GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מבחינתנו ברגע שיש פה משפחה והיא מוכנה לנסוע הביתה בלי לעבור את הסאגה שהם עוברים ובסוף הם טסים, כי בסופו של דבר גם בהליכים המשפטיים הם נדחים, כי גם בית המשפט הבין שהקייס שלהם לא קיים, אז מבחינתנו באותו יום, אנחנו עושים פה את כל המאמצים, גם אם צריך לרוץ לקונסול ורצו פה החבר'ה של גדעון ביום ראשון וביום ראשון רצו לקונסול, להוציא תעודת מעבר לילד, בדרך כלל לילד אין תעודת מעבר, רצים גם ביום ראשון על מנת שהמשפחה תוכל לטוס בלילה.
יולי יואל אדלשטיין: מבחינתי, אמרתי לך, אני לא רוצה בכלל שהם יבואו לפה ומי שבא לפה, מבחינתי שיטוס באותו יום הביתה.
יולי יואל אדלשטיין: מי שלא, והולך איתי להליכים משפטיים, אז הוא יושב פה יומיים, שלושה, ארבעה, אין לי מה לעשות עם זה.
יולי יואל אדלשטיין: אבל מבחינתנו אנחנו באמת ערוכים ואנחנו מביאים לפה עובדת סוציאלית שמדברת עם המשפחה.
יולי יואל אדלשטיין: עשינו באמת את כל ההתאמות מכל הכיוונים של מה שנקרא לעשות את התהליך הזה רך ונוח עד כמה שאפשר, כי בכל זאת זה תהליך של הרחקה, אין לי בררה אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי, אם היו משתפים איתנו פעולה וכל מי שצריך לצאת היה יוצא, גם מי שהיה בא ו...
יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי לך, אנחנו הרחקנו 50 ומשהו משפחות ו-60 ומשהו יצאו מרצון, זאת אומרת באו אליי ועזרנו להם לצאת.
יולי יואל אדלשטיין: אז בשמחה, אני אעזור להם, אם זה בכרטיס, אם זה בתיאום, כל מה שצריך אנחנו נעזור על מנת שהם ייצאו מרצון ובלי הצורך באכיפה ולהביא אותו לכאן.
ניצן הורוביץ: יש עוד דברים שאתם רוצים לשאול?
ניצן הורוביץ: יש לנו גם דיון על זה מחר, גם עם מת"ן ואז גם יהיו שאלות.
ניצן הורוביץ: כמה עכשיו נמצאים אצלכם?
איציק עמני: כרגע עשרה אנשים, מתוכם תשעה מסורבים ומורחק אחד.
יגאל דוכן: צריכים להבין את הסטטוס המשפטי שהוא שונה.
יגאל דוכן: מסורב זה אחד שעדיין לא נכנס לארץ, מורחק זה אחד שנתפס ומורחק.
יולי יואל אדלשטיין: ברמת העיקרון אנחנו פה משתמשים במתקן לכאלה שהם לפני הטיסה, אנחנו שולחים אותם מהכלא.
יולי יואל אדלשטיין: לשלוח מהכלא זו אופרציה מאוד מורכבת אז לפני הטיסה אנחנו מביאים אותם לפה, מכינים אותו, עושים לו את כל הבידוק, נותנים לו לישון פה, שלא יעמוד שם ויחכה בשדה התעופה ארבע וחמש שעות הוא יושב פה ואוכל וזה וסמוך לטיסה אנחנו מסיעים אותו.
יולי יואל אדלשטיין: אז פה למטה אנחנו משתמשים במתקן הזה לשני הדברים האלה, גם למסורבים וגם לכאלה שהם לפני הטיסה על מנת להקל על כל התהליך הזה.
דנה כדורי: יש לי שאלות טכניות, את האוכל הם אוכלים בחדר, או שהם יוצאים---
איציק עמני: את האוכל הם אוכלים כאן בחדר, הם מקבלים סנדוויץ' לבוקר, מקבלים ארוחה חמה לצהריים ועוד סנדוויץ' לערב, כמובן אם הם מבקשים עוד אוכל הם מקבלים.
איציק עמני: אני לא מדבר על משפחות, מעבר לזה המשפחות עוד מקבלות אוכל שהן מבקשות, דברים לילדים, אם זה שוקו, אם זה צ'יפס, הם מקבלים.
דנה כדורי: הטלפון הסלולרי שלהם איתם?
איציק עמני: הטלפונים הסלולריים שלהם נמצאים בכבודת יד, הם מקבלים שיחות כשהם רוצים, הם פשוט מגיעים אליי ליומן המתקן ומשם הם מדברים כמה שהם רוצים.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, דרך אגב, סיימנו בשבוע האחרון לאשר את הנוהל.
יולי יואל אדלשטיין: יש פה נוהל עבודה של מתקן יהלום שעבר סבב התייחסויות במשרד המשפטים, בכל המחלקות והאגפים, ולאחר עבודת מטה ארוכה הוא אושר השבוע ויש מה שנקרא נוהל מסודר שבו מפורט הכול, שעות הביקור, מפגש עם עורכי דין, מפגש עם משפחה מדרגה ראשונה.
יולי יואל אדלשטיין: כל הדברים האלה הוכנסו לתוך הנוהל, הכול מאורגן, יפורסם בכל האתרים כפי שמחויב על פי חוק, כולם יידעו בדיוק מה---
ניצן הורוביץ: מתי אתם מוציאים את זה?
