GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית חיימי-בריגר: האירועים האלה מהווים כ- 4.2% מכלל אירועי הרצח, בסך הכלל ישנם כ- 140 אירועי רצח במדינת ישראל מדי שנה.
אורית חיימי-בריגר: רצח זה רצח זה רצח, לדעתי זה נתון משמעותי.
אורית חיימי-בריגר: לציין שחמישה אירועים מתוך שישה הינם אירועים פנים מגזרים.
אורית חיימי-בריגר: ההערכה היא שכלל הפשיעה היא פשיעה פנים מגזרית.
אורית חיימי-בריגר: הרבה מהפשיעה אינה מדווחת.
יעקב כץ: פשיעה שאתם לא מודעים לה?
אורית חיימי-בריגר: ארבעה מתוך שישה מקרים בוצעו בתחומי מחוז תל אביב, שלושה מקרים במרחב יפתח, ארבעה מקרים בוצעו במהלך קטטה, שלושה מהם על רקע שיכרות, שניים על רקע אלימות במשפחה.
אורית חיימי-בריגר: עבירות מין – בשנת 2010 מתוך 88 תיקים שנפתחו בגין עבירות אלו לכלל הזרים כ- 70% שייכים לנתינים מאפריקה.
אורית חיימי-בריגר: 62 תיקים כביכול זה מספר קטן יחסית לעבירות בתחום הזה, אבל זה הנתון האובייקטיבי שמציין כן עלייה.
אורית חיימי-בריגר: יש עליה ניכרת בעבירות אינוס בכוח ובאיומים.
אורית חיימי-בריגר: לציין שמרבית התיקים בעבירה זאת נפתחו בתחום מחוז תל אביב, לא חסרה כאן עבודה למחוז תל אביב.
אורית חיימי-בריגר: עבירות סד"צ - לרוב מדובר בעבירות איומים, החזקת סכין וקטטות.
אורית חיימי-בריגר: כ- 44% מעבירות הסד"צ בקרב כלל הזרים הן עבירות שמתבצעות על ידי המסתננים.
אורית חיימי-בריגר: עבירות רכוש – כאן אני רוצה להדגיש שהיריעה רחבה ולכן נדגיש רק את נושא השוד.
אורית חיימי-בריגר: בניגוד למגמה כלל ארצית של ירידה בעבירות שוד, אנחנו זיהינו עלייה.
אורית חיימי-בריגר: זה הניתוח והניתוח הוא לא רק לבחון כמה עבירות שוד מבצעים אלא להסתכל מה קרה בתא שטח שבו רוב האוכלוסייה היום.
אורית חיימי-בריגר: כאן אנחנו בהחלט מציינים עלייה.
אורית חיימי-בריגר: התמונה הפלילית המתקבלת מצביעה על עלייה בתיקי המסתננים לאורך השנים 2007-2010, על מוקדי פשיעה בריכוזי אוכלוסייה וכן על בולטות במספר עבירות אלימות כגון: רצח עבירות מין ושוד.
אורית חיימי-בריגר: יש להדגיש שהעלייה במספר התיקים מקבילה לעלייה בגידול באוכלוסיית המהגרים.
אורית חיימי-בריגר: כלל התיקים בקרב המסתננים עדיין מצומצם יחסית למספר התיקים הנפתחים לכלל האוכלוסייה.
שירלי אברמי: את אומרת שהעלייה במספר התיקים, מקבילה לעלייה במספר המסתננים?
שירלי אברמי: אבל במסמך שגלעד נתן כתב, הוא מבוסס על נתוני המשטרה, כתוב שיש עלייה של 40% של פתיחת תיקים אבל עלייה של 75% במספר המסתננים.
שירלי אברמי: לדעתי זה חצי וזו לא עלייה מקבילה, אומנם ישנה עלייה גדולה במספר התיקים, אבל לא רק ששיעור הפשיעה בקרבם אינו שווה לשיעור גידולם באוכלוסייה, אלא שיעור הפשיעה אפילו קטן.
שירלי אברמי: זה לא מה שאת אומרת עכשיו.
