GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון דדש: יש פה שינוי תודעתי מאוד מאוד חשוב שלדעתי הוא יקרין על כל שוק העבודה.
שמעון דדש: אנחנו מרגישים כבר בתוך ענף הבנייה שהעסק הזה מקרין ואמר פה נכון איציק, קודם, שהסכמי העבודה משודרגים גם בעקבות הניסיון במיזם הזה.
שמעון דדש: יש צורך להרחיב למקצועות נוספים בתחום, כמו שעלה.
שמעון דדש: בסופו של דבר רק צריך לזכור שכרגע גרף 2012 בסכנה, כי אין כסף לגרף 2012 וצריך לראות איך העסק הזה מתקדם, כי על הנייר יש 15 קורסים ונכון לכרגע אין כסף לממש את זה.
שמעון דדש: הדבר הכי חשוב, שהעובדים האלה שיהפכו מנהלי עבודה, וגם אם לא מנהלי לעבודה לגורמים שישמרו את הידע בענף הבנייה, יביאו פיתוחים חדשים, כי יש פה איכות חשיבה, אלה אנשים שבאים עם בסיס נכון ובהחלט אני אשמח שהעסק הזה יקבל את התמיכה שלכם ואת מלוא העוצמה של התמיכה, כי כרגע העסק הזה נעצר.
שמעון דדש: תודה רבה באמת על הביקור.
ניצן הורוביץ: תודה רבה, שמעון, ולכל השותפים, התאחדות הקבלנים, ההסתדרות, למשרד האוצר, כמובן למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ולמשרד הביטחון.
ניצן הורוביץ: אני חושב שמה שראינו היום זו הוכחה שאם כל הגורמים משלבים ידיים ונותנים את התשומות הנכונות אפשר לשנות ולעשות הרבה דברים ובעיקר אפשר, וזה מה ששמעתי מכמה חבר'ה באתרים היום, לשבור את הסטיגמה שיש סביב העניין, שלכאורה ישראלים לא רוצים לעבוד בסוגים מסוימים של עבודות.
ניצן הורוביץ: אין דבר כזה, ברגע שבעבודה יש שכר נאות ויש מסלול התפתחות וקידום, ישראלים ורוצים והם רוצים בהחלט אפילו, רוצים מאוד לעבוד בעניין הזה, אבל צריך שיהיה לנו אופק גם מעבר לשנתיים האלה.
ניצן הורוביץ: זה יפה וזה מאוד חשוב גם שאתם נותנים את הפוש ואת ההכשרה ואת התמיכה לשנתיים, האינטרס שלנו כמובן שכמה שיותר ימשיכו וזה כמובן תלוי בראש ובראשונה בשכר ובתנאי העבודה.
ניצן הורוביץ: אבל אני חושב, ואת זה אני אומר גם לקבלנים שמארחים אותנו, שגם מבחינתם ההסתכלות על השכר זה לא הפריזמה היחידה, גם לקבלנים חשוב שיהיה כוח עבודה מקצועי, ישראלי, שמתאים, שיעלה את הרמה בענף, שהם יוכלו לתקשר איתו בצורה יותר תקינה וגם לא יצטרכו להסתמך באופן מוחלט ובלעדי, ולפעמים ההסתמכות הזאת היא בעייתית, רק על כוח עבודה זר וברמה נמוכה, ובטח שלנו, כמדינה וכחברה, חשוב שבכל המקצועות ובכל הענפים יהיה בסיס ישראלי, מקצועי ברמה גבוהה, עם מוטיבציה גבוהה.
ניצן הורוביץ: אני הבנתי את עניין המימון, כבר דיברתי על זה עם גורמים שונים, אני אעשה כל מה שאני יכול, ואני גם בטוח שזה יהיה, אתם מכירים את המערכת הממשלתית, יש מכשולים מסוימים אבל נתגבר על זה, זה לא יעמוד בדרכנו, וצריך שזה יגדל ושזה יגיע למקומות העבודה, ראיתם את החבר'ה בעצמכם, אלה חבר'ה ברמה גבוהה, וזה ממש היה יופי של דבר לראות את החבר'ה האלה ולשמוע אותם, להקשיב להם.
ניצן הורוביץ: אז אני מאוד שמח שראיתי את זה ואנחנו ניתן את כל הגיבוי ואת כל הגב.
ניצן הורוביץ: צהרים טובים לכולם.
ניצן הורוביץ: אנחנו פותחים את ישיבת הועדה לעובדים זרים בכנסת.
ניצן הורוביץ: הנושא היום הוא מוגדר כדיווח של משרדי ממשלה על הערכות בעניין הפחתת מכסות העובדים הזרים בתחומים שונים וזה במסגרת מתווה שהממשלה מחויבת אליו להפחתת העובדים הזרים בענפים שונים.
ניצן הורוביץ: אני רק אסביר: בשנתיים האחרונות נחתמו שני הסכמים משמעותיים לגבי הסדרת הפחתת מספר העובדים הזרים בענפי הבניין והחקלאות.
ניצן הורוביץ: לפי ההסכמים האלה עד 2016 אמור מספר העובדים הזרים בחקלאות לרדת ל – 18,900, כמעט 19,000.
ניצן הורוביץ: ואילו בענף הבניה אמורה המכסה להתבטל.
