GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מסעוד מנסור: כשיש פער תרבותי גדול ופער של תקשורת, לא תמיד זה מצליח, אבל אנחנו לפחות מצדנו משקיעים מאוד בקטע הזה.
מסעוד מנסור: ניסיונות אובדניים - דיברתי ונתתי את הנתון המדאיג של 19 ניסיונות אובדניים במהלך השנה.
מסעוד מנסור: יש פה עוד נתון שהוא בעייתי ובשירות בתי הסוהר הושקע הרבה מאוד מאמץ בכיוון הזה, ללא הצלחה.
מסעוד מנסור: אז אני מעלה את זה, יש לנו פה חוסר שיתוף פעולה עם עיריית חדרה בכל הנושא של לבנות כאן, להביא מבנים יבילים, להכשיר אותם.
מסעוד מנסור: כשהמקום נבנה כאן ושופץ, רצו להביא לכאן מבנים יבילים שישמשו גם ככיתות לימוד, כמועדון.
מסעוד מנסור: אז אין לנו את המרחבים האלה, אני רוצה להראות לכם מכולה שהיתה כאן אפסנאות של משטרת ישראל ושל רשות ההגירה, שבכוחות פנימיים שלנו כאן, יחד עם בית סוהר השרון, אנשי האחזקה, הצלחנו להפוך אותה לכיתה.
מסעוד מנסור: אבל זה לא משהו שצריך להיות.
מסעוד מנסור: לפי דעתי, צריך להיות פה פתרון בנושא הזה עם עיריית חדרה, זה משהו שבשירות בתי הסוהר, אני מבין, שלא הצליחו לעשות את זה, לצערי בגלל ההתנגדות של העירייה לפתח את המקום כאן.
מסעוד מנסור: אשמח מאוד אם יזוז משהו בכיוון, דרך הכנסת או דרך הוועדה כאן.
מסעוד מנסור: זה הנושא המרכזי שהייתי מאוד רוצה, מאוד מבקש מהוועדה לדון בו בכובד ראש ולנסות לתקוף אותו מכל מיני כיוונים; ממשקי העבודה מול משרדי הממשלה.
מסעוד מנסור: יש מחלוקת פה, יש לי בעיה עם משרד הרווחה.
מסעוד מנסור: לי אין את האפשרות לבוא ולכפות איזה משהו על...
מסעוד מנסור: בסך הכל הם מקבילים לי, לי אין את הכלים המשפטיים, החוקיים, הארגוניים, המוסריים, מה שאתה לא רוצה, אין לי את זה.
מסעוד מנסור: צריך פה לקום מנגנון, או מנגנון במשרד ראש הממשלה או במשרד המשפטים, או משרד הפנים, או משהו בין משרדי, שברגע שיש מחלוקת, כמו כשאני זועק את זעקתי בשירות בתי הסוהר כבר שמונה חודשים, ואני אומר 'חבר'ה, שמשרד הרווחה ייקח את הילדים האלה'.
מסעוד מנסור: הוא התחייב על תקנים, הוא התחייב בפני בג"צ והוא לא ממלא את זה.
מסעוד מנסור: אם הם לא שומעים לבג"צ, ישמעו למפקד זוטר משירות בתי הסוהר?
קריאה: אתה לא זוטר בכלל.
מסעוד מנסור: בקטע הציניות אני אומר את זה עכשיו.
נתן גלעד: שאלה, בעיות של משרד הרווחה, גם במצב שיש צו של בית משפט להכניס ילד למשמורת והילד לא נכנס למשמורת, ישראלי, כיוון שאין להם מקומות.
נתן גלעד: אנחנו מדברים פה על בעיות ייחודיות או על בעיות שמאפיינות את כל האוכלוסייה?
מסעוד מנסור: קטונתי מלתת את ההבחנה הזאת, אתה צריך לשאול את השאלה הזאת את משרד הרווחה, לא אותי.
מסעוד מנסור: אני לא יודע בדיוק---
נתן גלעד: אני אשאל בשמחה, אני רק אומר ש...
נתן גלעד: כי הרבה פעמים יש מצבים של ילד שיש צו של בית משפט להוציא אותו מהמשפחה ואין לאן להכניס.
נתן גלעד: המוסדות של משרד הרווחה מלאים ומשרד הרווחה, שיטת הגיוס שלו לכספים זה להגיד 'אוקי, אנחנו לא מטפלים, חבר'ה.
נתן גלעד: תביאו עוד כסף, נוכל לטפל'.
מסעוד מנסור: אני באמת חושב שהשאלה צריכה להיות מופנית למשרד הרווחה, לא אלינו, אבל אני נותן פה עובדה ומשמעות והשלכות של אי עמידה בנוהל הבין משרדי.
מסעוד מנסור: הם חתמו על הנוהל הבין משרדי.
קריאה: אי העמידה באה לידי ביטוי באי הוצאה של קטינים למשמורת של משרד הרווחה, כלומר לפנימיות של משרד הרווחה?
קריאה: כן, בין היתר.
מסעוד מנסור: אני רוצה לציין שני דברים ואני רוצה שתבינו איך הדברים הולכים.
מסעוד מנסור: יכול להיות שהמפקד שלי אפילו לא יודע על זה, אבל משה יודע ושירות בתי הסוהר כולו יודע.
מסעוד מנסור: היתה פה מחלוקת בין משרד הרווחה לבין שירות בתי הסוהר מי מלווה את העובדת הסוציאלית לביקור בית.
