GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוטי כידור: אתם צריכים להבין שעובדים מקצועיים, ואתם מקבלים פה את יסודות המקצוע, עובדים מקצועיים ישראלים לא זרים, מקבלים 450 שקל ביד ליום עבודה.
מוטי כידור: זה עניין שלכם, אם אתם תהיו מקצוענים ותעבדו טוב, אין סיבה שקבלן יעדיף לתת לאחד כזה או מישהו אחר, מי שעובד טוב מקבל.
מוטי כידור: זה רק תלוי בכם, ופה אתם עם המורה באמת המקצוען, עם הרבה ניסיון, שעושה פה עבודת קודש, הוא נותן לכם את היסודות, הוא נותן לכם את הכלים כדי להצליח, השאר תלוי בכם.
מוטי כידור: אם תהיו טובים, גם תהיו פועלים טובים, תקבלו את המשכורת שאני מדבר עליה וגם תוכלו להתקדם, להיות ראשי צוותים, מנהלי עבודה ותהיו קבלנים.
מוטי כידור: יש מעט מאוד קבלנים.
אלברט: זה מה שאני יום יום משנן להם.
אלברט: הכול תלוי בכם, לא בשמים ולא מעבר לים היא, בפיכם לעשות.
אלברט: אתם טובים, ירוצו אחריכם, אתם לא טובים, יזרקו אתכם.
אלברט: זה בפיכם הדבר.
שמעון דדש: הם ראו בנושא של היצע וביקוש כבר בקורס הזה חברות שעוד לא במיזם מתקשרות ורוצות שהם יגיעו אליהם.
שמעון דדש: זה תחום שכרגע יש ביקוש לעובדים, יש לאן להתפתח, החכמה בעניין הזה שאנחנו מביאים אנשים טובים שגם יפתחו את הענף, ימצאו פטנטים, ימצאו שיטות חדשות.
שמעון דדש: מי שלומד נכון מהבסיס גם מתפתח הרבה יותר טוב ויגיע הרבה יותר רחוק.
שמעון דדש: לגבי השאלה מה קורה בשנתיים, אמרנו, ואמרנו את זה לך, אם אחרי שנתיים אתה תהיה מספיק אטרקטיבי, בתקווה, שישלמו לך יותר מה-9,000 שקל שמובטחים לך.
מוטי כידור: יותר מזה, זה לא שנתיים.
מוטי כידור: הטובים, רואים אותם אחרי חצי שנה.
מוטי כידור: יש אנשים שגמרו את הקורסים האלה אצל המורה הזה פה ואחרי חצי שנה נהיו ראשי צוותים ואחרי שנה כבר קיבלו אוטו מחברות שאנחנו מעסיקים---
אלברט: התחלתי בגיל 20, השתחררתי מהצבא ואחרי שנה בדיוק נהייתי קבלן עצמאי.
אלברט: אתם מקבלים כלים שאני לא קיבלתי, ממני מנעו לדעת, לכם נותנים הכול לדעת, פותחים לכם את כל השערים, את כל האפשרויות, שתראו, שתלמדו.
אלברט: לי לא נתנו את זה, לא היתה לי את הפריבילגיה הזאת, מנעו ממני, אמרו, 'אל תתנו לו לראות, כי הוא יחליף אתכם'.
קריאה: היתה לך פריבילגיה, תוך שנה להיות קבלן.
אלברט: זה תלוי בכם.
אלברט: בפיכם זה.
אלברט: אני אומר עוד פעם.
ניצן הורוביץ: פה נמצאים כל המנהלים והאחראים של המיזם הזה, אז אם יש למישהו פה שאלות, אתם יכולים ישירות להפנות, כי זאת הזדמנות גם בשבילכם.
ניצן הורוביץ: באנו כולנו בשבילכם, אז אם יש למישהו שאלה.
דניאל: זו אמירה, אני רואה, עם שאין אצלו אנשים שעובדים בכל התחומים, מפועל בניין עד למהנדסים, זו בעיה רצינית, זה עם פחות בריא.
קריאה: יש לי שאלה, מה המטרה שלכם בכל המיזם הזה, מבחינת מה אתם מחפשים להשיג, מה האינטרס מבחינת המדינה?
ניצן הורוביץ: אני אגיד לך איך אני רואה את הדברים.
ניצן הורוביץ: אני רוצה שיהיו כמה שיותר עובדים ישראליים בענפים האלה כדי לצמצם כמה שאפשר את היבוא ואת התלות בעובדים זרים.
ניצן הורוביץ: ברור לי שיש ענפים שיהיה צורך ויש צורך להביא עובדים זרים, אבל כדאי לצמצם את זה למינימום, זה לא טוב לעובדים הישראלים, זה לא טוב למדינה, זה לא טוב לחברה הישראלית.
ניצן הורוביץ: כמה שאפשר לתת לישראלים להשתלב בזה, אז אפשר.
ניצן הורוביץ: ולדעתי, כמו שאני רואה את זה גם בענף הזה ובענפים אחרים, זה תלוי בכסף, בשכר, אם נותנים לישראלים תנאים טובים, נותנים להם שכר הולם, נותנים להם אופק ל קידום, אין שום סיבה שישראלים לא יבואו לשום עבודה.
ניצן הורוביץ: וכל הסיפורים האלה שישראלים לא עובדים בבניין, ישראלים לא עובדים בחקלאות, זה רק עניין של התנאים ושל הכסף.