ניצן הורוביץ: העניין שעומד בבסיס הדיון ובבסיס המתווה הזה, שהוא כאמור מתווה של הממשלה, הוא המחויבות והרצון להביא לשילוב עובדים ישראלים, ולהפחית, ככל האפשר, את התלות שלנו בעובדים ובזרים שמגיעים הנה.
ניצן הורוביץ: אני חייב לציין עוד נקודה.
ניצן הורוביץ: מתנהל בזמן האחרון דיון ציבורי שהולך ומתלהט בסוגיה של אנשים שמגיעים לארץ בכל מיני דרכים ומכל מיני מקומות.
ניצן הורוביץ: הגישה הכללית היא באמת, גם בועדה הזאת, היא לאפשר לעובדים ישראלים להשתלב בענפים השונים ולמנוע העסקה של עובדים זרים מכל מיני סוגים ומינים ואישורים ותחומים.
ניצן הורוביץ: אני רוצה להסביר שבמסגרת ההסכמים שנחתמו נקבעו האמצעים שאותם ינקטו המעסיקים והמדינה כדי להשיג את ההפחתה הנדרשת.
ניצן הורוביץ: בענף החקלאות ניתנים מענקים לטובת מיכון.
ניצן הורוביץ: והוקצע סכום לעידוד מעסיקים להעסיק עובדים ישראלים, ובענף הבניה נקבעו שני מסלולים להכשרת עובדים ישראלים.
ניצן הורוביץ: אנחנו קיימנו בועדה הזאת, לפני כמה שבועות, דיון במשרד המסחר והתעשייה, אצל שרון קדמי, בנושא של השתלבות עובדים ישראלים בענף הבניה, ובעוד שבועיים כמדומני, אנחנו נקיים, הועדה הזאת סיור, אני מזמין את כולכם, בקורס הזה שמקיימים להכשרת עובדים ישראלים.
ניצן הורוביץ: אנחנו נבקר, נדמה לי, בחולון, אם אני לא טועה, וביפו, מקומות שבהם כבר יש אתרים שבהם מכשירים עובדים ישראלים להשתלב בענף הבניה, כדי לצמצם את התלות בעובדים זרים.
ניצן הורוביץ: אני עוד רוצה לומר לכם שהמטרה המרכזית, כפי שאמרתי, באמצעות הפחתת העובדים הזרים, היא שילוב של עובדים ישראלים, אבל גם קידום הענפים שבהם מועסקים העובדים הזרים באמצעות מיכון ותיעוש, מודרניזציה, סטנדרטיזציה של ענפים שהם עתירי עובדים זרים ועובדי כפיים.
ניצן הורוביץ: אז אני אבקש, ואני מגדיר במיוחד את הנושא הזה, אנחנו לא מדברים כאן על יבוא מסרילנקה אן לא, כל הדברים האלה, אנחנו מדברים על הערכות של הגופים השונים, בראשם משרדי הממשלה, למתווה הזה של הפחתת העובדים הזרים, כפי שציינתי.
ניצן הורוביץ: אני רק רוצה לוודא שהמוזמנים שלנו הגיעו.
ניצן הורוביץ: יש פה מישהו ממשרד האוצר?
ניצן הורוביץ: מי הוזמן?
ניצן הורוביץ: אז צריך לבדוק למה הם לא.
ניצן הורוביץ: ומי כאן עוד נמצא מהממשלה?
ניצן הורוביץ: מי?
מוטי שגיא: משרד התמ"ת.
ניצן הורוביץ: כן, משרד התמ"ת.
ניצן הורוביץ: אתה מוטי?
מוטי שגיא: מוטי שגיא.
ניצן הורוביץ: מוטי, כן.
ניצן הורוביץ: או.
ניצן הורוביץ: קיי.
ישראל אוקסנהורן: ישראל אוקסנהורן, שירות התעסוקה.
תהילה לוגר-פרימן: תהילה לוגר, רשות ההגירה.
יהודית כרמי: יהודית כרמי, משרד החקלאות.
ניצן הורוביץ: אנחנו נתחיל.
ניצן הורוביץ: יש כאן גם כמה חברי כנסת.
ניצן הורוביץ: אני מברך את יו"ר הלובי החקלאי בכנסת, חבר הכנסת שי חרמש, ואת ידידי, חבר הכנסת דב חנין.
ניצן הורוביץ: אז בבקשה, דב ביקש.
ניצן הורוביץ: בבקשה דב.
דב חנין: זו גם, אדוני היושב ראש, הזדמנות לברך אותך על כניסתך לתפקיד החשוב הזה של יושב ראש הועדה.
דב חנין: זו הפעם הראשונה שאני מצליח להגיע להשתתף אפילו בחלק של דיון של הועדה החשובה הזו.
דב חנין: הנושא שנמצא היום על סדר יומה של הועדה הוא נושא חשוב ביותר.
דב חנין: צריך להבין שמנגנוני השוק יוצרים העדפה עצומה לעובדים זרים.
דב חנין: אם אנחנו נשאיר את הסוגיה הזאת לחסדיו של השוק, אז העובדים הזרים הם עובדים מוגנים פחות.
דב חנין: הם עובדים זולים יותר.
דב חנין: הם עובדים שנתונים לשרירותו של המעסיק.
דב חנין: הוא יכול להחליט מתי הם עובדים, איך הם עובדים, באיזה צורה הם עובדים וכדומה.
דב חנין: לכן, העובדה שענף החקלאות נשען בחלקו על עובדים זרים מאד מאד מובנת.
