GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון דבוש:
אם זה לא מתוכנן ולא משהו שיש לו בקרה ניהולית כולל מגורים ותנאים – זה לא יעבוד.
שמעון דבוש:
אז אנחנו נגיד OK על ה-2,000 שקלים האלה, לא בטוח- - - דרך אגב 36 אלף שקלים ל-18 חודשים עם הכשרה ועם הסבסוד לחברות, זה לא כסף לעובד, אז זה לא יילך.
שמעון דבוש:
זה צריך להיות הרבה הרבה יותר מתוכנן, ונכון שרוצים לייעל את המעקב, הפיקוח והמנגנון, וזה בסדר גמור, אבל חייב להיות תכנון מרכזי.
יצחק גורביץ:
אני רוצה להשלים לכם תמונה בנושא הזה.
יצחק גורביץ:
אנחנו במסגרת של ההסכמים הקיבוציים - - -
יעקב כץ:
תציע מה לעשות.
יצחק גורביץ:
הצענו.
יעקב כץ:
אל תעזבו אותנו.
יצחק גורביץ:
יש לי שותף באוצר, אנחנו יושבים ואנחנו נביא יחד איתו את הדברים הרלוונטיים, כי זה צריך לעבור גם אותו ואני מבין אותו ואין בעיה.
יצחק גורביץ:
כעת, כשיש אוזן קשובה יותר במשרד התמ"ת, זה יבוא.
יצחק גורביץ:
אני רוצה שתבינו, מבחינתנו, כשאתה מדבר על עוד 2,000 ישראלים או מה שלא יהיה בענף הבנייה, אני משקיע עכשיו יחד עם ההסתדרות, דרך הקרן, מאות אלפי שקלים כדי לבנות תכנית להכשרה לישראלים עד גיל 60, איזה שלבים, איזה מקצועות הוא יוכל לעשות, בגיל 40 לאיזה קורסים אני צריך להעביר אותו.
יצחק גורביץ:
זאת אומרת זה לא רק עניין של לקחת עובד שבגיל 40 לא יוכל להיות על הברכיים, אז מה עשיתי?
יצחק גורביץ:
נכון שהוא עבד עד גיל 40 וחסך המון אבטלה לצורך העניין ולאחר מכן הוא הופך נטל ומצוקה על ועל משרד הרווחה.
יצחק גורביץ:
למה?
יצחק גורביץ:
כי הוא לא יכול לעבוד על הברכיים.
יצחק גורביץ:
כלומר כשמתחילים את הנושא הזה אנחנו צריכים לדעת איפה מסיימים.
יצחק גורביץ:
כשאנחנו מחייבים את המעסיק לקחת את העובד, אני צריך להגיד לו 'אלה הקורסים כדי לקדם אותו, תוכל לעשות אותם כאן ושם.
יצחק גורביץ:
כל קורס כזה מזכה אותך לעוד שכר, לעוד דרגות' וכדומה.
יצחק גורביץ:
אי אפשר לקחת עובדים צעירים, לא משנה לאיזה תחום, ובגיל 45 לזרוק אותם כי הם לא מסוגלים להיות יותר על הפיגומים.
חיים ניר:
אני רוצה להוסיף משהו מטעם משרד הביטחון.
חיים ניר:
אנחנו התחלנו קורס כבר בתחילתו של המיזם והיינו בין הראשונים ואנחנו גם ממשיכים.
חיים ניר:
השקענו גם כספים, אבל מה שחשוב לנו היא ההתחייבות לחייל.
חיים ניר:
בכל הקורסים כ-80% הם חיילים, ההתחייבות שלנו הייתה חד-משמעית, 'במשך שלוש שנים אתה תגיע להיות מנהל עבודה'.
חיים ניר:
אם היום משרד התמ"ת לא יוכל לעמוד בזה, ראשית יש לנו בעיה, לא רק כלפי הבנייה אלא לגבי כל אמירה לחייל שאני אומר לו משהו ואני לא יכול לעמוד בהתחייבות שלי.
חיים ניר:
לנו אסור בשום אופן לא לעמוד בהתחייבות של שלוש שנים, זה הורס לנו את כל העבודה שנעשתה ונעשית מול החיליים.
חיים ניר:
גם אם יצטרכו את ה- 1,000 העובדים, כמו שהוא אומר, את חלקם אנחנו נצטרך לגייס ואנחנו משקיעים בהם גם כסף, אם אין התחייבות שלטונית, אנחנו רואים את עצמנו כהתחייבות שלטונית, ההתחייבות לשלוש שנים זו התחייבות שלטונית שלנו - - -
מוטי שגיא:
שלוש וחצי שנים.
חיים ניר:
נכון, שלוש וחצי, אנחנו חייבים לעמוד בזה וזה חייב להיות מיידית.
חיים ניר:
בעוד חצי שנה יסתיימו השלוש שנים וחצי.
חיים ניר:
לדעתי זה דבר שיהרוס את הפרויקט ויעמיד בספק את הפרויקטים הבאים שלנו ולא רק בבנייה אלא את כל העבודה מול החיילים המשוחררים.
מיכל צוק:
אני לא יודעת לתת לזה תשובה, אני בהחלט אבחן את הנושא.
מיכל צוק:
אני מבינה את הבעיה שאתם מעלים ואני אבחן את הנושא ונבדוק מה אנחנו יכולים לעשות.
יעקב כץ:
צריך לתפוס את השור בקרניו.
יעקב כץ:
הרי בסופו של דבר זה מוטל לפיתחכם משום שהאוצר אומר 40 מיליון שקל הממשלה נותנת, זה דבר שפעם לא היה.
