלה וגם את אלה ללא קשר להגדרה שלהם בחוק.
מיכל רוזין: האם נמצא כאן עו"ד יונתן ברמן מהקליניקה לזכויות מהגרים?
מיכל רוזין: עלוה קולן מהאגודה לזכויות האזרח, בבקשה.
פניה קירשנבאום: אני רואה שאת עוברת לארגונים.
פניה קירשנבאום: אני פשוט נאלצת לעזוב.
פניה קירשנבאום: אני מצטערת, אני מאחלת לכם המשך דיון פורה.
פניה קירשנבאום: אני בטוחה שתמצאו את עמק השווה.
מיכל רוזין: חברת הכנסת קירשנבאום נאלצת לעזוב.
מיכל רוזין: תודה לך על ההשתתפות בדיון.
מיכל רוזין: אנחנו נזמין אותך שוב לוועדה בנושאים נוספים.
פניה קירשנבאום: בשמחה.
<עלוה קולן: עלוה קולן, מקדמת מדיניות וחקיקה באגודה לזכויות האזרח.
<עלוה קולן: אני רוצה להתייחס לסוגיה של חוק ההסתננות שחוזרת ועולה פה כל הזמן.
<עלוה קולן: חוק ההסתננות במקור שלו היה חוק ביטחוני וגם כשהוא עלה בחזרה לשולחנה של הכנסת היתה אפילו בקשה מפורשת שנידונה על הפרדה, שיהיה חוק אחד למסתננים שהם מסתננים ביטחוניים שמאיימים באמת על ביטחון המדינה או שיש חשש שהם יאיימו על ביטחון המדינה ולמסייעים שלהם שזה סוג אחר לחלוטין של מסתננים ממבקשי המקלט שנכנסים מאריתריאה וסודן לישראל.
<עלוה קולן: השימוש הציני שנעשה בחוק ההסתננות על מנת לפתוח תיקים פליליים למבקשי מקלט הוא פשוט שימוש ציני.
<עלוה קולן: אני הייתי מאוד שמחה גם לדעת האם זה עוזר בניפוח התיקים הפליליים שאחר כך מפרסמים בעיתונים שייראו כמה הרבה תיקים פליליים יש למבקשי המקלט שבסופו של דבר אלף מהם מדובר על עצם ההסתננות.
<עלוה קולן: הם לא עשו שום דבר.
<עלוה קולן: זאת התכווננות לחלוטין על אוכלוסייה מסוימת שמועדת לדעתכם לבצע פשיעה.
<עלוה קולן: לא את הילדים, לא את הנשים, אלא רק את הגברים שמגיעים מאריתריאה ומסודן, ולגביהם לוקחים את חומרי ה-DNA כי הרי ברור שהם יפשעו בעתיד.
<עלוה קולן: מאוד חשוב לפרוטוקול שיהיה ברור שאמרתי את זה בציניות כי אחר כך קשה לקרוא את זה בפרוטוקול.
<עלוה קולן: זה שימוש ציני בחוק ההסתננות וזה נוגד לחלוטין את האמנה הבין-לאומית.
<עלוה קולן: אני יודעת שעכשיו כל היועצים המשפטיים יקפצו ויגידו: חקיקה ישראלית קודמת לאמנה בין-לאומית.
<עלוה קולן: שימוש ציני בחקיקה הישראלית ונוגד לחלוטין את האמנה הבין-לאומית ומכפיש - - -
משה מזרחי: איזה אמנה בין-לאומית?
<עלוה קולן: לפליטים.
<עלוה קולן: האמנה קובעת באופן מפורש שעצם ההסתננות לא יכול להיחשב לעבירה פלילית, עצם המעבר לא יכול להיחשב כעבירה פלילית.
<עלוה קולן: הפכו את זה בחוק הישראלי ועכשיו משתמשים בזה באופן ציני כדי להפליל אוכלוסייה שלמה.
<עלוה קולן: זה מה שיש לי להגיד ועוד לא אמרתי כלום על המאגר הביומטרי, תודה.
מיכל רוזין: את רוצה להגיד משהו בכל זאת?
<עלוה קולן: נראה לי שפשוט ההתחבאות מאחורי החוק ההסתננות מייתרת את ההתייחסות למאגר הביומטרי.
מיכל רוזין: עו"ד גיא דיין מהתנועה לחופש המידע.
<גיא דיין: שלום, נעים מאוד.
