GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסתר דומיניסיני:
בסך הכל רוב המשפחות הן נורמטיביות, לא כולם רמאים, לא כולם גנבים, רוב המשפחות רוצות לטפל באוכלוסיה שלהן ואם אחד מבני המשפחה יוכל להתפנות מן העבודה הרגילה ולטפל ולקבל על זה קיצבה כתמורה, אז בהחלט יש פה פתח לדיון, זה פרקטי, זה ענייני, צריך לדון בזה, צריך לבחון את זה ואפשר לקדם את זה כנושא שהועדה יכולה להמליץ לקדם אותו תוך בחינה, תוך הגדרות, תוך פיקוח ובקרה וזה נושא שלאור כל הדברים שעולים, לאור הגידול באוכלוסיה זה נושא שחייבים ונכון לדון בו.
יוסי ענתבי:
מה גם שהוא קיים באופן מסוים.
אסתר דומיניסיני:
הוא קיים ביפן, הוא קיים ב - - -
יוסי ענתבי:
לא - - - -
אסתר דומיניסיני:
טוב שאתה מתקן אותי, כי זה נכון, יש אוכלוסיות ותודה על ההערה, גם בישראל באותם איזורים שבהם לא פועלות חברות סיעוד כמו בעיקר במיגזר הערבי אז הבטוח הלאומי משלם לבני משפחה כדי שיטפלו בקשיש, ואין בעיה לבחון את זה גם כהרחבה לאוכלוסיות אחרות ולראות אם זה שוק עבודה שיכול להיכנס לתחרות לטובת המשפחות ולטובת התעסוקה וגם לטובת נושאים אחרים.
אסתר דומיניסיני:
גם יסייע למשפחות עניות כהכנסה נוספת.
אסתר דומיניסיני:
אני חושבת שזה נושא שצריך להיבחן.
אסתר דומיניסיני:
לגבי הנושא הביטוחי והאוניברסאלי, ציינתי בתחילת דבריי, שאנחנו בבטוח הלאומי העברנו את זה לוועדת טרכטנברג והמלצנו לשפר את הנושא של מבחן הכנסות כדי להפוך את זה ליותר אוניברסאלי, היום כ-15% מאוכלוסיית הקשישים לא נהנים מקיצבת הסיעוד בגלל מבחני הכנסות.
אסתר דומיניסיני:
אני אומרת שוב, ראו, יש פה גם הצגה לא נכונה של הבטוח הלאומי, השימוש במילה בטוח הוא לא נכון, זה לא בטוח, זה כשהאוכלוסייה המבוססת יותר משלמת כספים שרובים משולמים לאוכלוסיות החלשות ולכן, להשתמש במונח הבטוחי כבטוח הוא לא נכון מבחינת החוק ואם היינו מציגים בפניכם את הטבלאות הייתם רואים שמי שמשלם בטוח לאומי מן העשירונים השביעי והשמיני ובעיקר תשיעי ועשירי, הם כמעט לא מקבלים כלום ומי שנהנה מן הבטוח הוא החלשים במובן הזה שיש פה העברה מבעלי ההכנסות הגבוהות לבעלי ההכנסות הנמוכות.
שמחה בניטה:
גם התקרה שלהם היא - - -
אסתר דומיניסיני:
אנחנו לא, זה לא הנושא, אנחנו לא נציג עכשיו את מה שמקבלים, קיצבת זקנה מקבלים כולם וקיצבת נכות מקבלים כולם ודמי לידה ואבטלה ויש הרבה מאד קיצבאות שמקבלים כולם, לא כל הקיצבאות יש בהן מבחני הכנסה, ואז לבוא ולהגיד שהמעמד הבינוני ומעלה לא מקבל כלום זו לא אמירה נכונה, יש קיצבאות מסויימות שבהן יש מבחני הכנסה, צריך להיזהר לא לשפוך את הדברים בצורה לא אחראית.
אסתר דומיניסיני:
הבטוח הלאומי ואנחנו כמדינת רווחה רוצים לדאוג קודם כל לאוכלוסיות החלשות, והלוואי שאף אחד מאלה שמשלמים הרבה כסף לא יזדקק לקיצבאות ויוכל לחיות מיגיע כפיו, ואחריות מדינת רווחה היא קדם כל לדאוג לחלשים לנכים, לעניים, לזקנים, לאוכלוסיות חלשות אז בואו נשים את הפרופורציות וסדרי העדיפויות הלאומיים בנושא הזה.
אסתר דומיניסיני:
צריך לזכור את הדברים האלה.
אסתר דומיניסיני:
אם אני צריכה לצאת מן הועדה עם המלצות אז הנושא הזה הוא נושא גם ריאלי, גם מציאותי, גם לניתן לקידום, בסוף הועדה רוצה להמליץ המלצות קונקרטיות בסוגיה הזו.
אסתר דומיניסיני:
לגבי הרצף הטיפולי, היו לנו הרבה דיונים בענין הזה עם מנכ"ל משרד הבריאות ועם גורמים אחרים בנושא הזה ואני כרגע לא רוצה להתייחס לעבודה הגדולה שנעשתה במשרד הבריאות, ויש גורמים גדולים מאד בכלכלת בריאות שיש להם למה להגיד בענין אבל זה כרגע לא המקום לסוגיה הזו.
