GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין: יש לך חיים דבש.
<אלברט אבוחצירא: לא, אין לי חיים דבש, אני נלחם אבל אני מקבל.
שמעון אוחיון: לא זוכר אם מישהו ענה לעניין הזה, שהמסננת יודעת ללכוד את קורבנות הסחר אבל היא לא מצליחה ללכוד פליטים.
שמעון אוחיון: אני שאלתי קודם לגבי העניין הזה.
מיכל רוזין: כן, אבל אמרנו שאנחנו לא נפתח את נושא המדיניות, את זה נעשה בוועדה, נדבר על המדיניות - - -
שמעון אוחיון: לא מדיניות, היא יושבת פה.
מיכל רוזין: על הבקשות?
מיכל רוזין: אז תתייחסי לכמה בקשות - - -
שמעון אוחיון: לא, מפה, על המתקן.
שמעון אוחיון: היא הרי נתנה נתונים של פה.
שמעון אוחיון: על המתקן, לא על מקום אחר.
<ענבל משש: אני אעשה את זה בקצרה.
<ענבל משש: אנחנו פה בתוך המתקן, כמו גם חבריי לובשי המדים, אנחנו דרג מקצועי שפועל על פי הוראות החוק והחלטות הממשלה.
<ענבל משש: אני שמחה שחבר הכנסת סולומון ציין שבאמת עברנו כברת דרך ארוכה מאז שהוא היה מנהל מרכז קליטה ועד היום, כי היום אין את המראות האלה של שוטרי מג"ב שמעבירים מסתננים שחצו את הגבול וכולם נכנסים לאיזה שהוא תהליך מסודר בתוך מתקן המשמורת.
<ענבל משש: לעניין מנגנון הטיפול במבקשי מקלט.
<ענבל משש: יש לנו, לרשות האוכלוסין וההגירה, יחידה פה שפועלת בתוך מתקן המשמורת, שהתפקיד שלה בין היתר לאפשר למסתננים השוהים בתוך המתקן להגיש בקשות למקלט.
<ענבל משש: כל מסתנן, איך שהוא חוצה את הגבול, הוא עובר סדרת בדיקות על ידי שב"ס, מגיע לריאיון אצל ממונה ביקורת הגבולות ובאמת אנחנו בוחנים מה היו נסיבות הכניסה לישראל, כל אחד ונסיבותיו והסיפור האישי שלו.
<ענבל משש: ככל שעולה טענת מקלט הרי שאנחנו בודקים אותה.
<ענבל משש: טענת המקלט נבדקת בהתאם על ידי יחידת ה-RST, זו יחידת מבקשי המקלט של רשות האוכלוסין וההגירה, שאגב הסמכויות נותבו אליה מנציבות האו"ם ביולי 2009.
משה מזרחי: הם מגיעים אליה לברר?
משה מזרחי: זאת הייתה השאלה.
<ענבל משש: ודאי, אז רק לסבר את האוזן, לא יודעת אם הצלחתם לראות, אני הפניתי קצת מתשומת הלב פה, על גבי לוחות מודעות בתוך אגפי המשמורת - - -
מיכל רוזין: בכל אגף?
<ענבל משש: בוודאי, כל אגף בו שוהים מסתננים - - -
מיכל רוזין: באיזה שפות?
<ענבל משש: טיגרית, אמהרית, ערבית, אנגלית, תלויים עם דפי הסבר כיצד להגיש את בקשות המקלט.
<ענבל משש: אגב, גם זה אצלנו בחדרים, בעת הראיונות העובדים שלנו מסבירים, זה גם נמצא בלוחות בתאי ההמתנה.
שמעון סולומון: אתם משתמשים בניסיון שנצבר בג'וינט ישראל?
<ענבל משש: יש לנו הרבה ממשקים ושיתופי פעולה עם הג'וינט, גם בעניינים אחרים, אבל העובדים שלנו הם גם דוברי שפות, הם עברו מספר הכשרות, חלקם על ידי הג'וינט באמת, הם דוברי טיגרית, אמהרית, צרפתית, אנגלית וערבית, אלה חמש השפות המדוברות פה במתקן.