<גיא דיין: בוקר טוב לכולם, תודה על ההזמנה.
<גיא דיין: לפני שנתיים הגישה התנועה לחופש המידע בקשה לקבלת נתונים אודות תיקים פליליים בהם היו מעורבים מסתננים.
<גיא דיין: לפני שבוע קיבלנו את המידע ובמידע הזה צצה איזושהי נקודה שאנחנו, ואני מאמין שהרבה אחרים, לא היינו מודעים לה.
<גיא דיין: זה כל הנושא של הגדרת העבירה בה מואשמים המסתננים.
<גיא דיין: ברגע שהם מואשמים בעבירה ביטחונית ניתן לקחת מהם דגימות זיהוי כאלה ואחרות שלא היו נלקחות מהם אלמלא אותו אישום באותה עבירה.
<גיא דיין: תקנו אותי אחרי זה אם אני טועה.
<ערן קמין: העבירה היא עבירה ביטחונית, נכון.
<ערן קמין: אבל אם היתה עבירה אחרת ש- - -
<גיא דיין: רגע, אני אמקד אותך לפני שתיתן תשובה לא ממוקדת.
מיכל רוזין: אני שומרת פה על זכות דיבור, כמו שאתם רואים.
מיכל רוזין: כמה שתבקשו תקבלו, רק תנו לו.
<ערן קמין: הוא אמר: "תקנו אותי אם אני טועה".
<ערן קמין: אני רוצה לתקן אותו.
<גיא דיין: מדובר בעבירה ביטחונית, זה אני יודע.
מיכל רוזין: לא נהפוך את זה לדיאלוג ביניכם, אתה מדבר לוועדה.
<גיא דיין: אני מדבר לכולם.
<גיא דיין: רק אם אני לא טועה, ופה רציתי שתתקן אותי, סעיפי העבירה שבהם הם הואשמו שונו בשנה מסוימת.
<גיא דיין: אם אני לא טועה, 2010.
<גיא דיין: פה תתקן אותי אם אני טועה.
<גיא דיין: השאלה שעולה מטעמנו או מצדנו, ולדעתי מבחינת כל הציבור, היא האם הנושא הזה של ניהול המאגר הזה, קיומו של המאגר הזה או איך שהוא לא נקרא, הוא במירכאות חסוי, סודי, נעשה באופן לא גלוי?
<גיא דיין: במקרה זה נודע לנו, ואני מאמין שאם בקשת המידע לא היתה מוגשת או לחלופין אם לא היתה ניתנת פה תשובה של המשטרה לפני שבוע בדיוק וזה לא היה מפורסם ב"הארץ", אני לא יודע אם הדיון פה בוועדה היה מתקיים באותו נפח שהוא מתקיים היום.
<גיא דיין: לכן, מה שמעניין אותי לדעת זה כל נושא חשיפתו של המאגר הזה, ובכלל הגילוי שלו לציבור.
מיכל רוזין: האם אתם רוצים להגיב עכשיו?
<ערן קמין: כן, בשמחה.
<ערן קמין: אתה גם טועה וגם מטעה.
<ערן קמין: אני עוד פעם אומר, אין מאגר ייחודי.
<ערן קמין: יש מאגר פלילי, במסגרת המאגר הפלילי נלקחים אמצעי הזיהוי מהמסתננים כמו שנלקחים מעבריינים אחרים.
<ערן קמין: לגבי התיקון בחוק - אני לא יודע שהיה תיקון בחוק, לא מוכר לי תיקון כזה.
<ערן קמין: ולגבי העובדה שהחוק הזה נמצא בתוספת לחוק סדר הדין הפלילי - תפנה למחוקק, תשנה את זה אם אתה חושב שזה נכון.
<אלעזר כהנא: אני אגיד עוד דבר אחד לגבי העניין של כן הסתרה, לא הסתרה, אף אחד לא היה יודע.
<אלעזר כהנא: לפני שנתיים התקיים פה בוועדה דיון שבו, ראשית, ננזפנו על זה שעוד לא התחלנו עם התהליך של נטילת ה-DNA.
<אלעזר כהנא: אמרנו שאנחנו מתכוונים לעשות את זה.
<אלעזר כהנא: הכול גלוי.
<אלעזר כהנא: ישבו פה אנשים, עיתונאים.
<אלעזר כהנא: לא היה שום דבר מוסתר בדבר הזה, וננזפנו שעוד לא התחלנו, שאנחנו מתמהמהים כל כך הרבה כי אמרנו: תראו, אנחנו בודקים.