אסתר דומיניסיני:
אני כן מסכימה בנושא אחד שקיים שם, ויש עוד נוספים שאנחנו מסכימים להם, שאנחנו כן חושבים שיכול להיות – ואמרתי את זה גם לשר שלי וגם למנכ"ל משרד הרוחה, שגלבי הפיקוח והבקרה על העבודה בסיעוד, סביר ונכון וראוי מבחינת הבטוח לאומי לבחון שהוא יעשה על ידי קופות החולים הרלבנטיות, על ידי אחיות קופת חולים שמכירות את הזקן ומטפלות בו בקהילה ולא על ידי עובדות הרווחה, כי אם אנחנו מדברים על טיפול אז סיעוד מטפל בגופו של אדם ומצבו הגופני ואז צריך לבחון, ואנחנו כן אמרנו למשרד הבריאות שאנחנו חושבים שנכון לשאול האם הרצף הטיפולי הזה לא צריך לעבור לקופות החולים, כי אחות קופת חולים שנותנת את הזריקה בביתו של הזקן ונותנת את התרופה, כמו גם הרופא והמרפאה המקומית שמכירים את הקשיש, הם אלה שצריכים לבקר אותו בביתו ולא העובדת הסוציאלית.
אסתר דומיניסיני:
אני אומרת את זה כבר הרבה שנים ושר הרווחה ביקש שהנושא הזה ייבחן, אמרתי את זה גם לסגן השר ליצמן וגם למנכ"ל משרד הבריאות שאנחנו מוכנים ונעביר את התשלומים לקופות החולים ושהנושא הזה צריך להיבחן ואז יוצרים רצף טיפולי בענין הזה.
שמחה בניטה:
על הנכים לא דיברתְ.
אסתר דומיניסיני:
לגבי הקיצבאות, אני מסכימה עם דר' חורב, גם אנחנו סבורים שצריכה להיקבע מיכסה שעלויות השכר לא ייפגעו לא יפגעו בהיקף של מה שהאדם צריך לקבל בביתו.
אסתר דומיניסיני:
כי אם שכר העבודה עולה אז תיאורטית כמות השעות יורדת אז כמובן שזה צריך להיות מעוגן ומאד ברור.
אסתר דומיניסיני:
לגבי הנושא שהוא קצת מטעה, כל הקצבאות צמודות למדד, זה המפתח שהמדינה קבעה לכל הקיצבאות.
אסתר דומיניסיני:
לעתים יש התעכבויות ואנחנו יודעים איך הסל בנוי ואיך המדד בנוי ואיזה דברים הוא לוקח בפנים והנושא הזה קשור לכל הקיצבאות.
אסתר דומיניסיני:
לגבי הנכים, יש ועדה נפרדת שדנה בנכים, בעקבות המחאה שהיתה של הנכים, של שביתת הנכים, גם נכים מבוגרים וגם ילד נכה, היא באה לוועדת העבודה והרווחה, הנושא של ילד נכה כבר עבר לשלב חקיקה ויש החלטות בענין, יהיו תוספות משמעותיות ביותר של 28% לקיצבאות ילד נכה, שתסייענה להורים בנושא של טיפול בילד הנכה, זה התקבל כבר, זה עבר חקיקה, ויש את התקציבים, הכל מסוכם אנחנו עומדים להוסיף לנושאים האלה עוד כ- 200 מליון שקל בשנה ולגבי אוכלוסית הנכים הבגירים, יש תיקונים בקיצבאות, לגבי 11% מן הנכים שמקבלים היום קיצבאות הכי נמוכות ישנה תוספת, וזה עכשיו נמצא בהליכי חקיקה בכנסת, יהיו הטבות בתחום שיסייע, יהיו הטבות נוספות ש פיצוי מסוים לנושא של העלאת שכר המינימום שאנחנו נפצה אותם ויש דברים שיעלו בוועדת העבודה והרוחה ובוועדת שרים ויעברו את כל המהלך החקיקתי.
אסתר דומיניסיני:
יש קרן מיוחדת שהוגדלה במיוחד לגבי אותה אוכלוסיה - דווקא ביוזמה של שמחה ויש לברך אותה, על אוכלוסית הנכים שזקוקים ליותר מעובד אחד שיקבלו בנוסף לקיצבה - - -
שמחה בניטה:
אבל אלף שקל זה לא - - -
אסתר דומיניסיני:
לא לא, יותר מאלף שקל, סכום נוסף
שמחה בניטה:
אלף ומאה.
אסתר דומיניסיני:
עבור אדם נוסף שישב בביתו של הנכה.
אסתר דומיניסיני:
אנחנו מנסים כל הזמן - - -
שמחה בניטה:
מדברים על 7,000 שקל ואת מדברת על 1,100 שהישגנו.
אסתר דומיניסיני:
אנחנו מנסים כל הזמן לדבר על זה בוועדת העבודה והרווחה כדי לסייע, לא תמיד כל מה שאנחנו רוצים עולה בידינו, יש לנו פרטנר, יש check and balance בענין הזה, אבל נעשו צעדים גדולים ואני מקווה שמעת לעת כל הזמן ילכו ויטיבו עם האוכלוסיות האלה ויעשו את התיקונים המחייבים במסגרת החקיקה.
ניצן הורוביץ:
חברים, אני רוצה לסכם את הדיון.
