GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיורא רוזן: כלומר, לא מחלקה לשירותים חברתיים, לא קופות החולים, לא משרד הרווחה, לא משרד הבריאות, לא משרד הגמלאים.
גיורא רוזן: לקבוצה הזו אין מה לומר.
גיורא רוזן: אתה נמצא שם לבד.
גיורא רוזן: הדבר השני שאני אומר לכם, אורנה, את, אני, חבר הכנסת הורוביץ, אנחנו נהיה שם וכשנהיה שם – תראו את המצב של ההורים שלי.
גיורא רוזן: אמא שלי, ופה אני אומר לכם, אמא שלי ניצולת שואה.
גיורא רוזן: בת 90.
גיורא רוזן: אני מסתובב לילה-לילה בין אושוויץ לבירקנאו.
גיורא רוזן: לילה לילה וגם ביום.
גיורא רוזן: אבא שלי אדם מכובד, עם המון תארים, לא אכנס לזה, בן 94, שניהם על כיסא גלגלים, סיעודיים מלאים, אמא שלי גם תשושת נפש עד הסוף.
גיורא רוזן: מר נקש, אני צריך פתרון מחר, לא טווח ארוך, מחר.
גיורא רוזן: אין לי פתרון מחר.
גיורא רוזן: למה?
גיורא רוזן: יושבים פה נציגי משרדי ההשמה, מהם הנה פרופסור אסתר יקביץ, היא אחת מהן שפניתי.
גיורא רוזן: שבעה משרדים פניתי, אני מוכן לשלם.
גיורא רוזן: לי יש.
גיורא רוזן: אני מוכן לשלם.
גיורא רוזן: אין עובד.
גיורא רוזן: אז מה לדבר בטווח ארוך?
גיורא רוזן: מה לדבר על 200 אנשים?
גיורא רוזן: אני מתחנן.
גיורא רוזן: ובכן, העובדים הזרים שישנם הם לא חוקיים.
גיורא רוזן: אז מה לעשות?
גיורא רוזן: עברתי לילות, חיתלתי את אמא שלי, ראיתי אותה במבושיה.
גיורא רוזן: אין דו"ח, כצל’ה, אין דו"ח שיתאר את המצב הזה.
גיורא רוזן: כאב שאין לו אח ורע, טראומתי.
גיורא רוזן: מעבירים את השואה אלי, כולי.
גיורא רוזן: אז על מה יש לדבר?
גיורא רוזן: על טווח ארוך?
גיורא רוזן: על טווח קצר?
גיורא רוזן: על הלבנה?
גיורא רוזן: אני צריך פתרון מחר.
קריאה: היום, לא מחר.
קריאה: היום.
גיורא רוזן: הלכתי וביקשתי, הלכתי לכנסייה, כי לא מצאתי עובד.
גיורא רוזן: ובכנסייה, איך הגעתי אליה?
גיורא רוזן: פגשתי פיליפינית.
גיורא רוזן: אמרתי לה, תפגישי אותי עם הכומר.
גיורא רוזן: הפגישה אותי עם הכומר.
גיורא רוזן: באתי במוצאי שבת לתפילה, ותחנתי את תחינתי והיא אמרה – אלוהים.
גיורא רוזן: וקמה אחת, אמרה – האיש שעבדתי אצלו נפטר לפני שבוע, אבל יש לי עוד חודש ובזה נגמר.
גיורא רוזן: אמרתי בואי אלי.
גיורא רוזן: מיד שלחתי טפסים, עוד בתוך תקופת החודש הזה, וקיבלתי אישור.
גיורא רוזן: אגב, מר נקש, אישור שהניירות התקבלו חודשיים אחרי זה, אף שיש לי נתונים, מסמכים ברורים.
גיורא רוזן: בפקס כתוב.
גיורא רוזן: הפכתי להיות מנגנון.
גיורא רוזן: יש לי עובדת לא חוקית אחת, עובדת חוקית אחת ועוד חצי ישראלית, כי זה המצב.
קריאה: ישראלית בחצי משרה.
אסתר יקובץ: תציין שאתה בן יחיד.
גיורא רוזן: אני בן יחיד, יש לי את כל הסיפורים, כי ניצולי שואה זה מה שקרה להם.
גיורא רוזן: רבותי, זה הכאב מחסל אותי.
גיורא רוזן: אני ירדתי מאד בעבודה, אני מנהל, אני מנג'ר של שני הורים, של שני עובדים זרים, של שני ילדים, אני מנג'ר של החיים.
גיורא רוזן: תגידו לי, אתם מבינים על מה מדובר?
גיורא רוזן: עושים חשבונות מקרו כלכליים כמה שווה שעת עבודה שלי?
גיורא רוזן: כשאת שוכרת אותי, המוסד לביטוח לאומי, הוא משלם לי 500 דולר לשעה, כי הם רוצים חוות דעת שלי.
גיורא רוזן: ירדתי לחצי משרה.
גיורא רוזן: לצורך עבודה זה לא שווה כלום.
גיורא רוזן: תראו, הכאב הוא צורם.
גיורא רוזן: מר נקש, יש פה איש משרד האוצר שהלך - - -
ניצן הורוביץ: הוא לא ברח, הוא היה צריך ללכת למקום אחר ואני שחררתי אותו.
גיורא רוזן: לא, אני לא מאשים אותו בשום דבר, אבל אני רוצה לומר לו, ובזה אני אסיים, לא לחזור על הדברים.