<אלעזר כהנא: אנחנו לא מתחילים מהתחלה.
<אלעזר כהנא: נכין את הכול בצורה מסודרת, שתהיה לנו הסמכות וגם את החוקרים שידעו איך לעשות את זה, אנחנו צריכים לעבוד על-פי חוק.
<אלעזר כהנא: ננזפנו על כך.
<אלעזר כהנא: אז להגיד שהסתרנו ממישהו?
<אלעזר כהנא: זה הדבר הכי גלוי.
מיכל רוזין: נכון, הדברים נאמרו.
מיכל רוזין: בהחלט, הפרוטוקול גם לפניי.
מיכל רוזין: רק נציין שהם לא הובאו בחזרה.
מיכל רוזין: אחרי שכבר התחילו לאסוף את הנתונים ולהקים את מאגר המידע זה לא חזר.
<אלעזר כהנא: לא התקיים עוד דיון, לא היה שום דבר בסתר.
מיכל רוזין: לא התקיים דיון.
מיכל רוזין: לכן, הדברים גם לא פורסמו ולא הובאו לידיעת הציבור.
מיכל רוזין: אני מבקשת מאוליבייר אוסקר מהמרכז לקידום פליטים אפריקאים.
מיכל רוזין: הוא ידבר באנגלית והמתנדב שלי יתרגם אותו.
<אוליבייר אוסקר: אני אדבר בעברית.
<אוליבייר אוסקר: גברתי, תודה רבה על כך שנתת לי לדבר.
<אוליבייר אוסקר: אני רוצה להציג את עצמי.
<אוליבייר אוסקר: קוראים לי אוליבייר אוסקר.
<אוליבייר אוסקר: כן, אני אבא.
<אוליבייר אוסקר: יש לי ילדה בת עשרה וקוראים לי אסתר.
<אוליבייר אוסקר: אני עובד עם שני ארגונים של פליטים כמו שאמרת בתל-אביב.
<אוליבייר אוסקר: ארגון אחד זה כוח לקהילה והשני הוא ARDC.
<אוליבייר אוסקר: התפקיד שלי הוא להיות שם רכז.
<אוליבייר אוסקר: אני רוצה להגיד לך קצת מה הקהילה של מבקשי המקלט מבינה מהמשטרה ומה היא מרגישה.
<אוליבייר אוסקר: יש לנו יותר פרטים ואותם תיתן אנה רוז.
<אוליבייר אוסקר: מהמשטרה שומעים: לקחנו DNA מאנשים שגנבו את הגבול.
<אוליבייר אוסקר: זה הדבר הראשון שאני שמעתי.
<אוליבייר אוסקר: דבר שני, שמעתי גם לא פעם אחת:
<אוליבייר אוסקר: אם יקרה אונס בתחנה המרכזית, אם יקרה אונס בתחנה המרכזית, אם יקרה אונס בתחנה המרכזית.
<אוליבייר אוסקר: כלומר, אונס בתחנה המרכזית, לא יקרה אונס בירושלים, לא יקרה אונס בחיפה, לא יקרה אונס בערד או באשדוד.
<אוליבייר אוסקר: לא לוקחים DNA ממי שנכנס מבן-גוריון כי הוא נכנס עם דרכון וויזה.
<אוליבייר אוסקר: גברתי, אם את זוכרת, תשעה חבר'ה טסו במטוסים בארצות-הברית ונכנסו בבניינים.
<אוליבייר אוסקר: הם הרגו יותר מ-5,000 אנשים.
<אוליבייר אוסקר: לכולם היה ויזה, דרכון בר-תוקף.
<אוליבייר אוסקר: כניסה ללא דרכון וללא ויזה לא הופכת בן-אדם למפלצת באופן אוטומטי.
<אוליבייר אוסקר: כניסה עם דרכון וויזה לבן-גוריון גם לא הופכת אדם לקדוש באופן אוטומטי.
<אוליבייר אוסקר: אם צריך לקחת DNA אז שייקחו מכולם, אני הראשון לתת.
<אוליבייר אוסקר: אם זה בשביל הביטחון ובשביל הביטחון של הבת שלי אני מיד פה נותן DNA, שייקחו מכולם, מזה שנכנס מבן-גוריון, מזה שנכנס משם.
<אוליבייר אוסקר: השאלה הכי גדולה היום בקהילה היא מה מפחיד יותר?
