GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה שוע:
אני בעצם באופן אישי מלווה את העבודה מול הפליטים גם בתפקיד הקודם בתוך מערכת החינוך כמנהל המחלקה לרווחה ושיקום בחינוך, כך שלאורך שנים באמת אני יכול לציין שעיריית תל אביב נערכה, במידת האפשר, לטיפול בבעיה, או לקליטה בבעיה כל זמן שהיא יכלה לעשות זאת, והיא עדיין עושה זאת.
אריה שוע:
אנחנו מדברים היום על סדר גודל של עשרות מיליוני שקלים שמונפים לטובת טיפול באוכלוסיית הזרים, אני אקרא לזה, אני כבר לא - - -
ניצן הורוביץ:
כן, כן, אין בעיה.
ניצן הורוביץ:
תגיד איך שאתה רוצה.
אריה שוע:
לאוכלוסיית הזרים שבעיקר התקציב הולך לטיפול בנושא חינוך ורווחה.
אריה שוע:
אנחנו מדברים על קליטה בתוך מערכות החינוך.
אריה שוע:
אנחנו מדברים בעיקר על בתי ספר ביאליק רוגוזין, בית ספר החייל.
אריה שוע:
בתי ספר נוספים שהתלמידים מופנים לאזורים אחרים בעיר וזאת במטרה להקל במידה מסוימת על העומס שנוצר על מערכות החינוך.
אריה שוע:
אנחנו מדברים על מסיל"ה – מרכז סיוע ומידע לקהילה הזרה - בעיקר כגוף עירוני שהוקם, דרך אגב, עוד כשהיו מהגרי עבודה ולא היו פליטים.
ניצן הורוביץ:
ראית את הנקודה האחרונה שלי לגבי שיפוי רשויות.
אריה שוע:
תיכף אתייחס לזה.
ניצן הורוביץ:
יש איזה שהיא התייחסות תקציבית מולכם להוצאות שאתם מוציאים?
אריה שוע:
לא רק שאין התייחסות תקציבית, אנחנו גם רואים בריחה תקציבית.
אריה שוע:
העיר תל אביב נתפסת כעיר חזקה ומהעובדה שהיא עיר חזקה אנחנו לא זוכים לאותם תקציבים שזכאים רשויות אחרות, לדוגמה, פרויקט שיקום שכונות הוא פרויקט שנעצר, לצורך העניין, וזה פרוייקט שבהחלט יכול להקל, במסגרת התקנות הקיימות, להקל על אותן מערכות חברתיות לפחות, של אותם תושבים בדרום.
אריה שוע:
הייתי מוסיף מעבר לנתונים שעלו, עוד סוגיה שלדעתי צריך להתייחס אליה וזה באשר לילדי פליטים, או למשפחות.
אריה שוע:
אנחנו מדברים היום על סדר גודל של כ – 500 לידות בשנה.
אריה שוע:
זאת סוגיה, אנחנו ראינו מה קרה כשרצו לגרש 450 ילדים, שעדיין נמצאים, איזה דיון זה מעורר ברמה הלאומית.
ניצן הורוביץ:
אתה מדבר על ילדי עובדים זרים.
אריה שוע:
אני מדבר על ילדי עובדים זרים ומהגרי עבודה.
אריה שוע:
כשאנחנו מדברים היום על כ – 500, 540 לידות בשנה בכל שנתון.
אריה שוע:
זה אומר כל ילד עשירי בתל אביב, פחות או יותר וזאת סוגיה שבהחלט יש להתייחס אליה ולתת לה מענה ברמת המדיניות ולחשוב קדימה שלא נתעורר לאותה בעיה - - -
ניצן הורוביץ:
באיזה אופן העליתם את זה?
ניצן הורוביץ:
מול הממשלה?
אריה שוע:
אנחנו מעלים את זה בכל הדיונים ברמות של, אם אנחנו מדברים על היבטים תקציביים בין אם זה במערכות הרווחה והחינוך.
אריה שוע:
לגבי שאר הנתונים – אנחנו מציפים את הנתונים האלה בועדות.
אריה שוע:
עיריית תל אביב לא קובעת מדיניות.
ניצן הורוביץ:
פה למשל עלתה סוגית איכילוב - - -
אריה שוע:
נכון.
ניצן הורוביץ:
שהוא בית חולים עירוני, שהוא כתובת - - -
אריה שוע:
שהוא לא מקבל שיפוי.
ניצן הורוביץ:
שם יש בעיית שיפוי.
אריה שוע:
נכון מאד.
ניצן הורוביץ:
ו?
אריה שוע:
זה עולה מול מערכות הבריאות וחוזר חזרה.
אריה שוע:
אני אומר, האמירות בין היתר הם - - -
ניצן הורוביץ:
אז מה מצפים שיהיה?
אריה שוע:
העיר תל אביב היא עיר חזקה.
ניצן הורוביץ:
שבמסגרת ההתחשבנות של איכילוב זה - - -
אריה שוע:
אין שום התחשבנות במסגרת התחשבנויות אחרות שנעשות בעיר.
אריה שוע:
לא קיימת התחשבנות.
אריה שוע:
הקצאה של ילדים, לצורך העניין, במערכת הרווחה.
אריה שוע:
חבר הכנסת הרצוג אולי מכיר את זה טוב מאד בתפקידו כשר הרווחה הקודם.
אריה שוע:
ההקצאה היא באה על חשבון, לעיתים, לא תמיד, על חשבון מה שנקרא: הקצאות חוץ ביתיות, לעיתים על חשבון הקצאות קיימות.