ניצן הורוביץ: אז אני כאן בשביל לחזק אותם.
ניצן הורוביץ: אני מהכנסת, אבל זה מיזם של המדינה, של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ומשרד הביטחון ושל התאחדות הקבלנים וההסתדרות, אז אנחנו באנו לעודד את זה ולחזק את זה כדי שזה יהיה הרבה יותר גדול, שייכנסו יותר אנשים, שהמדינה תיתן יותר כסף לסיפור הזה.
קריאה: מקווה שהמדינה תעמוד ב---
ניצן הורוביץ: ככה אני רואה את זה, זה הכיוון וזו המטרה.
ניצן הורוביץ: חבר'ה, אם יש לכם שאלות, תנצלו, יש פה את כל המנהלים, הם באו איתנו.
חסבאי כהן: אני באתי לפה מהצפון, שנתיים שאני מכיר את הפרויקט ומנסה להיכנס, ניסיתי להיכנס, הבעיה היא שכשדיברנו על זה מהצפון אמרו שעוד שלושה חודשים יפתחו בצפון, 'עוד שלושה חודשים יפתחו בצפון', שנתיים שזה נגרר עם הצפון, הסיבה שהיתה, אין חברות שמוכנות לקלוט את העובדים לעבודה.
חסבאי כהן: אני אומר, אם זה פרויקט כזה, לפי דעתי, הוא צריך להתחיל בפריפריה, כי אוטומטית מבחינת השכלה וכאלה דברים יש יותר אנשים שיתעסקו ברקע מקצועי ומהבחינה הזאת נראה לי שאם אני צריך עכשיו, אחרי שנתיים, לבוא לפה, לשכור דירה, לעשות הכול ואני יודע שאין לי בררה, אני לא יכול לחזור לשם, בסוף אני אצטרך בשביל עבודה להישאר באזור הזה.
חסבאי כהן: באמת החברות שהביאו עד עכשיו, זה מצחיק, זה מחדרה עד גדרה, אלה החברות שיגיעו לפה.
חסבאי כהן: כרגע גם באר שבע, שמעתי שאתה אמרת---
שלום בן משה: איפה אתה גר?
קריאה: במקור אני מליד מירון, יישוב בר יוחאי.
לידיה נבון: היו לנו שני אחים שהגיעו מבית הלל, מושב סמוך להר מירון והם הגיעו לפה כל בוקר.
שלום בן משה: קודם כל מה שאמרת זה נכון.
שלום בן משה: ההתאחדות מנסה להפעיל בדרכים כאלה ואחרות חברות קבלניות שייכנסו לתוך העניין, אבל יש דבר אחד, צריך להגיד ביושר, שמרכז הבנייה היום נמצא בעיקר במרכז ובדרום.
שלום בן משה: לא כל כך בצפון.
שלום בן משה: מבחינתנו, זה נכון, אפשר לפתוח גם הכשרה בצפון, אבל בלי שאיזה חברת בנייה תשתתף בעניין ותעשה את הפרק השני, לא נוכל לעשות את זה, זה גם לא נכון לעשות את זה.
חסבאי כהן: אבל זה לא סוד שמדובר בכסף, ואם יהיו יותר תמריצים לחברות בצפון, בסופו של דבר---
שמעון דדש: אנחנו פתחנו, וגם את זה צריך להגיד...
שמעון דדש: קודם כל אנחנו אמורים לתכנן כל קורס לפי האזור שלו.
שמעון דדש: לא לחינם אמרנו, אכן אמור להיפתח קורס בנתניה ויצא מכרז ויהיה גם קורס בנתניה.
שמעון דדש: עיכובי הזמן לא תלויים בנו וזה לוקח יותר זמן.
שמעון דדש: אבל גם הוספנו עוד משהו, וזה עוד משהו שצריך להגיד, אמרנו שכל אחד שמוצא חברה, אפילו חברה משפחתית, שהיא חותמת איתנו על הסכם, אנחנו מקיימים את ההסכם איתה, גם אם זה בצפון וגם אם זה בדרום ואין שום בעיה עם העניין, אבל מבחינת מרכז העשייה כרגע בקורס הזה זה קורס של המרכז.
שמעון דדש: קורס בירושלים, הליבה שלו זה ירושלים.
שמעון דדש: קשה לבוא ולנייד אנשים מהצפון לפה או מבאר שבע לפה, זה רק בודדים מחזיקים מעמד.
ניצן הורוביץ: אלברט, בוא, אנחנו ממשיכים, תראה לנו קצת.
אלברט: חבר'ה, רק תשימו לב, אני מבקש מכם, לא לדרוך על הלוחות, כי ייתכן שיש מסמרים.
אלברט: כדאי שאני אציג את התכנית שהם עושים.
אלברט: זו תכנית של מדרגות עם שני מהלכים, כאשר יש לנו משטח ביניים עם מידות.
אלברט: את זה הם מקבלים ואת זה הם מבצעים.
שלום בן משה: המדרגות זה אחד הדברים הקשים.
אלברט: למעשה המדרגות האלה הן מברזל, אבל מוכנות עכשיו ליציקה.
אלברט: היציקה שלנו באה ככה, כאשר אני יוצק בגובה התחתית של זה ובראש של זה אני יוצר מדרגה.
אלברט: ברגע שאני יוצק תחתית של זה וראש של זה, זה לא נסגר מלמעלה, זה פתוח כדי שאני אוכל לבדוק שהכול מתמלא.