<אוליבייר אוסקר: בעצם יש פחד בקהילה.
<אוליבייר אוסקר: אנשים לא יודעים מה יותר מפחיד.
<אוליבייר אוסקר: האם מפחיד מה שנעשה כבר לפני שנה ואנחנו יודעים רק היום, או מה שאנחנו עדיין לא יודעים שכבר נעשה?
<אוליבייר אוסקר: אנה רוז תסביר באנגלית, אם תיתני לה.
<אנה רוז סיגל: My name is Anna Rose Siegel.
<אנה רוז סיגל: I also work for ARDC.
<אנה רוז סיגל: I apologize today for speaking in English, but it will be translated.
<אנה רוז סיגל: I would be also like to address the security concerns, the justification of collecting DNA on a basis of security concerns as has been mentioned.
<אנה רוז סיגל: We do not feel that this argument is tenable.
<אנה רוז סיגל: We also feel that this argument is very dangerous.
<אנה רוז סיגל: From the perspective of national security as far as we are concerned, as far as we understand, we do not believe that there are any cases of an individual being indicted on the basis of an issue of large national concern, of a foreign individual being indicted on behalf of an issue to that scale.
<אנה רוז סיגל: We don’t know of any cases - - - on a national scale, additionally on a local scale.
<אנה רוז סיגל: The crime rates as have been presented in this committee by police in 2011 stated that the crime rate of all foreigners is 2.24 compared to the general Israeli criminal rate which is 4.99.
<אנה רוז סיגל: These are the facts that were presented by the police in this committee in 2011, so consequently we don’t feel that there is justifiable concern, security concern, when it comes to this particular population in collecting this data.
<אנה רוז סיגל: Additionally, I would like to address the dangerous that can arise from this policy.
<אנה רוז סיגל: Primarily, we have found that many asylum seekers already have skepticism toward health institutions.
<אנה רוז סיגל: This skepticism creates increased cost continually on health care system as well as on the individuals themselves, they withhold from seeking out health services.
<אנה רוז סיגל: The issues continue to grow greater and create more cost on the health care system.
<אנה רוז סיגל: We believe that this will only increase if individuals also fear that DNA may be collected.
<אנה רוז סיגל: Furthermore, this policy perpetuates faulty perceptions of the crime rate within foreign populations.
<אנה רוז סיגל: We know that these perceptions can have very detrimental impacts.
<אנה רוז סיגל: We saw that in the spring of last year that there were riots throughout south Tel-Aviv, individuals were afraid to walk down the street in broad daylight, individuals were afraid to take their children to "Gan" for fear of Molotov cocktail attacks, and we worry that this policy will continue to perpetuate this faulty perceptions which have an incredibly dangerous impact on the asylum seekers society.
<אנה רוז סיגל: Consequently we urge you to take back this policy, this practice, because of its untenable nature with regards to national security as well as its potential dangers for the asylum seeker community.
<ערן לוי: (תרגום דבריה של אנה רוז על-ידי ערן לוי.
<ערן לוי: ) היא מתנצלת שהיא מדברת באנגלית.
<ערן לוי: היא כאן מטעם ארגון ARDC.
<ערן לוי: היא רוצה לדבר על הנושאים בהקשר הביטחוני לגבי האיסוף של ה-DNA, על הטיעון הביטחוני.
<ערן לוי: הטיעון הזה אינו מקובל ואינו מחזיק.
<קריאה: הם לא חושבים שמשהו הביא להעמדה לדין בקנה מידה ביטחוני רחב היקף.
<ערן לוי: הטענה היא ששיעור הפשיעה בקרב הזרים נמוך יותר מאשר הפשיעה מקרב האוכלוסייה הכוללת.
<ערן לוי: הסיכון הביטחוני והפלילי הוא נמוך יותר יחסית לאוכלוסייה הזאת.
<ערן לוי: בנוסף, היא רוצה לדבר על הסיכונים שעולים בעקבות המדיניות הזאת.
<ערן לוי: היא אומרת שיש תחושה של חוסר אמון בקרב האוכלוסייה הזרים כלפי המוסדות הבריאותיים והרפואיים בישראל, ודגימת ה-DNA עלולה להגביר את חוסר אי-האמון הזה ולפגוע.
<ערן לוי: זה יוצר עלויות נוספות בעקבות הימנעות של האוכלוסייה הזרה מטיפולים רפואיים בישראל.
