GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצן הורוביץ:
גם לכולם אכפת מתושבי תל אביב.
ניצן הורוביץ:
בוא, אל תיקח לי פטרונות על תושבי תל אביב.
יעקב כץ:
למה לא?
ניצן הורוביץ:
כי גם לי אכפת מתושבי תל אביב.
יעקב כץ:
מה, תל אביב זה לא עיר בישראל?
ניצן הורוביץ:
בסדר גמור, מאה אחוז.
ניצן הורוביץ:
הכל מדינת ישראל.
יעקב כץ:
20% מתושבי תל אביב מסתננים.
יעקב כץ:
לא, אני שואל שאלה.
יעקב כץ:
מה זה הדבר הזה?
ניצן הורוביץ:
אתה רצית לשאול שאלה את הממ"ז, אז תשאל שאלה את הממ"ז.
יעקב כץ:
אז אני אומר שאסור לתת עבודה.
יעקב כץ:
צריך לדאוג שיועברו למתקנים פתוחים, יאכלו, ישתו ויקבלו את הכל, רק לא עבודה.
יעקב כץ:
זאת טעות גדולה מאד.
ניצן הורוביץ:
תודה אדוני הממ"ז.
ניצן הורוביץ:
עוד שאלה אחת, אם אפשר, לגבי המקרים שהתפרסמו בשבועות האחרונים.
ניצן הורוביץ:
אתה יכול להצביע על איזה מגמה בעניין הזה, על איזו שהיא תופעה, או שהיה פה, איך נגיד, צירוף מקרים, כמה מקרים שהתגלו ביחד.
ניצן הורוביץ:
אני מדבר איתך על שני מקרי האונס שבהם מדובר וחקירות נוספות.
אהרון אקסול:
תראו, אני לא רוצה פה לתת הכללה ולומר שזה הפליטים דווקא, כי בסך הכל ישנם בכלל עבירות מין בכל רחבי הארץ.
אהרון אקסול:
אנחנו יכולים רק לומר שבאירועים האלה שהיו לנו, מבחינתנו, זה מקבץ של אירועים שאם נסתכל כרגע בראייה ארצית, זה מקבץ של אירועים שבראייה ארצית הצטברו בשבועיים ימים, וזה יצר מעין איזו תחושת ביטחון בקרב הציבור, לא הכי נוחה.
אהרון אקסול:
אני לא יכול לומר פה בוודאות מוחלטת כרגע שזאת התופעה שמאפיינת דווקא את המסתננים ולקבוע בצורה חד משמעית, כי התופעה הזאת קיימת גם, לצערי הרב, בכל הארץ עצמה.
ניצן הורוביץ:
פיני קבלו, נציג השלטון המקומי, בבקשה.
פיני קבלו:
הדיון פה מתקיים על עיריית תל אביב ואני קיבלתי תגובות גם הבוקר בצורה מאד מאד חריפה, על ידי ראש עיריית אילת שבאמת הדיון לא מתקיים, ששם החלה הבעיה, שם המצוקה קשה והוא התבטא ואפילו אמר לי – תשמש בכל מילה שאני אומר בשמי ואני לא אעשה זאת, כי הוא התבטא שם בביטויים מאד מאד קשים למה שקורה שם.
פיני קבלו:
וזאת לא בעיה רק של תל אביב.
פיני קבלו:
אולי בתל אביב, שם האוכלוסייה יצאה והתקוממה, אבל בבאר שבע ובערד ובאשקלון ובאשדוד, זה הולך ותופס בכל הערים והשלטון המקומי אין לו כלים לחסום את הכניסה שלהם.
פיני קבלו:
אין לו גם את הכלים הכספיים להתמודד ביום יום בטיפול בהם.
פיני קבלו:
גם ככה היישובים האלה בקושי מצליחים להתקיים מאותם מענקי איזון או הארנונה שהם גובים מהתושבים, והקטסטרופה באותם גנים, כל מה שנעשה שם זה גניבות, זה דברים שאי אפשר לתאר אותם כאן, וצריך פשוט ללכת ולראות מה שקורה שם.
פיני קבלו:
לכן המקרה הוא לא רק מקרה של תל אביב.
פיני קבלו:
זה הולך וזה תופס את כל מדינת ישראל ואנחנו מבקשים כראשי רשויות, בואו תעצרו את זה.
פיני קבלו:
אנחנו אין לנו ברירה, כראשי רשויות, ברגע שזה נופל לתוך השטח של הרשויות, הרשויות פשוט מנסות להקל ולנסות להתמודד עם הבעיה.
פיני קבלו:
הם לא יכולים לפתור את הבעיה ובסופו של דבר החלק הגדול של התקציבים מופנים לטובת המצוקות הקשות, אם זה מחלות או כל מיני דברים שמתרחשים.
פיני קבלו:
ולכן אין לבוא בטענות לעיריות.
פיני קבלו:
העיריות מקבלות את התוצאה של מדיניות הממשלה ואם הממשלה תשנה את המדיניות, העיריות יתאימו את עצמן באותה מידה, ולכן לא לבוא בטענה לא לראש עיר ולא לראש עיר אחר.
פיני קבלו:
ראשי הערים משקיעים בזה מאמץ, אבל אין להם כלים משפטיים להתמודד עם התופעה.
פיני קבלו:
תודה.
ניצן הורוביץ:
סיגל רוזן, מוקד סיוע, בבקשה.
סיגל רוזן:
אני רוצה לפתוח בהבעת הזדהות עם תושבי השכונות המוחלשות, גם בדרום תל אביב וגם ברחבי הארץ.