יעקב כץ:
לא צריך לחכות שיגיעו אליכם, אתם אלה צריכים להיות היוזמים.
יעקב כץ:
היום שר משרד התמ"ת עם המנכ"ל, להם אסור לצאת מהחדר עד שהם יודעים איך הדבר זז קדימה.
יעקב כץ:
הם צריכים להושיב, הם צריכים לתת את המענה, ולא ניצן הורוביץ - - -
ניצן הורוביץ:
אולי אז אנחנו נהיה בממשלה.
יעקב כץ:
אני לא הייתי עוזב יום ולילה וקורא לכולם עד שלא יוצא עשן לבן וגורם לעסק הזה לרוץ קדימה, דוחף אותו קדימה, לוודא שהדבר יוצא לפועל.
מיכל צוק:
ראשית אתה צודק ואנחנו בהחלט לא נשב על השמרים.
מיכל צוק:
במאמר מוסגר אני אגיד שאני נמצאת חודש בתפקיד ואין ספק שהנושא הזה הולך לקבל את תשומת הלב שלי.
שלמה יפרח:
ראשית אני מעריך את ניהול הישיבות ביד רמה, בכל הישיבות שהייתי איתך, גם את הסיכומים וגם את הדחיפה לביצוע, אבל זה מזכיר לי איזה סיפור שמישהו פנה למושבניק ואומר לו 'התרנגולים שלי מתים', הוא אומר לו 'תכניס אותם לכלוב, תן להם רק 24 שעות רק אוכל ויהיה בסדר'.
שלמה יפרח:
בבוקר מתו., הוא אומר לו, 'תן להם רק מים', בבוקר מתו, הוא אומר 'תשמע, נתתי מים - מתו, נתתי אוכל - מתו, יש לך עוד רעיונות?
שלמה יפרח:
' 'יש לי מספיק רעיונות, השאלה היא אם יש לך מספיק תרנגולים'.
שלמה יפרח:
אנחנו מסתובבים כדי להכשיר את העובדים ובסופו של דבר כל הסוד הוא כסף, לכן ביצוע הדברים משום מה לא יוצא לפועל.
שלמה יפרח:
בישיבה הקודמת למשל שאלת בחכמה את האיש שאמר, 'יש לנו 35 מהנדסים שאנחנו רוצים להעסיק לפיקוח'.
שלמה יפרח:
שאלת אותו 'יש?' והוא ענה לך 'לא, מכיוון שב- 6,000 שקל לחודש הוא לא רוצה לעבוד ולכן זה לא מגיע לביצוע'.
שלמה יפרח:
זאת אומרת יש החלטות - - -
ניצן הורוביץ:
זה היה בדיון על תאונות עבודה.
שלמה יפרח:
נכון, אבל זה לא משנה.
שלמה יפרח:
בסופו של דבר כשלא נותנים הדרכה והכשרה זה גורם לתאונות עבודה.
שלמה יפרח:
כאן אומרים לך שכדי להכשיר עוד עובדים- - - הרי אנחנו יודעים שרכבת לאילת תביא לבנייה בדרום.
שלמה יפרח:
צריך להכשיר עובדים ולפתוח בתי ספר בבאר שבע ובאזור שם וזה גם יגרום לירידה באבטלה, תוריד את האבטלה – פחות תשלומים של המוסד לביטוח לאומי והמדינה בסופו של עניין תחסוך.
שלמה יפרח:
צריך רק להסתכל נכון.
שלמה יפרח:
כשאדם לא מובטל ועובד יש פחות פשע ולא תהיה צפיפות בבתי-סוהר וגם לא ישחררו פושעים.
שלמה יפרח:
יש פה גלגל וצריך לראות ולעשות סדרי העדיפויות כדי לפתור את הבעיות.
שלמה יפרח:
לכן צריך לפתוח יותר בתי ספר ויותר להשקיע בקרן לעידוד.
שלמה יפרח:
בסופו של דבר איל עושה כל מאמץ להביא עובדים.
שלמה יפרח:
כדי לקלוט עובדים, שמעתי באחת הוועדות את "דניה סיבוס" שהם מוכנים לקלוט כל עובד ישראלי לבנייה.
שלמה יפרח:
זאת אומרת שאנשים צמאים לעובדים כדי שהם יוכלו לעמוד בהסכמים שלהם כי התחייבו לבנות את הדירות ולספק אותן בזמן.
שלמה יפרח:
זאת אומרת שמדינת ישראל רוצה לבנות 100 אלף דירות, רוצה רכבת לאילת ובסופו של דבר, אני אומר שלראש הוועדה יש לו כוח, אתה שמעת את הכול, אולי בנימין נתניהו לא שומע את מה שקורה כאן בוועדות, אבל יש ליישם את הדברים כדי לפתור את הבעיה, והסוד הוא מימון ורק מימון והכול ייצא לדרך.
מוטי שגיא:
רק כדי לחזק את הדברים שלו.
מוטי שגיא:
אני, כנציג משרד התמ"ת, אומר שיש בין 50 ל- 60 מיזמים בדרום- בנגב שידרשו בין 6,000 ל- 7,000 ידיים עובדות, לבד מנושא הבנייה.
מוטי שגיא:
כדי שתדע, זה לפתחה של מיכל והיא מכירה את הנתונים, שלא לדבר, זה לא רק עיר הבה"דים, זה כל בסיסי המודיעין, זה פשוט אדיר, יצטרכו שם כוח אדם.
