GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עידית לבוביץ': אנחנו תומכים לחלוטין ברפורמה, ואנחנו תומכים בראייה מערכתית ובבחינה של כל הצדדים.
<עידית לבוביץ': ויותר מהכול אנחנו תומכים – ומי כמוך יודעת – בהגדלת הקצבאות.
<עידית לבוביץ': ואנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים לתמוך בזה, ולסייע ולדחוף איפה שאפשר מתוך אמונה שברגע שהקצבאות יגדלו, ויהיה קל יותר לשלם ולשמור על זכויות העובדים, הזכויות ישמרו, והעבודה שלנו תפחת.
<עידית לבוביץ': הרי בסופו של דבר, אם העובדים יקבלו את כל הזכויות, אין בנו צורך יותר.
<עידית לבוביץ': וזו המטרה.
מיכל רוזין: אני רוצה בבקשה - - -
<שרה שרביט: בגללכם הם מתנהגים ככה.
<שרה שרביט: בגלל - - - הם מתנהגים ככה.
מיכל רוזין: לא, שרה, סליחה, אני מבקשת.
מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע את משרד הבריאות ואת משרד הרווחה.
מיכל רוזין: אני מגיעה.
<שרה שרביט: בגלל "קו לעובד" הם עושים מה שבא להם.
<ד"ר שרה לוי: אני מקווה שחבר הכנסת אוחיון ישמע אותי.
מיכל רוזין: אם לא, יש פרוטוקול - - - ואנחנו פה.
<שרה שרביט: - - -
מיכל רוזין: אנחנו לא שני צדדים, אנחנו צד אחד שבא לפתור את הבעיה.
<ד"ר שרה לוי: דוקטור שרה לוי מהאגף לגריאטריה במשרד הבריאות.
<שרה שרביט: אם לא הייתם קיימים לא היה קורה כלום.
מיכל רוזין: סליחה, אני מבקשת.
<ד"ר שרה לוי: אני רוצה רק להדגיש שרוב הדיון, שהוא מבורך, בתחילת הדברים התמקד על הצורך בשירותים שהאדם הזקן או הנכה רוצה להישאר בקהילה.
<ד"ר שרה לוי: אני רוצה להבהיר שאם מישהו פעם מגיע למצב בגריאטריה שהוא רוצה אשפוז סיעודי, בתוספת השלישית של חוק בריאות ממלכתי זה הופך לאחריות המדינה.
<ד"ר שרה לוי: ואז יש את התהליך, שזה מושתת, בגלל שהתקציבים מוגבלים על מבחן זכאות בנושא הזה.
<ד"ר שרה לוי: אבל המיקוד הוא שאין כפל שירותים.
<ד"ר שרה לוי: זאת אומרת, אם יש עובד זר, שזה חשוב, אנחנו רוצים שהאדם הזקן יישאר בקהילה, ברגע שהוא נכנס לאשפוז סיעודי, יש שם את הסטנדרטים שלו.
<ד"ר שרה לוי: יש שם את כוח האדם המטפל במוסדות, אם זה ברישוי של משרד הבריאות, והרווחה יסבירו את שלהם.
<ד"ר שרה לוי: כך שאסור לערבב בין שני הדברים.
<ד"ר שרה לוי: מדובר על העובד הזר כשאדם נמצא בקהילה.
<ד"ר שרה לוי: אני עונה בגלל שחבר הכנסת אוחיון - - -
מיכל רוזין: אני חושבת שהוא הבין את זה מהתשובה של יפעת סולל.
<ד"ר שרה לוי: זה מה שחשוב.
<ד"ר שרה לוי: לגבי הרפורמה, היא מבורכת, ואני חושבת שצריך לנתק בין המטפל למטופל.
<ד"ר שרה לוי: אני לא יודעת, אולי טוביה חורב רוצה להוסיף משהו.
<טוביה חורב: לא, זה בסדר.
<מרים בר גיורא: שמי מרים בר-גיורא, אני מנהלת השירות לזקן במשרד הרווחה.
<מרים בר גיורא: אני לא יכולה להתייחס לרפורמה כי לא ראיתי את הרפורמה.
<מרים בר גיורא: היא לא הועברה אלינו, ולא היה לנו דיון - -
מיכל רוזין: גם אלינו היא לא הועברה.
<מרים בר גיורא: - - וזה דיון מספיק חשוב שיהיה בהנהלת המשרד, לכן אני לא אתייחס לזה.
<מרים בר גיורא: אני כן רוצה להתייחס לדברים שהם חשובים, ואני מקווה שהם נמצאים ברפורמה.
<מרים בר גיורא: אני לא יודעת עוד איך.
<מרים בר גיורא: אחד הדברים החשובים ביותר זה נראה לי הנושא - - -
מיכל רוזין: הרפורמה היא הצעה שהוצגה לוועדה.
מיכל רוזין: הוועדה צריכה עכשיו לקדם רפורמה, ובשביל זה אנחנו מקיימים את הדיון.
מיכל רוזין: אם היינו חושבים שהכול מוכן וגמור, כבר היינו פשוט מגישים את הרפורמה.
מיכל רוזין: אנחנו דנים פה כדי לשמוע ולדון - - -
<מרים בר גיורא: אז אני אתייחס למרכיב שנראה לי מאוד חשוב, גם היום, במצב הקיים, וגם בכל רפורמה עתידית, וזה הנושא של בקרה.