דב חנין: מאד מובנת.
דב חנין: אם אנחנו רוצים להתמודד עם ההיזקקות הזאת, או עם ההשענות הזאת בלי לפגוע בחקלאות, כי הרי אף אחד מאיתנו איננו רוצה שהחקלאות הישראלית תיפגע, צריכה להיות פה מדיניות ממשלתית כוללת שצריכה לכלול את כל החוליות של המערכת הזאת, החל מהפשרה, המשך בליווי ובעידוד ובסבסוד של העובדים הישראלים וכלה בסיוע לאותם מעסיקים, סיוע לאותם מעסיקים אם זה בתחום החקלאות, או בתחומים אחרים, שבוחרים להעסיק עובדים ישראליים.
דב חנין: אני רואה פה מולי את מר אדיב, שהארגון שהוא פעיל בו, עומד בראשו הוא ארגון שבמשך שנים מנסה לקדם עובדות, בדרך כלל עובדות ערביות, להעסקה בתחומי החקלאות, ואני מבין שלמרות שישנן הצלחות בתחום הזה, יש הרבה מאד חסמים ומחסומים לאורך הדרך.
דב חנין: אנחנו מאד רחוקים ממצב שבו כל אשה שאומרת היום: אני רוצה לעבוד.
דב חנין: אני רוצה לעבוד בחקלאות, יכולה לעבוד ומועדפת, כמסלול ברירה טבעי, לכל המערכות שמבקשות כוח עבודה.
דב חנין: אנחנו צריכים, לדעתי, לבחון אחת לאחת את כל החסימות האלה, את כל החסמים האלה, כדי לברר מה קורה בדרך שהמדיניות העקרונית, המוצהרת, של העדפת עובדים ישראלים לא מגיעה למימוש בפועל.
דב חנין: לכן אדוני היושב ראש, אני מברך על קיומו של הדיון הזה.
דב חנין: אני חושב שהדיון הזה צריך באמת להתמקד, כפי שהוא גם מתוכנן, בסוגית ההכשרה, אבל סוגית ההכשרה כשלעצמה לא תואיל לנו אם אנחנו לא נוכל להבטיח מנגנונים קונקרטיים של העדפה בכל אחת ואחת מהחוליות.
דב חנין: פה צריך לשמוע, קודם כל, לפי הבנתי, את שני הצדדים של המשוואה: את הצד של אלה שמייצגים עובדים פוטנציאליים שיכולים ורוצים לעבוד בתחומים האלה, ואת הצד של אלה שמעסיקים ומעסיקים פוטנציאליים שיכולים להסביר לנו איפה מבחינתם נמצאים הכשלים, איפה מבחינתם נמצאים החסמים, ולמה מבחינתם לא אפשרי היום לקדם העסקה הרבה יותר אינטנסיבית של עובדים ישראליים בתחומים הרלוונטיים?
ניצן הורוביץ: תודה חבר הכנסת דב חנין.
ניצן הורוביץ: יש לנו כאן נציגי ארגונים, נציגי מעסיקים, יש לנו נציגי החקלאים וכמובן נציגי הממשלה.
ניצן הורוביץ: אז אני אבקש מחברנו בממשלה להתאזר קצת בסבלנות, בואו תשמעו, נשמע ביחד עם הטענות השונות, ואתם תתייחסו בהמשך.
ניצן הורוביץ: בבקשה, חבר הכנסת שי חרמש.
שי חרמש: כשמתחיל דיון כזה אני תמיד נוהג לומר שעובדים זרים זה לא עבודה זרה.
שי חרמש: צריך להבין ששום טכנולוגיה שבעולם, ניצן, קודם כל ברכותיי, הופעתי הראשונה אחרי שנבחרת וזה רוח חדשה וטובה שנושבת בועדה.
שי חרמש: זה נכנס לפרוטוקול?
שי חרמש: זה בסדר?
שי חרמש: זה חשוב לי.
שי חרמש: יבוא יום אחד היסטוריון וידע שרוח חדשה באה לועדה, ואתה עומד בראשה, ואני מברך אותך.
שי חרמש: שום טכנולוגיה שבעולם, לא בשום מדינה שבעולם, לא במדינת ישראל, מצאה את הפתרון להוריד את הפלפל מהשיח לתוך הקרטון.
שי חרמש: בדרך בין לבין זה עובר במגע יד אדם ולא יעזור שום דבר.
שי חרמש: צריך לזכור עוד דבר אחד, העובדים הזרים בארץ עקב ההתניות החוקיות של שכר מינימום, של אגרות, היטלים, הוצאות אכסון, ביטוח רפואי, 10 אחוז מס על עובדים זרים, עבודה זרה איננה עבודה זולה.
שי חרמש: באמת, אם מישהו חושב שמטיילים פה עבדים בחינם, ואוספים אותם מהשדה ומרוויחים על זה, העסקת עובד זר על פי החוק ואני אומר שוב פעם, העסקת עובד זר על פי החוק, כי ודאי יקומו פה ויגידו על כל מיני הפרות חוק למיניהם, אז כשיש הפרת חוק, משרד המסחר והתעשייה תפקידם לאכוף את החוק, ... ואין צידוק לכל מי שלא מקיים את חוקי העבודה במדינת ישראל.
שי חרמש: בנושא הזה לא תהיינה אי הבנות.