<ענבל משש: מבחינת נגישות/לא נגישות, אז בואו נסבר עוד קצת את האוזן, כי מדובר פה על מעל 1,400 אנשים שכבר פנו בבקשה למקלט, כך שזה כמעט כלל השוהים שנמצאים במתקן הזה.
מיכל רוזין: ברובם שוהים מעל שנה.
<ענבל משש: כן.
<ענבל משש: בעצם החוק תוקן בינואר והתחלנו להפעיל אותו ביוני 2012, אז התקופה המקסימלית שאנשים שוהים פה זה בערך שנה.
<ענבל משש: מאז אפשרנו לאנשים, נתיני אריתריאה וסודן, להגיש בקשות פרטניות ואכן מאז הם החלו להגיש בקשות.
<ענבל משש: כשאמרתי שהיום מונחות לפתחנו מעל 1,400 בקשות פה בתחום המתקן - - -
שמעון אוחיון: מתוך 1,500?
<ענבל משש: מתוך כלל השוהים במתקן.
שמעון אוחיון: מתוך 1,500, 1,400?
מיכל רוזין: 17 בלבד נבדקו ונדחו.
<ענבל משש: לא, לא, לא, סליחה.
מיכל רוזין: זה מה שאמרת לי.
<ענבל משש: 17 נדחו, כולם נבדקו - - -
מיכל רוזין: כולם?
מיכל רוזין: 1,400 נבדקו?
<ענבל משש: ודאי, ראיון, בקשת המקלט - - -
מיכל רוזין: אז כמה נדחו?
<ענבל משש: אני מנסה בקצרה, אבל זה קצת מתארך ועושים לי ככה.
<ענבל משש: בקשת המקלט כוללת מספר שלבים, איש איש על פי הנדרש, כשהחוק מגביל אותנו להתחיל את הטיפול שלושה חודשים מהיום שביקש ולסיים אותו בתום תשעה חודשים.
<ענבל משש: במידה שלא, רשאי ממונה ביקורת הגבולות, כמו גם בית הדין לביקורת משמורת, לשחרר ממשמורת.
<ענבל משש: אז כפי שאמרתי, אנחנו מוצפים בפניות ואנחנו מראיינים את האנשים בכפוף למועדים שקבועים בחוק, כמובן בהקדם, לפי הדחיפות הנדרשת.
<ענבל משש: נכון להיום מרביתם נמצאים בתהליך, 17 קיבלו החלטות, נכון ל-8 בבוקר כשעזבתי את המשרד, וזה נמצא בתהליך.
<ענבל משש: אנחנו פועלים על פי המועדים הקבועים בחוק.
מיכל רוזין: אני מתנצלת, אנחנו נצטרך להמשיך את הדיונים האלה בכנסת, אלה דיונים חשובים מאוד, באמת באנו להתרכז פה היום במתקן של השב"ס ולשמוע פה.
מיכל רוזין: אני מצטרפת לחבריי, קודם כל לתודות.
מיכל רוזין: המון המון תודות, גם על האירוח, גם באמת פתיחת השערים באגפים השונים, האפשרות לתת לנו גם לשוחח עם האנשים, זה היה חשוב מאוד, זה נותן תחושה - - - אני מציעה לכם באמת כהמלצה, לפעמים פתיחות, שקיפות, מייצרת תחושת ביטחון.
מיכל רוזין: כך גם אם היו באים לפה ארגוני הסיוע, כך גם עם התקשורת.
מיכל רוזין: לעיתים הדברים האלה מייצרים ההיפך, תחושה שלא מסתירים דברים והכול פתוח ושקוף.
מיכל רוזין: אני חושבת שזו התחושה שאנחנו יצאנו איתה, בוודאי ככה היו יוצאים גם אורחים אחרים.