<מרים בר גיורא: היום העובדים העיקריים שצריכים לעשות בקרה הם העובדים הסוציאליים של הרשויות המקומיות.
<מרים בר גיורא: זה לא מספיק שיש – אולי יש ואולי אין, אנחנו לא בטוחים שיש – ביקורות ופיקוחים של החברות המעסיקות, או של החברות נותנות השירותים או הלשכות הפרטיות.
<מרים בר גיורא: הגוף המעסיק, לא מספיק שהוא עושה ביקורת.
<מרים בר גיורא: ולכן על-פי הנחיות, על-פי חוק הסיעוד, העובדים הסוציאליים צריכים לעשות בקרות, ואנחנו יודעים שהם לא מסוגלים לעשות את כל הבקרות שהם צריכים לעשות.
<מרים בר גיורא: הם צריכים לעשות היום על למעלה מ-150,000 זכאי חוק ביטוח סיעוד שתי בקרות בשנה.
<מרים בר גיורא: מתוך מה שאנחנו יודעים, הם עושים בקושי בקרה אחת בשנה.
<מרים בר גיורא: אני מקווה, כי אין לנו היום מחשוב שהבקרות נעשות בדרך כלל לגבי אנשים שנמצאים בסיכון יותר גדול, שאין להם משפחות מטפלות, שיש חשד להתעללות וכדומה.
<מרים בר גיורא: אם אנחנו מדברים על שינויים – זה לא משנה כרגע, יהיה ניתוק בין המעביד לבין העובד, עדיין הבקרה החיצונית היא מאוד חשובה וצריך למצוא לזה פתרון.
<מרים בר גיורא: היום כשהעובדים הסוציאליים נכנסים לבקרה, הם נכנסים גם לדברים נוספים.
<מרים בר גיורא: המיומנות שלהם היא בוודאי לא לבדוק האם כל הנושא של יחסי עבודה או תנאי עבודה ניתנים.
<מרים בר גיורא: המיקוד שלהם הוא בזקן עצמו, בסביבה שלו, ובטיפול בזקן עצמו.
<מרים בר גיורא: הם נכנסים ברגע שהם נכנסים.
<מרים בר גיורא: אם יש חשד לבעיות נוספות, הם נכנסים גם לדברים האלה.
<מרים בר גיורא: כל הדברים האלה ימשיכו - - -
מיכל רוזין: זה לא מה שנאמר בעבר, אני חייבת לומר.
מיכל רוזין: בוועדות שונות נאמר בפירוש שהעובדים הסוציאליים של הלשכות הפרטיות אמורים להגיע לבתים, לדבר גם עם המטופל וגם עם העובד הזר, לבדוק את - - -
<מרים בר גיורא: מי אמר, סליחה?
מיכל רוזין: משרד הפנים - - -
<מרים בר גיורא: אני מדברת על העובדים הסוציאליים של שירותי הרווחה.
מיכל רוזין: השאירו את זה ללשכות הפרטיות.
<מרים בר גיורא: ההנחיות שלנו הן לעובדים האלה.
<מרים בר גיורא: ישנם אנשים שמעסיקים עובדים זרים – לפחות 10,000 – שאינם זכאי חוק ביטוח סיעוד.
<מרים בר גיורא: הם בכלל לא מוכרים.
<מרים בר גיורא: הם לא מוכרים כי הם משלמים באופן פרטי.
<מרים בר גיורא: אז בוודאי שאי-אפשר לעשות אצלם בקרות.
<מרים בר גיורא: נדרשות בקרות כשיש שינויים, שכשרוצים מערכות, כשיש חשש למעמסת יתר על העובד, או שרוצים עובד אחד לשני מטופלים.
<מרים בר גיורא: לכל הדברים האלה צריך גוף חיצוני שיבדוק.
<מרים בר גיורא: והיום, במצב הקיים כשאני רואה אצלי בנתוני יסוד את מספרי הזקנים שרשומים בשירותי הרווחה, שהם עולים משנה לשנה, ומספרי העובדים אינם עולים – אינם עולים – ונאמר כאן על-ידי אנשים נוספים, הם לא מסוגלים לעשות את זה.
<מרים בר גיורא: בלי בקרה כמו שצריך, אני מאוד חוששת שהרבה מאוד בעיות שהוזכרו כאן ימשיכו ויהיו.
מיכל רוזין: רננה, את רוצה להגיב על העובדות הסוציאליות בלשכות הפרטיות?
<רננה לוי: אני אומר כך, אני מאוד מברכת על הרעיון של לאגם את כל השירותים תחת קורת גג אחת, וזו עמדתי האישית, זו לא עמדה של המשרד.
<רננה לוי: אני חושבת שמבחינת עבודה סוציאלית, הרבה פעמים אני רואה את הכשל, כשל שמתבטא בעצם זה שהשירות של עובדים זרים, בניגוד להרבה אנשים, הוא שירות נגיש, זמין, וקל יותר למשפחות לקבל אותו.
<רננה לוי: ועל כן רוב המשפחות, לא בהכרח אלה שמתאים להן השירות, מגיעות למקום הזה.
<רננה לוי: אני חושבת שחייב שיהיה case manager – מטפל, איש, גורם מסוים שייקח אחריות ויבחן את סך כל מקבלי חוק סיעוד ויבחן האם השירות של עובדים זרים בסיעוד הוא האופטימלי עבור אותו צרכן שירותים.