גיורא רוזן: הלבנה – מיד.
גיורא רוזן: פתרון לטווח ארוך – תייצרו אותו.
גיורא רוזן: אבל עכשיו צריך תשובה.
גיורא רוזן: זו ישיבת ועדת כנסת אפקטיבית, יש תשובה או אין תשובה?
גיורא רוזן: יש טווח ארוך?
גיורא רוזן: יש דו"ח של כצל'ה, שהוא כבר אמר מה שהוא אמר עליו, שהוא שווה לכפרות, כי לא קרה לו כלום.
קריאה: למה ברזני לא מופיע אף פעם בוועדות.
גיורא רוזן: ומנקודת מוצא זו, הקריאה שלי היא לדחיפות ומידיות.
גיורא רוזן: תנו לנו עכשיו גרייס של שנה, תגידו - במחסור הקיים אנחנו נותנים הלבנה של עובדים פיליפיניים וכן הלאה וכן הלאה, שיש להם איזה שהוא רקורד טוב, שאין עליהם שום הודעה פלילית, שאין עליהם שום תלונות וחלקם הגדול מקצועיים.
גיורא רוזן: זו שלי, מה זה, אלוהים ברך אותה.
גיורא רוזן: היא עובדת פיזיותרפיסטית עם תעודה של האוניברסיטה.
קריאה: זכית.
אירנה גורבצוב: אבל הוא עובר על החוק.
גיורא רוזן: אני גם אומר, יש גם דבר אחד שאל תשכחו, שהעובדים החוקיים, איך אמרה לי הכומר, הכמרה, היא אומרת לי האלה שאתה רואה פה, הלא חוקיים, הם כמו חתולים.
גיורא רוזן: בלילות הם יוצאים, בימים הם בורחים.
גיורא רוזן: יש פה דה-הומניזציה נוראית, שאנחנו חייבים גם את זה לראות.
גיורא רוזן: עכשיו א ומר לכם, לפני 10 ימים מצלצלת לי אחת ואומרת לי תבוא מהר.
גיורא רוזן: מה?
גיורא רוזן: יש שם חבורה של ארבעה הודים, ומה עושים ההודים?
גיורא רוזן: סוחטים את הפיליפיניים.
גיורא רוזן: אין מגן עליהם, מאחר שהם לא חוקיים או חצי חוקיים, יש הלשנות ויש מעשים.
גיורא רוזן: זאת אומרת נוצרת פה מורסה על מורסה, משום שרק מה שרציתי---
קריאה: היצע וביקוש.
ניצן הורוביץ: גיורא, בוא נסיים.
גיורא רוזן: אני סיימתי.
ניצן הורוביץ: הזמנו גם את נציגת המשרד לענייני גמלאים.
זהרה כהן: אזרחים ותיקים.
ניצן הורוביץ: כן, למה כל פעם כתוב?
ניצן הורוביץ: תכתבו אזרחים ותיקים, הם באמת תמיד מעירים לנו על זה.
ניצן הורוביץ: אזרחים ותיקים, כן, בבקשה.
זהרה כהן: אז קודם כל אנחנו בהמשך הוועדה, אנחנו מכירים כבר הרבה זמן.
זהרה כהן: אנחנו מתנהלים כמשרד מטה, ואין ספק שזה עלה לסדר היום הציבורי, עניין הזקנה במדינת ישראל, ואנחנו פשוט חייבים - - -
ניצן הורוביץ: לא מספיק.
זהרה כהן: אנחנו עושים הרבה מאד, באמת.
ניצן הורוביץ: לא, אני לא הטלתי ספק.
זהרה כהן: אני רק רוצה להגיד, כל הזמן אומרים שאנחנו לא יושבים עם אנשי המקצוע.
זהרה כהן: ישבנו בישיבה מאד מכובדת, שלקחה חצי שנה, עם המון המון מסקנות.
זהרה כהן: זה הכל במשרד האוצר, עם תקציבים.
זהרה כהן: אני מבקשת כבר פעם שנייה, תבקשו את ההמלצות של הוועדה שלנו.
זהרה כהן: זה לא יכול להיות שלכם הם לא יתנו את ההמלצות.
ניצן הורוביץ: האוצר קבר את זה.
זהרה כהן: קבר את זה.
זהרה כהן: אוקי, אז אפשר לחשוב על חשיבה מחודשת - - -
ניצן הורוביץ: הנה, יש אמירה.
ניצן הורוביץ: האוצר קבר את זה, מה אני אגיד לך?
זהרה כהן: קבר את זה, אוקי.
זהרה כהן: גם את זה צריכים לדעת.
זהרה כהן: צריכים להקים, או שאתם תקימו איזה שהוא צוות מקצועי.
זהרה כהן: אני מוכנה באמת, אתם רוצים שאנחנו ניתן את המקום, לעשות משהו חדש.
זהרה כהן: אי אפשר בלעדיהם גם, אנחנו שנינו יודעים, אי אפשר בלי האוצר.
ניצן הורוביץ: טוב, אנחנו עומדים בפני סיום.
ניצן הורוביץ: יש אנשים שלא דיברו בכלל.
ניצן הורוביץ: יהודה, בבקשה.
דורון יהודה: אני רוצה להגיד שאני נתקל כמעט כל יום בנכים שהעובד נטש אותם, עזב אותם והם מצלצלים אלי ואל שמחה ואל אבנר ואל ששון, ואל עוד הרבה מהארגונים - - -
ניצן הורוביץ: גם אלי הם מתקשרים.