שי חרמש: המתווה שנחתם בכורח, ואני אומר פה שוב פעם, מתווה שנחתם בכוח עם החקלאים לפני שנתיים, הייתי אומר אפילו באינוס פומבי, הוא מתווה לא ישים.
שי חרמש: הוכחה אחת לזה: עובדה שנאלצו כולם, על דעת כולם בשנה שעברה, לעצור את המתווה לשנה.
שי חרמש: אתה מודע לעניין ניצן?
ניצן הורוביץ: אני מודע.
שי חרמש: את אותו מתווה שהיינו צריכים לעמוד ב – 2011 התברר שהוא לא מחזיק מים ואי אפשר להחזיק איתו חקלאות, וכולם הבינו שצריך לדחות את המבנה היורד הזה בשנה.
שי חרמש: בשנה הזאת לא קרה שום דבר דרמטי שמאפשר את המשך המתווה היורד.
שי חרמש: כל הטכנולוגיה שנכנסה בהשקעות של עשרות מיליונים עזרה אולי בשוליים, ולחלק מהחקלאים היא עזרה, תסלחו לי, לשחלף ציוד ישן בציוד חדש.
שי חרמש: הוא לא המציא איזה שהיא פריצת דרך, כי סך הכל בחקלאות בארץ היום כל מה שניתן בפריצת דרך – מיישמים אותו בפריצת דרך.
שי חרמש: אף אחד לא עוצר היום שום טכנולוגיה רק בגלל זה שיותר זול להעסיק עובדים מאשר להעסיק רובוטיקה, או דברים כאלה.
שי חרמש: הרובוטיקה וכל ההנדסה הגנטית וכל ההשקייה וכל הבקרה, הדברים נמצאים היום בחזית הטכנולוגיה.
שי חרמש: כששמעון פרס נחת בוייטנאם לפני ארבעה ימים, הדבר הראשון שביקשו ממנו זה טכנולוגיה חקלאית ישראלית.
שי חרמש: זאת אומרת, אין היום דבר בעולם שאפשר לשים אותו פה שהחקלאים לא מביאים כי הם לא רוצים.
שי חרמש: אין.
שי חרמש: עכשיו, לאנוס היום את המתווה היורד הזה ב – 2012, משמעותו, בסופו של דבר, דב, לא יעזור שום דבר, הורדה בתפוקה החקלאית.
שי חרמש: זה תפוקה חקלאית שבארץ לא צריך לדבר בשבחה, אז בוא נדבר במונחים של כלכלה גלובלית, זה מיליארד דולר יצוא חקלאות ישירה, ומיליארד דולר יצוא מוצרים חקלאיים עקיפים.
שי חרמש: זאת אומרת טכנולוגיות, ידע, ציוד, דשנים, זרעים ודומיהם.
שי חרמש: וזה ענף עם ערך מוסף מאד מאד גבוה.
שי חרמש: זאת אומרת, מי שבא היום ואומר: בואו תורידו היום עוד 1,000 עובדים זרים, עוד 1,500 עובדים זרים בין 2011 ל – 2012 צריך להבין שבאותו רגע נסגרים אמצעי ייצור.
שי חרמש: עכשיו, אני כבר יודע מה יעלו פה מציעי התעסוקה הזמינה.
שי חרמש: אנחנו כבר להקה נודדת, נכון אדיב?
שי חרמש: מופיעים כבר הרבה, הרבה פורומים.
שי חרמש: הצרכים של החקלאות בעובדים, בעבודת ידיים אלה נתונים רשמיים, ויתקנו אותי משרד החקלאות, הם 44 אלף עובדים.
שי חרמש: העובדים הזרים זה, ההגדרה הנורמטיבית המקצועית אגב, לא בעלי עניין, לא איגוד מגדלי פרחים ולא איגוד מגדלי חלב.
שי חרמש: הגורמים המקצועיים קבעו שהצרכים הם בסדר גודל של עבודת ידיים של 44 אלף.
שי חרמש: העובדים הזרים במדינת ישראל במתווה שעליו סוכם הם 26 אלף.
שי חרמש: זאת אומרת, עדיין יש עוד כר נרחב של 18 אלף מקומות עבודה פנויים, ובלבד שיגיעו.
שי חרמש: אז נכון שבמגזר הערבי, דב, זה יותר זמין, משום שהיצע העבודה לנשים במגזר הזה הוא היצע דל.
שי חרמש: אבל כשאתה זז מהמגזר של מרכז הארץ, שאגב, גם הערבים כבר לא כל כך רצים לעבוד שם, אני רוצה לספר דוגמאות שגם במגזר הערבי מועסקים היום תאילנדים, כדאי גם את זה לזכור, ויש פה איזה ברטר.
שי חרמש: אנחנו מביאים תאילנדים, הם מביאים עובדים ערבים.
שי חרמש: זה מעניין.
שי חרמש: אבל יש חבלי ארץ שלמים שבהם אפילו ההיצע הזה אם הוא קיים או לא קיים הדיל, הוא פשוט לא קיים.
שי חרמש: אני בא להעלות פה ציפייה, או תקווה שתוך כדי הדיון הזה, כל עוד לא הוכח שהטכנולוגיות שהוכנסו הם באמת חוסכות חד חד ערכית ידיים עובדות, בוא לא נפגע בתפוקה החקלאית, אין צורך לעשות את זה.
שי חרמש: בוא נקיים מעקב שלנו, של הועדה, ובכוחותיך לעשות את זה, ולבדוק מה באמת מהטכנולוגיה שנכנסה באמת שחררה כוח אדם.