מוטי שגיא:
אמרתי קודם שזה ידרוש עבודת מטה, צריך לבחון את כל המקורות.
מוטי שגיא:
מישהו צריך לרכז את הדברים ולנסות לבנות - - -
ניצן הורוביץ:
צריך כאן סקירה יותר מסודרת של הצורך - - - -
מוטי שגיא:
אני מניח שמיכל מכירה ויהיה ניתן להציג.
ניצן הורוביץ:
אנחנו נשמח לקבל.
מוטי שגיא:
ולקבל את הכול יחד ולראות איך אנחנו מטפלים בבעיה.
מוטי שגיא:
העניין הזה לא כל כך פשוט.
צחי דוד:
זה לא אותם מקצועות רטובים או החמישה שדיברנו.
צחי דוד:
מדובר יותר בעבודות של מה שנקרא 'על הפיגומים', לקלוט חשמלאים ואינסטלטורים ובמקצועות נוספים.
צחי דוד:
אמנם יש גם בעיות, אבל זו לא אותו סוג בעיה, הענף הוא 220,000 עובדים, לא על זה מדברים, אנחנו מדברים על הבעיה של המקצועות הרטובים שיש צורך ב - - -
מוטי שגיא:
מחסור בכוח אדם מקצועי בכלל.
צחי דוד:
אם צריך 7,000 עובדים לעיר הבה"דים, המדינה לא צריכה להתערב בהכשרת האינסטלאטורים והחשמלאים לעיר הבה"דים, כי זה עובד לבד.
יעקב כץ:
כבוד היושב ראש, ברשותכם.
יעקב כץ:
אני שואל כאן את איציק מאחורי הגב שתי שאלות.
יעקב כץ:
הרי עומד שר השיכון ואומר שהיום צריך בין 45 ל- 50 אלף יחידות דיור מדי שנה והרי הוא אומר את זה כבר הרבה שנים, נכון, מוטי?
יעקב כץ:
מאוד רהוט, השר אטיאס.
יעקב כץ:
אני שואל אותו כמה הסתיימו בשנת 2011, ואני סומך על איציק, כי התברר שהוא איש ישר והגון, 32 אלף יחידות דיור.
יעקב כץ:
אני שואל כמה יסתיימו בשנת 2012, התשובה 32 אלף.
יצחק גורביץ:
גם בשנת 2010, 32 אלף, וגם בשנת 2009.
יעקב כץ:
לתשומת לב, זאת אומרת שאם זה המספר אז איך אתם רוצים שהמחירים יירדו?
יעקב כץ:
איך אתה חושב שמחירים יירדו, כי בפועל אתם רואים מה מסתיים- - -
יוסי שבת:
רק להדגיש.
יוסי שבת:
בפועל, תשמעו, משרד השיכון, היקף הדירות שבבנייה שעמדו על פחות מ- 60 אלף בשנת 2007 הם היום 80 אלף או מעל, זאת אומרת אנחנו עלינו בשליש.
יוסי שבת:
אין לנו היקף - - -
יעקב כץ:
אבל לא הסתיימו.
יוסי שבת:
בסדר.
יוסי שבת:
ראשית, זה לוקח שנתיים, ויש ויכוח אם זה מעל שנתיים או לא- - - -
יעקב כץ:
שנתיים לבנות?
יעקב כץ:
חמש שנים!
יוסי שבת:
שנתיים.
יוסי שבת:
בסדר, לפחות שנתיים.
יוסי שבת:
השטח בבנייה ואנחנו מדברים מפחות מ- 14 אלף, אנחנו מעל 19 אלף.
יוסי שבת:
בבנייה הזאת יש אנשים על הפיגומים, ההיקפים של הפעילות גדלו ב- 30%-40%, ההיקפים של המועסקים גדלו מ- 150 אלף ל- 160 אלף משנת 2007, ואם נלך גם יותר אחורה - יותר.
יוסי שבת:
משהו לחידוד, ההיקף של המקצועות הרטובים הוא בערך רבע, זה די יציב, מהפעילות בענף וההיקף של המועסקים הלא יהודיים הוא בערך חצי.
יוסי שבת:
כלומר שמכלל 160 אלף העובדים מדובר על 80 אלף ישראלים.
יעקב כץ:
תגיד כמה מסתננים עובדים היום בבנייה?
יוסי שבת:
לא יודע.
ניצן הורוביץ:
עובדים הרבה.
יעקב כץ:
הרי הם מחפשים עבודה וכל קבלן קולט אותם.
יצחק גורביץ:
הם עובדים בניקיון אתרים.
יעקב כץ:
כן, אבל עובדים.
יעקב כץ:
הם באים במקום מישהו אחר שעבד בזה.
יעקב כץ:
מי עשה את זה פעם?
יצחק גורביץ:
לא יודע.
ניצן הורוביץ:
חברים, מכל מה שעולה כאן, וזו לא הישיבה הראשונה בעניין, ברור לנו שהנושא הזה חייב לזכות בשדרוג משמעותי בסדר העדיפות הלאומי של מדינת ישראל.
ניצן הורוביץ:
אבקש ממוטי שגיא ממשרד התמ"ת להביא לנו בהקדם נייר לגבי הצרכים הצפויים של העובדים בבניין במדינת ישראל ובמיוחד באזור הדרום בשנים הקרובות.