דורון יהודה: ואומרים לנו – אני מחפש בתוך המאגר, שיש מאגר, אני מחפש, מצלצל, עושה עבודה, לא מוצא במאגר עובדים.
דורון יהודה: אני מדבר אתכם על נכים שהם מונשמים, נכים שצריכים לעשות טיפולים ובלי הטיפולים האלה יש שני דברים – או שהוא חי, או שהוא יכול למחרת למות.
דורון יהודה: כי באותו רגע שנטשו אותו, הוא במיטה, הוא לא יכול לקום, הוא לא יכול לעשות כלום.
דורון יהודה: לכן אני בא ואומר, גם בבג"ץ שהיה, אני ושמחה הגשנו בג"ץ עם עורך דין דוידוביץ ועם עוד כמה גורמים, וגם בג"ץ ביקש לדעת, לפי המאגר שיש, כמה אנשים באמת רוצים לעבוד.
דורון יהודה: תעשו בדיקה, אין אנשים שרוצים לעבוד בתוך המאגר.
דורון יהודה: זאת אומרת זה מאגר שאין לו כיסוי.
דורון יהודה: אנחנו מצלצלים למשרד הפנים ואומרים – יש מאגר, למה אתם לא שולחים לנו עובד?
דורון יהודה: אומרים לנו – אין עובד.
דורון יהודה: אז בשביל מה אתם אומרים לנו שיש מאגר?
דורון יהודה: חברה, חייבים לפתוח את השמיים ולהכניס עובדים טובים, כדי שיעבדו אצל אותם נכים.
דורון יהודה: צריך למצוא כללים שיחייבו את אותו עובד שמגיע לאותו נכה, להישאר אצלו ולעבוד אצלו.
דורון יהודה: לא יכול להיות שהשמיים נסגרו, אין עובדים ואתם אומרים לנו – יש ויש.
דורון יהודה: האנשים האלה נאנקים בבית.
דורון יהודה: אני רוצה להגיד לכם שאנשים נפטרו והיו על המיטות והיו בלי עובד.
דורון יהודה: וזו הסיבה, הגשנו את זה גם לבג"ץ.
דורון יהודה: נפטרו.
אירנה גורבצוב: תודה רבה, אני מהתחלה ביקשתי לדבר, תודה שנתת לי, ממש תודה.
אירנה גורבצוב: אני אירנה גורבצוב, אני אחות ראשית, מנהלת שירותי סיעוד בבית חולים סיעודי-גריאטרי בפתח תקווה.
אירנה גורבצוב: אנחנו עובדים יחד עם מני ארוך.
אירנה גורבצוב: במשך 11 שנה אני עובדת במקצוע, מכירה את זה, מטפלת.
אירנה גורבצוב: העניין מתדרדר חברה, וזה די רציני.
אירנה גורבצוב: אני היום לא מתעסקת בלפתח מיומנויות סיעוד בלטפל בחולים, אני מתעסקת רק בלמצוא עובדים.
אירנה גורבצוב: חוץ מזה, אני פעם שנייה בשנה הולכת לחקירה של משרד ההגירה, כי נתפסים אצלי מגיעים עם כל מיני תעודות מזויפות, אנשים שנמצאים כאן באופן לא חוקי.
אירנה גורבצוב: אף אחד לא לימד אותי לזהות – הוא חוקי או לא חוקי – ואני – מי שבא – ברוך הבא.
אירנה גורבצוב: היום אני מוכנה, בבקשה, להכשיר את כל העובדים הזרים, 100 איש בשנה, שאתם מכניסים לטיפול בבית.
אירנה גורבצוב: תנו לנו את אלה שסיימנו חמש שנים, לעבוד שנה אחת לפחות במוסד.
אירנה גורבצוב: אין לי.
אירנה גורבצוב: אין לי היום, לא היה לי אתמול ולא יהיה לי מחר.
אירנה גורבצוב: פעם אחיות רחצו חולים.
אירנה גורבצוב: היום יש מחסור ענק באחיות, גם בבתי חולים, במוסדות סיעודיים כמובן.
אירנה גורבצוב: זו בעיה שתעלה כמו אש, כמו להבה בעוד שנה שנתיים, זה אש.
ניצן הורוביץ: בזה אני מסכים איתך.
אירנה גורבצוב: אז מה שאנחנו מבקשים, לפחות היתרים בודדים.
ניצן הורוביץ: בזה אני לא מסכים איתך.
דורון יהודה: לפתוח את השמיים.
אירנה גורבצוב: מה?
אירנה גורבצוב: לרוץ אחרי מאיפה?
אירנה גורבצוב: להיום משרד הבריאות דורש מאיתנו, עכשיו יוצא מכרז שני ממשרד הבריאות.
אירנה גורבצוב: אנחנו אמורים לעמוד בדרישות מסוימות.
אירנה גורבצוב: לספק לוגופד, טיפול וירטואלי, מרפאה בעיסוק, מה שלא היה.
אירנה גורבצוב: זה מקצועות מאד יקרים.
אירנה גורבצוב: מאיפה זה נגזר?
אירנה גורבצוב: מעלות של אשפוז יום.
אירנה גורבצוב: מה נשאר למטפל?
אירנה גורבצוב: מה שנשאר.
ניצן הורוביץ: אוקי, תודה.
צביקה רם: אתה ידעת שיש עוד בג"ץ על העניין הזה והבג"ץ החליט?