<יפעת סולל: זו הרפורמה שמוצעת על-ידי משרד הבריאות.
<רננה לוי: אבל אני לא בטוחה שזה חייב להיות במשרד הבריאות.
<רננה לוי: משום מה, העובדה שחוק סיעוד קם מתוך הרצון לתת מענה לאותה קבוצת אוכלוסייה שרוצה להזדקן בתוך הבתים – אותן אוכלוסיות הן לאו דווקא חולות.
<רננה לוי: הן נזקקות ברמות שונות של תלות.
<רננה לוי: אבל זה עדיין לא אומר שהן חייבות להיות תחת קורת גג של – זה נושא - - -
<יהורם הל: בריאות הנפש.
<יהורם הל: אם הוא יהיה בריא בנפשו, אז משרד הבריאות יטפל בו, מה הבעיה?
<רננה לוי: אני חושבת שמשרד הרווחה היה צריך לומר את דבריו, אבל זו עמדתי האישית.
<רננה לוי: ברמה העקרונית, לגבי העובדים הסוציאליים – אני רוצה להתייחס דווקא לנקודה הזאת שמרב מציגה.
<רננה לוי: לפחות ממה שהנתונים אצלנו מראים, פעמיים בשנה העובדים הסוציאליים עושים בקרות בבתים.
<רננה לוי: אנחנו בודקים את הבקרות האלה.
<רננה לוי: הם בודקים גם את העובד הזר וגם את המעסיק.
<מרים בר גיורא: צריכים לעשות, לא עושים.
<מרים בר גיורא: צריכים.
<רננה לוי: מרים, אני חולקת עליך.
<מרים בר גיורא: את יכולה לחלוק, אבל לנו יש נתונים.
<מרים בר גיורא: לכם אין נתונים.
<רננה לוי: יש עובדות שמצהירות ששנים ארוכות הן לא ראו - - - של רשות הרווחה - - -
<קריאה: מרים, לא של הלשכות שלנו.
<רננה לוי: אני מדברת על מחזיקי ההיתר להעסקת עובד זר בלשכות שנותנות את השירותים דרך רשות ההגירה.
<רננה לוי: עובדים אלה עושים את העבודה שלהם.
מיכל רוזין: רננה, תודה.
<קריאה: הוא בא אלינו פעם בשנה.
<קריאה: אפילו לא.
<שרה שרביט: נכון, גם אלי לא באים.
<ירון לוי: זה לא מדויק.
<ירון לוי: זה ממש לא מדויק.
מיכל רוזין: אנחנו רוצים עוד לשמוע את משרד הפנים ואת משרד האוצר.
מיכל רוזין: זה חשוב מאוד כדי שנדע מה ההתייחסות שלהם.
מיכל רוזין: אתם רוצים להוסיף משהו שלא נאמר?
מיכל רוזין: בבקשה בקצרה, כי תוך חמש דקות מגיע הסדרן להעיף אותנו ואני רוצה לשמוע את האוצר ואת הפנים.
<שושנה ברוך: אני רוצה לומר שמכל הדברים שאנחנו שומעים, גם מ"קו לעובד", גם משמחה, גם מנעמי, שבעצם היום המערכת לא מתפקדת מספיק טוב.
<שושנה ברוך: כל העניין של הלשכות הפרטיות לא עובד.
<שושנה ברוך: זה לא נותן מענה לנו, לא נותן לעובדים את המענה.
<שושנה ברוך: ואני תוהה איך התאגיד יעבוד, אם לשכה אישית, פרטית, אישית, קטנה, לא עובדת.
<שושנה ברוך: צריכים לבדוק.
מיכל רוזין: תציגי את עצמך בבקשה, שם ותפקיד.
<דנה רשף דנוטה: שמי דנה רשף, מ"קו למעסיק".
<דנה רשף דנוטה: אני קוראת למצב שאנחנו נמצאים בו שלטון עובדים זרים.
<דנה רשף דנוטה: מכיוון שהם באים לפה מלאי תקווה, עובדים קשה, ואין להם לאן להתקדם.
<דנה רשף דנוטה: כשאין להם לאן להתקדם, ברור שמתחילה ה"מסחרה".
<דנה רשף דנוטה: או שהם הולכים לעבודה קלה יותר, בורחים, או שהם דורשים סכומי עתק.
מיכל רוזין: דנה, הדברים האלה נאמרו, אז תגידי דברים שלא נאמרו, כי אנחנו רוצים להתקדם לתשובות הממשלה.
<דנה רשף דנוטה: אף אחד לא חשב על איזשהו אמצעי לתת להם קידום.
<דנה רשף דנוטה: באת, עבדת שנה וחצי-שנתיים במקרה מאוד קשה?
<דנה רשף דנוטה: אוקיי, עכשיו אתה יכול לעבור למקרה יותר קל, אולי עם יותר כסף.
<דנה רשף דנוטה: עבדת קשה, טיפלת בזוג או בילד קשה?
<דנה רשף דנוטה: ניתן לך, אם אתה מסוגל, להישאר פה יותר מארבע או חמש שנים.
<דנה רשף דנוטה: תנו לו משהו לשאוף אליו.
<דנה רשף דנוטה: תנו לו סיבה להתאמץ.
מיכל רוזין: את אומרת לא רק סנקציות, גם תמריצים.
<דנה רשף דנוטה: ולא בכסף.