מסעוד מנסור: מי מצמץ ראשון, אתה חושב?
מסעוד מנסור: שירות בתי הסוהר.
מסעוד מנסור: מי העמיד את הטרנזיט ואת הרכב?
מסעוד מנסור: מי העמיד את הסוהר שאמור להגן?
מסעוד מנסור: בדיקות להוציא ויזות לילדים לפני שלוקחים אותם למשרד הרווחה, מי מצמץ ראשון?
מסעוד מנסור: מוטי, דבר.
מוטי: אני מנפיק את הוויזות.
מוטי: מי מוביל?
מוטי: זה לא...
מסעוד מנסור: לא, מי מנפיק את הוויזות, אתה הנפקת, אבל טלפון קטן לדודו וייצמן ודודו וייצמן יגיד לך.
מוטי: אני עושה שזה יילך מהר.
מסעוד מנסור: אנחנו, בגלל שאנחנו רואים את המצוקות ואנחנו אלה שנמצאים בחזית, שכנענו כאן את שירות בתי הסוהר לעשות משהו שהוא לא אמור לעשות אותו, חד וחלק.
מסעוד מנסור: רק אם היו לנו עוד פנימיות ככה נטושות בכל מיני מקומות במחוז דרום וזה, אולי היינו גם שולחים לשם.
משה: כל מה שכרגע מסעוד ציין, שזה בא על חשבון דברים אחרים, תגבור של מתקן.
משה: ניקח דוגמה הכי פשוטה, ליווי של עובדת סוציאלית למקומות, והמקומות האלה לא כל כך סימפטיים, מישהו צריך ללוות את העובדת סוציאלית, להיות שם על ידה, שלא יתקיפו אותה, גם זה קורה.
ברכה: זה קצת מפחיד שאלה הבתים שהילדים נכנסים אליהם, בתים שעובדת סוציאלית לא יכולה להיכנס אליהם.
מסעוד מנסור: נכון, את צודקת.
משה: אז מה אנחנו עושים?
משה: מלווים את העובדת הסוציאלית, זה עניין של ביטחון וזה בא על חשבון---
מסעוד מנסור: אני רוצה להכניס אתכם לזה.
משה: אני לא מדבר על הכסף של מדינת ישראל, אני מדבר שזה בא על חשבון אגף אחר, סוהר אחר, משפחה או משהו כזה.
מסעוד מנסור: נפל לי פה ילד ואני צריך לפנות אותו ברכב לבית חולים הלל יפה, אני צריך לשגע את שלמה, 'תשלח לי רכב כמו שלך, כדי לשלוח אותו', אם הוא נמצא במשימה אחרת.
מסעוד מנסור: אלה באמת דברים שבאים בהחלט...
מסעוד מנסור: כולנו סובלים מבעיית משאבים, לא רק משרד הרווחה, אדוני דר' נתן, כל המינהל הציבורי במדינת ישראל סובל מבעיית משאבים, לא רק משרד הרווחה.
מסעוד מנסור: לבוא ולהצדיק אנשים שבאו להתמודד---
גלעד נתן: אני לא מצדיק.
גלעד נתן: אני אגיד לך מאוד פשוט, כשאתה מסתכל על איך משרדים מתנהגים, אז אתה רואה שמשרד הבריאות שסובל ממחסור, מטפל, ומשרד החינוך סובל ממחסור ומטפל, ומשרד הרווחה סובל ממחסור ולא מטפל.
מסעוד מנסור: ושירות בתי הסוהר, המשרד לביטחון פנים, סובל ממחסור ומטפל מצוין וצריך להגיד את זה.
קריאה: אבל יש לנו בעיות בשירות בתי הסוהר לטפל בנערים.
מסעוד מנסור: חשוב לי רק להעלות פה כמה דברים בנושא של אלימות.
מסעוד מנסור: זו באמת המשמעות הנוספת, זה הדבר הייחודי שהמתקן הזה מנסה להתמודד איתו ומנסה, עם הרבה מאוד מגבלות ועם פער תרבותי ועם פער בשפה.
מסעוד מנסור: אנחנו מנסים לעשות כאן פנימייה בתוך המתקן הזה, מתקן שב"סי, לא כל כך מזכיר באמת את שירות בתי הסוהר הקלאסי, אבל אין ספק שמדובר כאן במתקן כליאה.
מסעוד מנסור: אני לא בא כדי להתייפייף או לחפות על שום דבר, מנסים ליצוק תוכן בהחלט ראוי, תוכן שבאמת מספק אותנו כאנשי מקצוע, כאנשים חושבים.
מסעוד מנסור: שירות בתי הסוהר הטיל את המשימה עלינו, נציב שירות בתי הסוהר אמר 'תעשו פה דברים טובים לילדים האלה, ברגישות ובהומניות', ובאמת רציתי קצת לשתף אתכם בקטעים החשובים והטובים האלה שקורים כאן.
מסעוד מנסור: אתם תיכף יכולים להסתובב ולדבר, רוב הילדים כבר דוברי עברית.
מסעוד מנסור: בוודאי.
מסעוד מנסור: רוב הילדים כאן דוברי עברית.
מסעוד מנסור: זה מדד כדי להגיד שמה שנעשה כאן נעשה טוב ונעשה במסירות, כנגד כל האילוצים הקיימים שמנינו את חלקם לפחות.
מסעוד מנסור: יש לנו כאן יום לימודים ארוך, אין במשרד אף מפקד אגף ואף מפקד מתקן, אין מערכת דו שבועית של שיעורים.