צביקה רם: אתה לא מכיר את הבג"ץ הזה שבא ואומר, תן לי 30 שניות.
ניצן הורוביץ: לא, לא, סליחה.
ניצן הורוביץ: קו למעסיק.
דנה רשף דנוטה: אני רוצה פה להתפרץ לדלת פתוחה.
דנה רשף דנוטה: שמי דנה רשף.
דנה רשף דנוטה: אני רוצה להעיר הערה אחת.
דנה רשף דנוטה: אנחנו מדברים על הלבנה, אנחנו מדברים על האפשרות לתת לאנשים שכבר סיימו את ה-51 חודשים להישאר פה, זה מבורך.
דנה רשף דנוטה: אבל יש את בעיית השחיקה.
דנה רשף דנוטה: אחד הדברים המסוכנים ביותר זה אותו עובד שמעסיק אחד נפטר לו בידיים, מעסיק שני נפטר לו בידיים, במעסיק השלישי הוא כבר שחוק והתוצאה מזה זה כל הפגיעות וכל האלימות של אותם מטפלים לקשישים.
דנה רשף דנוטה: לא נותנים להם זמן לנוח, לא מתייחסים אליהם כבני אדם, לא מאפשרים להם לעבד אבל, והתוצאה היא פסיכוזה ומכות ואלימות.
דנה רשף דנוטה: בלשכות, בתאגידים יש עובד סוציאלי.
דנה רשף דנוטה: מה התפקיד שלו?
דנה רשף דנוטה: ללכת לעשות ביקור בית ולבדוק אם יש מיטה או אין מיטה.
דנה רשף דנוטה: התפקיד של העובד הסוציאלי הוא לתת הערכה לעובד.
דנה רשף דנוטה: אני חושבת שבלי הערכה מקצועית על היכולת שלו להמשיך ולהתמודד עם התפקיד הזה של מטפל בקשיש, אסור להמשיך את זה.
צביקה רם: היא בטלה ב-60.
דנה רשף דנוטה: היום היא איננה, אז תבטלו את העובדים הסוציאליים, בשביל מה צריך אותם?
צביקה רם: סתם, למראית עין.
דנה רשף דנוטה: או שיתנו להם תפקיד ממשי, אחראי, על טובתו של המטופל.
ניצן הורוביץ: אוקיי, תודה.
ניצן הורוביץ: קו לעובד, בבקשה.
זהבית פרידמן: שמי זהבית פרידמן, מתנדבת בקו לעובד מזה חמש שנים.
זהבית פרידמן: אני פשוט רוצה להעלות עוד נקודה אחת כללית, שהיא בעצם הרעה החולה שהיא מקור לחלק גדול מהבעיה והיא דמי התיווך.
זהבית פרידמן: אנחנו יודעים שכבר בחקלאות ובבניין יש ניסיונות להביא עובדים ללא דמי תיווך.
זהבית פרידמן: ברגע שתהיה הבאה כזאת, ללא דמי התיווך והאינטרס הכספי ירד, אנחנו נהיה במצב שונה לחלוטין.
זהבית פרידמן: למשל מבחינת איכות העובדים שמגיעים, לעתים קרובות הקו שמדריך את חברות כוח האדם ל - - -
צביקה רם: גברתי, אנחנו אמרנו בוועדה שהמדינה תביא את העובדים.
ניצן הורוביץ: שקט, לא להפריע.
צביקה רם: אמרנו את זה בוועדה.
ניצן הורוביץ: סליחה, ההתפרצויות האלה לא מאפשרות דיון.
זהבית פרידמן: מה שקורה זה שמה שקובע לעתים קרובות זה הסכום שהעובד מוכן לשלם, אם הוא סכום יותר גבוה מאשר איכות העובד.
זהבית פרידמן: לכן יש גם את ההטעיה הזאת מהפיליפינים, ששם יודעים אנגלית, לסרילנקה, נפאל, שזה נסגר כבר, והודו.
זהבית פרידמן: הרבה פעמים עובדים שבכלל לא יודעים אנגלית, אין שום אפשרות להכשיר אותם פה, כי הם באים הנה מכפרים רחוקים, הם בכלל לא מודעים למציאות הזאת.
צביקה רם: ביקשנו.
זהבית פרידמן: אנחנו באותו מקום.
צביקה רם: אנחנו ביקשנו שהמדינה - - -
ניצן הורוביץ: די, אי אפשר ככה.
ניצן הורוביץ: אני אוציא אותך, אתה כל הזמן מפריע.
צביקה רם: תוציא.
צביקה רם: אז בסדר, אני אצא.
ניצן הורוביץ: אז תצא לבד, שאני לא אצטרך להוציא אותך.
זהבית פרידמן: אני לא מדברת נגדך, אני מדברת בעד.
ניצן הורוביץ: את תדברי, אל תתעמתי פה עם אנשים.
ניצן הורוביץ: דברי, יש לך זכות דיבור.
זהבית פרידמן: תודה.
זהבית פרידמן: אני חושבת שאם אנחנו נלך לכיוון הזה, הסיכוי שהבעיות יהיו הרבה יותר ברורות ולא האינטרסים הכספיים ידברו, הסיכוי שיגיעו הנה עובדים באיכות יותר גבוהה, הוא הרבה יותר גדול ואני חושבת שאין שום סיבה שהמדינה לא תלך בכיוון הזה.