אלברט: יש להם גם בלוח הביקורת הזה שהם שמים על זה, הוא חייב לגעת בכל הקצוות מבחינה מתמטית גיאומטרית, אחרת יש טעות במדרגות האלה, אם הוא לא ייגע בכל הנקודות האלה.
אלברט: זו תקרה, זה עיגול התקרה, והם כבר סימנו את ההמשך כדי לעלות את כל המדרגות למעלה.
אלברט: הם עשו ארבעה פרויקטים כאלה, היום אמרתי שהם נבחנים.
אלברט: בואו נראה כל אחד מה עושה.
אלברט: זה בממדים כאלה רחבים שאין לי משהו מברזל לתפוס אותם, עושים את זה מעץ, את החווקים האלה עושים מעץ.
אלברט: זה אחד הפרויקטים שהם נבחנים עליו.
אלברט: בואו נמשיך הלאה.
אלברט: זה קיר שיש בו חלון, איך לעשות את החלון, הגבהים של החלון, למקם אותו בתוך הקיר, לשים את הברזל ולסגור את הקיר.
אלברט: זה החלק החיצוני---
ניצן הורוביץ: איך הרמה של החבר'ה?
אלברט: בסדר, אני הייתי אומר ב-90%, תמיד יש את הקצוות.
אלברט: יש כאלה שאתה לא יכול להפסיק אותם, אתה נלחם בהם שיפסיקו, ויש כאלה שאתה נלחם בהם לעבוד.
אלברט: אבל משה דיין אמר, עדיף להילחם בסוסה עצלה מאשר פרה עצלה.
מוטי כידור: המורה והתלמידים מצוינים.
מוטי כידור: אנחנו ניסע ליפו לאתר, מה שהוא מלמד אותם פה זה בייסיק.
מוטי כידור: הפער זה השיטות המתקדמות.
אלברט: נכון.
אלברט: הקדמתי את זה, שמה שאנחנו עושים זה היסוד לעבודה, בלי היסוד הזה הם לא יכולים לעשות שום דבר.
אלברט: גם אם הוא ייקח קיר מתועש וצריך להעמיד אותו אנך, וצריך לאזן אותו, אז הוא יידע שעם האנך הוא לוקח ועובד וצריך לקשור אותו למשהו יציב שלא יזוז ושצריך לכוון אותו.
מוטי כידור: מה שחסר בבית הספר זה את היכולת ללמד אותם את השיטות המתועשות.
אלברט: אנחנו עושים את זה בגיחה החוצה, אנחנו יוצאים לגיחה.
איריס גנון: יש לנו תקדים, עם פרי הם בונים שטח מעשי ואנחנו נלך לשם להשתלמות.
קריאה: יש לנו אתר בנייה אחד שמחר אנחנו הולכים לראות עבודה, ששם עובדים.
איריס גנון: הם הולכים לסיורים באתרי בנייה מתועשת, מקבלים הדרכות, גם אצלי בכיתה באופן עיוני, ועם עוד מורים נוספים.
איריס גנון: אתם מקבלים את כל המכלול.
ניצן הורוביץ: הם יוצאים מבית הספר כאן, הם צריכים לעבור עוד איזה שלב?
אלברט: ברור, אבל מה שהם מקבלים פה, לאף פועל אין את היסודות האלה, ההבנה היסודית, הבסיס של כל החישובים, הבנת העשייה.
אלברט: פועל יכול להסתובב 20 שנה בבניין ואין לו את היכולות האלה.
אלברט: יש להם את הדבר הזה שהם מקבלים פה.
מוטי כידור: זה הבטיחות.
מוטי כידור: אני פה עכשיו בלי כובע, אני מרגיש לא נוח.
מוטי כידור: לתמונה הצטלמתי עם כובע.
מוטי כידור: בנושא של הבטיחות, מה שהוא מכניס להם פה זה הבסיס של הבסיס.
מוטי כידור: יש את הקמפיין של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה על תאונות עבודה, מה אני רוצה להדגיש?
מוטי כידור: שלימוד בתוך מסגרת מסודרת הוא הכרח, כי היו כיוונים של לעשות את זה תוך כדי, און דה ג'וב טריינינג, זה לא במקום, אתה לא יכול לשלוח אנשים לתוך אתרים ולצפות שלא יקרה להם כלום.
ניצן הורוביץ: תודה לך, אלברט.
אלברט: היה נעים מאוד, תהיו בריאים, תמשיכו להחזיר עטרה ליושנה.
שלום בן משה: ---יושב ראש ועדת עובדים זרים.
שלום בן משה: הוא, במסגרת אחריותו על העבודה הזרה והעובדים הזרים, מתעניין ורוצה לקדם שעובדים ישראלים יעבדו בתחום הזה במקום זרים.
ניצן הורוביץ: ככל האפשר במקום עובדים זרים.
שלום בן משה: אז הוא ראה את הבניין ואנחנו יצאנו לראות כרגע פה את התחום של המתכת, שהוא מאוד מבוקש, העיבוד שבבים CNC, שיש לו ביקוש עצום.
שלום בן משה: למעשה כל התעשייה של הייצור בארץ, של הרבה מאוד פרויקטים, מתבססת על הנושא של עיבוד שבבים.
שלום בן משה: מי רוצה להסביר לחבר הכנסת?
איתן: יש לנו פה שתי מכונות שקיבלנו עכשיו, הרבה כסף הושקע פה.