<ערן לוי: דגימות כאלה מסייעות לתדמית מאוד שלילית כלפי האוכלוסייה הזאת.
<ערן לוי: זה מוביל, בין השאר, לפרעות או הפגנות קשות כנגד האוכלוסייה הזאת, למשל בתל-אביב.
<ערן לוי: המשך הדגימה עלולה להזין את התדמית השלילית הזאת.
<ערן לוי: הם מוחים כנגד המדיניות הזאת שהיא רק ביטחונית.
מיכל רוזין: Thank you so much.
מיכל רוזין: נטע ממרכז המחקר של הכנסת, בבקשה.
<נטע משה: שמי נטע משה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<נטע משה: נתבקשנו לעשות סקירה מאוד ראשונית וקצרה לגבי מה שקיים בעולם ביחס למאגרי נתונים וזיהוי לאוכלוסיות זרים.
<נטע משה: לפני שאני אתחיל אני אומר שלוש נקודות בקצרה לגבי הקונטקסט הכללי.
<נטע משה: צריך להבין שיש מאגרי מידע שאנחנו מדברים עליהם שהם לצורכי פנים ולצורכי חוץ.
<נטע משה: חוץ זה מסמכי נסיעה, מעברי גבולות ודברים כאלה.
<נטע משה: כמו כן, יש אמצעים ביומטריים או אמצעי זיהוי שהם בתוך רשויות המדינה, מהן תעודות זהות, מאגרים משטרתיים.
<נטע משה: מתוך זה עולה השאלה האם נושאים מסמכים או האם קיים מאגר, מה הן אפשרויות החיפוש בתוך מאגר, הצלבה בין הדברים, והאם יש איזשהן החלות מסוימות לגבי נתוני זיהוי לאוכלוסיות מסוימות, וזה מה שאנחנו בדקנו, לאוכלוסיות הזרים.
<נטע משה: הבדיקה לא אומרת שזה לא קיים במדינות אחרות, אנחנו רק ביחס למדינות ראשיות.
<נטע משה: באיחוד האירופי בדצמבר 2000, מועצת האיחוד האירופי קיבלה החלטת רגולציה 2725 שבה הוקם מאגר היורו-דוק.
<נטע משה: הוא מאגר מידע ממוחשב, מאוכסנות בו טביעות אצבעות של מבקשי מקלט, מסתננים ושוהים בלתי חוקיים.
<נטע משה: זאת אומרת, זה מאגר מידע ביומטרי, לא DNA.
<נטע משה: הוא חל על מדינות האיחוד האירופי ועוד שלוש מדינות נספחות.
<נטע משה: הסייגים שקיימים על מאגר כזה הם שזה לאנשים שהם מעל גיל 14, ויש אפשרות למחיקת הנתונים אחרי פרקי זמן מסוימים.
<נטע משה: זאת אומרת, אם מבקש המקלט הזה או השוהה הבלתי חוקי, הוסדרה שהייתו והוא קיבל מקלט אז הנתונים הביומטריים מוסרים מהמאגר אחרי תקופת פרק זמן של שנתיים מהגשת המקלט או עשר שנים אם מדובר בשוהה בלתי חוקי כללי.
<נטע משה: עוד דבר שקיים לגבי זה.
<נטע משה: המידע נאסף בכל מדינה, במדינת המקור שמשם מגיע המהגר או השוהה הבלתי חוקי לראשונה.
<נטע משה: זה מועבר ליחידה המרכזית שנמצאת והיא זו שאחראית ויש לה היכולת לחפש ולעשות התאמות.
<נטע משה: אני אקדים ואומר שהצרכים, כמו שזה מוגדר, הם כדי באמת לעשות איזושהי יכולת פיקוח על הנכנסים לאירופה שלא בהסדרה, ואם הוא מבקש מקלט במקום אחד, לדעת שבמדינה אחרת הוא לא יכול לעבור ולבקש.
<נטע משה: מאגר שונה קיים בארצות-הברית.
<נטע משה: הוא כללי מאוד לכל הזרים בביקורת הגבולות.
<נטע משה: אנחנו נדרשים לתת טביעות אצבעות, תמונות.
<נטע משה: זה לא מובחן לזרים מסוימים, זה מי שנכנס.
<נטע משה: בבריטניה יש משהו שהוא בנוסף למה שקיים באיחוד ושם יש כוונה שזרים שנמצאים בתוך בריטניה יישאו מסמכי זיהוי אלקטרונים.