ניצן הורוביץ:
היות שאנחנו יודעים שהעברת התקציבים לצורך ההכשרות והסובסידיות והשינויים מבחינה בירוקרטית היא קשה ומממושכת, ההכשרה, גיוס האנשים וכל זה לוקח זמן, אין לי בכלל ספק שלנוכח הצפי לביקוש אלפי עובדים בשנים הקרובות, צריך מיד כבר עכשיו להיכנס לעבודה מאומצת כדי שלא נעמוד בעוד שנה או שנתיים, שנה-שנתיים זה מחר לצורך העניין, בפני שוקת שבורה של זעקות עד לב השמים ואז נצטרך להביא רכבת אווירית מסין וסרי-לנקה ואני לא יודע עוד מאיפה.
ניצן הורוביץ:
אחר כך יתעוררו כל הבעיות של עובדים זרים וכל הסיפור הכרוך בזה.
ניצן הורוביץ:
לכן הוועדה הזאת קוראת להרחיב את מסלולי ההכשרה של עובדים ישראלים במקצועות נדרשים בענף הבניין.
ניצן הורוביץ:
זה קודם כל ולפני הכול.
ניצן הורוביץ:
אנחנו מאוד רואים בחיוב את העבודה שנעשתה עד עכשיו במסגרת המיזם, 14 קורסים כבר - - - -
יעקב כץ:
לוודא שזה מתבצע.
יעקב כץ:
התכניות קיימות, רק מישהו כאן צריך להבין שאם לא יישבו יום ולילה זה לא יהיה, כל אחד מתכנן, אבל פה היה צריך להיות שר האוצר- - - אני אומר את זה ברצינות.
יעקב כץ:
אחרת ייתקלו בשוקת שבורה ויגיעו לכאן אלפי סינים.
ניצן הורוביץ:
אני יודע איך זה נעשה.
יעקב כץ:
מדובר בהתחייבויות החוזיות שלכם מול הקבלנים.
ניצן הורוביץ:
יתחילו לעבוד, לא יהיו עובדים, יצעקו עד לב השמים ויגידו 'אנחנו עוצרים' ואז העובדים שכן עובדים בזה- - - בקיצור יהיה כאן בלגן נוראי וחבל.
ניצן הורוביץ:
אנחנו כבר יודעים שזה מה שיהיה ולכן צריך להיערך.
ניצן הורוביץ:
במידה רבה מבחינת תיאום וריכוז עבודת המטה, זה לפתחכם.
יעקב כץ:
רן לא יודע מה לעשות עם ה- 40 מיליון שקל ובסוף הוא יגיד שהוא נותן את זה לישיבות.
ניצן הורוביץ:
הם לא ייקחו וגם אין לי ספק מבחינת הכנסת כשאנחנו אומרים כאן את הדברים, אבל ככל שהעסק יתקדם אז כל ועדות הכנסת כולן תעסוקנה בזה והכול יהיה בהיסטריה הרגילה ובשטחיות הרגילה ואז יגידו 'נו, מהר מהר, מהר מהר', בלי הכשרה ובלי תכנון לטווח ארוך.
ניצן הורוביץ:
היינו כאמור בסיפור הזה בעניין הגדר ובסיפורים נוספים.
ניצן הורוביץ:
מאוד חבל כי כאן, חברים, כאן זה לא עניין תיאורטי ולא דמיוני, טרקטורים כבר עובדים בעבודות עפר בשטח, אנחנו יודעים מה היקפי הבנייה, אנחנו יודעים כמה עובדים ייכנסו רק לעיר הבה"דים ועוד למיזמים האחרים.
ניצן הורוביץ:
מוטי שגיא, תעביר לנו את הנייר כי זה יעזור לנו - - -
מוטי שגיא:
נעבוד על זה עם מיכל ונעביר.
ניצן הורוביץ:
צריך גם שהציבור יידע בפני מה אנחנו עומדים ומה הגופים השונים עושים בעניין הזה.
ניצן הורוביץ:
אני אומר שאם משרדי הממשלה, משרד האוצר ומשרד הפנים, רשות ההגירה ומשרד התמ"ת, חושבים שלא נכון להביא רכבת אווירית של עובדים זרים בשנה-שנתיים הקרובות, אז צריך להבין את החלופה ולתת את הכסף ואת המסלולים לקבלנים ולחברות כדי שיהיו להם עובדים אחרים.
ניצן הורוביץ:
אני לא חושב שזה כל כך מסובך להבין את זה.
ניצן הורוביץ:
כולנו מבינים את זה, מדברים על זה כבר הרבה זמן.
ניצן הורוביץ:
אני מברך על כניסתך לתמונה - - -
יעקב כץ:
גם אני מצטרף בשם כל - - -
ניצן הורוביץ:
זה דבר שהוא באמת קריטי.
מוטי שגיא:
משימה לאומית, חד-וחלק.
ניצן הורוביץ:
משימה לאומית ובמיוחד כשאנחנו יודעים מבחינת סדר יום לאומי מה העלויות האמיתיות שכרוכות בהבאת עובדים זרים למדינת ישראל, עם כל הנגזרות של המשק.
ניצן הורוביץ:
כשאני מדבר על העניין הזה עם השר שטייניץ או עם אחרים, הוא מבין את העניין ומבין את הנקודה.
ניצן הורוביץ:
בעניין הזה אנחנו רואים עין בעין, רק כשזה מגיע לתכל'ס למשל של תכניות ספציפיות להכשרת עובדים של מסלול מקצועי, של ליווי, אז העסק נתקע ונמשך ונמרח והיקפי ההכשרה הם מצומצמים מדי.
ניצן הורוביץ:
זה לא מה שאנחנו צריכים.