ניצן הורוביץ:
קודם כל אני אגיד, גם כחבר כנסת שפעיל - ולא רק בוועדה הזו, שהדברים קשורים אחד בשני ואת יודעת שלפעמים יש דברים שמספר ועדות דנות בהם וגם אנחנו, שעוסקים בעיקר בעובדים זרים עוסקים גם בפליטים, במסתננים ובכל מיני דברים אחרים, כי הדברים קשורים אחד בשני.
ניצן הורוביץ:
מספר נקודות שהייתי רוצה להדגיש: לפי המלצת מנכ"לית המוסד לבטוח לאומי, הועדה קוראת לממשלה להקים צוות לבחינה ארוכת טווח של הצרכים הסיעודיים בישראל והתאמת המערכת להזדקנות האוכלוסיה.
ניצן הורוביץ:
נשמח לתרום לדברים.
ניצן הורוביץ:
יש מקום לבחון את האפשרות שאחות קופת החולים, כפי שאמרה המנכ"לית, תהיה אחראית על הביקורת בביתו של הקשיש הסיעודי, המטופל בביתו, גם לצורך שמירת הרצף הטיפולי.
ניצן הורוביץ:
חלק ניכר מבעלי הצרכים הסיעודיים - למעלה מ 80% לפי הנתונים שלנו, לא נזקק לסיוע לכל אורך שעות היממה, אוכלוסיה זו כוללת את כל מקבלי קיצבת סיעוד בשיעור של 91%, את רוב מקבלי קיצבת הסיעוד של 150% וחלק ממקבלי קיצבת הסיעוד המכסימאלית לכן, מומלץ לשנות את הגדרת הזכאות לסיעוד להגדרה לפי שעות ולא לפי שיעור זכאות.
ניצן הורוביץ:
מומלץ להגדיל את מספר השעות לזכאים באופן שבעלי צרכים קבועים יקבלו שעות שיאפשרו להם להעסיק עובד כחוק במשך 30-40 שעות שבועיות.
ניצן הורוביץ:
לפי הערכה של גורמי מקצוע, מקרב כ-50,000 בעלי היתר להעסקת עובד סיעודי זר, רק כ-20% זקוקים לליווי והשגחה לאורך כל שעות היממה.
ניצן הורוביץ:
לכן, הקשחת הקריטריונים למי שאינם נזקקים לליווי לאורך כל שעות היממה, שיפור השירותים על ידי הקצאת שעות מתאימה לנזקקים לליווי חלקי, שיפור פריסת המרכזים הטיפוליים ושיפור והגמשת מערך ההסעות למרכזים, יכולים לתת מענה טוב יותר למי שזקוקים לטיפול ללא ליווי צמוד של עובד זר.
ניצן הורוביץ:
הפחתת הזכאות בסיוע לבעלי דרגת זכאות נמוכה והעברת ההפרש לטובת הגדלת התמיכה בבעלי צרכים סיעודיים גבוהים יכולות להוות חלק מן הפתרון אולם משחק סכום אפס בקיצבת הסיעוד אינה הפתרון ושמעתי את הדברים של טרכטנברג בהגדלה, שמעתי את זה בְּענין ובְתודה.
ניצן הורוביץ:
כדי להגיע לשינוי מהותי בטיפול הניתן לבעלי צרכים סיעודיים יש צורך בהגדלה כספית גדולה נוספת, כפי שצינה המנכ"לית, הרבה מעבר לזו שתושג באמצעות הפחתה לבעלי הצרכים הפחותים.
ניצן הורוביץ:
מעבר לכך, ופה אני מסכים עם דר' חורב, הזכאות הניתנת היום כבר נמוכה כל כך שלא ברור מה יושג באמצעות הפחתת זכויות - - -
אסתר דומיניסיני:
אני לא מסכימה שהיא נמוכה כל כך, היא נותנת מענה לרוב האנשים ואלה בניקוד של 2.5 נקודות אפילו לא זקוקים לשעות האלו.
ניצן הורוביץ:
יש מחלוקת בענין הזה.
טוביה חורב:
תשע שעות בשבוע, 2.5 נקודות.
שמחה בניטה:
עד שהם מקבלים את ה- 2.5 האלו יוצאות להם העיניים.
ניצן הורוביץ:
הועדה קוראת לקבוע גורם אחד שבמבחן אחד יקבע את זכויותיו של הסיעודי, והחלטה שלו תוכר בכל צורך סיעודי.
ניצן הורוביץ:
הגורם האחד - כפי שציין ידידי גדעון בן ישראל יהיה אחראי על תיאום בין הגורמים השונים הנותנים שירות לסיעודי.
ניצן הורוביץ:
הועדה מברכת על קריאת מנכ"לית המוסד לבטוח לאומי לאפשר לקרובי משפחה מדרגה ראשונה ושניה להיות מוכרים כמטפלים סיעודיים בבני משפחתם.
ניצן הורוביץ:
והועדה קוראת לבטוח הלאומי ולגורמים נוספים לפעול להעלאת שכרם של עובדי הסיעוד, ולפעול להרחבת משרתם ושיפור תנאי העסקתם כדי למשוך יותר עובדים ישראלים לעבודה בענף.