אריה שוע:
העומס על מערכות הרווחה בעיקר בכל מה שקשור לטיפול בילדים ונוער.
אריה שוע:
עומס על המערכות הקהילתיות.
אריה שוע:
הדברים האלה העיר סופגת, ממשיכה לספוג אותם.
אריה שוע:
חלק מהדברים כמי שרואה שזה תפקידה, וחלק מהדברים באמת היא מצפה מהממשלה, או מהשלטון המרכזי, לצורך העניין, לשיפוי שלא מגיע.
ניצן הורוביץ:
רק שאלה אחרונה בעניין גנים, אם תוכל לתת כמה מילים.
אריה שוע:
בעניין גנים - - -
ניצן הורוביץ:
מדובר בדרך כלל בילדים קטנים.
אריה שוע:
קודם כל, ילדים נקלטים בתוך מערכת החינוך.
אריה שוע:
צריך להבין את זה.
אריה שוע:
החל מגיל 3, עוד טרם ההחלטה על חוק חינוך חינם, הילדים זכו להיכנס למערכת החינוך מתוקף הפליטים השוהים באזורים שמוגדרים כאזורי שיקום שכונות וחוק חינוך חובה חל עליהם מגיל 3, כך שהילדים נקלטים בתוך מערכת הגנים.
אריה שוע:
אין פתרונות לשעות אחר הצהרים ואין פתרונות, למעשה, לבעיה היותר כואבת, מגילאי לידה עד 3, ששם הם נמצאים בתוך, נקרא לזה, כלובים.
אריה שוע:
אני לא יודע איך להשתמש במילה אחרת.
אריה שוע:
באמת במתקנים לא ראויים להתפתחות נורמטיבית של ילדים.
אריה שוע:
במתקנים שבהם ילדים אין להם התפתחות תקינה והם נמצאים 14 שעות, 15 שעות ביום, במיוחד בגילאים האלה.
אריה שוע:
מהרגע שהילד הגיע לגיל חובה, העיר קולטת אותו והיא מחויבת לעשות את זה.
ניצן הורוביץ:
תודה אריה.
ניצן הורוביץ:
כן, סיגל בבקשה.
סיגל רוזן:
אני רוצה קודם להתייחס לדברים שאמר הבוקר השר ישי ברדיו, בתכניתו של ניב רסקין.
ניצן הורוביץ:
לא, אני לא יודע.
ניצן הורוביץ:
אני לא שמעתי.
ניצן הורוביץ:
בואי, יש לנו פה דיון.
סיגל רוזן:
לא, הוא דיבר בפירוש על כך שלמרות הביקורת של האו"ם הוא חושב שהוא יתמודד עם הביקורת והוא יחזיר את האנשים לאריתריאה.
סיגל רוזן:
בזמן האחרון אנחנו שומעים יותר ויותר חברי כנסת ושרים שמדברים על זה.
יצחק הרצוג:
כולל אני.
סיגל רוזן:
כולל אתה.
סיגל רוזן:
שמדברים על זה שהנה, יש לנו יחסים עם אריתריאה, ממהרים להיפגש עם השגריר, מספרים לנו כמה הוא נחמד ואין בעיה להחזיר אנשים לאריתריאה.
ניצן הורוביץ:
כאמור, אני אומר שבעוד שבועיים הוא יהיה פה.
ניצן הורוביץ:
נעשה איתו דיון, אז את תוכלי גם - - -
סיגל רוזן:
דווקא בגלל שעוד שבועיים הוא יהיה פה, ודווקא בגלל שישבו כולם ויקשיבו לשקרים של האיש הזה שאם לא יאמר את השקרים שיאמר, גם הוא ייעלם במרתפים חשוכים, כמו שיקרה לכל אותם אזרחים של מדינתו אם יוחזרו לשם.
סיגל רוזן:
אני לא אחזור שוב על דברים של סגן שר החוץ שלנו שאני מצטטת בכל ישיבה.
סיגל רוזן:
אני רוצה לומר משפט אחד מתוך חוות דעת, מכתב פתוח ששלחה ד"ר טרישה הפנר, חוקרת אמריקאית שחוקרת כבר 15 שנה את הגולים האריתראים והיא אומרת שהמתגייסים חשופים למשמעת צבאית קשה שכוללת גם יחס משפיל, לא אנושי ואכזרי.
סיגל רוזן:
משמעות שירות המדינה, אותו שירות שהשגריר האריתראי מנסה להשוות לשירות הצבאי במדינת ישראל, זה לעיתים קרובות עבדות מינית לנשים צעירות ועבודה פיזית קשה במכרות לגברים.
ניצן הורוביץ:
הדיון הוא לא על החזרה לאריתריאה.
ניצן הורוביץ:
כאמור, על המצב באריתריאה נעשה דיון עוד שבועיים ותוכלי גם - - -
סיגל רוזן:
מה שאני רוצה לומר בתשובה לדברים שנאמרו פה.
ניצן הורוביץ:
אבל בואי תתייחסי באמת לנקודות שעלו.
סיגל רוזן:
אני מתייחסת לנקודות שעלו.
ניצן הורוביץ:
מבחינת הנקודות שראית במצגת שלי מבחינת הליך הקבלה, הקיום, הבדיקות, כל הדברים האלה שאתם עוסקים בהם, תני את ההתייחסות שלך.
סיגל רוזן:
אני רוצה להתייחס, בראש ובראשונה לנושא האחזקה שלהם באותם מתקנים שעליהם דיבר עכשיו חבר הכנסת כץ.
ניצן הורוביץ:
אבל אין.