זהבית פרידמן: מעבר לזה, ועכשיו מנקודת מבט של העובדים, ברגע שיעשו את התקנות של ההגבלות השונות ובעיקר של מעבר בין מעסיקים, עלולים עובדים ששילמו דמי תיווך עצומים, להיקלע למצב שהם עדיין אפילו לא גמרו לשלם את דמי התיווך, והם כבר אסורים לעבודה בארץ.
זהבית פרידמן: אנחנו רוצים - - -
זהבית פרידמן: בגלל - - - -
ניצן הורוביץ: אל תתעמתי, תדברי.
ניצן הורוביץ: אתה לא צריכה לענות.
יפעת סולל: תתנו לה לדבר.
זהבית פרידמן: בגלל תקנות הכבילה, שעלולות, לפחות לגבי חלק מסוים מהעובדים, לפגוע מאד.
זהבית פרידמן: זאת אומרת, אני רואה פה קשר הדוק בין ביטול דמי התיווך, ובין איזה שהן אפשרויות כלשהן, לאכוף את הדברים האלה.
זהבית פרידמן: והדבר האחרון שאני רוצה להגיד זה לאורנה זמיר.
זהבית פרידמן: אנחנו יודעים שחלק מהמטופלים במצב קשה שמטופלים שוב ושוב, הם באמת מטופלים שמאד קשה לעובד סיעודי להיות שם 24 שעות.
זהבית פרידמן: הוא לא ישן בלילות, שזה החלק אפילו הכי קשה, וכן הלאה.
זהבית פרידמן: עכשיו, למה אני אומרת את זה לאורנה זמיר, כי אני מבינה שכרגע אין שום אפשרות כספית להחזיק יותר מעובד אחד שם, וחובה לחשוב על איזו שהיא העלאה של הגמלאות, באופן שלמטפלים כאלה תהיה אפשרות להחזיק יותר ממטופל אחד, אחרת זה לא ילך.
זהבית פרידמן: כי אתה תביא עוד עובד, מה יקרה?
זהבית פרידמן: אתה תביא עוד עובד ועוד עובד.
זהבית פרידמן: כל עובד ינטוש אותו, יהיו לנו יותר עובדים בלתי חוקיים פה בגלל תקנות הכבילה, ולמטופל לא יהיה פתרון, אלא אם כן יגדילו בהתאם את גמלאות הסיעוד, ויאפשרו טיפול קצת יותר אנושי לאנשים האלה.
זהבית פרידמן: ודבר אחרון, להורים של המטופלים הילדים.
זהבית פרידמן: יש לנו בעיה מאד קשה של מטפלים שעוזבים משפחות, לפעמים משפחות מאד מאד נחמדות, וזה בגלל התפיסה הלא ברורה של מה תפקיד המטפלת, בבית של ילד נכה.
קריאה: להקל על ההורים.
זהבית פרידמן: האם היא המטפלת הסיעודית של הילד, שלעתים קרובות אגב חלק מהזמן נמצא גם במעון, או שהיא באמת שפחה, גם אם מתנהגים אליה יפה, אבל מהבוקר עד הלילה היא מטפלת בכל הילדים הקטנים ומבשלת, ואין לנו הגדרה ברורה של התפקיד הזה.
אבנר עורקבי: תרשי לי לחלוק.
זהבית פרידמן: אוקי, כל מה שאני מבקשת זה הגדרה ברורה של מטפלות כאלה, כי מאד קשה להן.
ניצן הורוביץ: אני אסכם את הדיון.
ניצן הורוביץ: הוועדה דורשת מהממשלה לתת מענה מתאים לבעלי צרכים סיעודיים.
ניצן הורוביץ: המענים הניתנים כיום ואופן המימון שלהם, גורמים באופן ישיר למצב החמור של מטופלים סיעודיים וזכאי חוק סיעוד רבים; הוועדה קוראת למשרד הפנים לקיים הסדרה משמעותית בקרב העובדים הזרים השוהים בישראל, לצורך מיצוי ההשמה בענף הסיעוד.
ניצן הורוביץ: זה דבר שנהיה חייבים לעשות אותו; הוועדה קוראת למשרד הפנים לבחון מי מבין בעלי ההיתרים שאינם מעסיקים עובד זר בפועל, מעוניין בהעסקת עובד ונזקק להיתר; הוועדה קוראת לבצע חלוקה של בעלי ההיתרים בענף הסיעוד, לפי קושי הטיפול בהם, ולתגמל בשכר ובתנאים, עובדים זרים שיעבדו עם מי שיוגדרו כסיעודיים קשים.
ניצן הורוביץ: כי יש, כמו שראינו, הבדל גדול מבחינת הטיפול בין סיעודי קשה לבין מצבים אחרים.
ניצן הורוביץ: הוועדה קוראת לממשלת ישראל לחתום במהרה על הסכם בילטרלי, שיסדיר את הבאתם של עובדים זרים בענף הסיעוד למדינת ישראל, עם מדינות המקור.
ניצן הורוביץ: לא ממש.
ניצן הורוביץ: הוועדה קוראת למצוא פתרון של עובדים מחליפים, לצורך מתן חופשות שנתיות, וכן ימי מנוחה כחוק לעובדי סיעוד זרים.
ניצן הורוביץ: הפתרון יכול להתבסס על עובדים זרים שמועד יציאתם מהארץ לפי החוק קרוב, זאת אומרת חצי שנה עד שנה, וכן על עובדים ישראלים.
ניצן הורוביץ: הוועדה דורשת יישום מידי של הנוהל בנושא, משה.