<טובה לב: שמי טובה לב, אני מייצגת את איגוד העובדים הסוציאליים.
<טובה לב: לא דנו ברפורמה המדוברת, אבל בהקשר הזה של העובדים הזרים, הבעייתיות שקיימת, שהוצגה פה בפרוטרוט, ולגבי התפקיד של העובדים הסוציאליים במערכת הזאת, אנחנו דנו בה, והעמדה שלנו היא כזאת – חשוב לנו מאוד שהעובדים הסוציאליים יעשו את הבקרה על כל התהליך הזה.
<טובה לב: היום, כמו שאמרה גברת מרים בר גיורא, מנהלת השירות לזקן, הקשישים ברשויות המקומיות צריכים לעשות שתי בקרות.
<טובה לב: מרוב עומס של עבודה הם לא מגיעים לזה, כי הם עובדים קשה מאוד.
<טובה לב: אין מספיק תקינה.
<טובה לב: בהסדר החדש שמדובר עליו בחוק ההסדרים של גמלה בכסף מול גמלה בעין, ממליצים על גמלה בכסף, בלי אפשרות אפילו לבחירה.
<טובה לב: אנחנו מתנגדים לכך בתוקף.
<טובה לב: אנחנו מבקשים שהנושא ייצא מחוק ההסדרים, על מנת שידונו בה כל הגופים המקצועיים, גם בפיילוט של הביטוח הלאומי לדון בגופים המקצועיים, כדי שתהיה רגולציה.
<טובה לב: לגבי התאגידים, דיברו פה על אלה ש"עושים עלינו סיבוב".
<טובה לב: זה התאגידים ש"עושים סיבוב".
<טובה לב: היום גם הקשיש משלם 70 שקל לתאגידים, וגם "עושים עליו סיבוב".
<טובה לב: התאגידים לא הוכיחו את עצמם.
<טובה לב: לעומת זאת, בחברות הסיעוד יש עובדים סוציאליים, במידה והנושא הזה ייצא מידיהן של חברות הסיעוד, שיש שם רגולציה, ויש שם עובדים סוציאליים, אז הכשל הוא כזה שגם עובדים סוציאליים יפוטרו, ילכו הביתה, ואנחנו כאיגוד העובדים הסוציאליים נתנגד לכך בתוקף, כי אנחנו נשמור על רווחתם ועל הזכויות של הקשישים ושל העובדים הסוציאליים.
<טובה לב: ולכן נא להוציא את זה מחוק ההסדרים עד שהנושא ידון בקפידה.
<טובה לב: תודה.
מיכל רוזין: טובה תודה.
מיכל רוזין: את עוד לא מכירה אותי, אבל אני לוחמת של זכויות אדם, אזרח, וזכויות העובדים בפרט.
מיכל רוזין: בהחלט הנושא של זכויות העובדים הסוציאליים הוא נר לרגלי.
מיכל רוזין: אני רק אומרת שוב, אנחנו לא יכולים לפתור הכול דרך הסיפור הזה.
מיכל רוזין: אי-אפשר הכול.
מיכל רוזין: אנחנו נמשיך להיאבק במקומות אחרים, גם על הנושא הזה של זכויותיהם ותנאי עבודתם של העובדים הסוציאליים, ובעיקר זו עובדות סוציאליות, בואו לא נשכח, הרוב נשים.
מיכל רוזין: קצר, כי אחרת לא נגיע למשרדי הממשלה, ואנחנו רוצים את התשובות שלהם.
<ישראל הבר: טוב, אני גם משרד ממשלה.
מיכל רוזין: מאיפה אתה?
<ישראל הבר: עורך הדין ישראל הבר מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, משרד המשפטים.
<ישראל הבר: אני רק רוצה לציין שעקרון היסוד של הרפורמה הזאת חייב להיות זכות הבחירה של האדם עם המוגבלות עצמו.
<ישראל הבר: סעיף 4 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות קובע שאדם עם מוגבלות זכאי לקבל החלטות הנוגעות לחייו על-פי רצונו ועל-פי העדפותיו.
<ישראל הבר: הדברים הם מאוד פשוטים.
<ישראל הבר: אי-אפשר לקבוע עבור אנשים בגירים, צלולים בדעתם, את מי הם יעסיקו ואיך הם יעסיקו אותו.
<ישראל הבר: מי שירצה להעסיק את העובד שלו דרך תאגיד, בבקשה.
<ישראל הבר: מי שירצה להעסיק בעצמו, צריך לתת לו את האפשרות הזו.
<ישראל הבר: אני חייב לציין בהקשר הזה שבטיוטת חוק ההסדרים, משרד האוצר ציין שערכו - - -
מיכל רוזין: לא כל דבר המדינה מאפשרת לי לבחור כיצד בא לי לנהוג.
מיכל רוזין: יש החלטות של הממשלה שהן החלטות – אין מה לעשות – פטרוניות, שלוקחות אחריות.
מיכל רוזין: גם מחליטים עבורי, למשל, שאני לא יכולה ללדת בבית – ואני לא אומרת פה את דעתי לכאן או לשם – לפחות יש סנקציה על לידה בבית.
מיכל רוזין: המדינה מחליטה מה נכון לה גם מבחינת שירותי בריאות וגם מבחינת שירותי סיעוד.
מיכל רוזין: היא יכולה להחליט מה נכון בעיניה, איך צריך לנהוג.