מסעוד מנסור: אין, לא תמצאו את זה, אפילו לא במרכזי החינוך בשירות בתי הסוהר.
ניצן הורוביץ: אולי נשלח את הילדים שלנו אליכם.
ניצן הורוביץ: כל הדברים האלה בבית ספר רגיל לא מלמדים.
שלמה אנג'ל: מסעוד, אל תעודד לבוא אלינו.
מסעוד מנסור: שלמה, אתה אמרת לי משהו כשהגעת לעבודה, אתה רוצה מצוינות, נכון?
מסעוד מנסור: אתה רוצה שמה שאנחנו עושים, נעשה אותו על הצד הכי טוב ואנחנו מנסים לעשות את מה שהטילו עלינו, זו לא באמת משימה שהלכנו וחיפשנו אותה, זו משימה שהוטלה עלינו, זה באמת בסיס הדברים, ואני חושב שעם כל הקשיים ועם כל הבלגן ועם כל חוסר שיתוף הפעולה של המשרדים האחרים, אנחנו מנסים לעשות את זה ועושים את זה לטעמי בהצלחה די מרובה.
ברכה: יש קנה מידה להצלחה במת"ן?
ברכה: אמנם זה קצת זמן...
מסעוד מנסור: את השקף האחרון אני רוצה לתת לך כמענה, ברשותך.
ברכה: לומדים חשבון או מדעים?
מסעוד מנסור: אנחנו מלמדים אותם כאן בעיקר עברית ברמת אולפן, יש כאן אמנות, ספורט, מחשבים וכישורי חיים.
מסעוד מנסור: אלה הדברים שאנחנו מלמדים אותם.
מסעוד מנסור: שתביני, אל תנסי להקביל לשום מוסד או לשום כיתה אצלנו, כישראלים, אל תנסי להשוות כי זה לא נכון, אלה פשוט נערים בני 14 עד 18 עם פער תרבותי עצום, פער תקשורתי עצום ואמורים להיות פה שלושה חודשים, גברתי.
שלמה אנג'ל: צריך ללמד אותם להתקלח, להיכנס לשירותים.
מסעוד מנסור: אני ואת עובדים סוציאליים, יש פה לפחות עוד עובד סוציאלי אחד, אני הולך על המאסלו הרחב ביותר, על הבסיס של מאסלו, להתקלח, היגיינה---
ברכה: לשלושה חודשים זה משהו אחד, אבל לשנה?
מסעוד מנסור: היגיינה אישית וסביבתית.
מסעוד מנסור: אני אומר לך, אלה הדברים, מימוש עצמי הם יביאו תוך כדי במדינה.
מסעוד מנסור: קודם כל לתקשר איתם, לתת להם פה מקום טוב וראוי, כל התנאים הבסיסיים הראויים ואתם תיכף תראו ותחוו דעה.
מסעוד מנסור: קטע של אוכל, קטע של מים חמים, קטע של היגיינה, ללמד אותם איך להתקלח, ללמד אותם איך להסתרק, כל הדברים האלה, זה הבסיס.
מסעוד מנסור: אני אומר לך, יש גם מאפיינים תרבותיים, שאם אני אגיד לך עכשיו אחד או שניים, את תהיי בהלם.
מסעוד מנסור: את תגידי, איך אפשר?
ברכה: אני עובדת עם אריתריאים וסודנים, זאת העבודה שלי, אני מכירה.
ברכה: אבל אני גם יודעת שלרוב הם רוצים לקבל השכלה ובמיוחד נערים שמגיעים לפה ויש חוק חינוך חובה.
מסעוד מנסור: ברכה, אני רוצה להגיד לך משהו.
מסעוד מנסור: כל מי שנמצא כאן, ב-99% לא רוצה להיות כאן, חד וחלק.
מסעוד מנסור: אם לא אמרתי את זה, אני עכשיו מדגיש את זה.
ניצן הורוביץ: זה ברור.
מסעוד מנסור: חד וחלק, אף אחד לא נמצא כאן מרצונו החופשי.
ברכה: זה מתקן כליאה.
מסעוד מנסור: גם בפנימיות זה מאוד קשה להם, גם בפנימיות של משרד החינוך וגם בפנימיות של משרד הרווחה.
מסעוד מנסור: אולי אצלנו אחוז הרצון קצת משופר, אבל אני חייב לציין, כל מי שנכנס מהגבול המצרי לתוך מדינת ישראל, הם באים... אני מדבר איתך אחרי מאות, 179 שאני מעורב בהם גם ברמה האישית, הם באים לעבוד.
מסעוד מנסור: מספרים סיפורים מסמרי שיער על המצוקות ועל מה שהם השאירו מאחור.
מסעוד מנסור: ככל שאני נזכר בבן שלי או באחיין שלי, בן 13 או 14, ואני מקביל, זה רק צמרמורת, אבל זו המציאות, הם באים לכאן כדי לעבוד.
מסעוד מנסור: המדינה החליטה אחת, שתיים, שלוש, ארבע, אני מנסה ליישם על הצד הכי טוב את מה שהמדינה אמרה לי.
ניצן הורוביץ: ברכה, לא נוכל עכשיו דיון.
ניצן הורוביץ: אני רוצה גם לראות.
מסעוד מנסור: עוד כמה שקפים ונצא.
מסעוד מנסור: יש לנו שישה מורים, יום חינוך ארוך, משמונה עד ארבע.
מסעוד מנסור: כמעט כל ילד מקבל 20 שעות שבועיות, יש לנו כיתות קבועות.