אורית חיימי-בריגר: ראיתי את מה שגלעד נתן כתב, אגב הנתון של גידול באוכלוסייה הוא לא שלנו, אני התעקשתי לא לעשות השוואה לכלל האוכלוסייה.
אורית חיימי-בריגר: אנחנו לא עשינו כאן שיעור מבחינה סטטיסטית.
שירלי אברמי: את אומרת ששיעור הגידול בפשיעה שווה לשיעור הגידול באוכלוסייה.
אורית חיימי-בריגר: לא, לא זה מה שאני אומרת.
שירלי אברמי: אם הגידול בפשיעה הוא 40% והשיעור בגידול האוכלוסייה עלה ב- 75% אז זה לא שווה.
אורית חיימי-בריגר: ראשית הנתון של 75% הוא לא שלי.
שירלי אברמי: הוא עדיין מבוסס.
אורית חיימי-בריגר: O.K , ואני לא אקח לגלעד את הקרדיט.
אורית חיימי-בריגר: אני חושבת שהניתוח שלנו הוא ניתוח עומק.
אורית חיימי-בריגר: זה לא נכון לקחת אוכלוסייה כזאת ולקחת מספר כללי ולהשוות, זה לא נכון.
אורית חיימי-בריגר: לכן התפקיד שלי בחטיבת המודיעין הוא לעשות את ניתוח העומק על פי עבירה, על פי תיק, זה להיכנס לתיקים.
אורית חיימי-בריגר: חבריי יעידו על כמה זה קשה כי הם לא מזוהים, זה ממש להיכנס לתיק תיק ולבחון אותו, לכן אני בוחנת מה קרה בכל עבירה, מה קרה בה ומה קרה בתא השטח לאורך שנים.
גדעון כהן: השאלה אם בדקתם האם מבחינת זמן השהות של המסתננים, אם זה בשנה הראשונה להסתננות שלהם, כלומר כמה זמן הוא נמצא בארץ.
גדעון כהן: זאת שאלה.
גדעון כהן: בתחילה הוא נמצא בתהליך הישרדות.
יעקב כץ: אני מבקש לסכם את העניין הזה.
יעקב כץ: הפשיעה הראשונה היא פשיעה של 100% שהאנשים עוברים את הגבול ללא רשות.
יעקב כץ: צריך לזכור את זה שבכל המדינות העולם זה ה- 100%.
יעקב כץ: כמו שהיא דיברה על מקרי רצח שכל מקרה רצח הוא 100% וכאן כל אחד מהם הוא פושע שנמצא בלי אישור ובלי רשות ללא זכות וללא אישור כניסה לישראל.
יעקב כץ: שנית אנחנו רואים באופן טבעי שהאוכלוסייה הזאת נטמעת בחברה גם בגלל הבעיות שהיא נתונה בהם ובאופן טבעי הפשיעה תלך ותגדל.
יעקב כץ: לצערנו הרב במקרים האלה זה בגדר 'קנה לך חבר', אתה קונה לך חברים.
יעקב כץ: כמו שאמר הבחור מיחידת "עוז" הדבר הזה ילך ויגדל ככל שהם יכירו יותר אנשים שמתעסקים בפשע.
יעקב כץ: כל התהליך של אנשים שנכנסים ללא רשות וללא זהות וללא יכול להיטמע בצורה נורמאלית מזמין פשע.
יעקב כץ: כשיהודים הגיעו לאמריקה הייתה להם האפשרות מסוימת להשתלב בחברה, אבל כל עוד שמדינת ישראל לא קיבלה החלטה שהיא קולטת אותם אז הם יחפשו להיטמע בחברה בדרך זרה ובאופן טבעי נראה את הפשיעה הולכת וצומחת.
יעקב כץ: הסיבה להתכנסות שלנו כאן
יעקב כץ: כדי לבחון את הדרכים, ראשית בדרך 'סור מרע' ולדאוג שיכנסו כמה שפחות מסתננים לישראל, שנית לגבי אלה שנמצאים כאן לבחון איך מחזירים אותם, וכל עוד הם נמצאים בארץ לבחון איך הם מטופלים בצורה נכונה ושהם מזיקים פחות.