סיגל רוזן:
אין ספק שמקרב אזרחי ישראל הם הסובלים העיקריים מכך שהגיעו לכאן באמת עשרות אלפי מבקשי מקלט.
סיגל רוזן:
אבל זה שיקראו לאותם אנשים מסתננים, לא יהפוך אותם לפחות פליטים, זה לא יהפוך אותם לפחות חוקיים.
סיגל רוזן:
האנשים האלה נמצאים פה בידיעתה ובאישורה של מדינת ישראל, גם אם היא לא בודקת את הבקשות שלהם.
סיגל רוזן:
אם מדינת ישראל הייתה בודקת את הבקשות של אותם אנשים, הרי שכמו שקורה ברחבי העולם המערבי, רובם המכריע היה מתגלה כפליטים, על פי התנאים המחמירים של האמנה.
סיגל רוזן:
אי אפשר לגרש את האנשים האלה.
סיגל רוזן:
השר ישי מאד רוצה לגרש אותם, הוא לא עושה את זה פשוט כי הוא לא יכול - - -
מירי רגב:
הוא רוצה להחזיר אותם הביתה, הוא לא רוצה לגרש אותם.
מירי רגב:
הוא רוצה להחזיר אותם הביתה.
ניצן הורוביץ:
רגע, את לא יכולה להיכנס ולהתפרץ.
ניצן הורוביץ:
חכי.
מירי רגב:
לא, אבל מה זאת אומרת?
ניצן הורוביץ:
אבל אני אתן לך זכות דיבור.
ניצן הורוביץ:
אי אפשר להיכנס ולהתפרץ ככה.
ניצן הורוביץ:
אל תפריעי לה.
ניצן הורוביץ:
את לא יכולה לבוא באמצע דיון ולהתחיל להתפרץ.
ניצן הורוביץ:
לא ככה.
מירי רגב:
למה לא? אני יכולה.
ניצן הורוביץ:
כי יש סדר, כי את תקבלי רשות דיבור כשיגיע תורך.
ניצן הורוביץ:
אל תפריעי.
סיגל רוזן:
סגן שר החוץ שלנו אמר פה, בדיון בוועדה זאת, שאי אפשר להחזיר את האריתריאים למולדתם, בגלל שחייהם יהיו בסכנה אם הם יוחזרו לשם.
סיגל רוזן:
אי אפשר לגרש אותם.
סיגל רוזן:
33,000 מהאנשים הגיעו לכאן הם מאריתריאה.
סיגל רוזן:
כעת לא ניתן לגרש אותם.
סיגל רוזן:
אם וכאשר ישתנה שם השלטון, זה יהיה אפשרי.
סיגל רוזן:
כרגע זה בלתי אפשרי.
מרינה סולודקין:
יש לנו גבול עם אריתריאה?
מרינה סולודקין:
אולי אני לא מכירה את המפה כמו שצריך.
ניצן הורוביץ:
חברים, תכבדו פה את זכות הדיבור של חבריכם.
סיגל רוזן:
מדינות אחרות מגרשות אותם לאריתריאה, וזאת הסיבה שהם ממשיכים ומגיעים עד אלינו.
סיגל רוזן:
ועכשיו נשאלת השאלה, האם אנחנו רוצים גם להרעיב אותם, רק כדי שלא יהיה פה פול פקטור, רק כדי שלא יגיעו נוספים.
סיגל רוזן:
חשוב להבין שהמשמעות של אי מתן אפשרות תעסוקה, זה לגרום לאנשי המשטרה, שגם ככה כל כך קשה להם להתמודד עם האוכלוסייה הזאת, לאלץ להתמודד עם בעיות הרבה יותר קשות.
סיגל רוזן:
אם ניתן להם עבודה, זה לא מה שיהווה פול פקטור.
סיגל רוזן:
צריך להבין, כדי שהם יפסיקו לבוא לפה אנחנו צריכים להתנהג אליהם יותר גרוע ממה מתנהגים אליהם במצרים, בסודן, באריתריאה.
סיגל רוזן:
אנחנו צריכים לירות בהם למוות על הגבול, אנחנו צריכים לענות אותם במרתפים חשוכים.
יעקב כץ:
מה עם העיר שמקימים בדרום?
ניצן הורוביץ:
סליחה, היא הפריעה לך?
ניצן הורוביץ:
אז למה אתה מפריע לה?
יעקב כץ:
אבל היא צריכה להיות ישרה.
יעקב כץ:
ישרה.
ניצן הורוביץ:
אל תעזור לה.
ניצן הורוביץ:
אני בטוח שהיא תסתדר גם בלעדייך.
יעקב כץ:
יאכילו, ישקו, יתנו להם.
יעקב כץ:
את יודעת שזה מה שמתכננים לעשות, למה את לא אומרת את זה?
סיגל רוזן:
העיר הזאת שעלות החזקתה השנתית - - -
יעקב כץ:
להרעיב אותם.
סיגל רוזן:
העיר הזאת שעלות החזקתה השנתית תהיה למעלה ממיליארד שקלים, תוכל - - -
יעקב כץ:
אני מוכן לשלם 2 מיליארד.
סיגל רוזן:
תוכל להכיל על פי התכנית - - -
ניצן הורוביץ:
זה לא חברי להפריע.
ניצן הורוביץ:
היא לא הפריע הלך.
יעקב כץ:
אבל היא לא אומרת אמת.
ניצן הורוביץ:
אל תעזור לה ואל תחלק פה ציונים.
סיגל רוזן:
על פי החלטת הממשלה אמורים להיבנות 12,400 מקומות.
סיגל רוזן:
עלות האחזקה השנתית שלהם הולכת להיות למעלה ממיליארד שקלים ולא יהיה שם מקום לכל אותם אנשים שנמצאים פה.