ניצן הורוביץ:
אני אומר לחברים כאן, אתם גם מוזמנים להיעזר בוועדה הזאת, שהיא לא חלק מהממשלה, לצרכי קידום העניין.
ניצן הורוביץ:
כל אחד מוזמן לפנות אליי לבקש דיון בנושא.
ניצן הורוביץ:
אני אכנס את כולם, אנחנו לצורך העניין גם נביא שרים לעניין הזה, אנחנו נשים את הנושא הזה בסדר עדיפות גבוה ביותר.
ניצן הורוביץ:
זאת משימה לאומית! צר לי לומר, עד עכשיו לא נראה שהגורמים השונים מתייחסים לזה כאל באמת משימה לאומית בסדר העדיפות העליון וחבל.
ניצן הורוביץ:
אפשר, ואנחנו כבר יודעים, זה בידיים שלנו, אלו לא גורמים חיצוניים, המדינה מנהלת את זה.
ניצן הורוביץ:
אני אעשה, חבר הכנסת יעקב כץ וחברי כנסת אחרים, נעשה הכול מהבחינה הזאת לדחוף את העניין בכל הכוח.
ניצן הורוביץ:
סליחה, לפני שמתפזרים העניין הנקודתי של מנהלי העבודה לקיצור השלוש וחצי שנים - - -
מיכל צוק:
כבר שלחתי מייל דחוף לבדיקה.
מיכל צוק:
זה כבר בטיפול.
ניצן הורוביץ:
תודה, הישיבה נעולה.
ניצן הורוביץ:
אנחנו מקיימים היום דיון מיוחד בוועדה הזו, ועדת עובדים זרים של הכנסת, בעקבות האירועים של השבועות האחרונים, שאני חייב להעיר שמי שהשתתף בדיוני הוועדה הזו, לא מופתע מהם ולא נדהם מהם.
ניצן הורוביץ:
אלה דברים שאנחנו מדברים עליהם כאן, אפשר להגיד אפילו שנים, ואנחנו נתקלים בדרך כלל באטימות והתעלמות מצד הממשלה.
ניצן הורוביץ:
ועכשיו, כששר הפנים, שאחראי על המערכת, אבל במשך שנים לא עשה דבר כדי להתמודד עם המציאות הזאת, יוצא ומפזר הכרזות כאחרון הצעקנים, אז אנחנו חושבים שיש מקום לדיון רציני בנושא הזה, כי הוא נושא רציני והוא דורש פתרונות רציניים.
ניצן הורוביץ:
כמה נקודות לפתיחת הדיון.
ניצן הורוביץ:
בישראל הולכת ומתבססת אוכלוסייה שהיא חסרת מעמד קבוע, ועד כה לא גובשה שום מדיניות בעניין מעמד האוכלוסייה הזאת והקבוצות השונות שמרכיבות אותה.
ניצן הורוביץ:
ולמרות שאוכלוסיית הזרים קיימת בישראל שנים רבות, אי קביעת המדיניות הזאת, יוצרת בעיות ופוגעת בהתנהלות של הגורמים הממשלתיים והמקומיים והציבוריים.
ניצן הורוביץ:
אין מדיניות הגירה, אין טיפול, אין מדיניות של טיפול במבקשי המקלט, אין גישה כוללת.
ניצן הורוביץ:
דבר שני, הממשלה החליטה על מתקן שהייה למסתננים.
ניצן הורוביץ:
במתקן השהייה ובמתקן סהרונים, גם יחד, יהיו 13,000 מקומות בסך הכל.
ניצן הורוביץ:
כבר כיום, כדי שנבין את עומק הבעיה, יש בישראל יותר מ-45,000 מבקשי מקלט, שנמצאים תחת אותה מטריה של הגנה קבוצתית.
דני דנון:
מסתננים, אדוני יושב הראש, לא מבקשי מקלט.
ניצן הורוביץ:
כן, ההגדרה הרשמית היא מבקשי מקלט.
ניצן הורוביץ:
אתה יכול לטעון שלא מגיע להם, אחרים יטענו שכן מגיע להם.
ניצן הורוביץ:
ההגדרה היא מבקשי מקלט.
דני דנון:
הגדרה של מי?
ניצן הורוביץ:
אתה תגדיר כפי שאתה רוצה להגדיר.
ניצן הורוביץ:
ומדי חודש נכנסים לישראל כ-1,000 נוספים.
ניצן הורוביץ:
כך שהמסגרות הקיימות היום, בהגדרה, אנחנו כבר יודעים, עוד לפני שמקימים אותם – לא יתנו מענה להיקף הבעיה ולא יתנו כאן שום פתרון.
ניצן הורוביץ:
דבר שלישי – התעסוקה.
ניצן הורוביץ:
רוב המסתננים, מבקשי המקלט, בעלי ההגנה הקבוצתית, זכאים לעבוד, אבל בלי הסדרה כחוק של העבודה הזו.
ניצן הורוביץ:
וחוסר הבהירות הזה, שאסור להם לעבוד, אבל לא אוכפים את האיסור, כמו אותם שלושה קופים, מכניסים את הראש בחול, הם פה, לכאורה אין להם אישור עבודה אבל כן מותר להם לעבוד, אז מה בדיוק העניין?
דני דנון:
למה אתה אומרים דברים-, אסור להם לעבוד.
ניצן הורוביץ:
אסור להם לעבוד?
דני דנון:
אסור להם לעבוד.
ניצן הורוביץ:
אז דע לך, שבהחלטת בית המשפט אין אכיפה של איסור העבודה, ולכן נוצרת כאן אי בהירות, שהיא מקשה על כולם והיא גם גורמת לכך שהתופעות - - -
דני דנון:
אסור להם לעבוד, צריך לגרש אותם.