יעקב כץ: שלישית, מדינת ישראל צריכה להציג פעם אחת ולתמיד איך היא מטפלת במסתננים שהגיעו לפה ובמקביל לכך היא מונעת כניסת אחרים.
יעקב כץ: מיכאל בבלי בוודאי יגיד בהמשך שאפשר להגדיר את המסנן כפליט.
יעקב כץ: מהן ההגדרות למעמד האזרחות?
יעקב כץ: אולי תחליט מחר שכל ה- 40,000 הם אזרחי מדינת ישראל וממשלת ישראל צריכה לתת להם בתים, שכונות.
יעקב כץ: אולי היא תחליט שלא כך – אני לא במעמד ראש הממשלה לקבלת את ההחלטה הזאת, נמצאים כאן נציגי האגודה שיגידו מה ממשלת ישראל עושה בעניין הזה.
יעקב כץ: אנחנו לא נמצאים בממשלה כדי לקבל את ההחלטה אבל אנחנו מצביעים על הבעיה שכל עוד האדם לא יודע מה מצבו, יגידו מיחידת "עוז" שהרצון לחיות הוא גדול יותר ואם לא נותנים לאנשים לחיות בצורה נורמאלית הם יפנו לדרכים אחרות.
מיכאל בבלי: אפשר להעיר הערה לדברייך?
יעקב כץ: מר מיכאל בבלי, אחר כך אתן לך להגיד את דברייך.
יורם אוחיון: צריך לזכור, ששום דבר במחקר הזה אינו מבוסס.
יעקב כץ: לא מבוסס בצורה מוחלטת.
יורם אוחיון: מדעית מחקרית.
יורם אוחיון: היינו לנו שיחות ארוכות עם גלעד נתן ממרכז המחקר ומידע של הכנסת ואני חייב לציין שאנחנו מתבססים כרגע על 15,000 עד 17,000 איש בתל אביב – זה לא המספר, בדוק.
יורם אוחיון: אמרתי כבר בוועדה הזאת שאנחנו מעריכים שיש בין 50,000 ל- 55,000 ניתנים זרים רק באזור דרום תל אביב.
יורם אוחיון: אז אם אנחנו מתייחסים לנתונים האלה כזה ראה וקדש, זו טעות בידנו.
יעקב כץ: רון חולדאי אמר לי שאם אני מגיע בכל ערב שבת לשם הוא מראה לי 100,000 אפריקאים, הוא אמר לי שלא מדובר ב- 20,000 ולא 50,000, אמר לי "בוא פעם לדרום תל אביב".
יורם אוחיון: אני חושב שהערכה של 100,000 מוגזמת, אני חושב שהערכה שלנו שמבוססת גם על החיים בשטח וגם על הנתונים שיש לנו לגבי מספר הדירות שנכנסים אליהן, וגם לגבי המטופלים במרכזי טיפת חלב.
יעקב כץ: הם "כובשים" עדיין עוד שכונות?
יורם אוחיון: אני ברשותך אסכם לגבי דרום תל אביב.
יורם אוחיון: ראשית בנוגע לויכוח שהיה פה אם זה מקביל לקצב הגידול באוכלוסייה או לא, לדעתי אי אפשר לבדוק את זה.
שירלי אברמי: אני מבקשת למחות על הביטוי 'שום דבר לא מבוסס', אני מבקשת שהוא יורד מהפרוטוקול.
שירלי אברמי: כפי שכתוב בהערת שוליים 10, כתב דוקטור גלעד נתן "הערכה משוקללת של אוכלוסיית המסתננים מבוססת על הערכות: משרד הפנים, המשרד לבטחון פנים, רשויות מקומיות ומוקדי הסיוע לעובדים זרים".