מסעוד מנסור: גם במהלך יולי ואוגוסט, כי במשרד הרווחה ובמשרד החינוך אין להם, כאן יש, זה חריג במדינת ישראל.
מסעוד מנסור: אין חופש גדול, חריג, זה 24 שעות.
גלעד נתן: נראה לי שגם אין עכשיו את הפגרה בין ראש השנה לסוכות.
מסעוד מנסור: אלה נתונים ששייכים לתקופה קצת קדומה, אבל בכל זאת כבר הראיתי לכם את הנתון במצגת הקודמת שלי.
מסעוד מנסור: נתנו פעילות אתגרית, יש קורס די.
מסעוד מנסור: ג'יי.
מסעוד מנסור: פעמיים הוא היה פה ולימדו ויודעים.
מסעוד מנסור: שתביני, העובדים הסוציאליים קודם כל מזהים צורך, אחר כך מנסים לתת מענה.
מסעוד מנסור: אולי שונה מכל פרופסיה אחרת בעולם והצורך שלהם כאן הרבה במוזיקה, מחשבים, יש פה פייסבוקים, הם מתכתבים, יש להם חברים.
מסעוד מנסור: בקטע הזה אנחנו נותנים להם, בקטע הזה אנחנו מפקחים עליהם, חבל על הזמן.
מסעוד מנסור: תן להם מוזיקה, תן להם קומפיוטר, הם אומרים קומפיוטר.
מסעוד מנסור: אם הם נאלצים להיות כאן, לפחות שיקבלו דברים שהם אוהבים, וזה בדיוק בעקבות הצרכים שעלו מהם.
מסעוד מנסור: יש לנו הרבה מפגשים של פרויקטים של חינוך קהילתי, בתי ספר בגבעת אולגה, בית הספר הדמוקרטי גבעול וגם גוונים מגיעים לכאן והגיעו לכאן ויגיעו לכאן, הם עושים הרבה מפגשים של נוער.
מסעוד מנסור: נוער עם נוער יכולים להתחבר, באים, מפעילים אותם, הם מתנדבים מולם, יוצרים קשר, באמת חבל על הזמן.
מסעוד מנסור: יש לנו גם מערך של מתנדבים.
מסעוד מנסור: פעם הגענו למצב שזה היה שלושה ערבים בערב, אחרי ארבע או שש, מגיעים מתנדבים.
מסעוד מנסור: בחודשי הקיץ זה ירד, אני מאמין שאחרי החגים, משהו באמצע אוקטובר, נתחיל לשחזר שוב את הקטע של המתנדבים.
מסעוד מנסור: חשוב לנו שמתנדבים יבואו לכאן וגם ייתנו את החלק שלהם.
מסעוד מנסור: יש לנו מתקני כושר חיצוניים פה.
מסעוד מנסור: אני אמרתי, כשבאו וחתמתי על ה-36,000 שקל לשישה מתקנים, חבר'ה, תסלחו לי שפה זה קטע קצת לוקל פטריוטי, אמרתי, אוכלוסיית עוספיה ודליה שאני בא ממנה, מונה 30,000, אין מתקן כושר אחד, אין.
מסעוד מנסור: פה יש שישה.
מסעוד מנסור: אמרתי ואני לא חוזר בי.
ניצן הורוביץ: יש לך מועדון כושר פרטי בעוספיה, לא מעט.
מסעוד מנסור: פרטי, יש.
מסעוד מנסור: זה כן.
מסעוד מנסור: לא ניכנס לזה.
מסעוד מנסור: יש לנו כאן קבוצות, קצינת חינוך ועו"ס.
מסעוד מנסור: אני רוצה לספר לכם על שלוש קבוצות כאלה, יש לנו קבוצה של חינוך מיני.
מסעוד מנסור: אתם לא מבינים כמה שזה...
מסעוד מנסור: כל פעם שהיתה נכנסת מתנדבת או ילדה או זה, זה היה משהו שעורר אצלם הרבה מאוד אגרסיות והרבה מאוד שריקות וכל מיני דברים כאלה.
מסעוד מנסור: אנחנו מבינים את זה, אנחנו יודעים מה זה גיל התבגרות, אז הצורך צץ, המענה הוא קבוצה של חינוך מיני וזה בהחלט בחיתוליו, שלושה או ארבעה מפגשים, אבל זה כבר נותן את אותותיו.
מסעוד מנסור: לגזבר שלנו כאן יש תואר בסטטיסטיקה ובכלכלה, אז גם הוא נכנס ועושה להם קצת שיעורים בקטע של ניהול משק בית, או קצת לדעת איך להשתמש בכסף, כי הם מקבלים כאן כסף.
מסעוד מנסור: דרך אגב, שכחתי להגיד את זה.
מסעוד מנסור: מגיעה הקנטינה מהמשטרה של חדרה, שירות בתי הסוהר נותן לכל ילד כאן 100 שקל, זה מה שנקרא קנטינת נצרך, שזה משהו כללי, זו החלטה מהיום הראשון ממש, ו-50 שקל זה הצלב האדום, יחד 150 שקל.
מסעוד מנסור: ב-1.9 הצלחנו, למרות כל הקשיים הביורוקרטים והמשפטיים לקבל אישור ממערך התעסוקה להעסיק כאן שמונה ילדים באחזקה, זה לא היה לפני כן, ובאמת זו היתה התגייסות מדהימה בתוך שירות בתי הסוהר והצלחנו לרכך את הסיפור הזה.