מיכל רוזין: עניין הבחירה פה, אני חושבת שהוא דווקא בעוכריהם של המטופלים עד כה.
מיכל רוזין: אבל אני מבטיחה שזה יעלה כחלק מהדיון בנושא הרפורמה.
<ישראל הבר: רק צריך לציין שבהקשר של הבחירה, אני מבין, מטיוטת חוק ההסדרים של משרד האוצר, שעל-פי מחקר שנערך, 97% מהנשאלים באותו מחקר העדיפו להעסיק בעצמם.
<ישראל הבר: והטענה הייתה – זו טענת משרד האוצר, אם הם יכולים להתייחס לזה – שהעסקה עצמית מוסיפה 20% לקצבה.
<ארנון אלחנני: זו בדיוק ההטעיה של האוצר.
מיכל רוזין: תסיים את - - -
<ישראל הבר: אני חייב לומר שעדיין לא הבנתי איך ימומנו התאגידים האלה.
<ישראל הבר: בפעם האחרונה שהקימו תאגידים להעסקה של עובדים זרים, יצא שהאנשים עם המוגבלות צריכים לשלם 70 שקל בכל חודש, ו-2,000 שקל לכל השמה.
<ישראל הבר: אלא אם כן יש התחייבות של משרד האוצר לממן את התאגידים האלה, אני מאוד חושש שתיפול עוד אגרה או עמלה על אנשים עם מוגבלות.
<ישראל הבר: ולזה אנחנו מתנגדים בכל תוקף.
<אלי בוסקילה: אלי בוסקילה, דובר ארגון הפעולה של הנכים.
מיכל רוזין: רק בקצרה, כי עלו פה הדברים.
מיכל רוזין: אנחנו רוצים לשמוע את משרדי הממשלה.
מיכל רוזין: אסור לי להמשיך בישיבה הזאת.
מיכל רוזין: ב-11:00 מתחילה המליאה.
<אלי בוסקילה: הגעתי קצת באיחור, אני לא יודע אם אני חוזר פה על דברים, אבל אני מעלה פה דברים שביקשו ממני להעלות כאן בעניין העובדים הזרים.
<אלי בוסקילה: כרגע הבעיה בהעסקת עובד זר לנכה קשה היא גובה הקצבאות שלו.
מיכל רוזין: דובר על זה ארוכות.
מיכל רוזין: הדברים הועלו.
מיכל רוזין: בואו נשמע את משרדי הממשלה, ואם יהיו שאלות נוספות אז נחזור.
<אלי בוסקילה: לא נתת לי לסיים.
מיכל רוזין: הדברים הועלו פה בהרחבה רבה.
<אלי בוסקילה: בסדר, רק עוד משפט.
<אלי בוסקילה: אני אציין את זה בקצרה.
<אלי בוסקילה: גובה הקצבאות של הנכה, הנושא של הישארות העובד הזר לתקופה ארוכה.
מיכל רוזין: דובר.
<אלי בוסקילה: ורווחת הנכה הקשה.
מיכל רוזין: הדברים עלו, ובהחלט יש להם אוזן קשבת בוועדה הזאת.
מיכל רוזין: כל חברי הכנסת שהיו פה - -
<אלי בוסקילה: לא, יש לי עוד הרבה דברים, אבל בגלל הזמן הקצר.
<אלי בוסקילה: בסדר, בדיונים הבאים.
מיכל רוזין: - - אני חושבת, קשובים מאוד לנושא.
מיכל רוזין: מי מתחיל, אוצר או פנים?
<קריאה: מה שתבחרי.
מיכל רוזין: אז יתחיל משרד הפנים, ואז משרד האוצר.
מיכל רוזין: מה לעשות?
מיכל רוזין: הוא הפוסק האחרון במדינה, לצערי הרב.
מיכל רוזין: זה צריך להיות הפוך.
<משה נקש: אני אתייחס לכמה דברים.
<משה נקש: קודם כל, דיברו פה כמה אנשים – ואני מכיר את זה באופן אישי, כי אני באמת מדבר עם אנשים מטופלים – שישנה תופעה של נטישה של מטופלים סיעודיים.
<משה נקש: זה לא נושא הדיון, נכון, אז אני אתייחס לזה רק בקצרה.
<משה נקש: יש נוהל הודעה מראש – גם ב"קו לעובד" ציינו אותו – שעובד זר מחויב לתת התראה מראש למעסיק סיעודי לפני שהוא עוזב אותו.
<משה נקש: התקופות שנקבעו בו הן מחמירות יותר מדיני עבודה בישראל של עובדים ישראלים.
<שמחה בניטה: מי שלא עושה את זה?
מיכל רוזין: ברור לנו שלא כולם עומדים בחוק.
מיכל רוזין: הרי גם ישראלים לא עומדים בחוק הקיים.
<שמחה בניטה: זה לא אומר – צריך הגנה - - -
מיכל רוזין: לכן אני אומרת, זה שלא עומדים בחוק, אנחנו יודעים.
מיכל רוזין: אנחנו מנסים לפתור איך יהיו כמה שפחות, או יהיה לזה לפחות מענה.
<משה נקש: אנחנו מנסים לתת כמה שיותר כלים ולמנוע תופעות כמו שאנחנו שומעים פה.
<משה נקש: כמובן שאם יש תלונה על עובד שלא נהג לפי הנוהל הזה, אז אפשר להגיש את התלונה.
<משה נקש: ומפורסם באתר של רשות האוכלוסין איפה אפשר להגיש את התלונה.