יולי יואל אדלשטיין: השבוע, ביום חמישי, קיבלנו את האישור הסופי ממשרד המשפטים, קיבלנו את הפתק ותוך ימים אנחנו נפרסם אותו והוא יישאר אצלנו באתר וכולם יוכלו לראות בדיוק מה מגיע ומה מותר ומה אסור, על מנת שלא יהיו אי בהירויות בקטע הזה, כי בעבר היו כל מיני חילוקי דעות.
יולי יואל אדלשטיין: חצי שעה ביקור או שעה ביקור, כל הדברים האלה מוסדו, אושרו.
ניצן הורוביץ: מה קבעתם בנוהל?
יולי יואל אדלשטיין: שעה ביקור.
איציק עמני: אני חייב להגיד כאן, אמנם יש לנו נוהל ושעה וזה ברזל וכאלה, אבל מבחינתנו יש כאן המון מקרים שאני מעדיף לאשר ביקור גם לא בשעות היום, גם לא בשעות המקובלות, לא משנה אם זה , משפחה, העיקר שאותו בן אדם ייצא מכאן בהרגשה טובה, שייצא מכאן מבלי להרגיש איזה שהיא מועקה.
איציק עמני: יש כאן המון רגישות.
יולי יואל אדלשטיין: כן, צריך להבין, ניצן, זה מתקן ייחודי, זה לא בית כלא, ששם יש לך פסיליטיז, פה, ברגע שמישהו בא לביקור, זה כבר מסית חלק מהצוות לטפל במבקר ובמשפחה ואלה לא הליכים פשוטים, אבל למרות כל האילוצים האלה התחייבנו ואנחנו נעמוד בכל מה שכתוב בנוהל, גם להוציא משפחות החוצה לחצר, גם את המסורבים אנחנו מוציאים לחצר.
יולי יואל אדלשטיין: כמו שהתחייבנו, ככה שיבוצע פה, כדת וכדין, אין שום בעיה.
ניצן הורוביץ: טוב, נראה עוד קצת.
יולי יואל אדלשטיין: זה הדפני.
יולי יואל אדלשטיין: אצלי הילדים גדלו בלי דפני.
יולי יואל אדלשטיין: יש פה מחלקי בקבוקים.
ניצן הורוביץ: זה נראה בסדר גמור.
יולי יואל אדלשטיין: יש פה צעצועים וטלוויזיה שמנו.
קריאה: אני אבוא לפה.
יולי יואל אדלשטיין: אם תרצה לעשות סיור בכלא, בכלא יש צוותים שלי שמתפעלים את זה, ואם יש לו טענה לאי קבלת שכר, החבר'ה שלי בתוך הכלא יוצרים קשר עם המעסיק, מביאים את המעסיק לכלא שישלם לו ופה הוא מגיע כבר אחרי שהוא סיים את כל התהליכים, לכאורה לא יכולה להיות לו פה שום טענה, אלא אם כן זו טענת סרק שהוא מנסה להעלות ברגע האחרון בשביל לעכב את ההרחקה שלו.
יולי יואל אדלשטיין: מי שמגיע לפה מיצה את כל ההליכים, ראה את בית הדין למשמורת, טען את כל טענותיו ומגיע לפה לפני הטיסה.
ניצן הורוביץ: אז אין מצב שהוא מגיע הנה, כי---
יולי יואל אדלשטיין: לא, אין פה מצב... כל מוחזק, אחרי שאני הוצאתי לו צו משמורת, יש עוד מעליי את הערכאה של בית הדין למשמורת, הוא חייב לראות את בית הדין למשמורת, בבית הדין למשמורת הוא יכול לטעון כל טענה שהוא רוצה ומעבר לזה יש את כל התהליכים כפי שאמרתי לך, אבל זה לא פה, פה, הוא מגיע להמתנה לפני הטרמינל על מנת שלא יעמוד ויחכה שם חמש-שש שעות על הספסל, אז פה יש לו מיטה, אוכל ושעה לפני הטיסה מובילים אותו למדרגות המטוס ומעלים אותו לטיסה.
ניצן הורוביץ: בן האדם הממוצע שנמצא כאן, יום, יומיים?
ניצן הורוביץ: יום וחצי?
יולי יואל אדלשטיין: לא, אני מחלק את זה עוד פעם, יש מסורבים, ש---
ניצן הורוביץ: הוא מחכה לטיסה.
יולי יואל אדלשטיין: וההוא מגיע לפה לכמה שעות, הוא מגיע בבוקר ובערב הוא טס, כי לשלוף אותו בצהריים מהכלא זה סרט...
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מביאים אותו לפה, עושים לו את כל הכנת הבידוק הביטחוני, כפי שמתחייב על פי חברות התעופה, אוכל, ישן ושעה לפני הטיסה איציק לוקח אותו עם האוטו ומסיע אותו למטוס, אלה התהליכים פחות או יותר.
ניצן הורוביץ: באיזה תלונות אתם בדרך כלל נתקלים?
ניצן הורוביץ: מה יש לאנשים להגיד?
איציק עמני: כמובן כל אחד מהם לא מעוניין להיות כאן והוא טוען שהוא בא לטייל ומה רוצים ממנו.