שי חרמש: כל מה ששוחרר מהטכנולוגיה החקלאות ממילא לא זקוקה.
ניצן הורוביץ: תיכף נדבר על זה.
שי חרמש: אבל אם זה לא 1,500, אלא זה רק 200, או 300, או 400 אז בואו לא נכרות את הענף שכולנו יושבים עליו, שהוא כלכלה בריאה וחזקה, ומיותר לעשות את זה.
שי חרמש: אני אומר את זה שוב פעם, קודם כל למשרד המסחר והתעשייה.
שי חרמש: כל מי שיעלה פה טענות על פגיעה בעובדים, בתנאי שירות של העובדים, חבר'ה, זה אחריות שלכם.
שי חרמש: אם אתם תבואו לפה תגידו: אין לנו כוח אדם, אני הראשון שיבוא ויגיד: אתם יודעים מה?
שי חרמש: קחו עוד כוח אדם, תאכפו.
שי חרמש: אכיפת חוקים היא כנגד מפירי חוק, אבל הועדה לא עוסקת במפירי חוק.
שי חרמש: מפירי חוק היא תפקיד של רשויות אחרות.
שי חרמש: עד כאן.
ניצן הורוביץ: תודה חבר הכנסת חרמש.
ניצן הורוביץ: זה בדיוק הנקודות, חלק מהנקודות שהעלית זה בדיוק נושא הדיון, וזה מיד נבדוק עם נציגי הממשלה לגבי המתווה היורד, ועד כמה הוא ישׂים.
אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, אני היחידי מכל הנוכחים פה שחתם על ההסכם.
אבשלום וילן: יש לי גם את הפרספקטיבה לנתח אותו.
ניצן הורוביץ: תיכף אבשלום, דקה.
אבשלום וילן: אני יכול לדבר?
אברהם מיכאלי: טוב, דניאל אברהם, מזכיר איגוד.
אבשלום וילן: אני מייצג ראשי של החקלאים.
אבשלום וילן: אני חתמתי על הסכם.
ניצן הורוביץ: רגע, דקה, דקה.
אברהם מיכאלי: אני בלשכת המסחר.
ניצן הורוביץ: חבר'ה, כולם בועדה הזאת.
אברהם מיכאלי: הוא רוצה לדבר?
אברהם מיכאלי: שידבר.
ניצן הורוביץ: אין לי שום בעיה.
ניצן הורוביץ: בועדה הזאת כולם מדברים: מעסיקים, ארגונים.
ניצן הורוביץ: אני נותן זכות דיבור לכולם.
ניצן הורוביץ: אתה רוצה לאפשר לאבשלום?
ניצן הורוביץ: אבשלום בבקשה.
אבשלום וילן: אני התעקשתי על רשות הדיבור ולא במקרה.
ניצן הורוביץ: אין בעיה.
אבשלום וילן: משום שהייתי היחידי מתוך ארבעת החותמים על ההסכם בחקלאות שיושב פה ואני חושב בתחילת השאלות שהעלית לדיון אני רוצה להמשיך חלק מהדברים שאמר חבר הכנסת שי חרמש ודב חנין כדי לנסות לנתח ולראות לאן הולכים.
אבשלום וילן: עכשיו, במרוקו אין הרבה עובדים זרים.
אבשלום וילן: עובדים שם עם בדואים מקומיים וכו'.
אבשלום וילן: עלות העבודה במרוקו היא 150 עד 200 דולר לעובד.
אבשלום וילן: אצלנו, עם כל מה ששי תיאר, זה מגיע לסדר גודל של כ – 5,000 שקלים.
אבשלום וילן: אז תיקחו את זה בדולרים, סדר גודל, תלוי בשער הדולר, 1,300 – 1,500 דולר.
אבשלום וילן: בואו נגיד כמעט פי 8 עד פי 10.
אבשלום וילן: כלומר, אין פה יתרון יחסי.
אבשלום וילן: עכשיו, צריך להבין דבר נוסף – החקלאות הישראלית בעצם בתחילת שנות ה – 90', ההסכמים, אחרי הסכמי פריז, הכפילה את מספר החממות שלה.
אבשלום וילן: מרבית העובדים נמצאים בתוך החממות.
אבשלום וילן: עם ההסכם, אנחנו היום על 26 אלף עובדים על פי ההסכם.
אבשלום וילן: בפועל אנחנו קצת פחות מזה, 25, 24,500, סדר גודל, כל השאר הם, מה שנקרא אצלנו, בצנרת.
אבשלום וילן: אני מעריך שכ – 20 אלף מהם, בגדול, בגס, עובדים בחממות.
אבשלום וילן: לזה אין תחליפים של ישראלים.
אבשלום וילן: זאת הבעיה.
אבשלום וילן: ורוב העובדים עובדים בחממות אין תחליפים ישראלים.
אבשלום וילן: ולכן השאלה הגדולה היא, בסופו של יום, מה שאמר שי, ... הטכנולוגיה.
אבשלום וילן: עכשיו, עד היום, בהסכם שחתמנו, רוב הטכנולוגיה שנכנסה היה חילופי ציוד, מעט מזה, אולי 5 עד 10 אחוז חסכו כוח אדם.
אבשלום וילן: 90 אחוז לא חסכו כוח אדם.
אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, כדי להפוך את החממות טכנולוגיה ברמה גבוהה נוסח הולנד, פה מדובר בהשקעות עתק הרבה הרבה יותר גדולות.