איתן: פה במקרה אנחנו עובדים עם פרויקט של הצבא, של חרדים, שלומדים פה, אחר כך הם יעבדו בצבא עוד בערך שנתיים, יעבדו במקצוע וייצאו לאזרחות עם מקצוע ביד, או שיחליטו להישאר בצבא, אני לא יודע, זה כבר שיקול שלהם.
איתן: יש לנו פה חיילים מחיל אוויר, מחיל מודיעין, מחיל חימוש.
איתן: יש פה חבר'ה שמייצרים טנקים, שהולכים לייצר טנקים, חלקים למטוסים.
ניצן הורוביץ: חלק במסגרת שירות צבאי פה?
איתן: כן, הם חיילי סדיר.
איתן: כולם חיילי סדיר, הרוב המכריע נשואים עם ילדים.
שלום בן משה: ההסדר הוא כזה, שהצבא מגייס אותם, לחלק אנחנו עושים קורס מיד אחרי הגיוס, וחלקם אחרי שלב מסוים באים ומתקדמים, כשהמחשבה היא שבחלק בסוף התהליך יוכלו להמשיך אחר כך להנדסאים.
שלום בן משה: תגידו כל אחד בקצרה מה הוא עושה.
איציק: שמי איציק.
איציק: 22.
ניצן הורוביץ: יש לך כבר ילדים?
איציק: ילד אחד, יש לי בן ואשתי בהיריון עכשיו.
איציק: למדתי בישיבת ברכת אפרים בבני ברק ואחר כך בירושלים, התחתנתי, גרתי בקרית ארבע אחרי החתונה.
ניצן הורוביץ: ואיך הגעת למסגרת הזאת?
איציק: כשגרתי בקרית ארבע, יש שם ישיבה שהיו מתגייסים למדינה בירוק, זה---
קריאה: חרדים בחיל מודיעין.
איציק: ואז שמעתי גם שיש תכנית שח"ר בחיל האוויר, שזה לחרדים.
ניצן הורוביץ: ואיך הקורס, מה ההתרשמות שלך?
איציק: ממש לטובה.
איציק: אנחנו רואים את ההשקעה של הצבא, גם של בית הספר, גם של המורים במיוחד וכל אחד ואחד משקיע, מבין מה המשמעות וגם מבינים אותנו שאנחנו הורים לילדים ומתחשבים בזה.
איציק: האישה, הילדים, זה קצת קשה, זה לא קל לעזוב אישה וילדים בבית, במיוחד אלה שגרים רחוק, אנחנו יוצאים בחמש בבוקר כדי להגיע.
ניצן הורוביץ: איך נראה לך ההמשך מבחינתך?
ניצן הורוביץ: מה היית רוצה לעשות כשייגמר הקורס.
איציק: להתעסק, או בזה או במשהו אחר.
איציק: .. ללמוד.
שלום בן משה: אז כל יום בחמש יוצא מהבית?
איציק: יש לי אוטובוס בחמש וחצי, אני קם ברבע לחמש, חמש ורבע אני כבר בדרך לאוטובוס.
קריאה: יש כאן חבר'ה מנתיבות, קשה לו במשך הקורס אבל אחרי הקורס הוא ימצא עבודה בכל מקום בארץ.
קריאה: זאת אומרת בתחום שלנו, איפה שלא תהיה אתה מבוקש.
קריאה: יש פה חבר'ה ירושלמים, יש מכפר חב"ד.
קריאה: הביקוש למקצוע הוא בכל הקצוות של הארץ.
שלום בן משה: אתה תלמיד פה?
שלום בן משה: מאיפה אתה?
קריאה: מכפר חב"ד.
ניצן הורוביץ: איך אתה הגעת למסגרת הזאת?
קריאה: אנחנו מתגייסים, אחרי זה מציעים לך כל מיני רעיונות ביחד עם הגיוס ואיכשהו, כמו שאומרים, הקדוש ברוך הוא כיוון אותי שאני אגיע לפה.
שלום בן משה: אתה אחרי צבא?
קריאה: לא, חייל סדיר.
קריאה: אנחנו מחיל האוויר.
ניצן הורוביץ: אתה מבחינתך האישית, חוץ מהקדוש ברוך הוא, למה אתה החלטת לעשות את זה?
ניצן הורוביץ: מה פה משך אותך?
קריאה: את המקצוע הזה דווקא?
ניצן הורוביץ: את הקורס הזה, את המסגרת הזאת, את המסלול הזה.
קריאה: אמרו לי שזה מקצוע איכותי, מקצוע שדורש ידיים, דורש מחשבה, מקצוע מיוחד, שיש לו ביקוש.
קריאה: אנחנו גם מצד אחד עוסקים גם בהפצת המעיינות ואם תוך כדי זה אנחנו גם יכולים להביא פרנסה בכבוד ולעסוק בהפצת המעיינות זה שילוב---
איריס גנון: אידיאלי.
קריאה: כן, כמו שאומרת המשנה.
שלום בן משה: מה אומרת המשנה?
קריאה: טוב תורה עם דרך ארץ.
איתן: אבל אחיו התאום, יש לו אח תאום שגם לומד פה, הוא במטווח.
איתן: הם שני אחים שהחליטו להיות פה.
ניצן הורוביץ: כמה זמן הקורס הזה?
איתן: סדר גודל של חצי שנה.
ניצן הורוביץ: וזה חמישה ימים בשבוע?
איתן: חמישה ימים בשבוע, שמונה שעות כל יום, משמונה עד שלוש כל יום, הלימודים מאוד אינטנסיביים, מאוד קשים, קשה להם, אבל יש להם מטרה.