<משה נקש: זה ייבדק, והעובד ייבדק, יעשו לו שימוע ויבדקו.
<משה נקש: זה לגבי העניין הזה.
מיכל רוזין: רגע, תתייחס לעניין של החריגים שניתנים – בוועדות הקודמות דיברת על כך שיש היתר לתת אישור חריג ל-200 נוספים בשנה שיישארו.
מיכל רוזין: האם זה - - -
<עידית לבוביץ': 5,000.
<משה נקש: זה גם לא נושא הישיבה, אבל זה - - -
<שרה שרביט: ומה קורה כשעובד - - -
מיכל רוזין: חבר'ה, תנו לו לענות.
מיכל רוזין: אנחנו צריכים לשמוע תשובות.
מיכל רוזין: שמענו, אנחנו יודעים את המצוקות.
מיכל רוזין: בשביל זה דיברנו, ואנחנו העלינו אותם, וזו לא פעם ראשונה.
מיכל רוזין: אנחנו מכירים את המצוקות.
מיכל רוזין: בואו ניתן להם את הצ'אנס לראות מה הם מנסים לשנות ולתקן.
מיכל רוזין: עברה חצי שנה מאז הוועדה האחרונה.
מיכל רוזין: אני מצפה שיהיו תשובות חדשות.
<משה נקש: לגבי ה-200, נקבע בתיקון חקיקה ששר הפנים ראשי להתיר ל-200 עובדים זרים שנמצאים בישראל מעבר לחמש שנים לקבל אשרה לטפל במטופל סיעודי.
<משה נקש: יש אצלנו ועדה מייעצת שמייעצת לשר.
<משה נקש: היא מקבלת את הפניות, היא בוחנת את המקרים.
<משה נקש: יש שטף אדיר של פניות.
<שמחה בניטה: 3,000 פניות.
<משה נקש: מעל 3,000 פניות.
מיכל רוזין: זה בעצם להשאיר את אלה שכבר נמצאים, זה לא להביא חדשים.
<משה נקש: נכון.
מיכל רוזין: זאת אומרת, צריך פה תיקון חקיקה, זה מה שאתה אומר.
<משה נקש: לא, לא.
מיכל רוזין: אתה אומר שבחוק קבוע שזה 200.
<משה נקש: בחוק קבוע שזה 200.
<שמחה בניטה: המכסה היא 200.
מיכל רוזין: להגדיל את המכסה.
<שמחה בניטה: אבל הדרישה היא 5,000.
<משה נקש: הדרישה היא גבוהה יותר, אבל אני חייב לציין שהדרישה הגבוהה, לא בגינה תוקן הסעיף בחוק.
<משה נקש: הסעיף בחוק דיבר על מקרים שבהם אם עובד זר של מטופל סיעודי יעזוב אותו, ייגרם לו נזק.
<משה נקש: ובמקרים כאלה הוועדה ממונה להמליץ לשר כן לאשר.
<משה נקש: לצערנו, זה יצר כל מיני בעיות טכניות ואחרות, שאם אני אכנס אליהן עכשיו, זה ייקח עוד שעה.
<משה נקש: אנחנו לא רוצים את זה עכשיו.
<משה נקש: נוצרו מצבים שלא כך הדבר, שאנשים מגישים בקשות מכל מיני סיבות אחרות ואינטרסים אחרים.
<משה נקש: בין היתר, שקשה להשיג עובדים זרים בישראל, לטענת אנשים – אבל שוב, הסעיף הזה בחוק פספס את המטרה שלו.
<משה נקש: יש פה איזושהי בעיה, ואנחנו נדרשים לה.
<משה נקש: הצגנו את זה בפני שר הפנים החדש.
<שמחה בניטה: לא נכון, זה ממש עוזר, נקש.
<משה נקש: כן, ברור.
<עידית לבוביץ': זה פספס את המטרה רק בגלל שאף אחד לא בודק את הבקשות.
<משה נקש: שמחה, אנחנו רוצים שזה יעזור, אבל במקרים הקשים, לא באופן כזה.
<קריאה: אז אל תעשו דלת מסתובבת.
<שמחה בניטה: אבל בשביל מה להביא?
<שמחה בניטה: יש חוסר בשוק.
<שמחה בניטה: לפחות הם נותנים פתרון.
מיכל רוזין: שמחה, לכן העליתי את הנושא.
<שמחה בניטה: גם כשיש פה פתרון, גם את זה הם לא רוצים לעשות.
מיכל רוזין: משה ברשות דיבור, מר נקש, בבקשה.
<משה נקש: אני אמשיך.
<משה נקש: הבעיות שיש בוועדה הזאת הוצגו בפני שר הפנים.
<משה נקש: הוא קבע אתנו ישיבת המשך בעוד שבועיים לנושא הזה.
<משה נקש: ואחריה, אני מניח שהוא יקבל החלטות, וישתנו דברים בהתנהלות הוועדה.
<משה נקש: יכול להיות שאחת - - -
מיכל רוזין: הוא גם יגיע לכאן לוועדה לתת תשובות.
מיכל רוזין: אני מקווה שהתשובות שלו יהיו מספקות.
<שמחה בניטה: שנוכל להגיד לו מה דעתנו, לא מה דעתם.
<משה נקש: לגבי דמי התיווך, זה עלה מ"קו לעובד".