מסעוד מנסור: יש לנו כאן קבוצה של שמונה נערים שנמצאים כאן והם עובדים ומנקים ומקבלים גם כסף תמורה, זה משהו בהחלט לא מובן מאליו.
שלמה אנג'ל: כן, זה גם לעודד אותם לפחות ונדליזם.
שלמה אנג'ל: כשהוא מנקה, הוא לא נותן לאחרים ל---
מסעוד מנסור: במבט לעתיד, אני חוזר אלייך, בת שבע.
מסעוד מנסור: יש לנו פה חשיבה עתידית, אנחנו רואים ששלושה חודשים באמת זה לא הממוצע של הילדים שנשארים פה, הממוצע הוא הרבה יותר בכיוון של שישה-שבעה חודשים, פלוס מינוס.
מסעוד מנסור: אין לנו הרבה מחזורים כאלה, אבל מהשנה וחודש האחרונים שאנחנו קיימים כאן, התחלנו להתקבע סביב השבעה-שמונה חודשים, שזה הממוצע כאן, שזה גרוע מאוד, אבל זה המצב, אז אנחנו רוצים לבדוק אם אנחנו יכולים להכניס כאן תכנית של שמונה שנות לימוד.
מסעוד מנסור: ואז מי ששאל על חשבון או על כל מיני דברים אחרים, אם זה המצב, אנחנו סתגלנים בשירות בתי הסוהר.
מסעוד מנסור: אם המצב הוא כזה, אנחנו ננסה.
מסעוד מנסור: זה צורך ואנחנו ננסה איכשהו לתת את המענה.
ניצן הורוביץ: רוב אלה שבאים, הם בכלל יודעים קרוא וכתוב?
ניצן הורוביץ: הנערים האלה למדו שם משהו, הם היו במסגרת לימודית שם?
מסעוד מנסור: אני חייב להגיד לך שאני מוקסם מיכולת הלמידה שלהם.
ניצן הורוביץ: יכולת כן, אבל הם למדו?
ניצן הורוביץ: הם היו בבית ספר?
מסעוד מנסור: חלקם הגדול כן.
מסעוד מנסור: אבל יש חלק שאתה צודק, ממש טבולה ראסה, אבל אין ספק, זה לא כולם וזה לא רובם.
מסעוד מנסור: 20% אולי, לא בדקתי את זה, אני סתם זורק השערה שלי, שלא היו בבית ספר והם יותר בורים, אבל ל-80% יש קצת ידע בסיסי.
מסעוד מנסור: מיומנויות נוספות; דיברנו על די.
מסעוד מנסור: ג'יי או דברים אחרים, להכניס כאן.
מסעוד מנסור: יש פה את כל הדברים, אתם יכולים לקרוא ולהתרשם.
מסעוד מנסור: זה המצב פחות או יותר.
קריאה: יש נערים שמתקיימים נגדם הליכים פליליים בבתי משפט לנוער במדינה, בעקבות תיקים פליליים שנפתחו?
קריאה: זה קיים?
מסעוד מנסור: מי שנמצא כאן, אין לו תיקים פליליים.
מסעוד מנסור: זו למשל שאלה.
מסעוד מנסור: דילמה שאני, כמנהל המקום כאן, שואל את עצמי.
מסעוד מנסור: פה מישהו עשה עברה פלילית, אם וכאשר, אני חייב מתוך חובת דיווח ואני גם פקיד סעד לחוק הנוער בעברי, כך שזה מתלבש מכל הכיוונים.
מסעוד מנסור: אם עשה עברה פלילית, נצטרך לתת לרשויות לאכיפת החוק השונות לטפל בזה.
מסעוד מנסור: אנחנו בסך הכל עוד מוסד של אכיפת חוק במדינת ישראל.
מסעוד מנסור: זו ההצגה.
ניצן הורוביץ: זה היה מאיר עיניים, למרות שגם אמרת דברים קשים, אבל רואים, אני חושב שכולם פה התרשמו שזה בא מהלב ושטוב שאתה פה.
שלמה אנג'ל: הבחירה היתה בפינצטה של מפקד המחוז הקודם, חיפשנו בן אדם שמתאים אלינו, לאוכלוסייה שכאן ושלפנו אותו מתעסוקה והבאנו אותו לפה.
קריאה: הוועדה תוכל לקבל את המצגות שהצגת?
מסעוד מנסור: אם אין מניעה מבחינת שירות בתי הסוהר, המפקד שלי פה.
שלמה אנג'ל: אין מניעה.
שלמה אנג'ל: אתם תקבלו.
מסעוד מנסור: אין שום בעיה, תקבלו את זה.
ניצן הורוביץ: אז אחריך.
מסעוד מנסור: זה המקום.
מסעוד מנסור: יש לנו כאן שני בניינים.
מסעוד מנסור: כל בניין מכיל 30, בכל בניין יש גם את הקטע של כיתות לימוד, יש שלוש דירות, החללים כאן נקראים דירות, לא אגפים ולא תאים ולא כל מיני דברים כאלה.
מסעוד מנסור: תיכף תיכנסו ותראו.
מסעוד מנסור: אני אומר לכם, יש לנו פה בעיה לא פשוטה של ונדליזם, קטע של קשקוש, משהו שלא הצלחנו כל כך לטפל בו.
מסעוד מנסור: זה המצב.
ניצן הורוביץ: מה את עושה איתם?
קריאה-מורה: אנחנו פותחים להם אי מייל ופייסבוק וחלק משחקים, חלק מוצאים שירים בטיגרית, חלק שמים דיסקים.