ניצן הורוביץ:
בינתיים המתקנים בהם מדובר, אנחנו מדברים היום זה סהרונים, זה לתקופה של מספר ימים.
ניצן הורוביץ:
אנחנו מדברים על מתקנים שהם בתכנית.
סיגל רוזן:
או.
סיגל רוזן:
קיי.
סיגל רוזן:
אבל המתקנים האלה שבתכנית אני רוצה להתייחס בגלל שהם אכן היו מתאימים לו היה מדובר במהגרי עבודה, כפי שמספר לנו חבר הכנסת כץ.
סיגל רוזן:
בגלל שלא מדובר במהגרי עבודה, כל המתקנים האלה לא יסייעו לפתרון הבעיה, בגלל שאותם פליטים מאריתריאה שחייהם יהיו בסכנה אם יוחזרו - - -
ניצן הורוביץ:
מה שאני מבקש לקדם את הדיון זה לא להתנצח פה ולהתעמת.
ניצן הורוביץ:
תציגי את הגישה שלך ואת הגישה שלך, מה את מצפה?
ניצן הורוביץ:
מה הפתרון?
ניצן הורוביץ:
מה את מבקשת?
ניצן הורוביץ:
אבל בצורה מסודרת.
ניצן הורוביץ:
אפשר להרגיע.
ניצן הורוביץ:
אנחנו לא צועקים פה ולא מתעמתים.
ניצן הורוביץ:
אני אמרתי בהתחלה שאני לא אוהב את כל הצעקות האלה, זה לא תורם שום דבר.
ניצן הורוביץ:
את מלווה את הנושא שנים רבות.
ניצן הורוביץ:
את מכירה, אבל תני בצורה מסודרת את איך את רואה את הדברים.
ניצן הורוביץ:
אל תגידי: אמר ככה על זה והוא אמר ככה על זה ואני רוצה להגיד ככה.
ניצן הורוביץ:
תעזבי.
ניצן הורוביץ:
שולחן ריק.
ניצן הורוביץ:
את באה, תציגי את הדברים כמו שאת חושבת.
סיגל רוזן:
הדבר הראשון שמדינת ישראל חייבת לעשות זה לבדוק את בקשות המקלט של האנשים האלה.
סיגל רוזן:
כל זמן שלא נבדוק את הבקשות לא נוכל לדעת מיהם מהגרי עבודה וכפי שציין חבר הכנסת כץ, אכן יש ביניהם מהגרי עבודה, אבל לא בודקים בקשות, אז לא יודעים.
סיגל רוזן:
אלה מביניהם שיימצאו זכאים למעמד פליט מן הראוי לתת להם את המעמד הזה.
סיגל רוזן:
חלק גדול מהם ינצל את המעמד הזה כדי לצאת בכלל למדינות אחרות.
סיגל רוזן:
היום הם לא יכולים לעשות את זה, כי אין להם שום נייר.
סיגל רוזן:
הם בעצם כלואים פה במדינת ישראל במעמד לא ברור.
סיגל רוזן:
נאמר פה שאסור לתת להם אשרות עבודה, שאסור לתת להם עבודה כי זה בעצם פּוּל פקטור.
סיגל רוזן:
חשוב לציין שהאנשים האלה לא באים הנה בגלל העבודה שיש במדינת ישראל, הם באים הנה כי החיים פה הרבה יותר טובים מאשר במדינות שבהם הם נמצאים.
סיגל רוזן:
הם רוצים כבר היום, ישנם המונים ביניהם שרוצים לבוא.
סיגל רוזן:
זה שהם לא באים זה לא בגלל שנותנים פה עבודה או לא נותנים פה עבודה, מכניסים אותם למתקן כליאה או לא מכניסים אותם.
סיגל רוזן:
הם לא באים כי נורא קשה להגיע הנה.
סיגל רוזן:
יקר להגיע הנה, מסוכן להגיע הנה.
סיגל רוזן:
זה מה שמונע בעדם מלהגיע הנה.
סיגל רוזן:
גם אם לא ניתן להם.
ניצן הורוביץ:
אל תתנצחי איתו.
ניצן הורוביץ:
תגידי את.
ניצן הורוביץ:
את תחשבי שאת פותחת עכשיו את הדיון.
ניצן הורוביץ:
לא נאמר כלום מראש.
יצחק הרצוג:
שאלה סיגל, אם את רואה מצב שיגיעו חצי מיליון איש שאין להם שום מעמד אחר, שום פתרון אחר ואת אומרת למדינת ישראל: תשאירי אותם פה.
יצחק הרצוג:
זה השאלה.
יצחק הרצוג:
הרי זה הבעיה.
סיגל רוזן:
אני לא רואה חצי מיליון איש מגיעים מהסיבה הפשוטה שנורא נורא קשה, מסוכן ויקר להגיע.
סיגל רוזן:
זה נכון שבתקופה האחרונה מגיעים באמת, במאמץ עילאי, מגיעים כבר 2,000 איש לחודש וזה באמת בגלל כל אותם דיבורים על הגדר שעוד מעט תחסום את הגבול וקרובי משפחות ברחבי העולם מתגייסים, מגייסים את הסכום רק כדי לעזור לאנשים להספיק להיכנס לפני שהגדר תינעל.
יעקב כץ:
אז הם יבואו דרך ירדן.
יעקב כץ:
או עם כדורים פורחים, יחתכו את הגדר.
סיגל רוזן:
נורא קשה להגיע הנה.
סיגל רוזן:
לא זאת הדרך.