דני דנון:
לא, אתה אומר פה עובדות לא נכונות.
ניצן הורוביץ:
אז אתה, כשיגיע תורך - - -
יעקב כץ:
אני בעד לכבד את יושב הראש ויושב הראש יכבד אותך.
ניצן הורוביץ:
כשיגיע תורך תדבר.
דני דנון:
אז בואו נקרא לעובדות בשמן.
דני דנון:
מדובר באויבים, במסתננים - - -
ניצן הורוביץ:
לא, אתה לא תעשה פה נאום.
דני דנון:
שמותר להם לעבוד, מותר להם הכל, כולם משתוללים.
ניצן הורוביץ:
סליחה, סליחה, אל תפריע לי.
דני דנון:
צריך לגרש אותם מפה וזהו.
דני דנון:
העובדות שאתה מציג לא נכונות.
ניצן הורוביץ:
אל תפריע לי.
ניצן הורוביץ:
ואם אתה כזה חכם - - -
דני דנון:
בגלל הארגונים שיושבים פה והדברים האלה, עולה כבר מעל 200,000.
ניצן הורוביץ:
אני לא בממשלה שלך.
ניצן הורוביץ:
אם אתה כל כך חכם – יש לך את כל המשרדים שעומדים לרשותך, אבל הם לא עושים דבר.
ניצן הורוביץ:
את טענותיך תפנה לשרים שלך, שבמשך שנים גילו אטימות מהעניין והפקירו את התושבים בשכונות.
ניצן הורוביץ:
ואם אתה כל כך חכם – לך לשר הפנים שלך, לך לשר המשטרה שלך, לך לשר השיכון, ותבקש מהם.
ניצן הורוביץ:
אתה בקואליציה – לא אני.
דני דנון:
בגלל מאות עתירות - - -
ניצן הורוביץ:
ממשלת חידלון וכישלון.
דני דנון:
ובתי משפט של הארגונים האלה, אנחנו נמצאים פה היום עם 200,000 מסתננים.
ניצן הורוביץ:
עכשיו תיתן לי להמשיך.
ניצן הורוביץ:
הגידול במספר הזרים בישראל, יוצר עומס בלתי נסבל על כל המערכות שממונות על הטיפול בהם, ובראש ובראשונה על התושבים באותם מקומות.
ניצן הורוביץ:
העובדים הזרים, מבקשי המקלט, המסתננים – כולם מתגוררים בתחומן של כמה רשויות מקומות ומקבלים בהם שירותים, בלי שהממשלה משפה בשקל אחד את הרשויות על השירותים האלה.
ניצן הורוביץ:
וכל הנטל נופל על תושבי אותן שכונות ועל תושבי אותן רשויות.
ניצן הורוביץ:
ולסיכום, בדצמבר, חבריי חברי הכנסת, הממשלה קיבלה את ההחלטה 3936, שלוותה בכותרות בומבסטיות על כך שמגבשים מדיניות נגד תופעת ההסתננות, ראש הממשלה, ביבי נתניהו.
ניצן הורוביץ:
כל ההחלטה הזאת הייתה לא יותר מאשר מחזור של החלטות ממשלה קודמות, בניסיון להציג איזה הוא מעשה בעניין.
ניצן הורוביץ:
גם ביעדים של ההחלטה הזו מדצמבר, הממשלה לא עמדה והוכיחה שוב שמעבר ללעג גזעני ולא רלבנטי, אין ביכולתה או ברצונה להתמודד באופן רציני עם הכניסה הזאת לישראל, של אוכלוסייה הולכת וגדלה של אנשים מגבול סיני.
ניצן הורוביץ:
ובאמת, אני נדהמתי השבוע, נדהמתי, כששמעתי את שר הפנים קופץ, מתעורר, כאילו פעם ראשונה אנחנו נתקלים בבעיה הזאת.
דני דנון:
הוא אמר מההתחלה שצריך לגרש.
ניצן הורוביץ:
כאילו הוא לא שר פנים שאחראי על המערכת.
דני דנון:
הוא אמר את זה מההתחלה ואתה תקפת אותו.
ניצן הורוביץ:
וודאי שתקפתי אותו.
דני דנון:
כשהוא אמר שצריך לגרש – תקפת אותו.
ניצן הורוביץ:
הוא שר הפנים, לא אני.
דב חנין:
הוא מייבא 30,000 עובדים זרים בשנה.
דני דנון:
ברישיונות.
דב חנין:
ברישיונות.
דני דנון:
כשמדינת אויב קמה לנו פה בארץ מתחת לאף בגללכם, דב.
דני דנון:
בעיר שלך.
דני דנון:
אתה רוצה להיות ראש עיריית תל אביב?
דני דנון:
תראה מה השארת בתל אביב.
דב חנין:
ברישיונות - - -
דני דנון:
מדינת אויב הקמת בתל אביב.
דני דנון:
הם עוד מתנגדים לגירושים.
דני דנון:
אגב, הארגונים שעותרים לבתי משפט כל היום.
יעקב כץ:
דני, לי תפריע לדבר?
דני דנון:
לא, אתה מההתחלה אמרת את זה.
דני דנון:
אבל לדב חנין וניצן הורוביץ – כן.
דני דנון:
שנתיים כבר פה זועקים על המסתננים המסכנים - - -
ניצן הורוביץ:
וכמה אתם בממשלה ומה עשיתם?