איציק עמני: אנחנו פחות מתעסקים בזה, יותר מתעסקים במה שהוא צריך לקבל ו...
סאיד תלי: אבל מה באמת הטענות שלהם חוץ מזה---
איציק עמני: עניין הטענות, שיש לו זכות.
סאיד תלי: כתייר, כמה?
יולי יואל אדלשטיין: יש פה כל מיני, העצורים מתחלקים לכל מיני סוגים.
יולי יואל אדלשטיין: ישנם כאלה שהגיעו לפה כעובדים, ישנם כאלה שהגיעו כתיירים, ישנם כאלה שהגיעו כמתנדבים, יש פה כל מיני, מכל הסוגים ולכל אחד יש טענה אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: אתה, מה שאתה מכוון, זה יותר לגבי הסחר, זה לגבי העובדים יותר, אם עשקו אותו, לא עשקו אותו, שילמו לו, לא שילמו לו, זו נישה אחרת שמטופלת.
יולי יואל אדלשטיין: אבל פה מה שמגיע זה בדרך כלל---
יגאל דוכן: אני רק יכול להגיד הערה אחת, שמדינת ישראל היא מדינה מאוד אטרקטיבית.
יגאל דוכן: רק לתשומת הלב.
דנה כדורי: כל המשפחות של העובדים הזרים שמגיעים לפה, זה בעצם אחרי שמוצו כל התהליכים של ההחזרה מרצון?
דנה כדורי: אחרי שנפגשו עם עובדת סוציאלית ודיברו איתם?
דנה כדורי: לא לוקחים אף אחד מהרחוב בלי ש---
יולי יואל אדלשטיין: בוודאי שלוקחים מהרחוב.
יולי יואל אדלשטיין: אני פרסמתי ואני מפרסם כל פעם מחדש, כל מי שרוצה לצאת, מוזמן, גם עכשיו הבוקר לפנות, יש לי מחלקה אצל גדעון, זו מחלקה ליציאה מרצון, יש את הטלפון שלה מפורסם באתר וכל אחד שרוצה מרים טלפון, אומר 'אני רוצה לצאת', מזמינים אותו, מתאמים איתו, רואים מתי נוח לו לצאת, חסר לו מסמכים, משלימים לו מסמכים.
יולי יואל אדלשטיין: מגיעים איתו להבנות אם צריך לעזור לו בכרטיס טיסה, עושים את כל הפעולות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: מי שלא ניצל את זה, ברגע שאני עוצר אותו, הוא כבר אחרי זה, אני אחרי זה, אני לא חוזר לכיתה א'.
יולי יואל אדלשטיין: אני כיתה א' כל הזמן עכשיו, מי שרוצה, יכול לבוא באופן וולונטרי ולצאת, או שהוא עולה למטוס וטס לבד הביתה, ואם הוא צריך סיוע, הוא יכול להסתייע במחלקה שאצל גדעון, 'היציאה מרצון', הם עוזרים לו.
יולי יואל אדלשטיין: ברגע שהוא לא מימש את הזכות שניתנה לו לצאת מרצון וברגע שאני מתחיל לעשות אכיפה, אז הוא בתהליך האכיפה.
דנה כדורי: אתה בטח מדבר על זה בדיון יותר לעומק, אבל כל הילדים שקיבלו תשומת לב תקשורתית גבוהה, אופק וכל אלה, בעצם הפעם הראשונה שאתם מבחינת
דנה כדורי: כם מדברים איתם באופן יזום זה כשאתם באים לעצור אותם לפה, אין קודם פנייה של מישהו, יזום, 'אם לא תבואו שבוע הבא, יבוא ויעצרו אתכם'.
דנה כדורי: אין אזהרה.
יולי יואל אדלשטיין: האזהרה מפורסמת כל הזמן, יש החלטת ממשלה ופרסמנו וחזרנו עליה מספר פעמים.
יולי יואל אדלשטיין: בחלק גדול מהמקרים, מכיוון שאין שיתוף פעולה, אני גם לא יודע איפה הם, זה לא שאת אומרת לי, 'היא גרה פה', ואני בא אליה לביקור בית, ואני אומר לה 'תשמעי, אולי בכל זאת תצאי'.
גדעון כהן: אם תבואי ותשלחי לה מכתב, מהניסיון שלנו, היא לא תהיה שם.
גדעון כהן: אחרי שעה היא כבר לא תהיה שם.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא מצב שאני בא אליה ודופק בדלת, ואומר לה, 'תשמעי, תתארגני ותצאי', זה לא המצב.
יולי יואל אדלשטיין: אם דפקתי לך בדלת, שלוש שעות אחרי זה דילגת לי לבית אחר.
יולי יואל אדלשטיין: לכן המצב הזה לא קיים ולכן אנחנו עושים את הפרסום הזה וכל פעם חוזרים וגם בראיונות שלי ובכל מקום ואנחנו מבקשים מארגוני הסיוע לסייע לנו להעביר למשפחות.
יולי יואל אדלשטיין: עוד פעם, אני מחלק את הקבוצה הזאת לשני חלקים, אלה שהגישו את הבקשות זו נישה אחת שעדיין לא קיבלו תשובה, איתם אנחנו לא עושים כלום, אנחנו לא מתקרבים אליהם, אבל ישנה אוכלוסייה של מאות שבכלל לא בכיוון של הפרויקט.