יעקב כץ:
נגדיל אותה.
ניצן הורוביץ:
די עם זה.
ניצן הורוביץ:
תן לה לסיים משפט.
סיגל רוזן:
לאנשים שנמצאים פה, אין לנו ברירה, כל עוד הם נמצאים פה ולא ניתן לגרש אותם, צריך לתת להם לעבוד כדי שאנשים שעומדים פה, לא יצטרכו לעבוד כל כך קשה.
יעקב כץ:
ושכל אפריקה תגיע לפה.
סיגל רוזן:
כיום אחוזי הפשיעה בקרב מבקשי המקלט עדיין נמוכים יחסית לאוכלוסייה הישראלית.
סיגל רוזן:
אבל הם ילכו ויעלו אם לא יאפשרו להם לעבוד.
סיגל רוזן:
אז בבקשה, כל עוד הם כאן, למען תושבי השכונות העניות, למען תושבי דרום תל אביב, צריך לאפשר להם לעבוד, שלא יגורו 20 איש בחדר קטן, שיוכלו לשכור - - -
מזל אשכנזי:
שלא תדבר בשמנו.
סיגל רוזן:
שיוכלו לשכור דירות יותר מרווחות ולא לגור בצפיפות כל כך קשה, שכל כך מקשה עליהם.
יעקב כץ:
ברמת אביב.
ניצן הורוביץ:
משפט סיכום.
סיגל רוזן:
אני מאד מודה לכם.
מזל אשכנזי:
שמי מזל אשכנזי ואני תושבת דרום תל אביב.
מזל אשכנזי:
אתם שוכחים דבר אחד.
מזל אשכנזי:
כל מסתנן או מהגר עבודה שהוא גוזל עבודה, הוא גוזל של העשירון התחתון, של ערביי ישראל, של האתיופים.
מזל אשכנזי:
אם מסתנן לא יגנוב, אז השני יגנוב, ואני מעדיפה מסתנן רעב מאשר בן משפחה שלי שהוא רעב.
מזל אשכנזי:
הם לא יכולים לעבוד במשק בית, כי הם לא יכולים להתחרות איתם.
מזל אשכנזי:
הם לא יכולים לעבוד בבניין כי הם לא יכולים להתחרות איתם.
מזל אשכנזי:
לא בניקיון, כי הם לא יכולים להתחרות עם השכר הנמוך וחוסר התנאים שהם מקבלים.
מזל אשכנזי:
הם לא יכולים.
מזל אשכנזי:
שיעבירו את הכל לצפון תל אביב.
מזל אשכנזי:
קו לעובד נמצא בדרום תל אביב, מסילה – בדרום תל אביב, ארגוני הסיוע – בדרום תל אביב.
מזל אשכנזי:
מרק לוינסקי – בדרום תל אביב.
מזל אשכנזי:
איפה שוסטר?
יגאל שתיים:
איפה שהבעיה.
מזל אשכנזי:
לא, אתם מייצרים את הבעיה.
מזל אשכנזי:
הבעיה, מי שמייצר אותה, מי שגורם לה - - -
סיגל רוזן:
ממשלת ישראל מייצרת בעיות.
מזל אשכנזי:
לא, ממשלת ישראל - - -
ניצן הורוביץ:
סליחה, אל תפריעי.
מזל אשכנזי:
אני לא הפרעתי לך.
סיגל רוזן:
סליחה.
מזל אשכנזי:
אז זהו, זה מה שאני אומרת.
מזל אשכנזי:
אתם דואגים להם, בסדר גמור, הם בני אדם, צריכים לדאוג להם.
מזל אשכנזי:
לא על חשבוננו.
מזל אשכנזי:
הם לא לוקחים את העבודה לא של ההייטק, לא רואי חשבון, לא עורכי דין, של העשירון התחתון.
מזל אשכנזי:
והעשירון התחתון, אם חד-הורית שמקבלת קצבת הבטחה ועובדת פעמיים במשק בית, גם את זה אין לה.
מזל אשכנזי:
אז היא תהיה עוד יותר ובעלה ילך לגנוב, ומה את מעדיפה?
מזל אשכנזי:
שהמסתנן יגנוב או שהיא תגנוב?
סיגל רוזן:
אפשר להפסיק להביא מהגרי עבודה.
מזל אשכנזי:
כן, אפשר, נכון, לסגור את הגבול ולשים אותם במחנה מעצר, כמו שהוא אומר.
מזל אשכנזי:
מחנה מעצר, מחנה פליטים או מחנה מסתננים.
מזל אשכנזי:
הם פולשים.
יגאל שתיים:
זה כלא.
ניצן הורוביץ:
זה לא דו שיח פה.
מזל אשכנזי:
זה התחושות שלי מהבטן, כי אני רואה נשים חד-הוריות שהן קיבלו קצבה זעומה של 1,000 ומשהו שקלים מהמדינה, פעמיים-שלוש בשבוע עבדו במשק בית, היום גם את זה אין להן.
מזל אשכנזי:
ובעלה עבד פעם בשיפוצים, פעם בצבע, פעם בזה, גם את זה אין להם.
מזל אשכנזי:
גם את זה אתם רוצים לגזול מהם?
מזל אשכנזי:
אני לא אומרת להרעיב אותם, לא להתעלל בהם, יש את הפתרון של מחנה הפליטים, מחנה המסתננים.
יעקב כץ:
להאכיל אותם 3 ארוחות ביום במיליארד שקלים, ב-10 מיליארד שקלים זה שווה.
ניצן הורוביץ:
אתה כל הזמן מפריע.