ניצן הורוביץ:
אני חייב להגיד, וגבירתי יש לה היכרות קרובה עם ענף התעסוקה בכלל לא רק עם הנושא הסיעודי, אנחנו מטפלים למשל בוועדה זו בנושא של עובדי בנין ועובדי חקלאות וראינו דוגמאות לכך ששיפור השכר לעובדי בנין, למשל, כן מושך עובדים ישראלים לעבודות שנחשבו ונחשבות בסטיגמה כעבודות שישראלים לא רוצים לעבוד בהן זאת אומרת הדברים, לדעתי, כפי שאני רואה בוועדה הזו, הם תלויי שכר ותנאים ואז עובדים ישראלים בהחלט מוכנים.
ניצן הורוביץ:
כפי שגבירתי ציינה, עובדים ישראלים הם לא מיקשה אחת, יש לנו מיגזרים שונים בארץ ולכן דברים מסויימים מתאימים למיגזרים מסויימים שכן רוצים לעבוד בעבודות האלו.
ניצן הורוביץ:
אני מברך את כל מי שהשתתף כאן.
ניצן הורוביץ:
אנחנו נוציא את הסיכום בצורה יותר מתומצתת ונשלח לכולם את הסיכום.
ניצן הורוביץ:
תודה ובהצלחה בתפקיד הבא.
ניצן הורוביץ:
תודה לכולם.
ניצן הורוביץ:
ברוכים הבאים לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
ניצן הורוביץ:
אנחנו בישיבה שניה בנושא שהוועדה הזו לקחה על עצמה לקדם, שזה נושא של ניתוק יחסי עובד מעביד בין מטפלים למטופלים סיעודיים.
ניצן הורוביץ:
אני לא אוהב את המונח 'מעסיק' כי במקרה הזה מדובר באנשים סיעודיים שהם מטופלים, הם מטופלים על ידי מטפל ובמצב הנוכחי מוטלות עליהם כל החובות כמעבידים, מה שיוצר קשיים בלתי נסבלים שכבר ראינו פה בוועדה הזו ושמענו מעדויות קשות מאד, קשה להם להתמודד עם הדרישות הבירוקרטיות, עם התשלומים השונים, אני לא מדבר כרגע על גובה התשלומים, אני מדבר על עצם ההתעסקות עם הענין הזה, על ההפרשות, על הניירת, הם אחר כך הכתובת אם יש איזה סכסוך או תביעה, מה שבעיניי לא הוגן, האיש לא מסוגל לטפל בעצמו, לא כל שכן להתמודד עם תביעות מן הסוג הזה ולכן, במהלך הדיונים של הוועדה, נוצר כאן חיבור די יפה בעיניי בין ארגוני הנכים והמטופלים לבין ארגונים אחרים שמתעסקים בזכויות עובדים ונוצרה הסכמה שצריך לחתור לשינוי המצב הזה, שהמצב הנוכחי שבו המטופל הוא המעסיק והוא נושא בכל החבויות של המעסיק הוא מצב קשה ביותר.
ניצן הורוביץ:
בענין הזה אני שמח שיש הרבה אנשים סביב השולחן שמסכימים.
ניצן הורוביץ:
כמה מלים באופן כללי לפתיחת הדיון, קודם כל אני כמובן – ואתם יודעים את זה, אנחנו, כוועדת עובדים זרים עוסקים בזה כי התחום הגדול ביותר מבחינת עובדים זרים הוא עובדי סיעוד, וזה תחום שרק ילך ויגדל שהרי אנחנו מסתכלים על התחזית הדמוגרפית ולכן אנחנו צריכים לתת את דעתנו לענין.
ניצן הורוביץ:
המדינה הזו, מדינת ישראל, כמדינת רווחה, אמורה להיות מדינת רווחה, מספקת לתושביה שירותים וקיצבאות.
ניצן הורוביץ:
יש תחומים שבהם הגיוני לתת קצבה ויש תחומים שבהם הגיוני לתת שירות ותחום הסיעוד הוא תחום שהגיוני לתת בו שירות, שכן, בעלי הצרכים הסיעודיים לא מסוגלים לטפל בעצמם ולצורך הענין הם גם לא מסוגלים לרכוש לעצמם שירות.
ניצן הורוביץ:
המצב של ענף הסיעוד כיום הוא מצב שבו, כפי שאמרתי, בעלי צרכים סיעודיים מוגדרים כמעסיקים.
ניצן הורוביץ:
השיקולים שהביאו למודל הקיים לא היו שיקולים מקצועיים אלא שיקולים זרים, של חוסר רצונה של המדינה לקחת אחריות על הטיפול הסיעודי ולממנו בצורה ראויה.
ניצן הורוביץ:
במקרים רבים, ואני מכיר את זה גם באופן אישי, אין למעסיקים מספיק משאבים כדי לשלם כחוק וכראוי לעובדים, או כדי להעסיק עובד סיעוד לאורך הזמן הנדרש להם.
ניצן הורוביץ:
מצבם של הנזקקים לטיפול מוסדי הוא גם חמור, כי יש מוסדות שהוגדרו בבתי משפט ככאלה שפוגעים בכבוד האדם.
ניצן הורוביץ:
אנחנו לא יכולים להמשיך ולהתעלם מן המצוקות שנובעות מהמציאות הזו ושגורמות סבל בל יתואר למטופלים.