דנה כדורי: מתוך 1,200 יש את ה-400---
יולי יואל אדלשטיין: לא יודע מה זה 1,200, לא מכיר את המספר הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אני הייתי יושב ראש הוועדה, לא מכיר כזה מספר.
יולי יואל אדלשטיין: עזבו אותי מהמספרים ש---
יולי יואל אדלשטיין: הגישו 700 משפחות, או 700 עוגנים הגישו בקשה, אלה נמצאים בתהליך.
יולי יואל אדלשטיין: הוועדה לכאורה סיימה את עבודתה, הגשנו את הממצאים שלנו לשר, כי הוא הסמכות לאשר או לא לאשר.
יולי יואל אדלשטיין: זה הכול, זה מה שיש.
ניצן הורוביץ: הוא קצת מתמהמה.
יולי יואל אדלשטיין: הוא קצת מתמהמה, לצערי, אבל אני מקווה שזה יסתיים בימים הקרובים.
גדעון כהן: דנה, לשאלתך, אפרופו תלונות וכאלה, לא היה לנו מצב שמישהי או משפחה באו ואמרו לו 'אנחנו לא ידענו', לא היה לנו מצב כזה.
גדעון כהן: היה לנו של 'למה דווקא אנחנו?
גדעון כהן: למה לא השכנה שלי ממול?
גדעון כהן: למה רק עכשיו התחלתם?
גדעון כהן: למה אנחנו הראשונים?
גדעון כהן: ' זה לא 'לא, אנחנו לא יודעים', אין מצב כזה, הם יודעים טוב מאוד.
יולי יואל אדלשטיין: זה באופן כללי.
יולי יואל אדלשטיין: גם המקרה של אופק, זה המקרה של אופק.
יולי יואל אדלשטיין: זה שהוא עלה לתקשורת והוא קיבל תהודה, בסדר, אבל זה מקרה כמו שאנחנו מכירים, אז במקרה אופק תפס.
דנה כדורי: אבל אתה יודע מה הטענות שלהם פה במתקן.
דנה כדורי: פה הם טוענים, הם ואחרים, שמאוד לחצו עליהם לחתום ולא נתנו להם לדבר בטלפון.
יולי יואל אדלשטיין: אז בדיוק הסברתי את זה לניצן, מבחינתי אין לי בעיה שיישבו פה שלושה ימים, שיישבו פה וינוחו שלושה ימים, אני בסך הכול ממליץ להם, מכיוון שהקייס המשפטי שלהם שואף לאפס, אז במקום שיישבו פה ולכאורה יישבו בתוך מתקן, אני ממליץ להם לנסוע הביתה.
יולי יואל אדלשטיין: מי שרוצה שיישב פה 72 שעות, באמת, אני לא נגד זה.
יולי יואל אדלשטיין: הרי אני בסך הכול רוצה למנוע ככל האפשר את עוגמת הנפש, גם לאישה וגם לילד ולכן אנחנו ממליצים לה לוותר על הזכות הזאת של 72 שעות שתבלה פה, למרות שיש פה טלוויזיה ו-ופלים, לא יודע מה שיש פה, ושתיסע הביתה.
יולי יואל אדלשטיין: מי שלא רוצה, אני לא מכריח אותו, אני באמת שלא מכריח אותו.
יולי יואל אדלשטיין: זה החוק, החוק מחייב אותי 72 שעות.
יולי יואל אדלשטיין: יש גם עצורים שמגיעים לגבעון.
יולי יואל אדלשטיין: הם מגיעים לגבעון והם אומרים, 'הבנתי שגמרתי את ה...
יולי יואל אדלשטיין: בוא אני אחתום לך, קח אותי הביתה, חבל לי, בשביל מה לשבת בכלא עוד שלושה ימים, בשביל מה?
יולי יואל אדלשטיין: זה לא עושה לי טוב, בוא אני חותם לך, קח אותי היום הביתה'.
יולי יואל אדלשטיין: אז אני עוד פעם אומר, הטענות האלה הן טענות מופרכות, אני לא לוחץ על אף אחד, אם הם רוצים לשבת פה, שיישבו פה שלושה ימים.
יולי יואל אדלשטיין: אין לי בעיה עם זה, זה לא שזה משנה לי משהו, אם הוא יושב.
יולי יואל אדלשטיין: אני בסך הכול מנסה לעזור ולמנוע את הישיבה המיותרת הזאת, גם לאמא וגם לילד.
דנה כדורי: יש פה צוות של רווחה?
דנה כדורי: עובדת סוציאלית קבועה?
יולי יואל אדלשטיין: יש פה, בכל אירוע שיש פה מצב של משפחה מגיעה עובדת סוציאלית שלנו, יושבת עם האישה, אם הילד יודע לדבר אז היא מדברת גם איתו, בודקת, מצוקות, כל מה שצריך, מראיינת אותם ויושבת איתם, היא מלווה את התהליך בתוך המתקן בכל אירוע של משפחה.
סאיד תלי: כולל תרגום אם צריך?
יולי יואל אדלשטיין: יש פה תרגום.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מביאים מכל השפות.
יולי יואל אדלשטיין: משתמשים בחברת פרוטוקול, או חברת.