מזל אשכנזי:
החינוך לתושבי השכונה, 25% מתושבי השכונה רק - - -
יעקב כץ:
אכפת לה מהכסף של מדינת ישראל?
ניצן הורוביץ:
אתה כל הזמן מפריע, לכולם אתה מפריע.
מזל אשכנזי:
סליחה, 25% מתושבי השכונה זכאי בגרות.
מזל אשכנזי:
ברוגוזין 75%.
מזל אשכנזי:
הילדים שלנו לא פחות מטומטמים ולא פחות חכמים מהם.
מזל אשכנזי:
פשוט, כשיש כיתה עם 40 ילדים, כשהמורה צריכה לדבר בשבע שפות, איך אפשר ללמוד?
מזל אשכנזי:
איך אפשר להגיע?
מזל אשכנזי:
הם מגיעים לחטיבת ביניים, הם לא יודעים כלום.
מזל אשכנזי:
הרמה שונה לחלוטין, לחלוטין.
מזל אשכנזי:
זה שני עולמות שונים – דרום תל אביב וצפון תל אביב והאינטגרציה היא לא הפוכה.
מזל אשכנזי:
לא מביאים אותם מהצפון לתל אביב ללימודים, לוקחים מהדרום לשם.
מזל אשכנזי:
ומה קורה?
מזל אשכנזי:
או שהם נושרים, אין להם בגרויות.
מזל אשכנזי:
25% זה כלום, זה פחות מערביי ישראל, הם 45%.
מזל אשכנזי:
אז צריך לתת את הדעת.
מזל אשכנזי:
אתם רוצים אותם, הם נכנסו לכאן, לא רציתם לירות בהם בגבול, תטפלו בהם כמו שצריך.
מזל אשכנזי:
תנו להם חינוך כמו שצריך, בריאות כמו שצריך.
מזל אשכנזי:
ואני יודעת אישית על כמה אנשים שנחשפו לשחפת מאז שהם כאן ואני אחת מהם גם כן.
מזל אשכנזי:
אז מה יש לכם להגיד על זה?
יעקב כץ:
את נדבקת בשחפת?
ניצן הורוביץ:
את חולת שחפת?
מזל אשכנזי:
לא, אני נחשפתי.
מזל אשכנזי:
קיבלתי אנטיביוטיקה במשך שנה, זה לא נעים.
מזל אשכנזי:
לא נעים להיות כמו סמרטוט במשך שנה שלמה.
ניצן הורוביץ:
חברת הכנסת מירי רגב.
מירי רגב:
תודה רבה.
מירי רגב:
קודם כל אני שומעת את מה שאומרת כאן מזל, ואני פשוט המומה ממה שקורה פה.
מירי רגב:
אני לא מבינה, אני פשוט לא מבינה מה קורה בוועדה הזאת ומה קורה במדינה.
ניצן הורוביץ:
לא היית פה.
מירי רגב:
לא, לא, הייתי פה בכמה ועדות ואני פשוט המומה לא בגלל שאני לא מבינה, בגלל שאני מבינה מאד את מה שאומרים פה ואני אומרת דבר כזה.
מירי רגב:
תראו, לפני מספר חודשים נסעתי עם מסלוואי לדרום תל אביב ועשינו סיור בדרום ברחוב - - -
דני דנון:
יחד עם דני דנון או בנפרד?
מירי רגב:
לא, לא, בנפרד.
שלמה מסלוואי:
זה סיור אחר.
מירי רגב:
ברחוב נווה שאנן, הרחוב שקנינו שם נעלים, כשהיינו ילדים קטנים.
מירי רגב:
נסענו לבקר ברחוב, לראות איך הוא נראה.
מירי רגב:
ובמקרה, גנבו, אחד מאותם מסתנני עבודה, גנבו מאחת החנויות את הבובה שיש עליה את החליפה והתקשרנו למשטרה, לראות קודם כל כמה זמן המשטרה מגיעה.
מירי רגב:
מאד מהר המשטרה מגיעה.
מירי רגב:
5, 10, 15 שעה, 20 דקות.
מירי רגב:
חצי שעה.
מירי רגב:
45 דקות המשטרה הגיעה.
מירי רגב:
על זה היו גם מלא שאילתות לשר, אבל זה לא משנה.
מירי רגב:
אבל החוצפה היא, שעמד שם סודני וצילם אותי ואמר - אותך לארגוני זכויות אדם.
מירי רגב:
זה פשוט לא יאומן.
מירי רגב:
או שאנחנו מטומטמים או שאני לא יודעת מה אנחנו.
מירי רגב:
אבל קודם כל עניי עירך קודמים.
מירי רגב:
ב', אין מדינה בעולם שמתנהגת כמוש אנחנו מתנהגים.
מיכאל בן-ארי:
זה עניי עירם כנראה.
מירי רגב:
סליחה רגע.
מירי רגב:
אני אומרת שוב, שאף אחד, כולל אתם, לא תלמדו אותי מה זה לטפל בפליטים.
מירי רגב:
כולנו אנשי שלום, אבל בין פליטים לבין רוב האנשים שמסתננים, מחפשי עבודה, שלוקחים את העבודה לאימהות החד הוריות, לחיילים המשוחררים, לאנשים בתחתית החברה, אני לא צריכה את הסודנים פה.
מירי רגב:
חד משמעית, אני רוצה שיחזרו למקום, אני לא מגרשת אותם, מחזירה אותם למקום שממנו הם באו.
מירי רגב:
אני לא אירה בהם.
מירי רגב:
אני לא אירה בהם, חס וחלילה.
מירי רגב:
אבל אני אחזיר אותם למקום שממנו הם באו ואני לא אאפשר להם להיות רק בדרום תל אביב.