קריאה-מורה: מלמדים אותם את כל הדברים האלה, בעיקרון הם לא יודעים.
ניצן הורוביץ: הוא על פייסבוק עכשיו?
קריאה-מורה: כן, פייסבוק.
קריאה-מורה: הוא על שירים בטיגרית, הוא משחק קלפים שלימדתי אותו.
קריאה-מורה: הם לומדים כאן עברית.
ניצן הורוביץ: אתה מדבר עברית?
קריאה-מורה: הוא לא כל כך.
קריאה-מורה: אני יודעת קצת טיגרית.
ניצן הורוביץ: מאיפה?
קריאה-מורה: גם מפה וגם מטיול שטיילתי באתיופיה.
קריאה-מורה: וגם לימדתי במסילה לפני הרבה שנים, אם אתה מכיר את מסילה.
מסעוד מנסור: זו הדירה.
מסעוד מנסור: אני מוכרח להגיד לך שבמקום הכיסאות האלה היו כאן כורסאות, ספות שאנחנו רוצים להעיף אותן, שברו את כל הספות האלה.
מסעוד מנסור: יש קצת חוסר הערכה לפעמים, זה נובע מכל מיני דברים פסיכו סוציאליים, אני לא נכנס לזה אבל אני מבין את זה, זו העובדה.
מסעוד מנסור: בכל דירה יש כאן הול, בהול יש טלוויזיה עם יס, יש מקרר, יש קולר עם מים קרים, מזגן, יש פה שני חדרים, חדר שמאלי זה שישה, זה מבחינת המרווח מרווח מצוין, בחדר פה ארבעה, גם מרווח מצוין, שירותים ומקלחות לכל עשרה.
מסעוד מנסור: כאן עשרה.
מסעוד מנסור: יש לנו שישה כאלה, שש כפול עשר זה 60.
מסעוד מנסור: התנאים טובים, יש פה קושי בקטע של אחזקה, כי יש פה ונדליזם, כמו שאמרתי, וביטויים כאלה ואחרים של התנגדויות.
מסעוד מנסור: אני מוכרח לציין שרוב רובם משתפי פעולה בקטע הזה, מעריכים לפחות את הקטע האנושי ויכולים גם לבוא ולשים את הראש על הכתף ולבכות.
מסעוד מנסור: ופה, הכתף הזאת, הרבה דמעות ירדו עליה.
מסעוד מנסור: אני אומר את זה ממש לא בקטע של להגזים או משהו.
מסעוד מנסור: אין ספק שבמפגש האנושי פרופר, זה מפגש מאוד מרגש, מאוד מרגש ומאוד לפעמים גם מוציא את הדברים הקשים ביותר, אין לי ספק, ואני חושב שאני מדבר לא רק בשמי כמפקד מתקן וכעובד סוציאלי, אני מדבר בשם כל סוהר וסוהר.
מסעוד מנסור: תמיד תמצא פה סוהרים שיכולים להגיד לך וואלה, חזרתי היום אחרי שיפט והלב שלי מתפוצץ.
מסעוד מנסור: שוב, אנחנו בני אדם, גם לנו יש את הכעסים שלנו וגם לנו יש את הקטעים של לא בדיוק רוצים להכיל כרגע, והדינמיקה הזאת מתרחשת כל הזמן, בין האמפתיה לבין הכעס.
מסעוד מנסור: כל הזמן
ניצן הורוביץ: יש תורן בכל דירה כזאת?
מסעוד מנסור: שלהם?
מסעוד מנסור: יש להם חלוקה.
מסעוד מנסור: אתה יכול לשאול, חופשי.
מסעוד מנסור: הוא מהחדשים, אבל הוא הבין את השאלה.
מסעוד מנסור: עוואט, בוא, אתה מדבר עברית?
מסעוד מנסור: קצת?
ניצן הורוביץ: כמה זמן אתה פה?
עוואט: שבעה חודשים.
ניצן הורוביץ: ואתה גר בדירה הזאת?
עוואט: כן.
ניצן הורוביץ: איפה החדר שלך?
ניצן הורוביץ: זה?
מסעוד מנסור: אתה רואה?
מסעוד מנסור: הוא מבין.
ניצן הורוביץ: בן כמה אתה בישראל?
עוואט: ---
ניצן הורוביץ: 17.
מסעוד מנסור: לאיפה אתה צריך ללכת מפה?
עוואט: לכפר יוסף.
מסעוד מנסור: הוא לפנימיית רווחה.
מסעוד מנסור: מתי אתה הולך?
מסעוד מנסור: לא יודע.
מסעוד מנסור: מתי אמרנו לך שאתה הולך?
עוואט: חודש תשע.
מסעוד מנסור: בסדר גמור.
מסעוד מנסור: בעזרת ה' בחודש תשע אתם תצאו.
מסעוד מנסור: בעזרת ה'.
מסעוד מנסור: אולי הוועדה הנכבדת כאן.
מסעוד מנסור: .. נלך לראות את הבניין השני וניכנס לפעילות של חינוך.
מסעוד מנסור: אחר כך ננסה לעקוב אחריו, הוא קיבל הכשרה לפני הכניסה שלו לעבודה.
מסעוד מנסור: שירות בתי הסוהר הביא מרצים אקדמאים ועשה לנו במדרשת רופין שבוע מרוכז, הסביר לנו על האמנה הבינלאומית, אמנת ז'נבה והאו"ם וחוק הנוער (טיפול והשגחה), 1961, עם זכויות הילד, בפן המשפטי, הפסיכולוגי, הסוציאלי, גם רקע על המדינות, מה קורה באריתריאה, למה יש בעיה באריתריאה ובסודן.