אבשלום וילן: עכשיו, לנו יש יתרון יחסי, מה ששי ציין, גם בטכנולוגיה החקלאית, גם בגנטיקה, בכל הדברים מסביב אנחנו במקומות הראשונים בעולם: שיטות השקייה ופיתוחים הטכנולוגיים, בזנים, בכל.
אבשלום וילן: אנחנו חלשים בתחום הטכנולוגיה של תחליפי עבודה.
אבשלום וילן: וזה דבר מאד מורכב ומסובך.
אבשלום וילן: עכשיו, מה קרה פה?
אבשלום וילן: חתמנו על הסכם עם אקדח ברקה, אבל בהסכם הזה היו כמה אלמנטים שלצערי, לא במקרה ציינתי את העובדה שעם כל הכבוד לנציגי הממשלה, אף אחד מהחותמים פה יחד איתי לא יושב.
אבשלום וילן: לא מר אמנון בן עמי, שהוא ראש מינהלת ההגירה.
אבשלום וילן: לא יוסי ישי, שהוא מנכ"ל חקלאות, ולא הנציג הבכיר של האוצר שהיה לפחות צריך להיות ראש אגף תקציבים או סגנו.
אבשלום וילן: לא במקרה.
אבשלום וילן: משום שברגע שחתמנו חלה התעלמות מוחלטת.
אבשלום וילן: יש בתוך ההסכם סעיף האומר שכאשר רוצים לדון בשינוי בתוך ההסכם, יש לכנס את ועדת ארבעת האנשים שהזכרתי.
אבשלום וילן: הועדה הזאת משותקת למעלה משנה משום שהכל הולך בשיטת ההכתבות ולא בשיטת הליבון הענייני.
אבשלום וילן: האוצר לא רוצה להתקדם אז הוא מודיע למשרד הפנים ולנציגים אחרים: אל תגיעו, או תגיעו ושבו בשקט אל תדברו.
אבשלום וילן: וכך קורה שבנושאים הללו שצריך לדון, אי אפשר לדון משום שהועדה משותקת.
אבשלום וילן: אתן לך את הדוגמא הטובה ביותר: אנחנו כבר שנה מדברים על אפשרות, העלו את זה ערבה ואזורים אחרים, להכניס עובדים עונתיים והתחיל פיילוט.
אבשלום וילן: הגיעו לפני שנה 300 עובדים עונתיים.
ניצן הורוביץ: שמי הם?
אבשלום וילן: מסרי לנקה.
אבשלום וילן: עכשיו אמרנו: בואו נעשה פיילוט נוסף ואולי נגדיל.
אבשלום וילן: כי הרעיון המרכזי, לדוגמא בערבה הם יציגו את זה, יש אפשרות להגיע לחיסכון די משמעותי.
אבשלום וילן: במקום שהעובדים ישהו שנה, אולי ישעו רק 8 או 9 חודשים.
אבשלום וילן: יחזרו, ויבואו אחרי זה עוד פעם.
אבשלום וילן: אז אתה פותר הרבה מאד בעיות.
אבשלום וילן: יש גם בענפים אחרים.
אבשלום וילן: לדוגמא: הצענו קבוצות קטיף.
אבשלום וילן: בקטיף הדרים, פירות אחרים, שהעובד הזר העונתי לא יהיה צמוד לחקלאי, אלא יעבור לאורך סוגים מסויימים של קטיף ובכך אתה חוסך גם כן מספר מאד משמעותי.
אבשלום וילן: את המדינה זה לא מעניין משום שבאים פקידים שמקבלים הנחתות מלמעלה.
אבשלום וילן: אני אומר לך, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, היום במצב הטכנולוגי של החקלאות אפשר לכווץ אלף פה אלף לשם.
אבשלום וילן: הרי שנתיים היינו בפחות, היינו ב – 22 אלף.
אבשלום וילן: פשוט חסמו את השמיים.
אבשלום וילן: היו צעקות, לא עמדו בהסכמים.
אבשלום וילן: הם פתחו את השמים בחצי שנה אחרונה.
אבשלום וילן: הגענו חזרה ל – 26 אלף ברוטו, שבנטו זה 24, 25.5.
אבשלום וילן: אבל יש מכתב שיצא הבוקר לשר האוצר, לכל השרים הרלוונטיים: דרישה לכנס את ועדת הארבעה לדון בנושא העובדים העונתיים.
אבשלום וילן: יכול להיות שפה כן ניתן להגיע לחיסכון.
אבשלום וילן: לדון בעובדה שאני לא חושב שמדינת ישראל צריכה להמשיך להשקיע כסף ולתת לחקלאים לצורך החלפת ציודים חקלאיים שלא מחליפים כוח אדם.
אבשלום וילן: אנחנו מוכנים לעצור את זה.
אבשלום וילן: זה לא עובד.
אבשלום וילן: אמרת מה שכתוב בהסכם על ישראלים?
אבשלום וילן: בוא אגלה לך סוד: אפשר לספור על אצבעות שתי הידיים את כמות הישראלים שנכנסו בעקבות ההסכם הזה.
אבשלום וילן: כלומר, זה לא עובד.
אבשלום וילן: ולכן אני מציע: בואו נבדוק ברצינות חלופות אחרות שבאמת יורידו במשהו את המספר, אבל יהיו ענייניות.