מירי רגב:
אותם פליטים יהיו בצפון תל אביב, ברמת אביב, בקיסריה, בכל המקומות שכולם מדברים יפה, והם יקלטו את הפליטים, כולם.
מירי רגב:
לא רק דרום תל אביב.
מיכאל בן-ארי:
לשרה נתניהו יש מקום בבית.
מירי רגב:
לא רק ערד ולא רק אילת, ששם בכלל, מול ראש העיר יתמודד עוד מעט סודני.
מיכאל בן-ארי:
אשתו של ראש הממשלה שלך.
מירי רגב:
אני אומרת חד משמעית, את הפליטים יקבלו בכל מקום.
מירי רגב:
אתם תעבירו את המשרדים שלכם לצפון תל אביב.
מירי רגב:
תעבירו את מסילה לצפון תל אביב ולקיסריה, לא בדרום תל אביב, שהם המקומות החלשים שלנו.
מירי רגב:
שימו אותם שם.
יגאל שתיים:
עם הפליטים או בלי הפליטים?
מירי רגב:
בלי הפליטים, יחד אתכם.
מירי רגב:
עם הפליטים, יחד אתכם ויחד עם הפליטים.
מירי רגב:
רק את המסתננים תחזירו בחזרה למקום מוצאם.
מירי רגב:
ואני אומרת את זה פה, אני חושבת שמה שאמר השר אלי ישי הוא צודק במאה אחוז.
מירי רגב:
צריך קודם כל את כל אותם אנשים שפושעים ואונסים - - -
ניצן הורוביץ:
יש לכם קואליציה גדולה, אתם - - -
מירי רגב:
אנחנו נדאג לזה, תאמין לי שאנחנו נדאג לזה.
מיכאל בן-ארי:
לא עושים כלום, הם רק מדברים, היא לא מתביישת.
מיכאל בן-ארי:
את יש לך ראש ממשלה, שיעשה משהו.
מיכאל בן-ארי:
אתם יש לכם רשות לדבר?
מיכאל בן-ארי:
האם יש לכם רשות לעשות, לא לדבר.
מירי רגב:
אני אומרת חדש משמעית מה שצריך לעשות זה להחזיר אותם חזרה לארץ מוצאם, נקודה.
מיכאל בן-ארי:
מירי, אתם צריכים לעשות, לא לדבר.
מיכאל בן-ארי:
אני אדבר ואתם תעשו.
ניצן הורוביץ:
תן לה לסיים.
מירי רגב:
בן ארי, קודם כל כל הכבוד לך שאתה עושה, אבל בינתיים אתה באופוזיציה והוא באופוזיציה ואנחנו נמשיך להיות בקואליציה ואנחנו נעשה.
יעקב כץ:
נו, אז תעשי.
מיכאל בן-ארי:
אז קדימה.
מירי רגב:
ואנחנו נעשה את הכל כדי שלא ייכנסו לפה יותר, וב' כדי שיחזירו אותם בחזרה לארץ מוצאם ויפזרו את אותם פליטים, שאנחנו צריכים לדאוג להם, בכל מקום בארץ הזאת ולא רק במקומות החלשים.
מיכאל בן-ארי:
איזה פליטים?
מיכאל בן-ארי:
אין פה אף פליט, איזה פליטים?
ניצן הורוביץ:
אני רשמתי אותך בן ארי, עוד מעט.
מירי רגב:
רק מעטים הפליטים.
מירי רגב:
את הפליטים לקלוט ואת כל המסתננים להחזיר לארצות מוצאם.
מירי רגב:
צריך להפסיק להגיד גירוש.
סיגל רוזן:
בשביל זה צריך לבדוק בקשות.
מיכאל בן-ארי:
אין שום בקשות, עברו דרך ארץ זרה, אין שום בקשה.
מיכאל בן-ארי:
עשרות אלפים.
ניצן הורוביץ:
רגע, לא לדבר.
מירי רגב:
את יכולה להיכנס לארצות הברית?
מירי רגב:
את יכולה להיכנס ככה לצרפת?
מירי רגב:
ממש לא.
יעקב כץ:
ממצרים הם יגישו בקשות.
ניצן הורוביץ:
בן ארי אני רשמתי אותך, אני מיד אתן לך זכות דיבור.
ניצן הורוביץ:
נרשם שלמה מסלוואי, חבר מועצת תל אביב.
שלמה מסלוואי:
קשני דאג לי, כל הכבוד.
דוד קשני:
אמרתי לך לבוא.
ניצן הורוביץ:
אני דאגתי לך מסלוואי.
שלמה מסלוואי:
הוא רמז לי, כאילו אני עכשיו חייב לו.
שלמה מסלוואי:
טוב, זה דיון שלישי שאני נמצא פה, ולצערי ממשיכים לדבר.
שלמה מסלוואי:
אני גם לא רואה את הפתרונות באופק, אבל המצב כפי שאמר הממ"ז, מחמיר ביותר.
שלמה מסלוואי:
אני חושש מההתלקחות הקרובה שהולכת להיות בתוך השכונות.
שלמה מסלוואי:
ההתלקחות בין המסתננים לבין התושבים.
שלמה מסלוואי:
כל יום שעובר הוא לא לטובתנו, ואל תשכחו שכל יום כזה נכנסים עוד עשרות מסתננים.
שלמה מסלוואי:
אנחנו מרגישים פליטים בתוך השכונות שלנו.
שלמה מסלוואי:
מדברים על 70,000 מסתננים, מדברים עוד על עשרות אלפי עובדים זרים, וכל זה מתבצע בתוך שכונות דרום תל אביב, שכונות מוחלשות שגם כך - - -
מירי רגב:
לא רק דרום תל אביב, גם באילת, גם בערד.