ניצן הורוביץ:
כלום לא עשיתם.
דני דנון:
צועקים, בתי משפט, בדרום סודן אסור לגרש.
ניצן הורוביץ:
הפקרתם את תושבי המדינה, הפקרתם.
ניצן הורוביץ:
אתם והממשלה שלכם, ממשלת הימין, הנחרצת הזאת, הנחושה – דבר לא עשיתם.
ניצן הורוביץ:
ועכשיו, אתם מסתפקים באיזה הכרזות גזעניות שלא פותרות שום דבר.
ניצן הורוביץ:
פשוט בושה וחרפה.
דוד קשני:
אולי פה נחפש פתרונות ולא מלחמה?
דוד קשני:
באמת.
ניצן הורוביץ:
לסיכום, הכישלון והחידלון של הממשלה הזאת, וגם של קודמתה, כן.
ניצן הורוביץ:
אני גם אתן קרדיט בעניין הזה גם לממשלת אולמרט וקדימה, שחזרה למקומה הטבעי.
ניצן הורוביץ:
הכישלון של הממשלות האלה הוביל אותנו למצב בלתי אפשרי, שלא עוזר ולא מקל על אף אחד.
דני דנון:
ולכן צריך לגרש את המסתננים.
ניצן הורוביץ:
ולכן, צריך שתהיה כאן מדיניות אחראית, ולא שליפות מהמותן וסיסמאות חסרות שחר.
ניצן הורוביץ:
חבר הכנסת יעקב כץ, קודמי ברשות הוועדה, בבקשה.
יעקב כץ:
אני מודה לך מאד, יושב ראש הוועדה.
יעקב כץ:
אני בטוח שגם ידיד דב וגם חברי דני לי לא יפריעו.
יעקב כץ:
אני רק רוצה לדבר בקצרה ואני רוצה לדבר על כמה עובדות.
יעקב כץ:
בסיור הראשון שעשינו לפני שלוש שנים, עם התמנותי ליושב ראש הוועדה לבעיית העובדים הזרים, אמר לנו ראש המטה של פיקוד דרום, שעומדים מיליון אנשים בפתח להיכנס לישראל.
יעקב כץ:
העולם גיחך, כי אז היו רק 20,000 או 25,000, והארגונים אמרו שזו לא בעיה ושאני מגזים במספרים.
יעקב כץ:
אתמול אישש ואמר ראש הממשלה שאם לא נעצור את התופעה, אז לא יהיו 60,000, יהיו 600,000.
יעקב כץ:
600,000 – זה כבר יותר קרוב למספרים שאמר ראש המטה של פיקוד דרום.
יעקב כץ:
דבר שני שאני רוצה לספר, שאנחנו הקימונו בזמנו שדולה להצלת העיר תל אביב, שהיו חברים בה נחמן שי וכרמל שאמה, בראשותי.
יעקב כץ:
ואנשים גיחכו שאמרתי שאנחנו מקימים - - - -
פיני קבלו:
סליחה, הדיון הוא רק על תל אביב?
יעקב כץ:
רגע אחד, אני אדבר על הכל.
יעקב כץ:
אנחנו נדבר גם על אילת.
יעקב כץ:
אנחנו דיברנו על הקמת שדולה להצלת העיר תל אביב, כי בעיר תל אביב היום, אני חושב כבוד יושב הראש, שחייבים לדייק במספרים וזה לא נורא שאומרים מספרי אמת.
יעקב כץ:
המספרים יותר קרובים ל-60,000 מ-45,000, ולדעת חולדאי, כשהוא מדבר על המספרים האמיתיים, על האנשים שנכנסו לא דרך מדינת ישראל ולא דרך צה"ל ולא נקלטו על ידי צה"ל, מדובר על 80,000 ו-100,000.
יעקב כץ:
אנחנו מכירים היום ערים שהתושבים שנכנסו מגבול מצרים, מהווים היום 15-20% מתושבי העיר.
יעקב כץ:
באילת – 15%, בתל אביב, תקשיבו טוב למספרים, יש 400,000 יהודים, ויש קרוב בין 60,000 ל-70,000 מסתננים, עוד כ-110,000 עובדים זרים.
יעקב כץ:
היהודים נמצאים היום בתל אביב, בעיר תל אביב, במיעוט.
יעקב כץ:
אני חוזר על המספרים – היהודים בתל אביב נמצאים היום במצב של עוד מעט מיעוט.
יעקב כץ:
אילו היו כל הארגונים שנעזרים על ידי הקרן הגדולה וגם עוזרים ליישב את היהודים ביהודה ושומרון, היינו יכולים לפחות להציע לתושביה הפליטים של תל אביב היהודיים, שכבר את דרום תל אביב עזבו, את שכונת התקווה עזבו, את נווה שאנן עזבו, את כפר שלם עזבו, את רחוב לוינסקי עזבו, והיינו אומרים להם – בואו תגורו ביהודה ושומרון, מרחק 20 דקות נסיעה.
יעקב כץ:
אבל גם נגד זה הם נלחמים.
יעקב כץ:
מצד אחד אומרים שליהודים אסור לגור ביהודה ושומרון, נלחמים נגד, יש להם ארגונים אחרים.
יעקב כץ:
ואני אומר, אני דואג לפליטים היהודים ואני אומר ליהודים שגרים בתל אביב – לפי התנהגות הממשלה לצערי הרב, שפוסחת על שני הסעיפים, היא הייתה צריכה היום את המתקנים, את הגדר ואת המכשול, אגב שהוועדה הזו לחצה על זה, מקימים אותה לא עם קבלן אחד, עם עשרות קבלנים היום, וזו שאלה של זמן – ספטמבר, אוקטובר, נובמבר, גם השטח הערבי ליד אילת ייסגר.