<נטע משה: הכוונה היא שעד 2015 90% מהזרים יחזיקו את זה.
<נטע משה: זרים זה אומר גם סטודנטים, אנשים שמעל חצי שנה.
<נטע משה: פה הצרכים הם לזיהויי פנים.
<נטע משה: זה לא רק מעברי גבולות אלא שבאותה נקודת זמן שיש מולך בן-אדם יוכלו לדעת מה הזהות שלו.
<נטע משה: איטליה היא המקום היחיד שמצאנו איזושהי נקודה מאוד מסוימת לגבי השימוש ב-DNA וזה שיש בקשות.
<נטע משה: יש מאגר משטרתי פלילי וכשיש בקשות לאיחוד משפחות, קבלת אשרה על רקע של איחוד משפחות, בודקים DNA.
<נטע משה: לסיכום, יש כל מיני מאגרים, אבל הסייגים שצריך לשים לב אליהם ביחס לניהול מאגרים כמו שמצאנו במדינות הם שיש סייגים לגבי גיל.
<נטע משה: לפעמים זה צעירים או קשישים, האם לוקחים מהם אמצעי זיהוי.
<נטע משה: כמו כן, לגבי מחיקת הנתונים, מתי היא מבוצעת, באיזה שלב, האם זה לאחר תקופה, האם זה לאחר קבלת אשרה, האם השימוש הזה הוא רק לקיום מאגר ואם זו הצלבת נתונים אז מה התכלית, וכן אפשרות החיפוש במאגר.
מיכל רוזין: אני רוצה בבקשה את היועצת המשפטית של הוועדה.
מיכל רוזין: נעה בן שבת, בבקשה.
<נעה בן שבת: רציתי לדבר קודם על המאגר המשטרתי ועל נטילת דגימות לפיו.
<נעה בן שבת: למעשה, אם אנחנו מסתכלים על חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה, חיפוש בגוף ונטילת אמצעי זיהוי) אז יש אפשרות ליטול אמצעי זיהוי של תצלום וטביעות אצבע מכל חשוד בעבירה שנחקר, וכמובן מנאשם וממורשע.
<נעה בן שבת: יש הוראות מפורטות בחוק לגבי מועד הנטילה ומטרת הנטילה, ויש גם לגבי אדם החשוד בעבירת ביטחון אפשרות שמפורטת בתופסת והיא כוללת גם עבירה לפי חוק למניעת הסתננות.
<נעה בן שבת: יש אפשרות לקחת גם טביעות DNA.
<נעה בן שבת: נוסף לזה, החוק קובע תנאים שבהם יוחזקו אותם נתונים שנאספו במאגר המשטרתי, וגם המטרות שלשמן אפשר יהיה להשתמש במידע מתוך המאגר.
<נעה בן שבת: בין השאר, כמו שדובר פה, זה גם חקירה לגבי העבירה הספציפית, אבל גם מניעת פשעים בעתיד ועוד מטרות נוספות שמוגדרות גם הן בחוק.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, פורמלית אנחנו מדברים פה על עבירת ההסתננות, אדם שנכנס לישראל שלא כדין ונחשב מסתנן לפי חוק למניעת הסתננות.
<נעה בן שבת: יש סמכות חוקית ליטול ממנו את אמצעי הזיהוי, כולל דגימת DNA, גם אם זה לא דרוש לאותה חקירה ספציפית.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, העבירה הספציפית הזאת.
<נעה בן שבת: כלומר, הסמכות קיימת.
<נעה בן שבת: נשאלה פה שאלה לגבי מדיניות אכיפה, איך צריכה להיות מדיניות האכיפה לגבי נשים וכו'.
<נעה בן שבת: זה חלק משאלות של מדיניות אכיפה והמשטרה מחליטה על מדיניות האכיפה שלה.
<נעה בן שבת: אני רוצה להתייחס לנושא המאגר הביומטרי של משרד הפנים שכמו שהוסבר לנו הוצע תזכיר חוק בשביל לקבוע אותו בחקיקה, אבל כרגע הנושא הזה לא מוסדר בחקיקה.
<נעה בן שבת: השאלה היא האם יש מעבר בין הנתונים?
<נעה בן שבת: דובר על היעזרות בין המאגרים.
<נעה בן שבת: השאלה היא עד כמה המשטרה באמת משתמשת, יכולה להשתמש בנתונים שמוחזקים על-ידי משרד הפנים?