שלמה מסלוואי:
רגע, שנייה, אני תיכף ארחיב בעניין.
שלמה מסלוואי:
אני עכשיו מייצג לפחות את האזור שלי.
שלמה מסלוואי:
מה שקרה, ממשלת ישראל, אני רוצה להזכיר לכם, לפני שנה כבר הייתה החלטה שייבנה המתקן שהייה הזה, ולא קרה עם זה כלום.
שלמה מסלוואי:
הייתה החלטה נוספת לסיים את הגדר, שגם זה לא בדיוק מתבצע.
שלמה מסלוואי:
זה כנראה ייקח עוד כמה חודשים, שעד אז ייכנסו עוד עשרות אלפי מסתננים.
שלמה מסלוואי:
דיברו גם על החזרה חמה, שגם זה לא מתבצע.
שלמה מסלוואי:
היום אנחנו נמצאים בעידן כזה שהמפכ"ל מגיע לאזור שלנו והמפכ"ל נותן עצות מה צריך לעשות לטובת המסתננים.
שלמה מסלוואי:
הוא בכלל מדבר על תחום שלא קשור אליו.
שלמה מסלוואי:
במקום שהוא ידאג לביטחון התושבים, אז הוא מנסה למצוא פתרונות של איך מסדרים להם עבודה, למסתננים.
שלמה מסלוואי:
מצד שני, מגיע השר לביטחון פנים, שהוא בא ואומר – אין בעיה, אין דאגה, אפשר לטייל בצורה חופשית.
שלמה מסלוואי:
הוא מציע לנו את זה.
שלמה מסלוואי:
ומצד שני הוא בא בטענות נגד שר הפנים.
שלמה מסלוואי:
כל אחד נותן עצות זה לזה ופתרונות אין.
שלמה מסלוואי:
אני שוב פעם מזהיר מהמצב שהולך להיות.
שלמה מסלוואי:
אני לא רוצה לתת דוגמאות כי יש למכביר דוגמאות כאלה, אבל אני חושב שיש פתרון ואפשר לפתור אותו כבר בשבועות הקרובים.
שלמה מסלוואי:
הדבר הראשון שצריך לעשות זה לסגור את הגדר, עכשיו, שבוע הבא.
שלמה מסלוואי:
לשים גדר תלתלית לאורך כל הדרך, לשים גדודים של צבא, שאף אחד לא נכנס.
שלמה מסלוואי:
אין יוצא ואין נכנס.
שלמה מסלוואי:
זה דבר ראשון.
שלמה מסלוואי:
דבר שני, במקום מתקן שהייה שלא נותן פתרון ל-70,000 מסתננים, לא.
שלמה מסלוואי:
זה 10,000 איש.
שלמה מסלוואי:
לקחת את המסתננים שהם גם ככה נכנסו כמובן בצורה לא חוקית, ולהכניס אותם, לבנות להם, כמו שגידמאק בנה באשקלון, עיר אוהלים, כמו שמדינת ישראל בנתה בטורקיה מבנים טרומיים ברעש האדמה לטורקים וכולם היו שם.
שלמה מסלוואי:
הם לא הגיעו לא לאיסטנבול ולא לאנקרה.
שלמה מסלוואי:
פה הם מגיעים אלינו לתל אביב.
שלמה מסלוואי:
אז אפשר עיר אוהלים, אוכל, שתייה, לינה, הכל לדאוג להם, לבדוק את המעמד שלהם – מי שפליט כן לסייע לו, מי שלא – לדאוג להחזיר אותו הביתה, לתת את ה-1,000 יורו שמדברים על זה כל הזמן, וזה גם בדיחה אחת גדולה 1,000 יורו.
שלמה מסלוואי:
הם עושים את זה בחודש.
ניצן הורוביץ:
שלמה, משפט סיכום.
שלמה מסלוואי:
הם עושים את זה בחודש, הם לא צריכים את ה-1,000 יורו.
שלמה מסלוואי:
לסיכום, אנחנו הולכים לעשות הפגנה.
שלמה מסלוואי:
זה לא רק דרום תל אביב, כל הארץ.
שלמה מסלוואי:
אילת, אשקלון, אשדוד, בני ברק - - -
מירי רגב:
ערד.
שלמה מסלוואי:
ערד לא בדיוק מצטרפים.
שלמה מסלוואי:
דרום תל אביב, ב-23 במאי בשעה 19:00.
שלמה מסלוואי:
זה לא דרום תלן אביב, זה כל הארץ.
שלמה מסלוואי:
אנחנו פה הולכים לאבד את המדינה, אז אני כמובן מזמין את כולם ולא חשוב איזה מפלגות ולא חשוב איזה צבע.
שלמה מסלוואי:
כולם מוזמנים בכדי להציל את מדינת ישראל.
שלמה מסלוואי:
תודה רבה.
ניצן הורוביץ:
יוסי אדלשטיין, מנהל אגף זרים ממשרד הפנים, רשות האוכלוסין.
יולי יואל אדלשטיין:
אני ברשותך, יושב הראש, רוצה להתייחס לשני דברים בתוך כל מה שנאמר כאן.
יולי יואל אדלשטיין:
דבר ראשון, אני מסתייג הסתייגות מלאה מכל האמירות שאם בודקים אותם או לא בודקים אותם.
יולי יואל אדלשטיין:
זה לא ה-ISSUE, רבותי.
יולי יואל אדלשטיין:
ומין שמבין את אמנת הפליטים ואת הכללים, יודע שאנחנו לא מדינת ההגנה הראשונה - - -
סיגל רוזן:
זה לא משנה.