איריס גנון: יש להם מוטיבציה.
שלום בן משה: שיהיה לכם בהצלחה לכולכם.
איריס גנון: זה קורס עיצוב וייצור הרהיט.
איריס גנון: שאול, תספר בבקשה בכמה מלים על הקורס.
שאול: קורס לעיצוב וייצור רהיטים, כשלמעשה הקורס שלנו הוא בערך עשרה חודשים, 1,200 שעות עבודה, כשהקורס מתחלק לכמה שלבים.
שאול: שלב ראשון זה עבודות יד, שלב שני זה מכונות, אחר כך במקביל יש לנו שרטוט טכני, יש לנו מכונות מתוחכמות ויש לנו גם סטאז', שהחבר'ה יוצאים למפעלים ולנגריות להתמחות בהן ואחר כך הם יוצאים לעבודה.
ניצן הורוביץ: מי האנשים בקורס?
ניצן הורוביץ: מה הפרופיל?
שאול: אוכלוסייה שבאה אחרי צבא, יש קצת מבוגרים, אבל בדרך כלל אלה חבר'ה צעירים.
איריס גנון: כל הזמן יש נשים.
שאול: בקורס הזה יש רק שתיים, במקרה.
שאול: מיישמים כל מה שלמדנו בעבודה אחת.
שאול: זאת אומרת, אנחנו לוקחים את כל התרגילים שלמדנו ומיישמים אותם בעבודה אחת, שזה תשלובת של שידה---
ניצן הורוביץ: ספרי קצת איך הגעת הנה.
קריאה: אני מזמנת את יעל, יש לה מקום של כבוד כאן.
ניצן הורוביץ: מאיפה את בארץ ואיך הגעת לקורס הזה?
קריאה: אני אוהבת עץ ואני רוצה לעבוד בזה ועבדתי ורציתי להתמקצע.
ניצן הורוביץ: בת כמה את, אם אפשר לשאול?
קריאה: 34.
ניצן הורוביץ: זה התחלת הקורס, זה סוף הקורס?
ניצן הורוביץ: איך זה עכשיו?
קריאה: זה התחלה.
ניצן הורוביץ: ואיך את רואה את עצמך אחר כך?
קריאה: עובדת בנגריה.
שלום בן משה: ואת?
קריאה: אני נחשפת לתחום שהוא זר לי ולומדת ליהנות ממנו.
קריאה: יש כאן חומר אנשים נפלא, יש מורה בחסד, שאול.
ניצן הורוביץ: אתה המורה בחסד?
שאול: ככה אומרים.
קריאה: זה הנאה גדולה וזכות להיות כאן.
ניצן הורוביץ: וזה מה שחשבת שיהיה לך, או שהופתעת?
קריאה: הופתעתי, באמת הופתעתי.
קריאה: זו הכשרה מקצועית ברמה מאוד גבוהה.
ניצן הורוביץ: תודה, שיהיה בהצלחה.
קריאה: ---למה הוא זמני?
קריאה: כי הוא משמש אותנו רק לצורך אותו סוג של עבודה ספציפית שאנחנו מתעסקים איתה באותו רגע.
קריאה: סיימנו לעבוד, קיבלנו בחזרה.
ניצן הורוביץ: זה מה שנקרא סנפלינג?
קריאה: לא, זה הכשרה לעבודה בגובה.
ניצן הורוביץ: שזה מה אומר בעצם?
קריאה: שזה אומר שזה עונה על החוק שקיים משנת 2007 שאומר שכל בן אדם שעולה מעל שני מטרים גובה חייב לעבור קורס כזה, אם הוא עובד, למעשה בכל דבר, לעבוד בהרמה, מנופים, מבנה קונסטרוקציה וכולי.
ניצן הורוביץ: ומה אתה מלמד אותם פה בעצם?
קריאה: איך להשתמש בציוד.
קריאה: קודם כל בא שלב עיוני שמסביר להם מה צריך לעשות בכל מצב, לגבי כל תחום שאנחנו מדברים עליו, בין אם זה במקרה שלהם, סולמות, שזה פיגומים, שזה גגות ושזה ירידה לחלל.
קריאה: באופן תיאורטי מה מותר, מה אסור, כל צורה של שימוש בציוד ואחרי זה למידה על הציוד עצמו, ציוד צמ"א, שזה ציוד מגן אישי, שלאחריו בא השלב של הכרת הציוד ותרגול מעשי.
ניצן הורוביץ: זה סיור שאנחנו עושים מהכנסת לעודד שילוב של עובדים ישראליים בענפים שונים בבנייה.
ניצן הורוביץ: יש תכנית כזאת שהמדינה נותנת, הכשרה מסוימת, מענקים, כדי שכמה יותר עובדים ישראלים ייכנסו ונוריד את הצורך ביבוא עובדים זרים, נכשיר עובדים ישראלים, ניתן שכר טוב, אופק, יציבות, כדי שישראלים ייכנסו לעניין הזה, בעיקר חיילים משוחררים.
ניצן הורוביץ: אז עשינו על הדרך גם סיבוב כאן ושם, קורס שלדאים, אני לא יודע אם אתה מכיר.
שלום בן משה: הם מכירים, הם עושים קורס פה.
ניצן הורוביץ: אז זה פחות או יותר אותו סיפור.
ניצן הורוביץ: אז אנחנו כאן בשביל לעודד את הפרויקט הזה ושיהיה בהצלחה.