ניצן הורוביץ: הוועדה קוראת לממשלה למצוא דרכים לעודד תעסוקת ישראלים בענף הסיעוד הביתי והמוסדי, וכן במסגרת השירותים התומכים בבעלי צרכים סיעודיים בקהילה: תוספת שעות לזכאי חוק סיעוד, העלאת השכר בענף הסיעוד הביתי והמוסדי, והרחבת שעות הפעילות של מוסדות תומכים בקהילה – עשויים להגדיל את מספר העובדים הישראליים בענף, ולסייע בהקטנת הצורך בעובדים זרים.
ניצן הורוביץ: שתי נקודות אחרונות שעלו כאן:
ניצן הורוביץ: אין הכשרה לעובדים זרים בסיעוד, למרות שיש נוהל, אין אכיפה.
ניצן הורוביץ: הסדרת העובדים, הבאת העובדים באמצעות הסכם בילטרלי בענף, שיסדיר את ההכשרה בארצות המוצא, תוכל לתת מענה להפקרות הקיימת בנושא הזה כיום.
ניצן הורוביץ: נקודה אחרונה, יש לייעל את עבודת ועדת החריגים למתן אישור עבודה לעובדים זרים, שמעוניינים בהסדרה.
ניצן הורוביץ: צריך להגדיל את מכסת החריגים.
ניצן הורוביץ: המספר כאן של 200 אינו מקובל, ויש לבחון את ביטול המכסה הזאת וקביעת קריטריונים כתחליף למכסה, לגופו של עניין.
יפעת סולל: אם יורשה לי, גם הסיפור של קריטריונים לפטור מהלנה.
ניצן הורוביץ: אני לסיכום מאמץ פה את ההמלצה של בנק ישראל, שאני חושב שהיא נכונה.
ניצן הורוביץ: הוועדה קוראת להקים צוות חשיבה בין משרדי למציאת פתרונות לטווח ארוך, להתמודדות המדינה עם הזדקנות האוכלוסייה, מה שמדינות רבות בעולם עשו וכבר עברו, מדינות פחות מפותחות וגם פחות מבוססות מישראל.
ניצן הורוביץ: אנחנו חייבים לעשות את זה ולשים את זה בסדר עדיפות עליון.
ניצן הורוביץ: תודה רבה לכולכם, יום טוב.
ניצן הורוביץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לעובדים זרים בנושא אריתריאה.
ניצן הורוביץ: אנחנו, לצורך הדיון, הזמנו לכאן את שגריר אריתריאה בישראל, נברך אותו.
ניצן הורוביץ: כדי להקל עליו את הדברים.
ניצן הורוביץ: אנחנו ננהל את הדיון בשפה האנגלית, אם תהיה בעיה, נמצא כאן חברי שלמה מולה, שיוכל גם לעזור קצת בתרגום.
ניצן הורוביץ: אז אם מישהו כאן מעוניים באיזה הבהרה בעברית או משהו מהסוג הזה, אז בבקשה.
ניצן הורוביץ: פשוט זה יקל על הדיון.
ניצן הורוביץ: (הישיבה ממשיכה להתנהל בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) לנוחיותכם, נעשה זאת בשפה האנגלית.
ניצן הורוביץ: לפנינו מספר נקודות, מספר נושאים להבהרה במהלך דיון זה היום.
ניצן הורוביץ: ראשית לכל, אנו נדון בהגנה הזמנית המוענקת כאן לאנשים מאריתראה, ונדון גם בשאלה מדוע הגנה זמנית זו ניתנת ולכמה זמן היא תהיה בתוקף, ומה יהיה בסופה, ומהם ההליכים הנוגעים לנושא זה של הגנה זמנית זו לאזרחים אריתראים.
ניצן הורוביץ: שנית, אנו נדון בנושא של אנשים הגרים באריתראה, עניין האנשים החוזרים לאריתראה, מה מספרם, היכן הם, מה קורה.
ניצן הורוביץ: שלישית, אבקש מהשגריר לדבר איתנו אודות המצב באריתראה ואודות עמדתם בנוגע לנושאי זכויות האדם, פליטים, מחפשי מקלט, והקהילה האריתראית המתגוררת בישראל.
ניצן הורוביץ: ורביעית, אנו נדון היום בקשרים בין אזרחים אריתראים אלה בישראל והמדינה והמשפחה שלהם, והעובדה שהם שולחים כסף, מהם הקשרים, מה קורה, בכדי לגלות.
ניצן הורוביץ: עימנו כאן כמה אורחים של הועדה, אנשים ממשרד החוץ, אנשים ממשרד ראש הממשלה, נציגים מכל מיני ארגונים, וכמובן כמה עיתונאים.
ניצן הורוביץ: אם כך, ברוכים הבאים, כולם.
ניצן הורוביץ: אולי, אדוני השגריר, אנו יכולים להתחיל בך ואז נוכל לפתוח דיון זה או, אם תהיה מעוניין בכך, אנו יכולים לפתוח עם מישהו אחר ואתה תוכל להגיב; תלוי, אני מתכוון, זה תלוי בך.
ניצן הורוביץ: אם כך אם אתה מעוניין בכך, אתן לך לומר מספר מילים, ואז אולי נפתח את הדיון.
ניצן הורוביץ: אוקי, אם כן, בבקשה.
טקסטה טספמרים: ראשית לכל, תודה לך, אדוני היושב ראש, על הזדמנות זו שאתה נותן לי, לה חיכיתי שנים כה רבות כדי למצוא הזדמנות כה ראויה לפגוש בחברי הכנסת, במיוחד את חברי הכנסת הנוגעים בדבר, הועדה, העוסקת בנושא הגירה זה.