יולי יואל אדלשטיין:
וכל מסתנן שהגיע למדינת ישראל, עבר בדרך מדינה אחת או שתיים לפחות.
יולי יואל אדלשטיין:
וגם אם באריתריאה, בהנחת היסוד שבאריתריאה נשקפה סכנה לחייו, אין בהיבט הפוליטי, או הן בהיבט הכלכלי - - -
ניצן הורוביץ:
אולי תסביר פה את העניין, כי אנחנו בקודים של הוועדה מבינים את העניין, אבל תסביר פה מבחינת הדין הבינלאומי למה התכוונת.
סיגל רוזן:
ראוי שנציגת האו"ם תבהיר את זה.
מיכאל בן-ארי:
עמדת האו"ם היא נציגת האויב מבחינתנו, גברת.
מיכאל בן-ארי:
האו"ם תמיד נגדנו באופן שיטתי נגד מדינת ישראל.
מיכאל בן-ארי:
וגם כאן, נציגת האו"ם היא נציגת אויב, חד משמעית.
ניצן הורוביץ:
בן ארי, מספיק נו.
ניצן הורוביץ:
אני ביקשתי פשוט שתבהיר פה, כי וותיקי פה יודעים למה התייחסת, אבל - - -
יולי יואל אדלשטיין:
אני אבהיר אדוני, ברשותך.
יולי יואל אדלשטיין:
גם אם אנחנו ניקח נתין מאריתריאה, שיכול להיות שנשקפת לו סכנה לחייו במדינתנו בגלל רדיפה פוליטית, דתית או כל מה שאפשר להגדיר, ברגע שהוא יצא מאריתריאה הסכנה לחייו חלפה.
יולי יואל אדלשטיין:
היא חלפה.
יולי יואל אדלשטיין:
מרגע זה שהוא יצא והסכנה לחייו חלפה – כל מה שנשאר לו זה לחפש איפה הכי טוב לו לחיות.
יולי יואל אדלשטיין:
ולצערנו ולדאבוננו, מדינת ישראל היא המדינה הדמוקרטית היחידה בעולם שיש לה גבול יבשתי עם אפריקה - - -
מירי רגב:
יש פה הרבה אנשים שדואגים להם.
יולי יואל אדלשטיין:
ומדינות אירופה הולכות מה שנקרא בשנים האחרונות ומסתגרות, ולא נותנות להגירה להגיע אליהן ואז מגיעים לפה.
יולי יואל אדלשטיין:
ולכן, רבותי, הטענה הזאת שמועלית מדי פעם – צריך לבדוק אותם ולתשאל אותם – אנחנו מתשאלים אותם ואני חושב שאדוני גם ראה.
יולי יואל אדלשטיין:
הם מגיעים לפה, אומרים בריש גלי – באנו לפה לעבוד.
יולי יואל אדלשטיין:
זה מה שנקרא במהות.
מירי רגב:
את האמת שיגידו פה.
יולי יואל אדלשטיין:
ולכן אני מסתייג מהאמירות שמועלות פה מדי פעם לגבי הנושא הזה.
יולי יואל אדלשטיין:
דבר נוסף, אני חושב שהאמירה של מפכ"ל המשטרה לא הייתה במקום, ואני חושב שהמפכ"ל צריך לטפל בענייניו ולא להמליץ המלצות בתחומים שהוא לא בקיא בהם.
יולי יואל אדלשטיין:
אני רוצה להבהיר פה לכולם, רבותי, חוץ מה-60,000 מסתננים, יש פה עוד איזה 120,000 – 130,000 שוהים בלתי חוקים אחרים.
יולי יואל אדלשטיין:
אז אולי ניתן גם להם עבודה?
יולי יואל אדלשטיין:
מה ההבדל בין שוהה בלתי חוקי כזה או אחר?
יולי יואל אדלשטיין:
בגלל שהוא הסתנן צריך לתת לו עבודה או לא?
יולי יואל אדלשטיין:
לכן רבותי, אנחנו צריכים מה שנקרא להתמקד בפעילות בצורה עניינית.
יולי יואל אדלשטיין:
הממשלה החליטה החלטות להקים את הגדר, להקים את המתקן, ואנחנו מקווים שעד נובמבר גם הגדר וגם המתקן יהיו.
מירי רגב:
אין זמן.
יולי יואל אדלשטיין:
נכון, אני גם כן מסכים איתך.
מירי רגב:
צריך ללחוץ על זה, אנחנו יודעים לעשות דברים מהיום להיום במדינה הזאת.
מירי רגב:
אפשר להגיד את זה ולשים שם את כל הקבלנים שחסר להם כסף בדרום לעבוד, לשים את כל הקבלנים ואת כל הטרקטורים ואת כל מה שאפשר, כדי לזרז את הגדר.
מירי רגב:
אפשר לעשות את זה.
מיכאל בן-ארי:
הגדר לא תפתור את הבעיה.
מירי רגב:
לא משנה, אבל בשלב הראשון שיהיו שם גדר וגדודי מילואים, שלא יאפשרו להם בכלל להיכנס פנימה.
ניצן הורוביץ:
הערת הערה, ההערה נשמעה.
יולי יואל אדלשטיין:
אני חוזר ואומר, המניע שכל המסתננים מגיעים למדינת ישראל הוא מניע כלכלי נטו רבותי.
יולי יואל אדלשטיין:
ואנחנו צריכים לקטוע את המניע הכלכלי הזה.