ניצן הורוביץ:
כתוצאה מהעסקה בתנאים קשים של עובדים ישראלים וזרים וקושי בגיוס עובדים ישראלים לענף, אנו מוצאים את עצמנו במצב של כניסה של עוד ועוד זרים.
ניצן הורוביץ:
הוועדה הזו רואה חשיבות מאד גדולה בהסדרת ענף הסיעוד בישראל, בהגדלת היקף השירותים שניתנים לבעלי צריכים סיעודיים ובחיזוק העובדים הישראלים בענף.
ניצן הורוביץ:
כחלק מזה הוועדה תומכת במעבר – ותיכף נראה את המודל, מעבר למודל ביטוחי בענף הסיעוד שבמסגרתו זכאים לטיפול סיעודי יקבלו שירותים מן המדינה בהתאם לצרכיהם.
ניצן הורוביץ:
דבר נוסף שעלה בישיבה הקודמת עם מנכ"לית המוסד לבטוח לאומי, שלא ניתן לצפות לטיפול מיטבי לבעל צרכים סיעודיים תוך הסתמכות על סיוע חיצוני בלבד.
ניצן הורוביץ:
ברור שהמשפחה של בעל הצרכים הסיעודיים צריכה להיות מעורבת בניהול הטיפול ובעצם הטיפול.
ניצן הורוביץ:
לענין ניתוק יחסי עובד מעביד, ניתוק יחסי עובד מעביד בענף הסיעוד צריך להיעשות תוך הבטחת זכויות המטופל והמטפל - - -
נעמי מורביה:
ואם אין משפחה?
נעמי מורביה:
אם אין ילדים?
ניצן הורוביץ:
אין.
ניצן הורוביץ:
למי שיש.
נעמי מורביה:
אם אין בן זוג?
נעמי מורביה:
או לא כשיר?
ניצן הורוביץ:
לא אמרנו: "בלבד סיוע חיצוני" אלא "גם".
ניצן הורוביץ:
לגבי ניתוק קשרי עובד מעביד, אנחנו גם רוצים להבטיח שמעסיק שכן מעוניין להמשיך בהעסקת עובד מסוים יוכל להמשיך להעסיק אותו בהסכמת העובד, ללא קשר לשיקולי החברה המעסיקה, או להבטיח שעובד או עובדת שמעוניינים לסיים עבודה אצל מעסיק שפוגע בזכויותיהם, יוכלו לעזוב והענין ידווח ויטופל.
ניצן הורוביץ:
יש פה שני צדדים ולכן ביקשנו מן הארגונים השונים, לבוא בדברים ולהציג בפני הוועדה מתווה לרפורמה בענין הזה של יחסי עובד מעביד.
ניצן הורוביץ:
נעשתה כאן עבודה יפה ובהתחלה אני אבקש מעורכת הדין יפעת סולל, הנייר לפניכם, יפעת, הציגי בבקשה את הרפורמה עם ההסברים.
יפעת סולל:
תודה.
יפעת סולל:
התכנסנו כפורום זכויות המטפל והמטופל הסיעודי פורום שכולל קבוצה של ארגונים שעוסקים בזכויות זקנים, בזכויות בעלי מוגבלויות, בזכויות חולים ובזכויות עובדים, מתוך תפיסה משותפת שהמצב הנוכחי הוא מצב פוגעני כלפי המטופלים וכלפי המטפלים כאחד, על מנת לנסות לגבש רפורמה שתענה על חלק – לא על כל הבעיות שאנחנו מודעים להן בתחום הזה, ערכנו מספר פגישות שבהן קודם כל העלינו את כל הבעיות שחלקן הגדול כבר הועלה סביב השולחן הזה, וניסינו לגבש הצעה מתוך מודעות מוחלטת לעובדה שההצעה הזו היא הצעה שלא יכולה לענות על הכל.
יפעת סולל:
הבעיות שאנחנו מכירים בתחום של העסקת מטפל סיעודי, נובעות מתחומים רבים וההצעה הזו בעצם מנסה לתת פתרונות בקו אחד מסוים, שעוסק בעצם הענין הטכני של דרכי ההעסקה.
יפעת סולל:
חשוב לי להגיד את זה משום שבכל ישיבה כאן חוזרים לאותם תחומים ואנחנו רוצים למקד את הדיון בענין הזה.
יפעת סולל:
אגיד מראש שישנם שני תחומים מאד מרכזיים שאנחנו לא נוגעים בהם והם גובה הקיצבאות שהוא קריטי והנושא של אופן חישוב השכר לעובדים.
יפעת סולל:
שני הנושאים האלה הם נושאים מרכזיים ואולי החשובים ביותר שאין מענה להם בהצעה הזו.
יפעת סולל:
אני אומרת את זה מראש כדי שלא תגידו לי שזה לא עונה, זה לא עונה, נכון.
יפעת סולל:
אלה דברים שצריכים להיות מטופלים בהזדמנויות אחרות.
יפעת סולל:
אעשה את זה כמה שיותר מהר.
יפעת סולל:
אנחנו מדברים על הצעה שהבסיס שלה הוא שיהיה גורם אחד שהוא יהיה הגורם שהמטופלים הסיעודיים יפנו אליו כאשר הם צריכים להעסיק מטפל סיעודי זר, והעובדים יקבלו את כל זכויותיהם ממקור אחד בלבד.