ניצן הורוביץ:
אנחנו לא רוצים להקל את הכניסה כדי שיבואו עוד.
סיגל רוזן:
אינני מדברת כנגד הגדר.
סיגל רוזן:
כל מה שאני אומרת זה שנושא העבודה שמייחסים לו פה חשיבות כל כך רבה הוא נושא חסר משמעות.
סיגל רוזן:
האנשים יבואו.
ניצן הורוביץ:
אז מה את מציעה?
סיגל רוזן:
נמצא פה פליט אריתראי.
ניצן הורוביץ:
מה את מציעה?
ניצן הורוביץ:
עזבי מה שאמרו.
ניצן הורוביץ:
מה הדרך?
סיגל רוזן:
לתת לאנשים לעבוד בזמן שבודקים את הבקשות שלהם.
סיגל רוזן:
מי שיימצא פליט על פי האמנה – מן הראוי לתת לו את המעמד הזה.
סיגל רוזן:
רבים מהם ינצלו את המעמד שקיבלו כדי לצאת מפה.
סיגל רוזן:
מה שהיום הם לא יכולים לעשות.
סיגל רוזן:
היום הם נעולים פה בעצם.
סיגל רוזן:
לא יכולים לצאת גם אם הם רוצים.
סיגל רוזן:
חשוב להבין, מדינת ישראל הולכת להשקיע, זה יעלה יותר ממיליארד שקלים לשנה האחזקה בכל אותם מתקני כליאה.
סיגל רוזן:
כסף אדיר שיעבוד רק באותם מקרים שאנשים הם באמת מהגרי עבודה, ואז הם באמת ייקחו את הכסף שמציעים להם ויחזרו.
סיגל רוזן:
אבל אנשים שברור להם שהם הולכים עכשיו למסכת עינויים קשה שאולי מסתיימת במוות במחנות עינויים באריתריאה, הם יעדיפו את הכלא הישראלי גם אם התנאים בו יהיו הרבה פחות טובים.
סיגל רוזן:
אני חוששת, אני כבר היום רואה מה המצב בכלא סהרונים וחוששת מהיכולת של מדינת ישראל לנהל מתקני כליאה כל כך גדולים למשך תקופה ממושכת.
ניצן הורוביץ:
אז לצורך המתקנים, יוסי, אולי אתה יכול רגע,
יולי יואל אדלשטיין:
כן אדוני.
ניצן הורוביץ:
בעניין המתקנים.
יולי יואל אדלשטיין:
עוד לפני המתקנים, אדוני היושב ראש, אני אבקש להבהיר איזה נקודה שעולה פה כל הזמן.
יולי יואל אדלשטיין:
גם על ידי עמיתתי שרון הראל מהאו"ם.
יולי יואל אדלשטיין:
מדינת המקלט הראשונה, בטוחה, לא בטוחה.
יולי יואל אדלשטיין:
אני יכול להעביר לכם לינק, אם אתם רוצים, של נציבות האו"ם לפליטים בקהיר, שהיא מנהלת את תהליכי בקשות המקלט במצרים.
יולי יואל אדלשטיין:
כמדומני שאם אני זוכר נכון, יש שמה 80 עובדים ובשנת 2011.
ניצן הורוביץ:
שזה מה זה בקהיר אמרת?
ניצן הורוביץ:
נציבות האו"ם לפליטים בקהיר.
יולי יואל אדלשטיין:
בקהיר, בקהיר, כן.
יולי יואל אדלשטיין:
יש להם 80 עובדים.
יעקב כץ:
היא גם קשורה לנציבות או"ם שעובדת תחת קופי ענאן.
יולי יואל אדלשטיין:
יש שם 80 עובדים ועל פי הדיווחים שלהם, בתוך האתר שלהם, הם קיבלו בשנת 2011 כ – 45,000 בקשות למקלט.
יולי יואל אדלשטיין:
אז אני לא מבין כל כך למה אלה שבאים לפה לא נעצרים ומגישים את הבקשות שלהם במצרים.
יולי יואל אדלשטיין:
לכן אני לא אוהב את ההפחדה הקולקטיבית הזאת שזה מדינה לא בטוחה.
יולי יואל אדלשטיין:
תיראו, יש נציבות האו"ם לפליטים.
יולי יואל אדלשטיין:
אני חושב שזה אותו או"ם.
יולי יואל אדלשטיין:
אולי יש פה או"ם אחר ושמה או"ם אחר.
יעקב כץ:
זה אותו גוף.
יולי יואל אדלשטיין:
זה אותו גוף.
יולי יואל אדלשטיין:
אז אם יש שמה גוף שעל פי האתר, אני יכול לתת את הלינק במייל, יש שמה 80 עובדים ו – 45,000 בקשות.
סיגל רוזן:
האו"ם במצרים לא מאפשרים לא לבקר במתקני כליאה אפילו.
יולי יואל אדלשטיין:
בשביל להבהיר את העניינים כי זו נקודה מאד חשובה המדינה הראשונה, מדינה שנייה, מדינה שלישית.
יולי יואל אדלשטיין:
אני לא יודע אם מישהו ראה השבוע, היתה כתבה על אירופה.
יולי יואל אדלשטיין:
גם באירופה יש להם את ... ויש להם את דבלין וכולם מחזירים חזרה למדינת המקלט הראשונה.
יולי יואל אדלשטיין:
אז זה ככה בשביל - - -
קריאה:
באירופה?
יולי יואל אדלשטיין:
גם באירופה.
יולי יואל אדלשטיין:
כן.
ניצן הורוביץ:
בתוך אירופה.