טקסטה טספמרים: שנית, ברצוני גם לומר תודה לאנשי משרד ראש הממשלה וכמו כן לאנשי משרד החוץ.
טקסטה טספמרים: היום הציפיות שלי הן רק לתדרך את הממשלה הישראלית, לא שום ארגון לא ממשלתי אחר או חברי ועדה אחרים.
טקסטה טספמרים: אך זוהי הפעם הראשונה שלי כאן אתכם, כך שלא הייתה לי כל ציפייה לנוכחות של מה שנקרא ארגונים הומניטריים או ארגונים לא ממשלתיים אחרים.
טקסטה טספמרים: ובכן, אם הדבר נחוץ, אני יכול לקיים ישיבה מיוחדת עבורם, אך כוונתי היום היא רק לתת לכם דיווח עבור חברי הועדה של הכנסת, כך הבנתי את הדברים להיום.
ניצן הורוביץ: אם כן הרשו לי רק להבהיר את המצב.
טקסטה טספמרים: אך הרשה לי לסיים.
ניצן הורוביץ: לא, לא, אני לא מתכוון, יהיה לך את כל הזמן שאתה זקוק לו.
ניצן הורוביץ: זוהי ישיבה פתוחה של ועדה פרלמנטרית.
ניצן הורוביץ: כך שבישיבה פתוחה, כל אחד יכול להיות נוכח.
ניצן הורוביץ: אם כן תינתן לך ההזדמנות המלאה לדבר ולהסביר את עמדתך.
ניצן הורוביץ: אך זוהי ישיבה פתוחה, כך שיש לנו כאן נציגים של כולם.
טקסטה טספמרים: אני יודע שהיה, מזה זמן רב נערכו ישיבות פתוחות עם משרד ההגירה, אך מעולם לא יכולתי,מעולם לא יכולתי.
טקסטה טספמרים: זוהי הפעם הראשונה שלי.
טקסטה טספמרים: אם כן מדוע כשהגעתי כאן כדי להיות נוכח בישיבה זו כדי לתת דיווח נקראו אחרים, זהו מקור לדאגה גדולה, סימן שאלה גדול עבורי.
טקסטה טספמרים: ואני זקוק גם לתשובה לכך, מכיוון שאני יודע שקיימות כל כך הרבה סוכנויות וארגוני זכויות אדם שבאים לכאן ומדווחים, אך אני מעולם לא יכולתי, מעולם לא נכחתי.
טקסטה טספמרים: כשמגיע תורי, הם באים.
טקסטה טספמרים: אם אתה רוצה, אני יכול להתעמת איתם.
טקסטה טספמרים: בכל פעם שיש צורך בזמן, אתה יכול לתת לי הזדמנות לבא ולהתעמת איתם בכל עת.
טקסטה טספמרים: אבל היום אני מוכן - - -
מירי רגב: היום אתה נותן רק דיווח קצר.
ניצן הורוביץ: יתכן שאתה מסכים איתם.
ניצן הורוביץ: אינך צריך להתעמת, אולי תסכים על הכל.
מירי רגב: מדוע אתה צריך להסכים?
ניצן הורוביץ: לא תהיה כל בעיה.
טקסטה טספמרים: לא, אין כל נקודת הסכמה איתם, מכיוון שזוהי בעיה של הגירה.
טקסטה טספמרים: כך אני מבין את העניין כאן.
טקסטה טספמרים: בכל מקרה, זוהי הדאגה שלי, כך שאינני יודע כיצד אנו יכולים להמשיך בעניין זה.
ניצן הורוביץ: שמע, אתה תוכל לומר כל מה שאתה רוצה, וזהו דיון פתוח עם נציגים של הכנסת כמובן, חברי הפרלמנט, נציגי הממשלה, נציגי החברה האזרחית והעיתונות.
ניצן הורוביץ: כולנו סביב שולחן זה.
ניצן הורוביץ: ואינך צריך, אתה יודע, זהו דיון פתוח.
ניצן הורוביץ: אינך צריך לענות אם אינך מעוניין בכך, אך אתה תוכל לומר כל מה שאתה רוצה.
ניצן הורוביץ: וכמה אנשים אחרים ידברו גם כן.
ניצן הורוביץ: ואז תראה אם אתה רוצה - - -
טקסטה טספמרים: תן לי להבהיר את עצמי.
טקסטה טספמרים: הרבה ישיבות נערכו בועדה זו לפני כן.
טקסטה טספמרים: הרבה סוכנויות של האו"ם ופעילי זכויות אדם, או איך שאתם קוראים לזה, ארגוני זכויות אדם, נקראו לכאן.
טקסטה טספמרים: אך אני מעולם לא נקראתי.
טקסטה טספמרים: מדוע זה מגיע לכדי כך שאני נקראתי, אני עצמי ביקשתי את הישיבה הזו, מדוע חברים אלה נקראו?
טקסטה טספמרים: זהו זה, אך מעולם, אני יכול לענות על כל שאלה העולה מכל אחדת אני מוכן לענות על כך, אך היום אני מוכן רק לתת דיווח לועדה.
מירי רגב: אתה יכול לתת את הדיווח שלך.
שלמה מולה: חברי הכנסת, ישאלו אותך שאלות.
מירי רגב: אולי אחר כך, בנפרד, אתה תוכל לשאול כמה שאלות.