מיכל רוזין: חשוב לומר, אני מצטרפת לדברים, כולם יודעים פה את עמדותיי, אני מצטרפת לדברים שקשה גם לי לראות אנשים, אנשים חופשיים, שבסך הכול באמת ביקשו חיים אחרים, להיטיב עם חייהם, נמצאים פה בכל זאת בין גדרות וגדרות תיל, זה קשה, אבל באנו לראות פה באמת האם מתקיימים שירותים בסיסיים ואנחנו מנסים לאורך השבועות האחרונים, גם בוועדה, הייתה לנו ישיבה מאוד חשובה עם שרת הבריאות ותהיה לנו גם עם שר הרווחה ושר החינוך, על מנת לראות באמת שהשירותים הבסיסיים ההומניטאריים שניתנים לאנשים הם השירותים הטובים ביותר, ואני מוכרחה לומר שאכן נראה שפה הדברים הם אכן כך.
מיכל רוזין: תמיד בכל מקום יש מה לתקן, אם אין מה לתקן אז זה אומר שמשהו לא בסדר.
מיכל רוזין: תמיד יש מה לתקן, תמיד יש מה להוסיף, אנחנו נשמח גם להיות לעזר, באמת, לא בקטע של להתלונן אלינו, אבל להגיד לנו 'יש בעיה', 'יש חוסרים', או חוסר תקשורת בין משרדי ממשלה, הרבה פעמים גם הכנסת מייצרת את התקשורת בין משרדי הממשלה ומייעלת את המענים שאתם זקוקים להם.
מיכל רוזין: אני רוצה להודות שוב לכולם, תודה רבה רבה, יום טוב.
מיכל רוזין: בוקר טוב לכולם, אנחנו מכבדים פה היום את שרת הבריאות יעל גרמן.
מיכל רוזין: היה לנו מאוד חשוב, ואנחנו מודים לה על ההיענות שלה להגיע לוועדה מבחינת בעיית העובדים הזרים.
מיכל רוזין: אנחנו מנסים בוועדה לנסות להקיף את שלל הנושאים שנוגעים גם לעובדים הזרים וגם מבקשי עבודה / מבקשי מקלט, פליטים, בעצם אנחנו מדברים על חסרי המעמד בישראל.
מיכל רוזין: אחד הנושאים החשובים בעניין, זה באמת שירותי הבריאות הניתנים לאותם חסרי מעמד.
מיכל רוזין: במדינת ישראל שוהים היום קבוצות שונות של זרים חסרי מעמד של תושב, אחוז ניכר הם עובדים זרים, מבקשי עבודה, מבקשי מקלט, ועל האוכלוסיות האלה לא חל חוק ביטוח בריאות ממלכתי, זה אומר שבעצם אין להם נגישות לקופות החולים שמספקות שרותי בריאות לאזרחים במדינה.
מיכל רוזין: היום נרצה לסקור את שירותי הבריאות שכן נגישים לאותן אוכלוסיות ויש כאלה, ולבחון את התנאים בהם הם ניתנים, את הבעיות, את הקשיים שנוצרים והפערים בעצם שנוצרו לאורך השנים בין המציאות לבין השירותים שניתנים.
מיכל רוזין: אנחנו צריכים לזכור, ואנחנו חוזרים על זה שוב בוועדה הזאת, מדינת ישראל מביאה לכאן עובדים זרים שוב ושוב לצרכים שונים, בנוסף, נכנסים לכאן, מה שנקרא על פי החוק מסתננים, מבקשי מקלט, עבודה, פליטים, אנחנו לא בדיוק יודעים, כי המדיניות של מדינת ישראל כרגע היא מדיניות של הגנה קבוצתית, הינה בודקת מי באותה קבוצה, האם הם פליטים, האם הם מבקשי עבודה.
מיכל רוזין: יש כרגע הגנה קבוצתית שניתנת להם על ידי המדינה, כלומר, לא מגרשים אותם מכאן, ומצד שני, אין להם מעמד.