יפעת סולל:
שני המוקדים הללו יהיו אותו מוקד, זאת אומרת, יהיה גוף אחד שהוא זה שדואג, הן להבטחת כל זכויותיהם של המטופלים והן להבטחת כל זכויותיהם של המטפלים, והגוף הזה הוא זה שיעמוד מול כל הגורמים האחרים קרי, משרדי ממשלה, בטוח לאומי ומול הצד השני, זאת אומרת, מול המטפלים ומול העובדים.
יפעת סולל:
ההצעה היא לערוך את התיקון הזה במסגרת חוק עובדים זרים, חוק עובדים זרים גם היום מגדיר דרכי העסקה של עובדים זרים בתחומים מסויימים, לא כל דרכי ההעסקה מוגדרות פה באופן מפורט, יש תחומים שיותר מפורטים בחוק, יש תחומים שהיום מפורטים בנהלים בלבד, אנחנו חושבים שהענין הזה לא יכול להיות מפורט בנהלים בלבד ולכן, המצב הנוכחי הוא לא מספיק טוב וצריך להכניס את הנושא הזה לחקיקה.
יפעת סולל:
החקיקה צריכה להתייחס לכל מה שקשור באופן ההעסקה והמחויבויות שמוטלות על אותם תאגידים.
יפעת סולל:
גם היום אנחנו מדברים על לשכות פרטיות שכל עובד סיעודי וכל מטופל סיעודי צריכים להירשם בהן, ולכן, הלכנו גם עם אותו קו שבעצם כבר היום קיים בשטח אבל, לשנות באופן מהותי את האופן ההתנהלות של אותם תאגידים.
יפעת סולל:
הדבר הראשון שאנחנו מדברים עליו, מתוך הנחה ששירותים חברתיים הם שירותים שאמורה המדינה לספק אותם וגם אם אנחנו בהצעה הזו לא מציעים שהמדינה תספק אותם באופן ישיר, ובהערת אגב, לא משום שאנחנו לא חושבים שהמדינה בהכרח לא צריכה לספק אותם באופן ישיר אלא כי "בתוך עמנו אנחנו חיים" ואנחנו רוצים להציע הצעה שיש סיכוי שהיא תעבור, אנחנו חושבים שאין מקום בתחום של שירותים חברתיים לחברות למטרות רווח.
יפעת סולל:
ולכן, כל ההצעה מבוססת על זה שכל העובדים שיעסקו בתחומים של עובדים זרים בסיעוד הם קודם כל מלכ"רים.
יפעת סולל:
זה חשוב וזה כמובן לא מספיק.
יפעת סולל:
אנחנו מכירים מספיק מלכ"רים שאמנם רשומים ככאלה אך מתפקדים בפועל כגופים שיוצרים רווחים.
יפעת סולל:
אמנם פנימה אל תוך הארגון ולא החוצה אבל, זה בעייתי כשלעצמו לכן, את הענין הזה אנחנו ננסה לפתור בתוך מערך הפיקוח המאוד מאוד ספציפי, שכמובן צריך לעמוד כחלק בלתי נפרד מן הרפורמה.
יפעת סולל:
לגבי החובות שהתאגיד יצטרך לעמוד בהן כלפי המטפל הסיעודי, מאד יכול להיות שיש עוד אבל זה מה שבשלב הזה נראה לנו חשוב ביותר: חוזה העבודה ייעשה בין העובד לבין התאגיד, התאגיד יהיה אחראי לשלם לעובד את מלוא שכרו, לרבות תשלום בגין שעות נוספות לפי ההגדרות החוקיות הרלבנטיות ועוד פעם, אנחנו לא נכנסים לשאלה מהן ההגדרות הרלבנטיות כאן אבל כמובן שהתאגיד יהיה אחראי על כל הנושא הזה.
יפעת סולל:
כל הזכויות הסוציאליות - כולל הפרשות לפנסיה - שצריך להגיד את זה מפורשות כי היום אין בעצם למטופל הסיעודי לאן להפריש לפנסיה וכל מטופל סיעודי בהכרח היום הוא עבריין.
יפעת סולל:
כמובן שהתאגיד צריך להבטיח את הנושא של ימי החופשה שמגיעים לעובד ולהבטיח שהדבר הזה אכן מתקיים בניגוד למצב הנוכחי שבו מטופלים נאלצים, הרבה מאד פעמים למעשה, לגרום לעובדיהם או להסכים שעובדיהם יעבדו בלי ימי חופשה.
יפעת סולל:
יש חוק מאד ברור במדינת ישראל ומי שיהיה אחראי גם על הביצוע שלו הוא התאגיד.
יפעת סולל:
התאגיד יבטיח את תנאי ההעסקה שתואמים את החוק והולמים את הדרישות הרלבנטיות.
יפעת סולל:
התאגיד יהיה חייב להבטיח שהעובד יכול להפסיק את יחסי העבודה בכל רגע נתון והוא לא יכול לסרב או להטיל סנקציות על עובד בשל סירוב מטפל לטפל במטופל מסוים.
יפעת סולל:
תאגיד שהביא לארץ עובד יהיה מחויב במינימום חודשי העסקה בתשלום לעובד הזה ואם הוא לא מצליח למצוא לו עבודה הולמת הוא יהיה מחויב בתשלום על חשבונו.