אבשלום וילן: יהיו כאלה שאפשר לעבוד איתם.
אבשלום וילן: כל מי שקשור פה לדיון ברמת מקבלי החלטות לא הגיע ולא במקרה.
אבשלום וילן: ברגע שההסכם נחתם, מבחינת האוצר והמשרדים האחרים שמתיישרים אחריו, הכל בסדר.
אבשלום וילן: הועדה הזאת צריכה, במפורש, לתבוע מהגורמים הרלוונטיים שציינתי להופיע בפני הועדה, להסביר מדוע הם אינם מכנסים את ועדת הארבעה.
אבשלום וילן: מדוע הם לא מוכנים לשנות פסיק?
אבשלום וילן: זה נכון, לפני שנה הצלחתי לשכנע את שרון גמבשו מאגף התקציבים שבמצב שנוצר, שהמדינה במשך שנתיים לא הביאה עובדים.
אבשלום וילן: אי אפשר לרדת מתחת ל – 26, ובאמת הביאו ועמדו.
אבשלום וילן: אבל כל הנושאים שעכשיו צריך לטפל, תקשיב טוב, שנה, אני לא מצליח לכנס את הועדה.
ניצן הורוביץ: מאה אחוז, מאה אחוז.
אברהם מיכאלי: דניאל אברהם, מזכיר איגוד מגדלי הפרחים, איגוד לשכות המסחר.
אברהם מיכאלי: אני חושב מהפורום החקלאי אני היחידי שהתנגדתי להסכם בזמנו שאבשלום וילן חתם עליו.
אברהם מיכאלי: לא ראיתי בו שום פריצת דרך.
אברהם מיכאלי: לא ראיתי מיכון.
אברהם מיכאלי: לא ראיתי עובדים ישראלים.
אברהם מיכאלי: אני ראיתי את זה מראש את הבעיה והיום כל אלה שחתמו מתחילים להבין על מה הם חתמו.
אברהם מיכאלי: זה בפתיח.
אברהם מיכאלי: דבר שני – דב חנין העלה פה עניין של הכשרה של עובדים.
אברהם מיכאלי: אני מתקופתה של אורה נמיר, כמזכיר האיגוד ב – 93'.
ניצן הורוביץ: ישראלים.
אברהם מיכאלי: אני הובלתי מהלך להכשיר ישראלים.
אברהם מיכאלי: לפני שנתיים עם בן משה שלום הצלחנו לפתוח קורס.
אברהם מיכאלי: משה.
אברהם מיכאלי: הצלחנו להוביל את הקורס הראשון במכללת ספיר.
אברהם מיכאלי: מי הכשיל אותו לפי דעתך?
אברהם מיכאלי: משרד החקלאות.
אברהם מיכאלי: אני אומר את זה בוודאות, ואפשר לשאול את בן משה שלום.
אברהם מיכאלי: שניים – תיראו רבותיי, ... של החקלאות הוא לא פשוט ואנחנו מתייחסים תמיד למקטעים.
אברהם מיכאלי: אני אמרתי את זה בישיבה הקודמת: חבל שלא עושים דיון על מכלול החקלאות.
אברהם מיכאלי: כי בשביל לדון באיזה שהוא נושא במקטע אז תמיד על אחד רואה את הקטע שלו, ואז מקבל שם החלטה שהיא, לדעתי, שגויה בסופו של דבר.
אברהם מיכאלי: החקלאות, רבותיי, הגילאים של החקלאים, הממוצע הוא 63.
אברהם מיכאלי: אין דור המשך.
אברהם מיכאלי: בואו נשים את זה על השולחן בצורה הכי ברורה, הכי חדה.
אברהם מיכאלי: אני בן 63.
אברהם מיכאלי: הבנים שלי במקרה זה דור ההמשך, הם בני 40 כבר.
אברהם מיכאלי: זה דור ההמשך, וזה במתי מעט.
אברהם מיכאלי: כשאני שואל את פקיד משרד החקלאות מחוז לכיש, הוא דיבר כמה החקלאות מתפתחת.
אברהם מיכאלי: אמרתי: תגיד לי בני כמה החקלאים?
אברהם מיכאלי: אז הוא אמר: יש גם צעירים.
אברהם מיכאלי: אמרתי לו: נתת לי פה את התשובה.
אברהם מיכאלי: אם היית אומר לי שיש מבוגרים - יש לנו חקלאות באמת מצויינת.
אברהם מיכאלי: אבל רבותיי, החקלאות הולכת להיעלם.
אברהם מיכאלי: אני אומר לכם את זה במלוא הכנות.
אברהם מיכאלי: אנחנו חייבים לעשות דיור: האם אנחנו רוצים חקלאות או לא? זה העניין.
ניצן הורוביץ: אנחנו מנסים לגרום לשילוב עובדים ישראלים.
ניצן הורוביץ: זה מה שאמרת.
אברהם מיכאלי: אבל אני תמכתי בזה, אבל בוא נשים את הדברים על השולחן: אין ישראלים.
אברהם מיכאלי: אני האיש שהובלתי את זה במשך עשרות שנים את המהלכים האלה, מתקופתה של אורה נמיר, יעקב צור, רפול, זיכרונו לברכה, עם מי לא עבדתי בעניין הזה?
אברהם מיכאלי: תשמע, ומי שהתנגד, דרך אגב, היום שר הפנים של היום, אלי ישי בזמנו היה שר העבודה.