מסעוד מנסור: הבאנו פליט שבא והסביר את המסע שעשה משם.
מסעוד מנסור: כלומר הכנסנו לסגל כאן, לסוהרים שנמצאים, דברים מסוימים ורק אחרי זה התחלנו לעבוד.
מסעוד מנסור: תוך כדי, השנה הזאת, קיבלנו סדנאות שטח מיוחדות למת"ן.
מסעוד מנסור: סדנאות כאלה של לצאת בחוץ, לגבש את הצוות כאן, שוב לדבר על קטע של שיתוף פעולה.
מסעוד מנסור: זה קיים בכל שירות בתי הסוהר, אבל פה בצורה הרבה יותר מסיבית, של תלות הדדית, של סבלנות, סובלנות, רגישות.
מסעוד מנסור: היה לי חשוב רק להגיד את הדברים האלה.
מסעוד מנסור: כאן אותו דבר פחות או יותר.
מסעוד מנסור: דרך אגב, לכל ילד יש כאן ארון, מיטה.
מסעוד מנסור: כמובן לא צריך לרדת לפרטים הבסיסיים.
ניצן הורוביץ: אנחנו מהכנסת.
ניצן הורוביץ: מה אתם לומדים פה?
מסעוד מנסור: אנחנו מפריעים לו, הוא כותב.
קריאה-מורה: ככה, רוב הדירה היא חדשה, יש פה עוד נערים שהם בלי...
קריאה-מורה: אוברט קצת יותר ותיק.
ניצן הורוביץ: מה אתם לומדים?
ניצן הורוביץ: מה את מלמדת אותם?
קריאה-מורה: אנחנו לומדים הקניית שפה.
ניצן הורוביץ: איזה שפה?
קריאה-המורה: השפה העברית.
קריאה-המורה: אנחנו משלבים גם קצת טבע, קצת עונות השנה, קצת דברים אחרים.
קריאה-המורה: בעיקרון העניין הוא של הקניית השפה העברית מתוך כוונה שחלק ישתמש---
ניצן הורוביץ: ואת מדברת איתם עברית או בשפה שלהם?
קריאה-מורה: קצת לפעמים אני לומדת מהם טיגרית, ואנחנו מדברים פה קצת בערבית, קצת באנגלית.
מסעוד מנסור: כל הצוות כאן למד 12 שעות טיגרית, כולל אותי.
ניצן הורוביץ: אפשר לראות?
מסעוד מנסור: אנחנו יכולים לדבר קצת כמה משפטים בטיגרית.
קריאה-המורה: חלק מהם כותבים במחברת פונטית וחלק אנחנו---
ניצן הורוביץ: הם היו שם בבית ספר, הם יודעים קרוא וכתוב?
קריאה-המורה: אלה למשל חבר'ה שהרמה שלהם באנגלית היא הרבה יותר---
מסעוד מנסור: סליחה, את מפריעה לו, הוא פשוט דבק במשימה.
מסעוד מנסור: הוא רוצה להשלים את ה...
קריאה-המורה: יש נערים שלמדו שנתיים בבית ספר באריתריאה.
קריאה-המורה: יש גם חבר'ה שהגיעו אנאלפביתים מגאנה ומחוף השנהב.
קריאה-המורה: יש נערים שממש רכשו שלוש שפות ביחד---
מסעוד מנסור: גם צרפתית, גם עברית וגם טיגרית.
קריאה-מורה: יש פה נערים שסיימו 11 כיתות וכמעט סיימו 12, לדעתי.
קריאה-מורה: אוברט, (מדברת בשילוב שפות).
אוברט: ---
קריאה-המורה: אוקי.
קריאה-המורה: זה הספר שלנו.
קריאה-המורה: אז יש נערים שהרמה שלהם---
ניצן הורוביץ: ואת פה כל יום?
ניצן הורוביץ: את מלמדת אותם קבוע?
קריאה-המורה: אני נמצאת כל יום.
קריאה-המורה: זאת כיתה חדשה.
קריאה-המורה: מתי הגעתם לישראל?
קריאה-המורה: כמה זמן אתה בישראל?
קריאה-המורה: חודש אחד.
קריאה-המורה: אלה נערים, בדירה הספציפית הזאת, שנמצאים חודש בישראל, הם אצלנו כשבועיים.
ניצן הורוביץ: כמה שעות ביום הם לומדים?
קריאה-המורה: הקניית שפה לכל דירה יש שעתיים ביום.
קריאה-המורה: יש לנו כאן שש דירות, יש את השיעורים.
קריאה-המורה: הסתובבתם קצת, ראיתם?
קריאה-המורה: יש שיעור מחשבים, יש---
מסעוד מנסור: את מחוברת הרבה יותר טוב ממני בקטע הזה.
קריאה-המורה: אני אתחיל קצת אחורה.
קריאה-המורה: אנחנו כפופים לחברה למתנ"סים, אלה שעות הלמידה שאנחנו מקבלים, מקבלים הקצאה של שעות מורה לפי מספר התלמידים שנמצאים במתקן.
קריאה-המורה: שלא כמו במתקנים אחרים יש לנו את העניין של ספורט ואמנות ומחשבים, שזה קיבלנו בתור אקסטרה.
קריאה-המורה: מחשבים יש שעתיים.