יולי יואל אדלשטיין: לא זוכר איך קוראים לה, השנייה, שתי החברות שזכו בשירותי תרגום במדינה, אנחנו מזמינים ומתרגמים.
יולי יואל אדלשטיין: בדרך כלל הפיליפיניות, הרוב דוברות אנגלית רהוטה והאנשים מדברים, אין שום בעיה.
ניצן הורוביץ: יש משהו שאתם רוצים להגיד?
ניצן הורוביץ: כי אנחנו פה, אני תמיד אומר, אנחנו לא בשני צדי מתרס, אנחנו באותה סירה.
ניצן הורוביץ: יש משהו שמפריע לכם, שמציק לכם, שאתם הייתם רוצים שישתנה, שהמדינה תעשה אחרת?
איציק עמני: מה שלנו הכי הציק זה מה שבאמת חשבו עד היום, אני לא יודע אם אתם אבל מה שחושבים על המתקן הזה.
איציק עמני: הנה, אתם רואים את המתקן, אתם רואים את האנשים, אתם רואים שזה לא בדיוק מתקן עינויים או אותו מתקן שבא ולוחץ על אותם אנשים כמו שכולם חושבים, אף אחד כאן לא לוחץ.
איציק עמני: ממש לא לוחצים פה.
איציק עמני: כמו שיוסי אמר, מי שרוצה שיטוס, מי שלא רוצה, יש לו 72 שעות, לאחר מכן הוא צריך לטוס.
יולי יואל אדלשטיין: זה באמת לא האישיו, כי לפעמים אנשים, וניסיתי להסביר את זה, זה לא משרת אותי אם הוא חותם ואם הוא ייצא לפני ה-72 שעות או לא, אם הוא רוצה לעתור, הוא יכול לעתור ב-12 השעות הראשונות.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא שאם הוא יישאר 72 שעות אז אני נבהל שהוא יעתור.
יולי יואל אדלשטיין: אם הוא רוצה לעתור, עודד פלר, ידידי, הוא יכול ביום הראשון להגיש עתירה, הוא לא צריך 72 שעות בשביל זה.
יולי יואל אדלשטיין: לכן מבחינתי זה לא מהווה איזה טריגר שאם אני לא אאלץ אותו לחתום ביום הראשון אז היא לא תצא.
יולי יואל אדלשטיין: אז היא תצא ביום השלישי, אני פשוט מאוד חס עליהם, זה הכול, לא על משהו אחר.
סאיד תלי: יכול להיות שמבחינתם---
יולי יואל אדלשטיין: אני אסביר לך.
יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שאני חי את התחום הזה ופה אנשים חיים את זה ביום יום, האנשים מפנימים, הם הבינו שנגמר התהליך והם צריכים ללכת הביתה.
יולי יואל אדלשטיין: לצערי, אני אומר את זה, ישנם עורכי דין פרטיים, לא הסנגוריה הציבורית, שמנצלים לרעה, לרעה, את כל האנשים האלה, והם מסבירים להם שאם הם יעתרו וייתנו להם 1,000 דולר או 1,500 דולר, יש להם צ'אנס, והם סתם מוליכים אותם שולל והם שמים את ה-1,500 דולר או 2,000 דולר ובסוף הוא אומר 'טוב, הוא לא הצליח'.
יולי יואל אדלשטיין: זה מה שמצער אותי בכל התהליכים האלה.
יולי יואל אדלשטיין: זה שעודד פלר מחליט ללכת לעתירה, אין לי בעיה, כי עודד פלר הולך עם הארגון ואין לי בעיה, אבל ישנם פה לא מעט עורכי דין פרטיים שעובדים בתוך התחום הזה ועושקים אותם וכבר יש פסיקה של שופט בבית המשפט שהוא הטיל הוצאות על אחד מעורכי הדין שהוא לקח ועשה 'גזור-הדבק' לכ-20 מוחזקים, הגיש עליהם עתירה גורפת.
יולי יואל אדלשטיין: הוא רק החליף את השם, לא חשוב.
יולי יואל אדלשטיין: זה מה שמפריע לי בתהליך.
לירון וייס: ---המידע הזה שאמרת?
יולי יואל אדלשטיין: לא, המקרה הזה הוא מקרה מצער, שכל עורכי הדין---
קריאה: זה לא מקרה אחד.
יולי יואל אדלשטיין: זה מצער אותי שגם את ה-1,500 דולר האחרונים שהם רוצים לקחת הביתה, עושקים אותם.
יולי יואל אדלשטיין: זה מה שמפריע לי, לא משהו אחר.
גדעון כהן: אני רוצה רק להגיד, אנחנו כאן שנתיים וחצי במתקן הזה, למעשה יחידת עוז קיבלה את האחריות ממשטרת ישראל, ממה שנקרא מנהלת ההגירה, וזו פעם ראשונה שיש לנו פה ביקור של חבר כנסת, אז קודם אנחנו מברכים על העניין הזה.
יגאל דוכן: לא, זו לא פעם ראשונה.
גדעון כהן: פעם ראשונה אצלנו, מאז שאנחנו כאן.
יגאל דוכן: היו.
גדעון כהן: היו, לפניי.
גדעון כהן: אז באמת אני חושב שזה מאוד חשוב, זה גם חשוב עבורנו.