<משה נקש: אנחנו שומעים על זה הרבה, שעובדים זרים משלמים דמי תיווך, ולכן יש להם פה בעיות במדינת ישראל.
<משה נקש: יש כוונה, כמו בענפים אחרים – מדינת ישראל חתמה כל הסכמים בילטרליים עם מדינות אחרות להביא עובדים זרים בענפים אחרים, לחקלאות ובניין.
<משה נקש: יש כוונה גם בסיעוד להיכנס לעניין הזה.
<משה נקש: אנחנו בשלבים מאוד מתקדמים לקראת פיילוט שיתחיל בקרוב הענף הסיעוד, שאחריו אנחנו נבחן כמובן את כל המשמעויות של העניין, ונראה אם באמת כדאי, וזה יהיה הפתרון למקרים האלה ולמקרים אחרים, שנוכל להרחיב את זה למדינות נוספות אחר כך.
מיכל רוזין: אני רק אציין שבשבוע הבא מתקיים בוועדה הזאת דיון בנושא של דמי התיווך.
<משה נקש: אמרו שמספרי העובדים הזרים בארץ אינם עולים.
<משה נקש: יש פסיקת בג"ץ שהתקבלה לא מזמן שהגדילה את מכסת הבאת העובדים הזרים פי 2.
מיכל רוזין: אתה הולך לנושאים אחרים שאנחנו נדון בהם בוועדה הזאת, ויהיו לך הרבה הזדמנויות.
מיכל רוזין: אני רוצה שתתייחס לרפורמה ולשינוי המבני שאנחנו רוצים להציע.
<משה נקש: לעניין השינוי המבני של יחסי עובד-מעביד בין המטופל הסיעודי לבין עובד זר, למשרד שלנו אין התנגדות לכך שיהיה את השינוי הזה של יחסי עובד-מעביד, ובתנאי שלא שזה לא ייקר את ההעסקה, כי לפי מה ששמענו בעבר, זה עלול לייקר את ההעסקה.
<משה נקש: זה עלול לגרום לנכים, מטופלים סיעודיים, לילדים נכים, לשלם יותר עבור על הסיפור הזה אם תהיה עוד חברה שמישהו צריך לממן אותה, להיות המעסיק של העובד הזה.
<משה נקש: אז ברור שהמשרד שלנו לא יסכים לך שההעסקה בענף הסיעוד תתייקר.
מיכל רוזין: אבל לא יהיו את חברות כוח האדם שייקחו את התקורה, זה במקום.
<משה נקש: אני לא ראיתי את המתווה שהצעת.
<משה נקש: אנחנו נראה אותו, נעביר אותו, וכמובן שנתייחס.
מיכל רוזין: אנחנו נבנה אותו ביחד.
<שמחה בניטה: הם רוצים להעלות את המחיר.
מיכל רוזין: משרד האוצר.
מיכל רוזין: אם זה לא עולה כלום, למה אתם מתנגדים?
מיכל רוזין: לא אם זה עולה.
מיכל רוזין: אם זה עולה, אני מבינה למה תתנגדו.
מיכל רוזין: אם זה לא עולה כלום, למה תתנגדו?
<עמית סדן: א', ברכות על התפקיד.
<קריאה: גם אם זה עולה לא להתנגד.
<שמחה בניטה: גם זה שהעובדים נמצאים פה, מה אכפת להם אם זה יהיה 3,200?
<שמחה בניטה: זה לא עולה כסף.
<שמחה בניטה: אז למה משרד האוצר מתנגד?
מיכל רוזין: לא הבנתי את הנקודה שלך, אבל בואי ניתן למשרד האוצר.
<שמחה בניטה: המכסה היא ל-200 עבדים.
<שמחה בניטה: האוצר מתנגד ל-3,000.
<שמחה בניטה: למה?
<שמחה בניטה: זה לא עולה כסף למדינה.
מיכל רוזין: שמחה, הוא עכשיו צריך לענות לגבי הרפורמה של שינוי התלות בין מעסיק למועסק.
מיכל רוזין: זה שינוי המבנים - - -
<שמחה בניטה: אבל יש להם הרבה דברים שלא עולה כסף, ורק נכונות.
מיכל רוזין: בסדר, לכן שאלתי את השאלה, אם זה לא עולה כלום, למה מתנגדים?
מיכל רוזין: או האם התנגדו?
מיכל רוזין: שמך לפרוטוקול.
<עמית סדן: עמית סדן, אני רפרנט באגף תקציבים, אני מתעסק בתחום העובדים הזרים.
<עמית סדן: אין לנו התנגדות עקרונית לעניין של שינוי שיטת העסקה או יחסי עובד-מעביד לתאגיד כזה או אחר.
<עמית סדן: זה דבר שעשינו בבניין.
<עמית סדן: היינו רוצים מאוד לעשות את זה גם בחקלאות, לשולחן הזה אולי במועד אחר.
<עמית סדן: וגם פה אני לא רואה יתרון בהעסקה ישירה של סיעודי על פני העסקה של – אבל ההצעה בכותרת היא בסדר, אבל יש הרבה פרטים שצריכים לצלול אליהם.
מיכל רוזין: בסדר גמור.
<עמית סדן: אני חושב שבעניין המגבלות על כמה עובדים זרים, איך מחלקים את זה, אצל מי מותר לעבוד, אצל מי אסור להם לעבוד.
<עמית סדן: אלו עניינים של רגולציה, בעיקר לגבי מחירים.