קריאה-המורה: איך היה קומפיוטר אתמול?
קריאה-המורה: כן.
קריאה-המורה: רואים שירים.
קריאה-המורה: סתם לדוגמה.
קריאה-המורה: זה משהו שמאוד מחבר, הם רואים שירים ביוטיוב, הם מתכתבים בפייסבוק.
קריאה-המורה: Where are your friends?
קריאה-המורה: כל העולם.
קריאה-המורה: יש לנו את זה ככה.
ניצן הורוביץ: אחד כזה, איך הלך לבד מאריתריאה?
מסעוד מנסור: יש את המסלול הקלאסי ויש מסלול לא קלאסי.
מסעוד מנסור: המסלול הקלאסי של הדמיון הפורה שלנו, של ללכת ברגל וכל זה, כמעט ולא קיים.
מסעוד מנסור: אולי בודדים.
מסעוד מנסור: חלק מהם מגיעים בטיסה לקהיר ומקהיר ברכב שכור מגיעים עד לסיני ובסיני, אם מתמזל מזלם ולא תופסים אותם הרשידה שם, הם תוך יומיים כבר בישראל.
מסעוד מנסור: זה לא מסע מפרך כמו שהיה פעם.
מסעוד מנסור: אתה יודע, הכל מתקדם, הטכנולוגיה היום מתקדמת.
מסעוד מנסור: אלה, יש להם כבר כמה מחזורים, הרבה מאוד מחזורים לפניהם שגם אומרים להם.
מסעוד מנסור: אתה יודע, זה כבר שיווק.
מסעוד מנסור: יש פה אבא?
מסעוד מנסור: You have family here?
מסעוד מנסור: Yes.
מסעוד מנסור: Who is here in Israel?
תשובה: No family.
מסעוד מנסור: No family here at all.
מסעוד מנסור: זה יוצא דופן, כי בדרך כלל לכולם יש כאן אחים, בני דודים, דודים.
ברכה: What happened to your family?
ברכה: Where are they?
ברכה: They in Aritrea?
ברכה: You have mother and father?
ברכה: Yes?
ניצן הורוביץ: אח שלו הגיע קודם ואז אמר לו לבוא?
ניצן הורוביץ: ואז הוא בא?
ניצן הורוביץ: ואיך פיזית הוא הגיע?
מסעוד מנסור: (ערבית - שואל ומתרגם התשובה).
מסעוד מנסור: הוא אומר שעד קהיר הגיע באוטו, מסודן, כלומר עבר מאריתריאה לסודן, מסודן לקחו אוטו, עברו את הגבול עד לקהיר ומקהיר, הוא אומר, הגיע דרך---
ניצן הורוביץ: הוא היה עם קבוצה?
מסעוד מנסור: (שואל בערבית ומתרגם), הלכו בקבוצה של 48 אנשים.
מסעוד מנסור: כחודש עד שארגנו הקבוצה.
ניצן הורוביץ: מאיפה הוא יודע ערבית?
קריאה-המורה: הוא גר באזור שדיברו בו בערבית.
מסעוד מנסור: אם חבל הארץ שהוא הגיע ממנה קרוב לסודן, אז הם דוברים ערבית.
מסעוד מנסור: אם זה קרוב לאתיופיה, הם דוברים אמהרית, ולכן יש אתיופים שדוברים קצת.
מסעוד מנסור: .. ועכשיו יש להם ברייק.
קריאה-המורה: יש לנו הפסקה.
קריאה-המורה: תודה רבה לכם.
מסעוד מנסור: הפסקה והם צריכים לאכול עוד מעט.
מסעוד מנסור: דרך אגב, הוצאנו דרישה לשפץ את המקום הזה.
מסעוד מנסור: ייצור פה הרבה יותר נעים.
מסעוד מנסור: אוטוטו, אני מאמין אחרי החגים, נייפה אותו, נעשה אותו הרבה יותר נעים.
מסעוד מנסור: זה אמצעי ענישה למי שנמצא פה.
מסעוד מנסור: אין איפה.
מסעוד מנסור: הכל ביחד לדבר, להכניס למשרד שלי, להכניס למשרד של העובדת סוציאלית, לבוא לפה, לשבת, הכל סביב שכנועים, דיבורים, שיקופים, ניסיון להביא אותם לקחת קצת יותר אחריות.
קריאה: והם אומרים את הצרכים שלהם בלי שום חסימה.
מסעוד מנסור: כן, בהחלט, בקטע של מיניות, בהחלט אין ספק.
ניצן הורוביץ: זו בעצם חצר משותפת?
מסעוד מנסור: בתשע בערב הם ננעלים עד שש בבוקר.
מסעוד מנסור: השכמה בשש בבוקר, אתה יודע, שש וחצי, שבע.
תומס: מדבר איתו אפשר?
מסעוד מנסור: לדבר?
מסעוד מנסור: כן, בטח שאפשר.
מסעוד מנסור: אתה מדבר עברית טוב.
ניצן הורוביץ: נו, דבר.
מסעוד מנסור: אתה מדבר עברית טוב, דבר בעברית, תנסה לדבר בעברית.
ניצן הורוביץ: מה הוא רוצה להגיד?
מסעוד מנסור: תומס, אני יודע שאתה יודע עברית, אם היה מישהו אחר.
מסעוד מנסור: ..
ניצן הורוביץ: לא חשוב, שיגיד בשפה.
ניצן הורוביץ: מה אתה רוצה להגיד?
תומס: יש בעיה.
תומס: ..