גדעון כהן: רק אנקדוטה קטנה, במסגרת ההכנות לביקור אנחנו עשינו סיורים בחדרים, אנחנו עושים את זה כל הזמן אבל יש כתובות מאוד מקוממות, החל מ-free Palestine, שזה עוד, נגיד, אוקי, יש גם ישראלים ש...
גדעון כהן: אבל I love Hitler, ועוד כל מיני צלבי קרס ודברים כאלה, יש לנו גם תופעות כאלה.
גדעון כהן: מבחינתנו אנחנו משתדלים לעשות את המקסימום במסגרת---
ניצן הורוביץ: מי עושה את זה?
גדעון כהן: מסורבים עושים את זה, אבל גם אחרים.
גדעון כהן: והיו לנו גם חבר'ה מהמשט ומהמטס ולמזלנו זה נגמר מאוד מאוד מהר, חלק מהם גם היו פה, התארחו כאן בפנסיון מלא.
גדעון כהן: אנחנו משתדלים באמת לתת להם יחס עד כמה שניתן, יש פה צוות מעולה של אנשים שהנושא האנושי מבחינתם זה הדבר המרכזי וזה מה שאנחנו עושים, ואני מקווה שגם התרשמתם כך מאיציק.
גדעון כהן: זהו.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יודע אם איציק הראה, כל אחד שמגיע מקבל פה ערכה---
גדעון כהן: עשינו תצוגה כזאת, אם אתם רוצים, אם זה מעניין.
איציק עמני: כן, כל אחד שמגיע מצויד ב...
ניצן הורוביץ: מה שנקרא חפצים אישיים.
איציק עמני: קפה, סיגריות גם.
יולי יואל אדלשטיין: למרות שלא מומלץ לעשן, הם נותנים גם סיגריות למי שרוצה.
יולי יואל אדלשטיין: זה למשפחות, מטרנה, אם מישהי רוצה סימילאק קונים סימילאק, כל ילד עם מה שהוא רגיל, טיטולים יש פה, כל האביזרים הנדרשים בתחום הזה.
גדעון כהן: אנחנו מברכים אתכם על ההגעה שלכם וכמה מלים קצרות לגבי יחידת עוז, כי המתקן הזה שייך ליחידת עוז ואנחנו בכלל ברה-ארגון ולמעשה גם יחידת עוז שייכת למינהל אכיפה וזרים שעומד בראשו מר יוסי אדלשטיין.
גדעון כהן: אז הייתה לנו החלטת ממשלה להעביר את הנושא של הטיפול בזרים למשרד הפנים וכך הוקמה יחידת עוז לפני שנתיים וחצי.
גדעון כהן: יש לנו פה סקירה היסטורית של איך הגענו למצב הנוכחי.
גדעון כהן: אני לא אחזור על כל הדברים, למעשה העסק התחיל איפה שהוא שב-87', עם האינתיפאדה הראשונה, הגבלה של כניסה של עובדי השטחים ואז במקביל גם הצורך בנושא של מגורים לעולים מחבר העמים.
גדעון כהן: אז הגיעו האתיופים לאזור, 100,000 בשנת 96' ושוב, פה אנחנו מדברים על העובדים החוקיים, זו ההתחלה של העניין, אבל גם עובדים חוקיים, גם הם בני אדם, יש להם צרכים ויש כל מיני תהליכים שעוברים עליהם, גם אם אתה בשנה הראשונה, אז כל מיני תהליכים ובכל אופן 2002 התחילה פעילות של מנהלת ההגירה של משטרת ישראל ואנחנו כאמור ב-1 ביולי 2009 התחלנו לעבוד ביחידת עוז.
גדעון כהן: מבחינת המשימה של יחידת עוז, זה מימוש חוקי ההגירה בהתאם לחוק הכניסה לישראל 1952, כשמה שאנחנו למעשה עושים זה הרחקה אפקטיבית של מקסימום שוהים חוקיים בשנה.
גדעון כהן: אני לא אכנס למבנה הארגוני, אבל הדבר המרכזי שצריך לציין שאנחנו נמצאים כאן במתקן יהלום, זה המיקום, ויש לנו למעשה ארבע יחידות שטח שנמצאות בגוש דן.
גדעון כהן: היחידה המרכזית שלנו, באופן טבעי, יש לנו בירושלים, בצפון ובדרום, ולמעשה אנחנו פרושים בכל המדינה, ויש לנו במקביל כל מיני פעילויות שהן בתחום כיסוי וקונסוליות, כל התהליכים האלה שכרוכים בתהליך של הרחקה אפקטיבית.
גדעון כהן: מבחינת שיטות פעולה, יש לנו שתי דרכים למעשה לפעול, אחת זה דרך פעילות מודיעינית.
גדעון כהן: אני יכול לגלות לכם שרוב הפעילות המודיעינית המפוארת שלנו זה בעקבות הלשנות כאלה ואחרות, והשאר זו פעילות אחרת ואכיפה יזומה.
גדעון כהן: אנחנו מסתובבים ברחובות, מבצעים יחידתיים ומגזריים, ועוד שילוב של כל מיני גופי אכיפה נוספים, בעיקר משטרת ישראל, אבל גם פנימה.
איציק עמני: אנחנו ניתן כמה פרטים על המתקן עצמו.