אברהם מיכאלי: בעקבות שאילתא של שמחון: מדוע הקורס לא נפתח?
אברהם מיכאלי: אז הוא אמר כך: הישראלים לא יעבדו בחקלאות.
אברהם מיכאלי: הוא צדק.
אברהם מיכאלי: כי אני אז הייתי נאיבי, אני חשבתי שישראלים יעבדו.
אברהם מיכאלי: הישראלים לא יעבדו בחקלאות.
אברהם מיכאלי: כל מי שאנחנו מעסיקים, ברובם שאנחנו מצליחים להעסיק אותם אנחנו מעסיקים ללא תלוש, וזה לפרוטוקול שיירשם, ללא תלוש.
אברהם מיכאלי: יש להם כל מיני סיבות בשביל לא לעשות להם את התלוש, והחקלאים לוקחים סיכונים מחוסר ברירה.
אברהם מיכאלי: בשביל לפתור כזה דבר צריך גם להסתכל על ההיבט הרחב יותר.
אברהם מיכאלי: האם אנחנו נעשה יבוא מאירופה של פירות וירקות?
אברהם מיכאלי: האם תהיה פה חקלאות?
אברהם מיכאלי: האם אנחנו מעבירים את האדמות שלנו לגורמים עוינים?
אברהם מיכאלי: ואני אשמח מאד לעשות לך סיור, כמו שעשיתי ליושב ראש הקודם בעניין הזה.
אברהם מיכאלי: האם זה מה שאנחנו רוצים?
אברהם מיכאלי: או שבאמת אנחנו רוצים לתכנן חקלאות בריאה?
אברהם מיכאלי: לדעתי ההסכם צריך לשים אותו בצד.
אברהם מיכאלי: אין לנו ברירה, חייבים לקבל את העובדים הזרים, להגדיל את המכסה במקרה הזה, וזה בטל בשישים לעומת הכניסה של המסתננים מגבול עזה.
אברהם מיכאלי: כי אז היינו עושים פה, נעשה חקלאות אמיתית לטובת מדינת ישראל.
דוד היימן: דויד, מנכ"ל התאחדות האיכרים.
דוד היימן: שני דברים קצרים: 1 – מנסים כבר עשרות שנים להכניס עובדים ישראלים לחקלאות, זה לא הצליחו בעבר, לא יצליחו בעתיד, אם זה בחממות או במקומות אחרים, זה יהיה ממש בשוליים שבשוליים שמישהו ישתלב.
דוד היימן: אנשי מדינת ישראל הולכים לעבוד בדברים אחרים.
דוד היימן: זה דבר אחד.
דוד היימן: דבר שני – שלא ציינו את זה פה, כל קיצוץ בעובדים הזרים יעלה למדינה הרבה מאד כסף משום שיחסר תוצרת בארץ.
דוד היימן: ויחסר תוצרת בארץ לשוק המקומי, עליית מחירים, מדד וכו'.
דוד היימן: ראינו מה שקרה בעגבניות.
דוד היימן: אז זה לא רק הסיפור של העובדים, אבל זה גם נושא העובדים, ואני חוזר ואומר:
דוד היימן: אנחנו נמצאים בחקלאות במינימום שצריך כדי לייצר את התוצרת לתצרוכת מקומית וכל קיצוץ יחסר פרי, או ירק.
ניצן הורוביץ: מישהו עוד?
שי חרמש: אפשר רק הערת ביניים?
שי חרמש: חבר הכנסת רן כהן בכנסת הקודמת העביר חוק, בהצלחה רבה מבחינתו, של סבסוד עובדים ישראלים.
שי חרמש: החוק קיים.
שי חרמש: ה – 5 מיליון קיים.
שי חרמש: אני לא חושב שהוציאו מזה גרוש.
ניצן הורוביץ: תיכף אנחנו נעבור לממשלה.
חיים חדד: חיים חדד, ארגון מגדלי פרחים ...
חיים חדד: חקלאי ישראל.
חיים חדד: הדיון פה, מבחינתי, הוא דז'ה וו.
חיים חדד: אנחנו כל שנה מתכנסים פה, מתחלף היושב ראש.
חיים חדד: נציגי החקלאים הם אותם נציגים וכל פעם אנחנו פוגשים מולנו נבחרת חדשה.
חיים חדד: אני אומר שהטענות שלנו כבר מוכרות.
חיים חדד: הרצון של המדינה, הרצון מוכר.
חיים חדד: רק אני לא חושב שבאמת המדינה מתכוונת למה שהיא רוצה לעשות באמת.
חיים חדד: אנחנו בתמימות שלנו, אני אומר:
חיים חדד: בתמימות שלנו שהוגשה לנו הצעה לאותו הסכם שאבשלום וילן דיבר עליו אנחנו באמת התכוונו לכבד את ההסכם והיה לו קשה מאד להעביר אותו במוסדות שלנו, ואברהם צודק, כי מבחינת הראייה של החקלאים זה לא ההסכם הכי חכם.
חיים חדד: חתמנו עליו, אני אגיד להפתעתנו, אבל בתמימות שלנו המדינה לא מקיימת אותו.
חיים חדד: זאת אומרת, המדינה היתה צריכה איתנו ללוות את קיום ההסכם.
חיים חדד: אז לקחה את הצד שלנו, ולא מתייחסת אליו.
חיים חדד: את הצד של המדינה היא מקיימת אותו בלי להתייעץ איתנו.