יולי יואל אדלשטיין:
בתוך אירופה מחזירים ליוון - - -
ניצן הורוביץ:
אם בא לבריטניה מצרפת, אז הם מחזירים.
יצחק הרצוג:
מחזירים לצרפת.
יצחק הרצוג:
אז להחזיר למצרים.
יולי יואל אדלשטיין:
חבר הכנסת הרצוג, אני אומר שלא צריך להחזיר למצרים, הוא לא צריך להגיע לפה.
יולי יואל אדלשטיין:
הוא צריך לעצור במצרים ולהגיש את הבקשה שלו שם.
סיגל רוזן:
מצרים מגרשת לאריתריאה וסודן.
יולי יואל אדלשטיין:
בשביל לסדר את הנתונים ואת המסרים שמועברים.
יולי יואל אדלשטיין:
גם בתקשורת שמעתי היום בבוקר את הקטע הזה.
יולי יואל אדלשטיין:
לגבי המתקן – המתקן נמצא בשלבים מאד מתקדמים של הקמה.
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו מניחים שלקראת סוף אוקטובר הוא יהיה מוכן ויוכל להתחיל לקלוט - - -
יעקב כץ:
כמה אנשים?
יולי יואל אדלשטיין:
השלב הראשון שמסתיים זה 3,000 איש.
יולי יואל אדלשטיין:
יש תכניות להרחיב אותו.
יולי יואל אדלשטיין:
יש כרגע משא ומתן אינטנסיבי, מה שנקרא, להמשיך ולהרחיב אותו.
ניצן הורוביץ:
זה בעצם ההרחבה של סהרונים.
ניצן הורוביץ:
על זה אתה מדבר.
יצחק הרצוג:
כן.
יצחק הרצוג:
אנחנו היינו, ועדת חוץ וביטחון ביום ראשון היינו.
ניצן הורוביץ:
מה שאתה מדבר על השלבים המתקדמים זה הרחבה של סהרונים.
יולי יואל אדלשטיין:
לא, לא.
יולי יואל אדלשטיין:
זה במקביל לסהרונים.
יולי יואל אדלשטיין:
זה קמפוס שלם.
יולי יואל אדלשטיין:
אני מדבר על המתקן שהייה.
יצחק הרצוג:
אבל זה צמוד לסהרונים.
יצחק הרצוג:
לזה הוא מתכוון.
יולי יואל אדלשטיין:
בשטחים כן.
יולי יואל אדלשטיין:
בשטח צמוד לסהרונים.
יעקב כץ:
זאת אומרת שאלה שיגיעו, נניח, באוקטובר, אם יגיעו עדיין, יעבירו אותם ישירות לשם, ישאירו אותם 3 שנים שם.
יולי יואל אדלשטיין:
הם אמורים לעבור דרך המתקן.
יעקב כץ:
מה יהיה עם אלה, שלמשל, לא יוכלו להיות מועסקים בתעסוקה כי יקנסו את - - -
יעקב כץ:
איפה ישימו אותם?
יצחק הרצוג:
דהיינו, אלה שבתוך הארץ.
ניצן הורוביץ:
רגע, לפני זה, אנחנו מדברים על, אתה אומר 3,000 זה בשלבי - - -
יולי יואל אדלשטיין:
סיום.
ניצן הורוביץ:
סיום.
ניצן הורוביץ:
שזה צמוד לסהרונים.
יולי יואל אדלשטיין:
זה המתקן שהייה.
ניצן הורוביץ:
או.קיי.
ניצן הורוביץ:
שהוא מיועד לאלה שיבואו דרך הגבול, ייעצרו - - -
יולי יואל אדלשטיין:
ויעברו לשם.
ניצן הורוביץ:
יופנו לשם.
יולי יואל אדלשטיין:
יש כרגע בחינה להרחיב אותו באופן מיידי באוהלים במתקן צמוד אליו באוהלים, במקביל להמשך בניה.
יולי יואל אדלשטיין:
בשלב הראשון יכול להיות שיוקמו שמה אוהלים, מה שנקרא, לתת פתרון ראשוני על מנת להרחיב את האפשרויות קליטה של המסתננים.
יולי יואל אדלשטיין:
הגדר נבנית ומואצת.
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו מקווים שהיא גם כן תסתיים עד סוף השנה, אולי אפילו לפני זה, אני מניח ומסרים שיועברו למצרים ולסודן ולאריתריאה אנחנו מניחים שהם יעבירו מסר חד וברור שכדאיות להגיע לפה היא יורדת ופוחתת - - -
יעקב כץ:
מה יקרה אם יגיעו דרך ירדן, כמו שאמר היושב ראש?
יולי יואל אדלשטיין:
יש הערכות שגם דרך ירדן יגיעו.
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו נצטרך להתמודד.
יולי יואל אדלשטיין:
אני חושב שהממשלה מודעת לזה וראש הממשלה, כמדומני, כבר הנחה הנחיות גם לבחון את הקטע הזה של גבול ירדן, כמדומני.
יולי יואל אדלשטיין:
זה ברמת העיקרון.
ניצן הורוביץ:
עכשיו יוסי, השאלה שעלתה לגבי המתקן, למה בעצם מתקן כזה שהוא, הוא מתקן שהייה שזה דבר שגם מבחינת החוק הבינלאומי הוא דבר שהוא סביר, כי היום הם פשוט ישנים על המדרכות, אז בהחלט אם נותנים מתקן שהייה ומחסה זזה דבר שהוא סביר.
ניצן הורוביץ:
למה מתקן כזה צריך להיות סגור בעצם?