מיכל רוזין: אנחנו רוצים לבדוק כיצד אנחנו יכולים להיענות בכל זאת לצרכים של אותה קבוצה על מנת שגם נדאג לזכויות האדם שלהם, וניתן להם את שירותי החרום אבל לא רק, אבל גם נדאג ונשמור על בריאות הציבור, זה גם חלק חשוב מהעניין.
מיכל רוזין: יש פה נציגים של בתי חולים שישתפו אותנו בחוויות שלהם.
מיכל רוזין: אני חושבת שהמציאות היא מורכבת, היא לא פשוטה, אנחנו צריכים למצוא את האיזונים הנכונים, אבל אסור לנו לשכוח שמדובר באנשים, ואנשים שיש לנו חובה מוסרית לדאוג לבריאותם ולדאוג לזכויותיהם הבסיסיות.
מיכל רוזין: אני אשמח השרה לשמוע ממך.
מיכל רוזין: נעשתה פה עבודה מדהימה של מחלקת המחקר של הכנסת.
יעל גרמן: כרגיל.
מיכל רוזין: כרגיל, אבל נטע במיוחד.
מיכל רוזין: היא עשתה עבודה מעולה, והיא תרצה גם לסקור את המצב.
מיכל רוזין: היא אספה פה נתונים מכל בתי החולים, מכל המרפאות, עשתה סקירה מאוד רצינית של המצב - נשמח לשמוע אותך ואת דברייך.
מיכל רוזין: בבקשה, השרה.
יעל גרמן: תודה על הדיון, אני חושבת שזה דיון מאוד חשוב.
יעל גרמן: זה ממש לא חשוב מהי המדיניות, זאת אומרת, זה חשוב, אבל ללא קשר למדיניות דבר אחד ברור, ברגע שיש לנו כאן אנשים בכל המעמדות, אנחנו מחויבים כמדינה, כאנשים, לטפל בהם.
מיכל רוזין: ידעתי למה אני מזמינה אותך.
יעל גרמן: אני חושבת שכולם חושבים כך, יכול להיות שחלק מהם צריכים לחזור לארצות מוצאם, יכול להיות שצריך למנוע כניסה של מסתננים, קרוב לוודאי שצריך, אני חושבת שכולנו תמימי דעים שצריך למנוע כניסה של מסתננים.
יעל גרמן: אבל אלה שנמצאים כאן, צריכים לקבל את הטיפול הטוב ביותר שמדינת ישראל צריכה להציע.
יעל גרמן: אני רוצה לחלק את הבעיה הזאת לשלושה חלקים.
יעל גרמן: 1.
יעל גרמן: נושא המדיניות, המדיניות של מדינת ישראל, ואנחנו כמשרד הבריאות אינם ממונים על המדיניות.
יעל גרמן: 2.
יעל גרמן: הבעיה הסטטוטורית - המעמד החוקי שיש לשוהים השונים שנמצאים כאן במדינת ישראל, ובאמת, אני קראתי את העבודה הנפלאה של המ.מ.מ., כפי שאמרתי כרגיל, הם מחלקים את זה בצורה מאוד יפה לסוגים השוהים במדינת ישראל.
יעל גרמן: לסוגים השונים יש מעמד שונה מבחינה חוקית.
יעל גרמן: אני חושבת תמיד יש מקום לשיפור, ללא ספק.
יעל גרמן: אבל אני חושבת שמשרד הבריאות מתקציביו הוא ללא סיוע חיצוני, זאת אומרת, זה לא שהאוצר נתן לנו תקציב לנושא הזה, מתוך גילוי אחריות למצבם הרפואי של אותם ששוהים כאן, ואולי גם לא חוקיים, אני לא הצלחתי לפלח בדיוק את המספרים, מוציא מתקציבו על הנושאים השונים ועל הטיפולים השונים, גם מתוך דאגה לאותם אנשים, אבל כמובן לאוכלוסייה - לית מאן דפליג, המסתננים והעובדים הזרים יש לו השלכה ישירה למצב כי הם באינטראקציה מתמדת.