איציק עמני: לי יש 26 עובדים, אנחנו עובדים במשמרות כל ימות השנה, כל שעות היממה, חגים, שבתות, אנחנו כאן תמיד.
איציק עמני: יש לנו כאן 8 אנשים במשמרת, מתוכם ראש משמרת אחד ואנחנו עובדים במשמרות, משמרות של 12 שעות, משמרת שבת אנחנו עובדים משמרת די ארוכה.
איציק עמני: חלק מהמשימות שלנו זה להחזיק את המקום.
איציק עמני: במקביל למתקן הזה אנחנו מחזיקים עוד מתקן שנקרא טרמינל למורחקים, כמו שיוסי אמר.
איציק עמני: שם בעצם מתבצע כל הליך הבידוק, אנחנו עובדים מול רשות שדות התעופה, ביטחון נתב"ג כמובן, יש שם את כל השירותים, אם זה change, שירותי החלפת כספים, זה בעצם לגבי הטרמינל.
איציק עמני: מעבר לזה עשיתם את הסיור.
איציק עמני: ברגע שאנחנו מקבלים קריאה, אנחנו יוצאים לביקורת גבולות, אוספים את אותו מסורב ומביאים אותו לפה וקולטים אותו עד לפני הטיסה שלו, הוא כמובן מקבל את כל הזכויות שלו.
איציק עמני: כל תהליך הצ'ק אין נעשה דרכנו, אנחנו עובדים מול חברות התעופה.
איציק עמני: כמו שאמרתי בהתחלה, המתקן הזה בעל שני מפלסים, עשרה חדרים, 58 מיטות.
איציק עמני: אנחנו מטפלים במורחקים, בעצם נתינים זרים שהיו בארץ ששהו באופן לא חוקי, הוצא נגדם צו הרחקה, את אותו תהליך של הטרמינל, אם צריך - לכאן, ואם לא צריך, אז ישירות מהטרמינל לטיסה.
איציק עמני: מסורבים, עברתם שם.
איציק עמני: לגבי עצורים, זה בדרך כלל אותן משפחות.
איציק עמני: היו כאלה שהם באמת נדירים והם בעצם מבקשים לנסוע מיידית.
איציק עמני: יש לנו המון כאלה, שאיך שהוא מעוכב, הוא אומר, 'טוב, חבר'ה, אני לא רוצה לשהות במתקן משמורת, אני רוצה לרכוש כרטיס, אני רוצה לחזור הביתה', בעצם אנחנו מקצרים את התהליך.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מביאים אותם לשטח לפה ומפה מעבירים אותם לטיסה.
איציק עמני: זה התהליך הזה של הבאת המורחק לטרמינל ממתקן משמורת, אם זה מגבעון, אם זה מסהרונים או ממתקן אחר.
איציק עמני: זה די נדיר, על ידי יחידת הליוויים הארצית.
איציק עמני: המורחק יכול לקבל ציוד נוסף, לעתים הוא נמצא במתקן משמורת משהו כמו שבוע והוא לקח איתו איזה שהיא מזוודה קטנה, הוא מבקש ציוד נוסף, כמובן מאפשרים לו, חברים שלו, קרובים שלו מגיעים אליהם ישירות לטרמינל, נעשה לזה בידוק והנתיב כבר סטרילי, כמו שכל אחד ואחד מכם עובר את שלב הבידוק לכיוון הדיוטי פרי.
איציק עמני: זה בעצם אותו תהליך.
איציק עמני: אותו דבר גם כסף, אם הוא רוצה לקבל, אין לנו שום בעיה עם זה.
איציק עמני: למרות שלפעמים הם יוצאים מכאן עם סכומים שזה קצת מפחיד.
יולי יואל אדלשטיין: ברשותך, איציק, אני נמצא כרגע באיזה הליך לנסות לתקן את החקיקה.
יולי יואל אדלשטיין: מה שקורה היום, על פי חוק הכניסה לישראל, יש לי סמכות להטיל את הוצאות ההרחקה גם על הנתין וגם על המעסיק.
יולי יואל אדלשטיין: על המעסיק אנחנו התחלנו בתהליך ואני מתחיל לממש את זה.
יולי יואל אדלשטיין: אבל אני יכול להטיל על מעסיק רק אם הוכחתי את הקשר בין השוהה הבלתי חוקי לבין המעסיק ואז במסגרת הקנס שאני מטיל עליו על ההעסקה אני גם משית עליו את הוצאות ההרחקה.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי הנתינים, אנחנו כרגע בהליך של מימוש של הקטע הזה, כי יש פה אבסורדים שהם זועקים לשמים.
יולי יואל אדלשטיין: הבן אדם מחזיק 20,000 דולר בכיס ואני צריך לקנות לו את כרטיס הטיסה.
יולי יואל אדלשטיין: אתה מבין?
יולי יואל אדלשטיין: הוא מחזיק בזה ואני לא יכול לקחת לו את הכסף, אני לא יכול לחלט לו, כי בשביל לחלט לו את הכסף אני צריך ללכת לבית משפט היום.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו רוצים לעשות לזה תיקון בחקיקה, או בתקנות, על מנת שתהיה לי אפשרות לחלט לו מתוך הכסף שיש לו בפיקדון את כספי הטיסה, כי זה פשוט אבסורד.