ניצן הורוביץ:
אם יש במקביל אכיפה של העסקה בלתי חוקית, אז למה צריך לסגור אותו?
יולי יואל אדלשטיין:
לא יודע מי אמר לסגור אותו.
יולי יואל אדלשטיין:
יש החלטת ממשלה - - -
ניצן הורוביץ:
לא, אני שואל.
יולי יואל אדלשטיין:
כתוב שמה שהוא יהיה סגור או פתוח?
יולי יואל אדלשטיין:
אף אחד לא אמר שהוא יהיה סגור.
יולי יואל אדלשטיין:
הוא יהיה מתקן יותר לייט מאשר בית משמורת רגיל.
ניצן הורוביץ:
כי אתה מבין שהעלויות סטנדרט של מה שנקרא: מתקן סגור, כלא, זה דבר אחר לגמרי מבחינת עלויות וביטחון ושמירה וכוח אדם וסטנדרטים מאשר איזה שהוא מתקן מחסה כזה, מתקן שהייה שבמקביל אתה עושה איסור העסקה בלתי חוקית ואז הם נשארים במתקן כמחסה ואתה לא צריך לכלוא.
יולי יואל אדלשטיין:
שיטת ההפעלה של המתקן נמצאת כרגע, בימים אלה בעיצומו של תהליך עבודה על מנת להגדיר בדיוק איך המתקן הזה יופעל.
יולי יואל אדלשטיין:
מה מתכונת החופשות, מה מתכונת היציאות וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין:
אני מניח שבסופו של דבר זה יסוכם ואנחנו נוכל להפעיל את המתקן הזה בצורה ראויה לאלה שישבו שם.
ניצן הורוביץ:
עוד נקודה שאתה רוצה להתייחס?
ניצן הורוביץ:
מה לגבי, אני מכיר את עמדתך בסוגית העבודה.
ניצן הורוביץ:
אבל הנה, שמעת את אבשלום וילן לגבי תחומים מסוימים בחקלאות.
ניצן הורוביץ:
אתה גם מכיר את גישתי.
ניצן הורוביץ:
אני בכלל לצמצם עובדים זרים ולאפשר לכמה שיותר עובדים ישראלים גם בבניין, גם בחקלאות, גם בתחומים אחרים.
ניצן הורוביץ:
אבל אם אנחנו כאן נמצאים במציאות, אמרתי לך את זה כבר, שבה אנחנו יש לנו אוכלוסייה של כמה עשרות אלפים שהם כרגע לא ברי גירוש, מכל כיוון שתסתכל.
ניצן הורוביץ:
למה לא לאפשר להם, על חשבון, באופן הדרגתי, חלק מהעובדים הזרים שמביאים בהיתר.
ניצן הורוביץ:
הנה, שמענו, גם פנו אלי ממלונות, מכל מיני, לאפשר להם לעבוד בדבר הזה ואז אתה פותר, כי גם לפי שיטתך, אתה אומר גם המתקנים שתיארת זה הרי לחלק קטן, זה לא יפתור.
יצחק הרצוג:
גם המפכ"ל הציע.
יולי יואל אדלשטיין:
גם אני יכול להציע פעילות להתמודד עם הפשיעה.
יצחק הרצוג:
אל תתעצבן.
יולי יואל אדלשטיין:
לא, אני לא מתעצבן.
יצחק הרצוג:
זה הצעה אלטרנטיבית שיש בה היגיון.
יולי יואל אדלשטיין:
חבר הכנסת הרצוג, יש לנו תכונה טובה לעם ישראל, כל אחד נותן עצות לשני.
יצחק הרצוג:
אז בסדר, אתה יודע מה?
יצחק הרצוג:
אני לא אצטט את המפכ"ל.
יולי יואל אדלשטיין:
אמרתי את זה גם למפכ"ל שהוא, מה שנקרא, יתמודד עם הפשיעה, תאמין לי, אני אשמח.
יולי יואל אדלשטיין:
שלא ייתן עצות לאחרים.
יצחק הרצוג:
אתה יודע מה?
יצחק הרצוג:
בסדר, יוסי, אז אני אוסיף לשאלה של היושב ראש - - -
יצחק הרצוג:
ברשותו של היושב ראש, אני אגיד לך, תראה, זה הרי מלכוד 22 קלאסי.
יצחק הרצוג:
כל עוד נקבע שאי אפשר להחזיר והם יושבים פה, אתה לא יכול להשאיר אותם ללא מוצא.
יצחק הרצוג:
אז אתה אומר: המתקן.
יצחק הרצוג:
גם אם המתקן יהיה 10,000 עדיין יש לך 60,000 בסטטוס הזה, כאשר אני חולק על תיאוריית אריתריאה שהוצגה כאן, וסיגל, שאני מאד מכבד אותה, יודעת את עמדתי, אבל נגיד שזה עוד לא הוכרע.
יצחק הרצוג:
אז כרגע אתה לא יכול להחזיר אותם לאריתריאה, אז אתה צריך למצוא פתרון.
יצחק הרצוג:
עכשיו, תבוא לשכונת שפירא, ששמה הם יורדים מהאוטובוס והם פשוט נשארים בשכונת שפירא כי אין מקום לאן ללכת.
יצחק הרצוג:
אם היית מפנה אותם לעבודות בחקלאות במקום פועלים תאילנדים שאתה ממילא מביא, גומר אמנה מסודרת והסדר לכמה שנים, יכול להיות שזה מוצא יותר נכון.
יצחק הרצוג:
אז אתה גם מוציא אותם ממרכזי הערים שמייצרים מתחים כאלה.