<עמית סדן: אמרת שזה לא יעלה יותר, בסוף, כשיש גורם שיש לו תקורות שהוא צריך לנהל את העסק הזה - -
מיכל רוזין: גם היום יש.
<עמית סדן: - - גם אם זה יהיה מינימום, זה לראות איך – וזה תמיד יעלה יותר.
<עמית סדן: היום זה 70 שקלים, יכול להיות שזה יחליף את זה.
<עמית סדן: אני לא יודע, צריך לעשות פה איזשהו מודל, ובסוף זו תהיה התנהלות של שוק חופשי שקשה מאוד לצפות.
<עמית סדן: גם היום יש שוק חופשי.
<שמחה בניטה: למה הם צריכים לשלם בכלל את ה-70 שקלים האלה?
מיכל רוזין: מישהו עוד חייב להגיב?
<עמית סדן: רק דבר אחרון, אם אפשר.
<עמית סדן: זה לדיון אחר, אבל הציגו את זה כמה דוברים פה.
<עמית סדן: מה שמוצג בחוק ההסדרים הוא לא – הרפורמה הזאת שאנחנו מדברים עליה פה לא תהיה מושפעת כהוא זה מהשינוי שאנחנו עושים בחוק ההסדרים.
<עמית סדן: הדבר יכול להיעשות עם זה או בלי זה.
<עמית סדן: לכן אין סתירה בין הדברים.
<קריאה: בוודאי שיש סתירה.
<טובה לב: יש סתירה.
<טובה לב: ועוד איך שיש סתירה.
<טובה לב: אנחנו לא מסכימים עם זה שאין סתירה.
מיכל רוזין: מה יש לך להגיד על חוק ההסדרים ועל הבעייתיות שהוא מציב בפני המטופלים?
מיכל רוזין: הם מציגים את זה בצורה חד-משמעית, כולל חברות כוח האדם.
<עמית סדן: אם יש כמה דקות, אני אשמח להגיב.
מיכל רוזין: אז תגיד על זה בכמה דקות.
<עמית סדן: לגבי חוק ההסדרים.
<עמית סדן: היום ביטוח לאומי מממן את שעות הסיעוד למטופל ומתן שירותים בעין דרך חברות הסיעוד.
<עמית סדן: הדבר הזה מתומחר לפי ניהול ואופרציה של העסקת עובדים ישראלים.
<עמית סדן: כלומר, יש להם עובדים ישראלים שלהם, שהם שולחים לבתים, צריכים למצוא אותם, להכשיר אותם, לנהל את כל המערך הזה, ועל בסיס זה נקבע התעריף.
<עמית סדן: כשיש העסקה של עובד זר, חברות הסיעוד מעבירות את הכסף שמועבר מהביטוח הלאומי לשכרו של העובד, וכל הטיפול בעובד הזר מתבצע על-ידי הלשכות, שזה תשלום נפרד בצד.
<עמית סדן: כלומר, התקורות, הרווחים והעלויות הנוספות שמגולמות בתעריף שנגזר מהעסקת עובדים זרים, איפשהו שם בדרך נעלם.
<עמית סדן: המחקר מדבר על כך שמי שבחר לקבל את הגמלה בכסף קיבל בין 400 - - -
<יפעת סולל: זה מספר קטן מאוד של אנשים.
<עמית סדן: מספר קטן מאוד של אנשים, כי חצי מהם בכלל לא ידעו על זה לפי המחקר.
<עמית סדן: החצי השני, חברות הסיעוד דיברו איתם, והגיעו למסקנה שהם מעדיפים שלא.
<עמית סדן: יכול להיות.
<עמית סדן: יכול להיות שצמצמו את הפערים, הציעו להם יותר כסף.
<עמית סדן: כנראה שיש שם איזשהו פער.
<עמית סדן: המטרה של הדבר הזה פשוטה מאוד, כספים שהמדינה שואפת להעביר לקשישים, שיגיעו לקשישים, ושלא יגזרו על-ידי חברות אחרות בדרך.
<עמית סדן: זאת המטרה.
<יפעת סולל: הם מעבירים רק 80%.
<עמית סדן: 80% כי זה בניכוי האחוזים של המע"מ.
<עמית סדן: הקשיש משלם מע"מ.
<טובה לב: אבל חברות הסיעוד מעבירות את המע"מ למדינה, זה יוצא אותו דבר, סליחה.
<עמית סדן: זה בדיוק מה שאני אומר.
<טובה לב: אז אין פה שום חיסכון כספי.
<טובה לב: למדינה אין חסכון כספי.
מיכל רוזין: בוא תגיב תגובה קצרה בבקשה.
מיכל רוזין: אנחנו לא פותחים דיון על זה.
<עמית סדן: אתם רק מחזקים את הטענה שלי שבדבר הזה יש חסכון כספי מסוים בצד ההוצאה.
<יהורם הל: יש שתי קבוצות של חברות.
<יהורם הל: יש כאלה שכן משלמות מע"מ, ויש כאלה שלא משלמות מע"מ.
<יהורם הל: אנחנו מכירים את הטבלה הכפולה.
<יהורם הל: אתה לוקח 20% ממה שהמדינה מעבירה לחברות בטענה שהן מגלחות את העלויות שלהן.
<יהורם הל: שלא יקבלו כלום תסגור את החברות האלה - -
מיכל רוזין: - - -של 20% - - - לחברות.