יולי יואל אדלשטיין: הוא מחזיק 20,000 דולר ואני לא רוצה לקנות כרטיס טיסה, והמדינה קונה לו כרטיס טיסה.
יולי יואל אדלשטיין: אז מי שאין לו, בסדר, אין לי בעיה, אני קונה לו, אבל זה ממש אבסורד שהוא מחזיק...
יולי יואל אדלשטיין: באו אלה מהמשט, כל אחד עם 50,000 יורו בכיס ואני קונה לו כרטיס טיסה?
ניצן הורוביץ: טוב, כי אתה רוצה שהוא יעזוב, אז הוא---
יולי יואל אדלשטיין: ואני רוצה להזמין אותו לבית מלון?
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצטרך את הסיוע שלך ש---
ניצן הורוביץ: נצטרך לבדוק את זה.
ניצן הורוביץ: אין לך היום סמכות---
יולי יואל אדלשטיין: יש לי סמכות להטיל, אבל אין לזה תקנות, אנחנו צריכים להתקין את התקנות ואנחנו נריץ את זה.
איציק עמני: דרך אגב, שהייה של נתין כזה בכלל ואחזקה במשמורת זה בין 230 ל-250 שקלים ליום.
יגאל דוכן: וזה בלי כרטיס.
איציק עמני: אתה אומר לנו שאנחנו רוצים להוציא, אבל כן, כי אם לא, זה עוד לבזבז כסף.
איציק עמני: אנחנו גם מבצעים את שירותי הצ'ק אין של אותם מורחקים.
איציק עמני: למי שלא הבין, אני התכוונתי לאותם נתינים שנמצאים בארץ.
איציק עמני: מורחקים הם אותם נתינים שנמצאים פה בארץ, זה לא אותו תהליך שעשיתם אותו עד עכשיו שהוא תהליך של מסורב, של אותו נתין שבכלל לא נכנס לכאן.
איציק עמני: זה בעצם המורחק שסיים את התהליך בטרמינל, אמרנו, או משם ישירות למטוס, או שהוא מגיע לכאן למנוחה של כמה שעות.
איציק עמני: אנחנו בינתיים מבצעים לו את שירותי צ'ק אין, מסיימים את התהליך, מוציאים אותו מכאן, מעלים אותו לרכב ישירות למטוס ומבחינתנו נסגרות הדלתות ואנחנו מסיימים את אותו תהליך.
איציק עמני: נתין שנקלט אצלנו במתקן הוא ב-95% מהמקרים, פרט לאותם עצורים שמגיעים ישירות מהשטח עד לבידוק, הם כאלה שעברו כבר בידוק ביטחוני ולכן הם סטריליים ומבחינתנו אנחנו בסך הכול מסמנים את אותה כבודה, שנדע שזאת הכבודה של אותו נתין.
איציק עמני: אנחנו מבצעים לו ראיון קליטה כדי להבין פחות או יותר מה הלך הרוחות עם אותו נתין, יש בעיות רפואיות, אין בעיות רפואיות.
איציק עמני: לאחר אותו תהליך קליטה של תשאול, רישום וסימון הכבודה, אנחנו משבצים את הנתין לחדר.
איציק עמני: אנחנו מביאים לו לחדר את אותה חבילת מוחזק, מה שראיתם בחוץ, כמובן בהתאמה, ארוחה, שתייה קרה, שתייה חמה, אוכל בהתאם כמובן.
איציק עמני: במידה שהנתין מבקש לדבר בטלפון, כמובן.
איציק עמני: הוא לא חייב לבקש, אנחנו בהתחלה, בקליטה שלו עוד מסבירים לו שאם הוא מבקש לדבר בטלפון אין שום בעיה מבחינתנו, רק שיבקש.
איציק עמני: אין לנו בעיה עם זה, גם מבחינת ביקורים.
איציק עמני: יש לנו כאן נתינים שמבחינתנו זה נשמע אוקי שיחת טלפון, אז שיחה אחת, יש פה נתינים שאחת לשעה הוא מבקש שתיים-שלוש שיחות טלפון, כך שאותו צוות שנמצא כאן צריך גם להוציא אותו לטלפון, גם לבצע את אותה הרחקה.
איציק עמני: זה תהליך שהוא לא פשוט, לא פשוט בכלל.
איציק עמני: אמנם פה מצוין שזה נעשה דרך טלפון ציבורי, לכם אני אומר שהכול נעשה דרכנו, יש כאלה שאין להם אפשרות להוציא כסף ולבצע שיחות ואנחנו מסייעים להם כמובן.
איציק עמני: ביקורי עורכי דין.
איציק עמני: כמובן מגיעים לכאן.
איציק עמני: מרימים אלינו טלפון, מתאמים איתנו.
איציק עמני: על פי נוהל זה אמור להיות בשעות מסוימות, כמו שאמרתי בסיור עצמו, מבחינתי יש המון המון מצבים, המון מקרים חריגים ש מבקש להגיע לכאן, או אפילו משפחה ואנחנו מאפשרים את זה.
איציק עמני: יש לנו נוהל, שעות מסוימות, אבל אנחנו מאפשרים מעבר לזה כדי שהנתין באמת ייצא מכאן בהרגשה טובה ואני גם לא רוצה שיהיו לי כאן אירועים חריגים מעבר לזה.
איציק עמני: זה לגבי הליך קליטה של נתין.