יעקב כץ:
חבר הכנסת הרצוג, אני אחדש לך, כשניסו להכניס אותם בתור תאילנדים, אחרי יומיים הם ברחו.
יולי יואל אדלשטיין:
חבר הכנסת הרצוג, אני אענה לך.
יצחק הרצוג:
זה אני לא יודע.
יעקב כץ:
אני מספר לך.
יעקב כץ:
אני התעסקתי בזה, אז אני אומר לך.
יולי יואל אדלשטיין:
אני אענה בשני חלקים לשאלה שלך.
יולי יואל אדלשטיין:
ראשית, אני רוצה להגיד לך שאני באופן אישי, אני באופן אישי לקחתי מסתננים מאריתריאה ומדרום סודן ומסודן, צפון סודן ויישמתי אותם לעבודה אצל חקלאים.
יעקב כץ:
בניגוד לחוק.
סיגל רוזן:
ב – 13 שקלים לשעה.
יצחק הרצוג:
רגע, סיגל - - -
ניצן הורוביץ:
סיגל, אל תקפצי בבקשה, באמת! שנייה רגע, יוסי, מתי זה היה?
יולי יואל אדלשטיין:
שניה רגע.
סיגל רוזן:
ב – 2006.
יולי יואל אדלשטיין:
זה לא היה ב – 2006.
יולי יואל אדלשטיין:
אני אומר, זה היה ב – 2007 ו – 2008, שיבצנו כ – 2,000 עובדים במשקי החקלאות בערבה, ברמת הנגב לעבודה.
יולי יואל אדלשטיין:
החקלאים התארגנו, הביאו קרוואנים להלין אותם, כי הם לא יכלו להלין אותם ביחד עם התאילנדים.
יולי יואל אדלשטיין:
קנו להם בגדים, קנו להם הכל ואחרי, בין ממוצע של 3 לשבוע ימים הם קמו ועזבו את העבודה.
יולי יואל אדלשטיין:
הם לא רוצים לעבוד כי העבודה היא קשה.
יולי יואל אדלשטיין:
עכשיו אני אומר לך, אני לא יודע את מי אבשלום וילן מייצג ועם כל ההערכה שלי הוא היום יושב ראש איגוד החקלאים, אני לא יודע איזה - - -
יעקב כץ:
הוא אמר, לתאילנדים הוא לא הגיב.
יעקב כץ:
הראש שלו לא ימינה, לא שמאלה, לא למעלה, לא למטה.
ניצן הורוביץ:
יו"ר התאחדות חקלאי ישראל.
יולי יואל אדלשטיין:
יו"ר התאחדות חקלאי ישראל.
יצחק הרצוג:
צרכנים של העובדים.
יעקב כץ:
הוא לא הציע להחליף את התאילנדים באפריקאים.
יולי יואל אדלשטיין:
אה! הוא לא? שניה, תיכף אני אגע גם לרפתנים, ברשותך כבוד היושב ראש.
ניצן הורוביץ:
שמעת אותו?
יולי יואל אדלשטיין:
אני שמעתי, אני שומע הכל, רבותיי, אני, לצערכם אולי אני חי למטה.
יעקב כץ:
לא לצערנו, לשמחתנו.
יולי יואל אדלשטיין:
רבותיי, תיראו, הוא בא היום, אצל הרפתנים היום אין עובדים זרים.
יולי יואל אדלשטיין:
אין להם הקצאות לעובדים זרים.
יולי יואל אדלשטיין:
זאת אומרת שאם הוא רוצה היום לקלוט, אני לא יודע, כמה מאות עובדים ברפתנים, זה סימן שזה יבוא כנראה על חשבון ישראלים כאלה או אחרים.
יולי יואל אדלשטיין:
הרי זה לא איזה ואקום שעכשיו פתאום יש ביקוש לידיים עובדות בתחום הרפת.
יולי יואל אדלשטיין:
תחום הרפת זו עבודה שאנחנו מכירים אותה.
יולי יואל אדלשטיין:
משרד החקלאות לא אישר לתת להם עובדים זרים.
יולי יואל אדלשטיין:
יש רפתן אחד או שניים, שהם מה שנקרא, חצי הומניטאריים, נתנו להם, זאת אומרת שמשק החלב היום מתבסס על עבודה של ידיים ישראליות, כולל של ערבים ישראלים בצפון.
יולי יואל אדלשטיין:
ומה שהוא בא ואומר עכשיו לקלוט פתאום מאות ואלפים זה אולי ב – 13 שקל, כפי שסיגל אומרת ועל חשבון הישראלים.
יולי יואל אדלשטיין:
אז שלא נהיה פה תמימים ופתאום העולם יתהפך עלינו.
יולי יואל אדלשטיין:
אז זה העובדות רבותיי.
יצחק הרצוג:
אז מה לגבי סיעוד?
יולי יואל אדלשטיין:
לגבי סיעוד?
יולי יואל אדלשטיין:
בתחום הזה אני לא רוצה לגעת.
יולי יואל אדלשטיין:
בסדר?
יולי יואל אדלשטיין:
תעשה לי טובה, לא רוצה לגעת.
יעקב כץ:
אני רוצה לציין מה שיוסי, אתה העברת לי שמתחילת השנה נכנסו 9,057.
יעקב כץ:
מתחילת החודש 413.
יעקב כץ:
זאת אומרת שהשנה הזו, אנחנו לא הגענו למחצית השנה, זאת אומרת שנגיע השנה קרוב ל – 18, 20,000 אנשים רק מאפריקה.