יפעת סולל:
חובת התאגיד כלפי המטופל הסיעודי היא כמובן לספק שירותי טיפול סיעודי לכל מטופל שמבקש להירשם, כשהטיפול הולם את צרכיו של המטופל, זאת אומרת, להתאים את המטפל ולהבטיח זמינות של מטפל בכל זמן שנדרש.
יפעת סולל:
ההתאמה כוללת התאמה פיזית וכוללת התאמה חברתית.
יפעת סולל:
וגם להבטיח מטפל סיעודי מחליף, הן לימי החופשה הקבועים והן למצבים שהם לא צפויים מראש.
יפעת סולל:
בכל מה שקשור לתשלומים והסדרי התקשרות, התאגיד יקבל את התשלומים – בין באופן ישיר ובין באופן עקיף, גם את התשלומים של המוסד לבטוח לאומי לענין הטיפול הסיעודי ומהמטופל הסיעודי, כשבענין הזה אנחנו מציעים שהוא לא יוכל למנוע תשלומים לעובד בהתאם לכך שהוא לא קיבל את התשלומים שהוא צריך לקבל, אלא שהאחריות שלו תהיה לדאוג לגביית התשלומים.
יריב לוין:
עשית רפורמה רק לעובדים, את שמה לב?
יריב לוין:
אין פה מלים על המטופלים.
יפעת סולל:
יש פה הרבה מאד מלים על המטופלים.
ניצן הורוביץ:
תקבל רשות דיבור.
יפעת סולל:
התאגיד לא יכול למנוע תשלומים מעובדים והתאגיד מחוייב לתת את השירות למטופלים.
יפעת סולל:
התאגיד רשאי להפסיק התקשרות עם מטופל בתנאים מאד מאד קשוחים, רק אחרי שגם ניתנת התראה וגם יש אישור של עובדת סוציאלית שביקרה אצל המטופל ונתנה אישור בכתב שאפשר להפסיק את ההתקשרות כי ניתן פתרון אחר, זאת אומרת, התהליך הוא תהליך שמבטיח שלא יהיה מצב שאם מטופל סיעודי עם אלצהיימר לא העביר תשלומים או הפסיקו לו את התשלומים בכרטיס האשראי אז פתאום יפסיקו לו את השירות של המטפל הסיעודי.
יפעת סולל:
היקף הסכומים שהתאגידים רשאים לגבות יאושר וייקבע בתקנות.
יפעת סולל:
זה משהו שלא בהכרח צריך להיות בחוק אבל כן צריך להיות בתקנות שיאושרו על ידי ועדת הכנסת הרלבנטית.
יפעת סולל:
זאת אומרת, צריך להיות פה מנגנון פיקוח מאד ברור.
יפעת סולל:
אנחנו מציעים לענין הזה ולגבי כל מה שקשור אליו להבחין בין זקנים לבין נכים, בעוד שהיום על פי המצב הקיים לזקנים אין מימון מלא ושוב, צריך להיות אבל זה לא הדיון שלפנינו, לזקנים אין מימון מלא של הטיפול הסיעודי שאמור להינתן להם, ולכן אנחנו מדברים כאן על סכומים שיכולים להשתנות וצריכים להיות מאושרים, הרי שלגבי בעלי מוגבלויות שאמורים - על פי ההגדרה הפורמאלית - לקבל מימון מלא עבור מטפל על פי חוק, אנחנו מציעים לקבוע מראש שאי אפשר יהיה לגבות מן המטופל בעל המוגבלות יותר מן הסכום שעומד לכך על ידי המוסד לבטוח לאומי.
יפעת סולל:
לגבי מנגנון פיקוח - שאין לכם את הסעיף הזה, או יש לכם אותו רק באופן חלקי, אנחנו מציעים מנגנון פיקוח אחד ולא כמו היום שהדברים מפוזרים בין מספר ממשרדי מממשלה, אפשר לדון איפה זה אמור להיות אבל בכל מקרה צריך להיות מנגנון פיקוח אחד, שבין תפקידיו לפקח על הנושא של קביעת הסכומים, לייעץ על קביעת הסכומים ולפקח על כך שלא נגבים סכומים בְּיֵתֶר.
יפעת סולל:
קביעת סכומי המכסימום שתאגיד רשאי לגבות לגבי הבאת עובדים ופיקוח על זה.
יפעת סולל:
הפעלת מוקד שיפקח על פעולת התאגידים באופן שמבטיח את זכויות המטפלים והמטופלים, כלומר, שמעסיק גם עובדים סוציאליים וגם אנשים שיכולים לתת מענה בנושא של זכויות עובדים ויגיע לפחות פעם בשנה.
יפעת סולל:
שוב, מוקד של המשרד הממשלתי הרלבנטי, של הרשות הזו, איזו רשות שהיא לא תהיה.
יפעת סולל:
המוקד יקבל דוח שנתי מפורט ויפעיל מערך לקבלת תלונות כשהתנאים המאד מאד ברורים להעברת תלונות לשימוע נגיש יהיו כתובים בכל מקום, גם בתלוש השכר של העובד וגם בתנאי ההתקשרות עם המטופל.
יפעת סולל:
לסיכום, זו התחלה ולא סיום, זה מתווה שאנחנו מרגישים שעונה על חלק או על רוב הנושאים הספציפיים שקשורים בדרך ההתקשרות.