טקסטה טספמרים: אני שואל רק לצורך ההליך.
טקסטה טספמרים: כל אחד יכול לשאול מה שהוא רוצה, אפילו מתוך, אבל היום אני רק באתי כדי לתת לכם דיווח לועדה.
ניצן הורוביץ: איך שאתה רוצה.
ניצן הורוביץ: אתה יודע, אין לי כל סמכות עליך.
ניצן הורוביץ: אתה נציג סוברני.
ניצן הורוביץ: אני יכול רק לשאול אותך, אולי להמליץ לך, שברגע שביצעת את ההצהרה שלך והבהרת את עצמך, מוטב שאולי תקשיב לנציגים האחרים.
ניצן הורוביץ: ואז אם אתה בוחר לא להשיב, זוהי זכותך.
ניצן הורוביץ: אך, אתה יודע, אני חושב שמוטב לצורך העניין כאן, לאחר שאתה תדבר, שתקשיב להם; אם אתה מעוניין להגיב, אתה יכול; אם אינך מעוניין, אינך צריך.
ניצן הורוביץ: אך אני חושב שזה טוב לדיון שהוא יהיה דיון פתוח.
ניצן הורוביץ: כך שזו אולי הדרך הטובה ביותר להתמודד עם דברים.
ניצן הורוביץ: אך אולי תתחיל אתה, אדוני השגריר, תאמר מה שאתה רוצה ואז נמשיך.
טקסטה טספמרים: אוקיי, הרשה לי להתחיל בכל החששות שיש לי.
טקסטה טספמרים: לנושא ההגירה הזה יש מימדים רבים.
טקסטה טספמרים: אינני יודע באיזה מימד עלי להתחיל את נושא הדיון היום איתך, אך קיימים מימדים רבים מדוע קיימים כל כך הרבה מהגרים הזורמים מאריתראה, יש לזה מימד משלו; מיהם היוזמים או התועמלנים של המהגרים ליציאה, זה נושא אחר; איזה סוג של סבל הם סובלים וסבלו כשהם באו מאריתראה.
טקסטה טספמרים: ראשית לכל, מיהם האנשים שבאו לכאן, כיצד הם עזבו את המדינה.
טקסטה טספמרים: יש לי נושאים רבים בראש.
מירי רגב: הנושא העיקרי הוא מדוע?
טקסטה טספמרים: הנושא העיקרי הינו, מלכתחילה, נושא רחב ביותר.
טקסטה טספמרים: אריתראה, אנו מגיעים כעת לכמעט 21 שנות עצמאות.
טקסטה טספמרים: בתוך 21 שנים, אנו, כמובן לפני 21 שנות שחרור אלה, אנו נלחמנו למען החופש של המדינה במשך כמעט 30 שנה; פתחנו במלחמה כנגד כל הסיכויים; וקיבלנו את עצמאותנו.
טקסטה טספמרים: כשקיבלנו את עצמאותנו, קיבלנו את עצמאותנו ללא כל עזרה מבחוץ, כשאנו תלויים במשאבים שלנו, תלויים בנחישות שלנו, תלויים בדריכותנו במלחמה למען החופש של המדינה.
טקסטה טספמרים: ואנו מכירים כמה מדינות שמעולם לא בירכו על החופש על המדינה.
טקסטה טספמרים: מדוע החופש הזה?
טקסטה טספמרים: תודות לנחישות שלנו, של הרעיונות החדשים שלנו תחת המשטר הנוכחי, שיש לנו רעיון חדש.
טקסטה טספמרים: בכל מקרה, קיבלנו עצמאות תודה לאל, ומכח המחויבות של הלוחמים והמחויבות של האנשים שלנו קיבלנו את העצמאות שלנו.
טקסטה טספמרים: זוהי היסטוריה קצרה מאד.
טקסטה טספמרים: אך כשבאנו למדינה עצמאית שונה, עמדנו בפני אתגרים רבים.
טקסטה טספמרים: האתגר הראשון איתו התמודדנו, הצעדים שאנו עושים, כוונתי היא למדיניות שאנו מבצעים באזור, אינה נוחה לכוחות חיצוניים אחרים, אינה נוחה מכיוון שאנו מסתמכים על עצמנו.
טקסטה טספמרים: מעולם לא הרשנו כל התערבות חיצונית בארצנו.
טקסטה טספמרים: מעולם לא אמרנו הן כשעלינו לומר לא, בקצרה.
טקסטה טספמרים: כך שהמדיניות שלנו ברורה.
טקסטה טספמרים: ובהתבסס על המדיניות שלנו, יש לנו כל כך הרבה בעיות באזור.
טקסטה טספמרים: הבעיה הראשונה באזור שלנו היא שמדיניות זו אינה מקובלת על ידי זרים.
טקסטה טספמרים: אתם יכולים לנקוב בזרים כלשהם.
טקסטה טספמרים: אריתראה זו תהיה דוגמה רעה של דוגמה טובה.
טקסטה טספמרים: כך הם יקראו לנו.
טקסטה טספמרים: הם קוראים לנו "דוגמה רעה לדוגמה טובה".
טקסטה טספמרים: מה שאנו מבצעים זה הסתמכות עצמית.
טקסטה טספמרים: מה שאנו מבצעים זה שיפור שלנו עצמנו; עלינו להיות המנהלים של סדר העדיפויות שלנו ושל המדיניות שלנו.
טקסטה טספמרים: דחינו עזרה במזון.