יולי יואל אדלשטיין:
לא לאפשר את ההעסקה שלהם במדינת ישראל, ודרך זה, דרך הגדר, דרך המתקן ומניעת העבודה שלהם במדינת ישראל – זה יצמצם את גלי ההסתננות למדינת ישראל.
יולי יואל אדלשטיין:
במקביל אנחנו צריכים לפעול ולהוציא מהארץ את כל מי שהוא בר הרחקה, כמו נתיני חוף השנהב שההגנה שלהם הסתיימה כבר מזמן, והם צריכים לחזור למדינתם.
יולי יואל אדלשטיין:
נתיני דרום סודן - - -
מיכאל בן-ארי:
מה זה צריכים?
מיכאל בן-ארי:
למה אתם לא עושים?
יולי יואל אדלשטיין:
כי יש עתירות כאלה ואחרות שמונעות מאיתנו כרגע להוציא אותם ממדינת ישראל.
יולי יואל אדלשטיין:
כנ"ל לגבי נתיני דרום סודן, שממשלת דרום סודן רוצה שנתינה יחזרו אליה ויעזרו בהקמת המדינה.
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו נפעל בתום העתירה שעומדת ותלויה כרגע בבית המשפט, נפעל גם לטפל באוכלוסייה הזו.
יולי יואל אדלשטיין:
תודה רבה לך אדוני.
ניצן הורוביץ:
רציתי רק לשאול - - -
מירי רגב:
השאלה מה אתה עושה כרגע כדי לזרז את התהליכים.
מירי רגב:
יכול להיות שיש לך אחריות, בשונה מחלק מהאנשים, בדיוק מה שאמרת על המפכ"ל – שלא ייעץ בדברים שהוא לא צריך לייעץ.
ניצן הורוביץ:
מירי, אי אפשר עם ההתפרצויות האלה, סליחה.
מיכאל בן-ארי:
לוח זמנים יש רק להרוס את גבעת האולפנה.
ניצן הורוביץ:
חברים, לא להתפרץ.
מירי רגב:
שידאג המפכ"ל שלא יהיה אונס, ואתה תדאג - - -
מיכאל בן-ארי:
לגרש את הפושעים האלה.
ניצן הורוביץ:
בן ארי - - -
מירי רגב:
זה מה שצריך לעשות.
מיכאל בן-ארי:
רק לגבעת האולפנה יש לוח זמנים.
ניצן הורוביץ:
בן ארי, אני אתן לך תיכף רשות דיבור, את כבר קיבלת, אני מבקש לא להתפרץ.
ניצן הורוביץ:
יוסי, יש לי רק שאלה אחת, אפילו לפי שיטתכם, מתקן השהייה עוד לא קיים.
ניצן הורוביץ:
יש את אותה הגנה זמנית שאנחנו מודעים לה.
ניצן הורוביץ:
מה ההיגיון למנוע מאותם אנשים, לשיטתכם, להיכנס לתעסוקות על חשבון חלק מהעובדים הזרים שמגיעים כל שנה, במה שנקרא – בהיתרים.
ניצן הורוביץ:
למשל בחקלאות.
ניצן הורוביץ:
אם מדינת ישראל מביאה כל שנה אלפים של תאילנדים או סרילנקים לכל מיני עבודות כאלה, ואתה פה נמצא עם אוכלוסייה שאתה לא יכול להרחיק אותה, אפילו לדבריך, וגם אין לך מתקן שהייה שאתה יכול לשים אותם שם.
ניצן הורוביץ:
אז לפחות, כדי למנוע את אותה פשיעה, כפי שאמר המפכ"ל, אני דווקא רואה היגיון רב בהפניית האנשים האלה לתעסוקות, על חשבון חלק מהעובדים הזרים שמדינת ישראל מביאה על ויזה.
ניצן הורוביץ:
ואז אתה יכול לפתור שתי בעיות – אתה מוריד את הלחץ משכונות מסוימות שבהן הם מתרכזים, ודבר שני אתה מאפשר להם להתקיים ואז הם לא צריכים לגנוב בשביל אוכל.
ניצן הורוביץ:
אני מבקש את התייחסותך לעניין הזה.
יולי יואל אדלשטיין:
השאלה הזאת עלתה כבר אני חושב בדיון קודם אצלך והבעתי את דעתי ואני מביע את זה עוד פעם.
ניצן הורוביץ:
נכון, והביעה רק מחמירה.
יולי יואל אדלשטיין:
מדינת ישראל מביאה לפה עובדים חוקיים, בהיתר, לתחומים שהמדינה אישרה את ההעסקה בהם.
יולי יואל אדלשטיין:
לא יעלה על הדעת שכל מסתנן שמגיע לפה באופן בלתי חוקי, יקבל פה אישור עבודה.
יולי יואל אדלשטיין:
זה פשוט מאד, אם אנחנו היום לדוגמא, אני היום, ב-21 בחודש מאי כמדומני, עומד כבר על 8,000 מסתננים בשנת 2012.
יולי יואל אדלשטיין:
אם זה יהיה המסר, שכל מי שמגיע לפה באופן בלתי חוקי מקבל אשרת עבודה, אנחנו נוצף פה בעשרות אלפים של מסתננים מדי חודש.
יולי יואל אדלשטיין:
מעבר לזה כמו שאמרתי, ישנם פה שוהים בלתי חוקיים רבים במדינת ישראל.
יולי יואל אדלשטיין:
לא יעלה על הדעת שכל שוהה בלתי חוקי פה יקבל אשרת עבודה, בשביל לפתור את העניין הזה.
מיכאל בן-ארי:
כמו עבריין.
מיכאל בן-ארי:
יוצא חוטא נשכר.
יולי יואל אדלשטיין:
מחר ... ...