יפעת סולל:
הפורום לזכויות המטפל והמטופל כולל הרבה מאד ארגונים, ובלי להגיד שכולם מסכימים "על כל מילה" אגיד שנמצאים כאן "קו לעובד" ו"כח לעובדים", הקליניקה לזכויות קשישים ניצולי שואה בבר אילן, ארגונים לבעלי מוגבלויות בבר אילן, מי שלא נמצאים כאן כרגע הם האגודה לזכויות החולה ושכחתי מספר אחרים.
יוסי ענתבי:
חברות הסיעוד לא היו שותפות.
יפעת סולל:
אלה רק זכויות מטפל ומטופלים.
יפעת סולל:
הגופים שמרוויחים מן המצב הקיים הם - מבחינתנו - לא חלק מן הפורום ולכן אנחנו לא מסיימים תהליך אלא פותחים אותו כאן, כי זה הפורום המתאים כדי לראות איך אנחנו מתקדמים עם זה מול הגורמים הרלבנטים, גם מול משרדי הממשלה.
ניצן הורוביץ:
תודה יפעת.
ניצן הורוביץ:
אני מדגיש, חברים, זו עדיין לא הצעת חוק, זה מתווה, שאנחנו מקווים שיבשיל להצעת חוק ושיביא לשינויים כדי שבאמת - - -
קריאה:
כן ולא.
ניצן הורוביץ:
זה תמיד 'כן ולא'.
ניצן הורוביץ:
אתה יודע בכנסת זה מה שנקרא אורות וצללים, אף פעם אף אחד לא מקבל מאה אחוז.
קריאה:
יש לנו הרבה.
ניצן הורוביץ:
ברור ש"יש לך הרבה", כל אחד "יש לו הרבה" אבל אני מבקש סבלנות, אנחנו בתחילת הדרך ואנחנו מנסים להזיז כאן משהו שהוא מלכתחילה בעייתי ביותר.
ניצן הורוביץ:
אנחנו לא באים למצב שהוא טוב ומנסים לגלגל אותו אלא שאנחנו באים למצב שהוא עולה כמעט מדי שבוע בוועדה הזו, הוא בסיס לאינספור תלונות ואנחנו מנסים לתקן אותו.
ניצן הורוביץ:
היות והוא מצב קשה אז גם הפתרון לא קל ובוודאי שחלקו שנוי במחלוקת ולכן אנחנו מקיימים את הדיון.
ניצן הורוביץ:
אני פותח את הדיון.
ניצן הורוביץ:
נחכה עם משרדי הממשלה, נשמע הערות ותוספות של הארגונים השונים ואז נציגי הממשלה יגיבו.
שמחה בניטה:
נראה לי שאנחנו קצת מפספסים את הדיון.
שמחה בניטה:
היו לנו הרבה מאד דיונים ודיברנו וגישרנו וזה נראה לי כמו מנטרה שחוזרת על עצמה.
שמחה בניטה:
עם כל הכבוד לוועדה או לרפורמטים שישבו ודנו, לא צריך להמציא את הגלגל.
שמחה בניטה:
מנסים כאן להמציא נוסחת פלא וזה ממש לא זה.
שמחה בניטה:
הדבר הזה קיים בבטוח לאומי כלפי נכי פעולות איבה.
שמחה בניטה:
שם לא דנים מי מטופל, מי מטפל, הדברים האלה בכלל לא נדונים.
שמחה בניטה:
כל הנוסחאות וכל המשפטים וכל מה ש'מברברים', פשוט לא לענין.
שמחה בניטה:
יש כאן נוסחה שהיא מקובלת על נכי צה"ל, היא מקובלת על נכי פעולות איבה, הדבר הזה קיים עם האנשים האלה, ואם יש להם שני מטפלים, שלושה מטפלים וארבעה מטפלים בטוח לאומי מממן את החברות שאליהן הם מפנים, אם זה או.
שמחה בניטה:
אס, מנפאוואר וחברות גדולות ששם הם שופכים את הכסף, אז אני לא מבינה בשביל מה אנחנו הולכים להפוך פה תאגידים ועמותות ולהתחיל לשמן פה איזו מערכת שהיא קיימת ופשוט צריכים לקחת אותה לנכים ולשים שם.
שמחה בניטה:
כמו שיש נכי פעולות איבה, יחליטו שעכשיו גם אנחנו באותו המקום, זה הכל, לקחת אותנו ולשים אותנו שם.
שמחה בניטה:
לא צריך להמציא שום דבר.
שמחה בניטה:
ומר הורוביץ היקר, זה מה שצריך לצאת מפה, מן הדיונים אתך.
שמחה בניטה:
אתה מוביל את המהלך יפה, אתה עושה דיונים כל שבוע, לקחת את הענין שלנו ברצינות, אני גאה במה שאתה עושה, מפה להעביר אותנו לשפוך אותנו בדיוק לאותה 'נישה' של נכי פעולות איבה נמצאים בה.
שמחה בניטה:
לא נמציא את הגלגל ולא נמציא שום דבר.
ניצן הורוביץ:
הנקודה מובנת, נשמע מה המדינה אומרת ונבין.
שמחה בניטה:
נלך אל המדינה עם חקיקה.