<נעה בן שבת: עד כמה שיתוף הפעולה הזה שדובר עליו או ההיעזרות בין המאגרים הוא מוסדר?
<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שבחוק המאגר הביומטרי לגבי אזרחי ישראל שכרגע הוא מופעל כפיילוט יש הוראות שאפשר למסור את הנתונים למשטרת ישראל, למשל, אבל צריך צו שופט וצריך תנאים מסוימים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, ההעברה של המידע מתוך המאגר האזרחי לצורכי המשטרה היא העברה מוגבלת.
<נעה בן שבת: לכן, אני חושבת שפה צריכה להיות הבהרה האם המידע שאוסף משרד הפנים משמש את המשטרה, לא משמש, זולג או עובר, משותף.
<נעה בן שבת: מה קורה בין שני המאגרים?
מיכל רוזין: תודה לך.
מיכל רוזין: אני רוצה להפנות את זה למר אדלשטיין ולהוסיף שאלה.
מיכל רוזין: אנחנו יודעים, למשל, שיש ביטוח בריאות שניתן לעובדים הזרים.
מיכל רוזין: אנחנו נדבר בהזדמנות אחרת בוועדה פה על כל ההסדרים של רווחה ובריאות לאותם אנשים.
מיכל רוזין: אבל אני רוצה לשאול אותך, נניח ורשות אחרת פונה אליך - משרד הבריאות, משרד הרווחה - האם יש העברת מידע?
מיכל רוזין: מה גבולות העברת המידע?
מיכל רוזין: מהו שיתוף הפעולה בהעברת המידע הזה בין הרשויות חוץ מהמשטרה?
<יוסי אדלשטיין: לא, אין העברת מידע לשום רשות בקטע הזה.
<יוסי אדלשטיין: המאגר הזה משמש אותנו בלבד, ועל-פי בקשות פרטניות של המשטרה במקרים נקודתיים אנחנו מסייעים להם.
<יוסי אדלשטיין: אין העברה לא למשרד הבריאות ולא לשום משרד אחר.
<עירית וייסבלום: בתזכיר החקיקה ישנן הוראות לגבי העברת מידע.
מיכל רוזין: אחרון הדוברים, ואחר כך אני אסכם, הוא יונתן יעקובוביץ מעמותת "איתן".
מיכל רוזין: אני רק מבקשת שתקצר כי אני נוהגת לשמור על זמנים מאוד בקפידה.
<יונתן יעקובוביץ: תודה רבה על רשות הדיבור.
<יונתן יעקובוביץ: אני רוצה רק להשלים משהו על מה שנאמר פה על-ידי הממ"מ.
<יונתן יעקובוביץ: בשוויץ היום מחוקקים חוק בעקבות עלייה פשיעה של מבקשי מקלט, לקחת DNA מאנשים שמבקשים מקלט, ובארצות-הברית יש חוק פדרלי מ-2009 שמאפשר לקחת DNA מכל מי שעושה עבירה פלילית, כולל מי שנכנס שלא כחוק למדינה, כולל מבקשי מקלט.
<יונתן יעקובוביץ: אני רוצה לציין משהו לגבי נתוני הפשיעה.
<יונתן יעקובוביץ: בבדיקה שעשינו על-פי נתונים שהתפרסמו פה בוועדה הזאת במאי 2011, בדקנו ספציפית נתוני פשיעה - - -
מיכל רוזין: דרך אגב, נתוני הפשיעה הוא לא נושא הדיון.
מיכל רוזין: אנחנו נעסוק בנושא הזה.
מיכל רוזין: רק אם זה מתייחס לעניין המאגרים אני מבקשת שתתייחס.
<יונתן יעקובוביץ: אוקיי, אני רוצה לומר רק לעניין המאגרים שקודם כל, לדעתי, כמחוקקים וכוועדה השאלה צריכה להיות מי אחראי על המחדל למה לא אכפו את החוק עד עכשיו, לא למה התחילו פתאום ב-2012.
<יונתן יעקובוביץ: איך באמת אין מאגר מידע של 50,000 איש?
<יונתן יעקובוביץ: זו השאלה שצריכה להישאל ולא למה פתאום התחלתם לאכוף את החוק אם זה נמצא בחוק.