יעקב כץ:
אם נצרף את ה – 3.5 השנים האחרונות שאנחנו באופוזיציה, שלושתנו, אז קל לנו לדבר על הממשלה הזו, אז נתניהו הגיע לשיא 3.5 שנים, 50,000 מתוך ה – 60,000 הם מתנה של נתניהו לעם ישראל וצריך להגיד את זה לכלל ישראל.
ניצן הורוביץ:
יוסי, זהו?
ניצן הורוביץ:
רק מה?
ניצן הורוביץ:
אתה האמת לא הכתובת, כי אתה פה בועדה הזאת הרבה זמן, אתה ותיק, אנחנו פשוט חושבים, אני אומר לך את זה מתחושתי, שצריך לטפל בדברים, חלק מהסיסמאות שנזרקות זה קצת, לא מסייע, בוא אני אגיד לך, ככה, בעדינות.
ניצן הורוביץ:
אבל אני לא אומר את זה לך.
יולי יואל אדלשטיין:
לי יש עבודה.
יצחק הרצוג:
הוא באמת לא הכתובת.
יולי יואל אדלשטיין:
אני איש עבודה.
יולי יואל אדלשטיין:
אני עובד.
ניצן הורוביץ:
אמרתי מראש שאתה לא הכתובת.
יולי יואל אדלשטיין:
אני גוף מקצועי במדינה הזאת, אני מבצע את עבודתי נאמנה.
יצחק הרצוג:
נכון מאד.
יצחק הרצוג:
על זה אין עוררין.
ניצן הורוביץ:
מי מבקש?
ניצן הורוביץ:
אז רק בקצרה, מי את?
שחר שוהם:
שחר שוהם, רופאים לזכויות אדם.
שחר שוהם:
קודם כל אני מאד מברכת על שיחה שהיא עניינית ובאמת מתעסקת בפתרונות.
שחר שוהם:
אני רוצה להתייחס לנושא של שירותי בריאות ורווחה ואני חושבת שהם יכולים להיכנס תחת רובריקת – הקיום.
שחר שוהם:
שיפוי רשויות זה אכן צעד מאד חשוב וכיום בעצם חוק זכויות החולה אינו ממומן בכלל ויוצר מצב שבו בתי החולים הם כמעט היחידים שמתמודדים עם נושא שירותי הבריאות לחסרי המעמד בישראל בכלל ומבקשי מקלט בפרט.
שחר שוהם:
צריך לעשות שני דברים, לדעתי, במקביל: גם לשפות את בתי החולים, גם לתקצב את חוק זכויות החולה, אבל גם ליצור מצב שהאנשים האלה לא יגיעו במצב של טיפול חירום רפואי לבתי החולים.
שחר שוהם:
כיום בתי החולים מאשפזים אנשים שאפשר היה למנוע את מצב החירום שלהם ואפשר לייצר מצב שבו הם יקבלו טיפול רפואי לפני שיגיעו לבתי החולים, ואז לא ייווצר מצב של 50 מיליון חובות אבודים באיכילוב ובבתי החולים ובלידות מסובכות ובמצבים מסובכים אחר כך.
שחר שוהם:
מה שאנחנו מדברים זה בעצם לייצר פתיחה של שירותי בריאות בקהילה עצמה.
שחר שוהם:
כל עוד האנשים האלה נמצאים כאן - - -
ניצן הורוביץ:
למה לידות מסובכות?
ניצן הורוביץ:
הם באים למיון הרגיל בלידה.
ניצן הורוביץ:
אני לא חושב שיש בעניין הזה בעיה.
שחר שוהם:
כן, השלב הסופי.
שחר שוהם:
אבל כל מהלך מעקב ההיריון, למרות שטיפות החלב פתוחות לכל חסרי המעמד אנחנו מברכים על זה, יש הרבה דברים שהם לא ממומנים ואין אפשרות לקבל את הטיפול הרפואי ואת המעקב הרפואי כמו שצריך.
שחר שוהם:
המצב לפעמים מדרדר, זה לא דברים שאני רק אומרת, גם פרופ' ברבש מנהל בית חולים איכילוב מדבר עליהם.
שחר שוהם:
אנשים מגיעים למצב חירום רפואי, זה לא טוב לנו וזה לא טוב להם.
שחר שוהם:
זה לא טוב למערכת הבריאות הציבורית - - -
שחר שוהם:
וזה לא טוב לאף אחד.
שחר שוהם:
הפתרון של יצירת גישה לשירותי בריאות בקהילה הוא לא קשור לסוגיית המעמד.
שחר שוהם:
הוא לא קשור לכן פליטים, לא פליטים, יעשו RSD, לא יעשו RSD.
שחר שוהם:
כל עוד האנשים האלה הם כאן ומבקשי מקלט מאריתריאה ישראל כרגע לא מגרשת, חייבים לאפשר איזה שהיא גישה לשירותי בריאות ולא רק - - -
ניצן הורוביץ:
לא, הגישה קיימת.
ניצן הורוביץ:
אנחנו מדברים פה על התחשבנות כלפי אותם מוסדות שנושאים בנטל הזה בלי שיש בעצם מענה תקציבי.
ניצן הורוביץ:
אף אחד לא נותן לבית חולים איכילוב את מה שבית חולים איכילוב מוציא, כי כאילו זה מחוץ לסיסטם.
ניצן הורוביץ:
שזה לא הוגן כלפי עיריית תל אביב ובית חולים איכילוב, זה מה שאנחנו - - -
שחר שוהם:
אבל הבעיה שהגישה לא קיימת וזה גם - - -