קריאה: חבר הכנסת ראה אותם בחצר עם הפטישים.
קריאה: אחרי שהם עוברים את ההלם שבין הלימודים לקורס, לשטח בעצמו, אז הם די בסדר.
קריאה: מה ההלם?
קריאה: ההלם זה שעות העבודה, זה החום, זה התנאים הקשים יותר, זה שאין כל שעה הפסקה, זה פתאום הופך להיות הפסקה אחרי ארבע שעות, הלחץ, המאסיביות שיש בעבודה.
ניצן הורוביץ: ואיך הם משתלבים?
קריאה: מי שנשאר, נשאר, ומי שלא נשאר פורש אחרי יום או יומיים.
ניצן הורוביץ: אז מי שעובר את ההלם הראשוני---
קריאה: זהו, נקלט, לשנתיים אנחנו יודעים שהוא איתנו.
קריאה: ההלם זה יומיים?
קריאה: אחרי יום יומיים הם כבר נשברים.
קריאה: איך מבחינה מקצועית?
קריאה: לא ברמה גבוהה, אבל בשביל זה יש לנו את שלושה החודשים שא נחנו מקבלים אותם ואפשר להגיד בשכר הולם, מבחינתנו, ובשביל זה אנחנו גם יותר סבלניים.
קריאה: ואחרי שלושה חודשים בסטאז' איך הם---
קריאה: כבר לפני שלושה החודשים הם מתחילים קורס מנהלי והם סוגרים לך את הפינה, שהנה, יש עוזר תפסן והתפסן מרוצה ממנו, ברוב המקרים.
ניצן הורוביץ: איך האחרים מתייחסים אליהם, עוזרים להם?
קריאה: עוזרים ומלמדים.
קריאה: אין בררה, כי אתה נותן סידור עבודה לתפסן, אז הוא צריך להוציא את התוצרת.
קריאה: אם הוא לא יסביר והוא יישא הכול על הכתפיים שלו הוא לא יצליח לתת את התוצרת.
קריאה: מה הרכב הפועלים שלך בפרויקט פה?
קריאה: פלשתינאים, רוסים והחבר'ה האלה.
שלום בן משה: וישראלים.
קריאה: והם משתלבים בתוך קבוצות מעורבבות?
ניצן הורוביץ: כמה יש לך מהקורס ש הגיעו הנה?
קריאה: חמישה.
קריאה: זה הרבה.
קריאה: אחד פרש לא מזמן.
קריאה: לא התאים לו.
קריאה: אני יודע שהיום הוא עובד במשלוחים.
קריאה: עזב את הענף לגמרי.
קריאה: בערך 63% אמרנו נשארים, שורדים.
ניצן הורוביץ: אתם מבינים למה אנחנו עושים את זה, מה המטרה שלנו.
קריאה: קודם כל אני שמח שאתם עושים את זה ושיש עובדים ישראלים שמוכנים לעשות.
קריאה: זה יקדם מאוד את הענף.
קריאה: אני כאדם ותיק, זה מאוד מקדם את הענף.
קריאה: היה לנו כבר ניסיון כזה פעם, זה לא כל כך הצליח, כי עשו את זה במעורב.
קריאה: היום, שיש בסיס שזה חייל והוא מקבל תמורה ואני חושב שהוא מקבל תמורה, בן אדם שעוד לא מתחיל מגיע ל-6.5 מצדנו ועוד אתם נותנים לו, זו תמורה מאוד מאוד יפה.
קריאה: ועובדה, יש אנשים שכבר מגיעים לארבעה חודשים, חמישה חודשים, והם יום יום בעבודה, זה יפה מאוד.
קריאה: אז אני לא מאמין שיהיו 100%, אבל בוא נגיד שיהיה 70%, זה יפה מאוד.
ניצן הורוביץ: מאה אחוז, יפה.
קריאה: יש לך פה בוגרים.
ניצן הורוביץ: שלום, חברים.
ניצן הורוביץ: כמה זמן אתם כבר כאן?
קריאה: פה באתר חמישה חודשים.
ניצן הורוביץ: ואיך הולך?
ניצן הורוביץ: איך הולך עם העובדים האחרים?
קריאה: הולך בסדר, הם בסדר, הם ותיקים, נחמדים, לאט לאט המסכות יורדות והכול בסדר.
קריאה: האמת, הפחידו אותנו קצת בקורס בקטע שיש קבוצות ופה ושם, ולא מקבלים, ואני רואה פה שאין את השטויות האלה.
קריאה: כל האנשים פה ממש שווים.
קריאה: ההתחלה באמת קצת קשה, יש את ההלם ההתחלתי, כשאתה פתאום נכנס לתחום שלא הכרת בכלל, אבל לאט לאט מסתגלים, לומדים את המקצוע ונכנסים לעניינים.
ניצן הורוביץ: ואיך ההמשך נראה לכם?
ניצן הורוביץ: מה הלאה?
קריאה: כל אחד והתכנית שלו.
ניצן הורוביץ: מה נראה לך?
קריאה: לי אישית?
קריאה: בעזרת ה' להיות.
קריאה: .. נראה מה יהיה, נראה אם נצליח באוניברסיטה.
ניצן הורוביץ: כשנכנסת למסלול הזה, לפני הקורס, חשבת שזה מה שיהיה?
ניצן הורוביץ: מה השתנה?
קריאה: את האמת?