<יונתן יעקובוביץ: שנית, אני כן רוצה לציין שכיוון שמדובר באוכלוסייה שאין לה פילוח דמוגרפי נורמלי, מדובר בעיקר באנשים צעירים, גברים, 85% מהם הם גברים צעירים.
<יונתן יעקובוביץ: ודאי שאם נשווה את האוכלוסייה הזאת ביחס לאוכלוסייה של גברים צעירים באותו הגיל אז כנראה שהפשיעה תהיה באותה מידה כמו שאר האוכלוסייה.
<יונתן יעקובוביץ: אבל כיוון שלא מדובר באוכלוסייה עם פילוח דמוגרפי נורמלי ומאוד מאוד קשה למצוא את כתובות המגורים שלהם אז כן צריך לקחת את הדבר הזה לשיקול דעת ולהבין שיש פה דרישות שהן יותר קשות כלפי אוכלוסייה אחרת.
<יונתן יעקובוביץ: הדבר הזה כן צריך להיכנס לשקלול כשאנחנו בוחנים את המידתיות של מהלך שאין ספק שהוא אכן פוגע בפרטיות.
<יונתן יעקובוביץ: אבל כיוון שכן יש תופעה שאזרחי ישראל הגרים בעיקר בדרום תל-אביב כן איבדו את תחושת הביטחון, אני חושב שאנחנו כמחוקקים צריכים לתת לגורמי האכיפה כמה שיותר אמצעים להקנות את הביטחון המרבי לתושבי ישראל.
<יונתן יעקובוביץ: תודה.
שמעון סולומון: גם בבת-ים, אגב.
מיכל רוזין: כן, תודה.
מיכל רוזין: ברשותכם, אני רוצה לסכם כמה נקודות ותהיו סובלניים.
מיכל רוזין: הוועדה בחנה את שני המאגרים של משרד הפנים ושל משטרת ישראל ונראה כי למרות החשש שהועלה בתחילת הישיבה על-ידי אין העברת מידע בין הרשויות.
מיכל רוזין: הוועדה מבקשת לקבל את תזכיר החוק של הסדרת לקיחת המידע מעובדים זרים, ותמשיך לעקוב אחר הליך החקיקה.
מיכל רוזין: חשוב להדגיש, כמו שאמרתי, ששני המאגרים הם נפרדים.
מיכל רוזין: עם זאת, האמנה הבין-לאומית בנוגע לפליטים קובעת כי עצם ההסתננות לא תיחשב כעבירה פלילית ונראה כי החוק הישראלי לכאורה סותר את האמנה והופך את אותם פליטים, מבקשי מקלט, מבקשי עבודה, לפושעים בפוטנציה, מה שמעלה שאלות מוסריות, אתיות ופרקטיות, לגבי איסוף המידע והשימוש בו.
מיכל רוזין: אני מסכימה איתך אבל אני מדגישה.
מיכל רוזין: עומדות פה שתי זכויות שתמיד עומדות במדינה דמוקרטית.
מיכל רוזין: האחת היא באמת לביטחון לאומי ואישי, וגם זכותם של אותם זרים בישראל לחופש הפרט ולזכויות הפרט.
מיכל רוזין: אני נקראתי ואני אשמח בהחלט שהוועדה תסייר במתחם "סהרונים" ותבחן גם את תנאי המעצר, גם את אופן לקיחת הפרטים האישיים ואופן השימוש באותם פרטים.
מיכל רוזין: אני אגיד לסיכום, וזו אולי העמדה החשובה ביותר שאיתה היינו צריכים להתחיל, שהוועדה קוראת להעניק הגנה קולקטיבית זמנית למבקשי המקלט ממדינות שונות המגיעים למדינת ישראל, ולבדוק באופן פרטני את בקשותיהם של המגיעים לפתחה.
מיכל רוזין: תודה לכם על שיתוף הפעולה.
מיכל רוזין: אני מקווה שנצליח באמת ליצור את האיזון ביחד.
מיכל רוזין: תיכף יצטרפו אלינו, אני מקווה, חברי כנסת נוספים של הוועדה שאמורים להגיע.
מיכל רוזין: הנה, ממשיכים טיפין-טיפין להיכנס.
מיכל רוזין: אנחנו נתחיל.
מיכל רוזין: אמש פורסם דוח חמור של ה-OECD על המדיניות החברתית של הממשלה.
מיכל רוזין: אפשר לומר, כפי שנכתב, שגיליון הציונים החברתי של ממשלת ישראל הוא בלתי מספיק.