יעל גרמן: אני מקווה גם הנציגים של בתי החולים, ישנם כמה בתי חולים שנושאים בעול, לא רבים, איכילוב, בוודאי יאמרו איזה נתח תקציבי הם משקיעים - בונה פידה ממש, וגם ההפסדים שנגרמים להם בגלל הטיפול שהם בסביבות 90 מיליון, הטיפול הישיר הוא כ-5 מיליון.
יעל גרמן: וולפסון, אני לא יודעת אם הם נמצאים כאן, אבל גם הוא בתחומים שמטפל בהרבה מאוד פליטים ועובדים זרים, וגם בבאר שבע, ובאילת, שגם כולם שייכים למערכת הבריאות.
יעל גרמן: מערכת הבריאות לקחה על עצמה את האחריות לטפל בפליטים, בעובדים הזרים, בילדים, בשוהים הבלתי חוקיים, והיום היא גם מסבירה בעקבות ועדת חורב, וד"ר טוביה חורב שיושב כאן בוודאי יספר לנו על הוועדה, והיום היא גם מסבירה את הנושא של האחמ"שים, אותם אנשים שבגדר איחוד משפחות מתאחדים עם משפחתם.
יעל גרמן: היא מסבירה מבחינה חוקית על פי סעיף 56 לחוק ביטוח רפואי ממלכתי, היא מסבירה גם את המעמד הזה, ומאפשרת גם להם לקבל טיפול רפואי.
יעל גרמן: אני רוצה לומר שאני לא הייתי כאן כשזה נעשה, ויש לי רק לומר כל הכבוד, והערכה רבה לכל מי שהוביל את המהלכים.
יעל גרמן: יושב איתנו כאן ד"ר מיקי דור, שגם בהתנדבות לאחר מכן כמנהל, נותן את נשמתו וליבו, וכמובן כל הידע המקצועי שלו, אתה יודע שזה נכון, אני חושבת שכל מי שנמצא כאן ומכיר אותך יודע שזה נכון.
יעל גרמן: ד"ר מיקי דור, שבאמת מטפל בעיקר באוכלוסיית הפליטים והמסתננים.
יעל גרמן: אני רוצה להודות בכלל, לכל המשרד, ובמיוחד לטוביה חורב שעמד במשך ארבע שנים בראש ועדה מאוד מורכבת, שהיו בה חילוקי דעות רבים, והוא הצליח בכישרונו הרב לגשר על פני מרבית חילוקי הדעות, ולהוציא החלטה שלהערכתי, תשפר בצורה ניכרת את מעמדם, ויכולתם של האחמ"שים, של אותם ששוהים כאן בגדר איחוד משפחות לקבל ביטוח רפואי כראוי.
יעל גרמן: אני מציעה שמיקי יציג את המצגת שלנו.
<מיקי דור: אני רופא משפחה, סגן ראש מינהל לרפואה.
<מיקי דור: את כל ההרצאות בין הסטודנטים בנושא הזה אוהב לצטט את חבר שלי, פרופ' לבנטל אלכס, שאת מכירה, שאמר פעם, שמדינת ישראל הייתה זקוקה לידיים עובדות, היא נורא הופתעה שהגיעו בני אדם שליליים, אני חושב שזה משפט שצריך לחשוב עליו.
<מיקי דור: אנחנו מדברים כרגע על אוכלוסייה של חסרי מעמד, אני מצטרף לברכות לעבודה של נטע, זה לא כולל את 92 אלף איש שהגיעו כחוק, ונשארו פה לאחר פג האשרה, ואז הם בלי ביטוח רפואי, ועוד קבוצות נוספות יותר קטנות.
<מיקי דור: אנחנו מדברים פה על מספרים מדהימים שלפי הערכות שונות נעים בין 150 אלף ל-250 אלף איש, ללא ביטוח רפואי, לא מתייחס לסטטוס, אני מתייחס לצד הרפואי של הנושא.