קריאה: המשיכה הראשונית היתה בשביל הכסף וכי התחום מעניין.
קריאה: ועם הזמן התחום יותר מעניין, יותר נראה שיש בו כסף ויש פה פרנסה והנדסת בניין נראה לי תחום טוב.
קריאה: לא סגור, זה הכיוון כרגע.
ניצן הורוביץ: בהצלחה.
קריאה: גם, גם חושבים להתמקצע יותר בכיוון של לימודים בנושא הזה, וגם הסטיגמה על עבודות בניין בכללי, בעיקר במגזר שלנו, היא לא... כאילו זו עבודה שחורה וזה לא בדיוק ככה, זה גם לא כזה נורא כמו שעושים מזה.
קריאה: נכון, שמש ונכון קצת גשם, אבל יש עבודות יותר נוראיות, אני לא בטוח שלשבת במשרד 10-12 שעות ביום.
ניצן הורוביץ: זו המטרה שלנו, איך שוברים את הסטיגמה הזאת, לדעתכם?
ניצן הורוביץ: המסגרת הזאת, עם הקורס וההתמחות, זה מצליח לשבור את הסטיגמה?
קריאה: זה מושך, כי ישראלים נמשכים לכסף, אבל---
שמעון דדש: מה אתה מספר לחברים שלך, שיבואו לדבר הזה?
קריאה: אני והוא במקרה בצפון במקור, מרמת הגולן, אז קצת זה במרכז, אבל בגדול כשאנחנו מדברים עם מי שפה, אז אנחנו מספרים דברים טובים.
ניצן הורוביץ: משהו שלדע
ניצן הורוביץ: תכם צריך לשפר, צריך לשנות, צריך לעשות אחרת בכל המתווה הזה?
תלמיד: לדעתי כן.
תלמיד: אולי זו בעיה של ראשוניות של הקורס, אבל בפרויקט יש בעיה עם כספים, לדעתי.
תלמיד: הכספים מגיעים באיחור, כל פעם משנים לנו את התנאים בלי שאנחנו יודעים, עם שאנחנו יודעים, יש בעיות עם הכספים לפעמים.
תלמיד: נקווה שבהמשך זה לא יהיה, כי זה פרויקט ראשוני יחסית, וזה מפחיד אנשים, לא סומכים על...
תלמיד: לדוגמה עכשיו, מענק ההתמדה הראשון שהבטיחו לנו אחרי שלושה חודשים בעבודה, פתאום הוא הפך לאחרי שבעה חודשים בעבודה.
תלמיד: ככה אמרו לנו במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
תלמיד: פתאום, בלי להודיע לנו ובלי כלום, חודשיים אחרי שהכסף היה אמור להיכנס.
קריאה: פשוט ההתנסות היא חלק מההכשרה ולכן הכוונה היא מחודש שבע ואילך.
תלמיד: אבל למה לא אמרו את זה בהתחלה?
קריאה: זה נכון, היתה פה בעיה של הסבר, אבל זה נכון.
תלמיד: זה לא מקרה ראשון ויש עוד מקרים כאלה.
קריאה: בהתחלה היו באמת קשיים, אבל עכשיו זה הסתדר, על דרך המלך.
קריאה: כי זו מערכת ממשלתית, עם יועצים משפטיים ואלה ועדות מכרזים ולכן התהליך לקח זמן.
קריאה: הנוהל עצמו הוא גם חדש, התחלנו אותו רק בשנה שעברה, עכשיו הדברים כבר רצים, כל מה שמגיע לכם תקבלו.
קריאה: אמנם באיחור, אבל תקבלו כל מה שמגיע, עד האגורה האחרונה.
תלמיד: אני מקווה, בעזרת ה'.
תלמיד: יש לי חברים שלא באו לפרויקט בגלל דברים כאלה.
ניצן הורוביץ: איפה אתם גרים?
ניצן הורוביץ: אתם שוכרים דירה?
ניצן הורוביץ: לא ביחד.
תלמיד: לא, אני נשוי.
ניצן הורוביץ: אוקי, אז אתה עם המשפחה.
ניצן הורוביץ: אתה מתל אביב?
ניצן הורוביץ: אתה גם נשוי?
תלמיד: 24.
תלמיד: מה שכן, מבחינה מקצועית, אני חושב שבהתחלה לפחות, עם כל הכבוד לקורס, באמת מלמדים אותנו, אבל כשאנחנו מגיעים ממש לאתר אמיתי זה שונה לגמרי ואני יכול להעיד על עצמי שהתחלתי עם חבורה של מולדובנים שעם כל הכבוד הם ממש לא סימפטיים, ההיפך הגמור מזה, ואם לא הייתי נלחם בשיניים לא הייתי לומד את המקצוע בחיים ואני חושב שאולי היה עדיף לעשות איזה שהוא.
תלמיד: .. לא יודע, להביא לפה מישהו---
ניצן הורוביץ: קבוצה אולי יותר גדולה?
תלמיד: כן, כן, לעשות מאיתנו ממש קבוצה ולא לזרוק על אחד.
תלמיד: 'אתה לך תהיה עוזר' ו'אתה לך תהיה זה'.
ניצן הורוביץ: אז לבוא בקבוצה של יותר ישראלים.
תלמיד: וגם שיהיה משהו מסודר, שמישהו ממש ינחה את הישראלים בהתחלה.
תלמיד: אני לא מדבר על עצמי, אני כבר יודע את התחום, ברוך ה', אבל לפחות בהתחלה של הדבר הזה.