יעקב כץ:
המתקן היה צריך להיות היום מותקן, או נבנה, העיר הפתוחה הזו.
יעקב כץ:
בלי מגדלי שמירה, בלי גדרות, עיר גדולה להשם, ששם אפשר יהיה להאכיל אותם, להשקות אותם, להלין אותם, לשחק איתם כדורגל, להביא את מסי ואת ברצלונה.
יעקב כץ:
דבר אחד אסור לתת למסתננים – עבודה.
יעקב כץ:
כל עוד שתהיה עבודה למסתננים בישראל, יגיעו כל אפריקה לישראל, הם יעברו את הגדרות מלמעלה ויעברו את הגדרות מלמטה.
יעקב כץ:
הם יבואו דרך הים ויבואו בכדורים פורחים.
יעקב כץ:
רק פתרון אחד – להאכיל אותם, להשקות אותם.
יעקב כץ:
אני אומר לכם מה יקרה חודש-חודשיים.
יעקב כץ:
אנשים לא אוהבים לאכול בחינם, אנשים לא אוהבים לשתות בחינם, אדם לעמל יולד.
דני דנון:
הם צריכים לשלם על הכרטיס נסיעה לארץ.
יעקב כץ:
ולכן, אנשים הם אוהבי עבודה ולכן הם יהיו חודש-חודשיים-שלושה, יעשו בטן גב, יקבלו מענק של כמה אלפי דולר, יחזרו לסודן, יחזרו לאריתריאה, יחזרו למצרים.
יעקב כץ:
הפתרון היחידי, ואני חוזר ואומר – אסור לתת להם עבודה ואז המעסיקים יקנסו, לא תהיה ברירה.
יעקב כץ:
היום אגב, זה האמצעים.
יעקב כץ:
בסהרונים יש כבר 2,500 מקומות ריקים, נכון גלעד?
גלעד נתן:
בצאלים.
יעקב כץ:
בצאלים.
יעקב כץ:
יש 2,500 מקומות.
יעקב כץ:
אפשר כבר להתחיל בפועל את הקנסות, כדי להתחיל להעביר את המסתננים לעיר הפתוחה, הגדולה והיפה, עם האוכל והשתייה והגינה, אבל לא לתת להם תעסוקה.
ניצן הורוביץ:
אוקי, מובן.
יעקב כץ:
זה הפתרון.
ניצן הורוביץ:
היות ויש כאן הרבה שרוצים לדבר, אנחנו נבקש לקצר.
ניצן הורוביץ:
אז שלוש דקות לכל דובר.
ניצן הורוביץ:
חבר הכנסת אופיר אקוניס.
אופיר אקוניס:
תודה אדוני יושב הראש, ואני מברך אותך על כינוס מהיר של הוועדה הזאת, משום שהדבר הוא בראש סדר העדיפויות הלאומי בעיני בימים אלה, ובעצם בשנה האחרונה וגם בשנה הקרובה.
אופיר אקוניס:
אני הגדרתי את תופעת המסתננים כפצצת זמן חברתית, והיא איננה בעיה שכונתית.
אופיר אקוניס:
בעיית המסתננים היא איום אסטרטגי על קיומה של מדינת ישראל ואני יכול להקריא לכם כאן רשימה אל אזורים ושכונות שהם תחת כיבוש – נווה שאנן בתל אביב – תחת כיבוש; שכונת שפירא בתל אביב, שכונה שבה גדלתי, סבא שלי עלה לשם בשנת 1934, אבא שלי גדל שם, שם עשיתי בר מצווה – תחת כיבוש; שכונת התקווה – תחת כיבוש; ערד – תחת כיבוש; אילת – תחת כיבוש; פרדס כץ – תחת כיבוש.
קריאה:
אשדוד.
אופיר אקוניס:
הפתרון, אני רוצה להתייחס גם לדבריו של יושב הראש.
אופיר אקוניס:
אף אחד בחדר הזה איננו גזען.
אופיר אקוניס:
אני בא ממפלגה שהפעולה הראשונה שלה, תבדקו את זה, הפעולה הראשונה של ממשלת הליכוד בראשותו של מנחם בגין, הייתה לקלוט פליטים.
אופיר אקוניס:
היא קלטה פליטים, משום שהויאטנמים הללו היו פליטים.
אופיר אקוניס:
אני בעד לקלוט פליטים ואני חושב שצריך לעזור להם.
אופיר אקוניס:
אני לא בעד קליטת מסתננים ואני לא בעד קליטת מהגרי עבודה מסודן ומאריתריאה דרך מצרים, יש שם דמי תיווך כמובן, עוברים לסיני, נכנסים לישראל בצורה פראית, לא חוקית.
אופיר אקוניס:
יש אגב חוק, אדוני יושב הראש, איסור שהייה שלא כדין בישראל.
אופיר אקוניס:
זה חוק שהוא חוק משנת 2009, שאני הגשתי אותו כהצעה טרומית.
אופיר אקוניס:
הממשלה הצטרפה, עבר בקריאה שנייה ושלישית.
אופיר אקוניס:
יש, יש חקיקה.
אופיר אקוניס:
אני לא מכיר מדינה בעולם שהייתה מתירה את הדבר הזה.
אופיר אקוניס:
ישנו את הגבול בין מקסיקו לארצות הברית.
אופיר אקוניס:
הוא גבול פתוח.