שמעון דדש: כשיבואו מהקורסים הבאים, הם ירגישו אצלכם יותר טוב?
תלמיד: בוודאי.
קריאה: גם אתם חוויתם את העניין של המולדובים למשל?
תלמיד: בהתחלה לא ידענו כלום.
קריאה: לא, אבל מבחינת קבוצות עבודה.
תלמיד: פה אין את הדברים האלה, הוא היה באתר אחר.
תלמיד: אין לנו תלונות לשום עובד ולא את כל העובדים פה... לא בשביל להתחנף, יכולתי לשתוק.
תלמיד: אני מדבר על העובדים, גם על בעל הבית אבל על העובדים בעיקר.
ניצן הורוביץ: משהו שאתם רוצים להגיד, שנשנה, שנתקן?
תלמיד: לדעתי, צריכים לפרסם את זה יותר, אין חשיפה לזה.
תלמיד: אנשים לא מכירים את הפרויקט הזה בכלל.
תלמיד: חבל, כי אם יידעו יבואו מלא.
קריאה: איך אתה הגעת לזה, למשל?
תלמיד: דרך חבר.
תלמיד: חבר שלי היה קורס לפני.
תלמיד: אני דרכו.
תלמיד: אני דרך האינטרנט.
ניצן הורוביץ: ככה במקרה נפלת?
קריאה: חשיפה רחבה מדי תגרום לעומס ויש צוואר בקבוק מבחינת הכשרה ומבחינת עבודה.
קריאה: חשיפה רחבה מדי תיצור אכזבות, לכן יש את ה...
קריאה: עובדה שיש לנו, הראיתי לו, כל יום יש לי עשרה נרשמים שאני רואה אותם במחשב, לפחות, בממוצע.
קריאה: הביקוש קיים, ברגע שנתרחב, ובסוף זה עניין של כסף, נוכל לעשות חשיפה יותר ארצית, אבל כרגע זה צוואר בקבוק.
ניצן הורוביץ: חבר'ה, תודה רבה, שיהיה בהצלחה ותעזרו לאלה שיבואו הלאה.
קבלן: הפרויקט הזה, שלא יהיה רק בנושא תפסנות, עבודת בניין, יש הרבה מקצועות שיחסרו בעתיד, שזה אינסטלאטורים, חשמלאי בניין, זה דבר שמאוד יעזור לענף הבנייה, לא רק העובדים הקשים האלה.
קריאה: מפעילי צמ"א (ציוד מכני הנדסי) גם חסר?
קבלן: מפעילי צמ"א, זה מעט מאוד, יחסי לבניין הוא מעט מאוד, לא צריך כמות.
קבלן: כמה מאות בכל הענף, אבל חשמלאים, אינסטלאטורים, כל מה שקשור לבניין---
קריאה: מרכיבי מעליות, כל מקום כזה.
קריאה: יש לך בעיה עם מרכיבי מעליות?
קריאה: יש לך בניינים שלמים שעומדים, מחכים.
יעקב אטיאס: זה דבר שאפשר לקדם אותו ואני חושב שמשתדלים ואם הקבלנים בסדר, ואני מקווה שאנחנו בסדר, האנשים מאוד מבסוטים, משתדלים לעזור להם, לא נותנים להם את העבודה השחורה, חשוב שלא יעבדו בעבודה שחורה, אז הם משתלבים.
יעקב אטיאס: יש מי שיהיה לו טוב, אז הוא ימשיך, ומי שלא יהיה טוב, אבל לפחות הוא הוציא את הפרנסה בשנים האלה של ההתאקלמות.
יעקב אטיאס: זה דבר הכי חשוב, לתת להם את ההתאקלמות.
שמעון דדש: בראש ובראשונה אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת ויושב ראש ועדת העובדים הזרים, על הביקור החשוב.
שמעון דדש: אני שמח לומר שכבר במפגש הראשון, מפגש ההחלפה עם חבר הכנסת כץ, התרשמנו מאוד מהנכונות שלך ואת העמדה החיובית שלך כלפי המיזם הזה ותודה רבה על העניין, תודה על הביקור החשוב הזה.
שמעון דדש: בכל מקרה אני תמיד רוצה להזכיר את השותפים למיזם הזה, ולמיזם הזה יש מספר שותפים שמספיק שאחד מהם ימשוך את הידיים מהמיזם, העסק הזה יקרוס, אם זה משרד האוצר שנותן את הכספים, אם זה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שהוא בהחלט שותף פ עיל, אם זה משרד הביטחון, היחידה להכוונת חיילים משוחררים, כמובן התאחדות הקבלנים והסתדרות עובדי הבניין והעץ, בתמיכה שלכם, של הוועדה, שמלווה אותנו לאורך זמן ואנחנו מגיעים, לדעתי, לתוצאות יפות, בהחלט בזכותכם.
שמעון דדש: המיזם הזה, כמו שראיתם, איך שלא נהפוך את זה בסוף זה ציונות אמיתית.
שמעון דדש: איך שאתה לא מגרד, זו ציונות אמיתית ולדעתי, מה שהבנו מאנשים, שגם אם היום בתודעה כולם רוצים להיות דוקטור, וכדומה, ברגע שיש למישהו הזדמנות לגעת בעבודת כפיים שגם יש בה עתיד וגם יש בה התפתחות ומקצועיות ויכולת לפרנס את המשפחה בכבוד, אז בהחלט אנשים רוצים גם את העניין הזה.