שירלי אברמי: אני מזהירה שגם מה שאמרת כרגע זה הערכה, אמרת "אנחנו נכנסים לבתים, אנחנו רואים מה קורה", אף אחד לא ספר אותם אחד אחד, מדובר כאן על שיקלול שעשה דוקטור גלעד נתן שאני כמובן עומדת מאחוריו, של מקורות שונים ושכולם הערכות, הדברים האלה אינם כפי דברייך ואינם מדודים באופן מדויק, ולכן הביטוי 'שום דבר אינו מבוסס' - - -
יעקב כץ: אני מבקש גם מהגברת המכובדת, לתת לו להמשיך בדבריו ואם יש לך הערה רשמי אותה.
יורם אוחיון: אני עדיין עומד מאחוריהם.
יורם אוחיון: אני חושב שגם בוועדה הזאת מסרתי את הנתון הזה בפעם הקודמת, אני אומר שגם ההערכה שלי אינה מבוססת, ואני חושב שלא ניתן לעשות ניתוח מחקרי-מדעי אמפירי על סמך הנתונים האלה כי אנחנו לא יודעים בדיוק כמה עובדים זרים, כמה מהם הם ניתנים, כמה מהם הם עם אישור עבודה, כמה מהם הם מסתננים, אנחנו לא יודעים את המספר המדויק של המסתננים שנכנסו מגבול מצרים ולא עברו דרך "סהרונים" ונמצאים בישראל.
יעקב כץ: אתה לא דיברת על הערכה שלי כשאמרתי 100,000 - - -
יורם אוחיון: אמרתי שלהערכתי זה מוגזם, אבל אני לא יכול לסתור אותה.
יעקב כץ: רון חולדאי אמר לי שבערב שבת כולם באים לשם לחגוג.
יורם אוחיון: מרשות ההגירה בשיחות לא פורמאליות טוענים שבסופו של דבר יש יותר מ- 80,000 נתונים.
יעקב כץ: רציתי לשמוע את המספר הזה.
יורם אוחיון: לכן אני לא עומד מאחוריו.
יורם אוחיון: אני אומר שיש בין 50,000 ל- 55,000 ניתנים זרים, אני מכליל את כולם בתוך הקטגוריה 'עובדים זרים' שנמצאים באזור דרום תל אביב.
יורם אוחיון: אני רוצה להזכיר לכולם שאנחנו כמדינה, בראיה ממלכתית אנחנו נמצאים שם מאחור, אנחנו לא מצליחים להוביל איזה תהליך ממוסד מובנה שכולל בתוכו את כלל המשרדים, למרות שהשר עושה מאמצים כבירים כדי להקים צוות בין משרדי, המשרד היחידי שמשקיע איזו משאב מקיזוזים פנימיים זה המשרד לבטחון פנים שהקים את היחידה, תחילה הייתה כוונה להקים אותה עם 74 וכרגע יש קרוב ל- 80 שוטרים.
יורם אוחיון: בעבודת מטה מסוימת אנחנו אמורים לקבל עוד 46 תקנים, אנחנו מדברים על יחידה, כאן אני מצהיר ואומר שעניינה לא רק עובדים זרים, יש לנו את שכונות דרום תל אביב, שכונת שפירא ואת כל אזור התחנה המרכזית שיש בהן אזרחים טובים משלמי מיסים שצריכים לקבל את שירותי המשטרה.
יורם אוחיון: אנחנו לא עוסקים רק ביחידת לוינסקי ולא רק בעובדים זרים או בנתינים זרים.
יורם אוחיון: לכן אני רוצה לשים על השולחן שכשאנחנו רוצים לנתח את מצב הפשיעה של העובדים זרים אנחנו נמצאים בתהליך.
יורם אוחיון: היחידה הזאת גורמת לחשיפה וכשמדובר בעבירות חשיפה אנחנו בתהליך שייקח לנו שנתיים-שלוש כדי להבין את היקף הפשיעה, את עומקה ואת מהותה.
יורם אוחיון: מכיוון שאנחנו נמצאים היום יותר בשטח ויש יותר שוטרים, יותר בלשים, יותר תצפיות ויותר מידעי מודיעין ומאחר שקיבלנו אישור להפעיל מערך מודיעין כזה או אחר על ניתנים זרים אז ההטמעות שלנו בקרב החיים שלהם, חיי החברה שלהם, המנטאליות שלהם, הפשיעה שלהם הולכת וגוברת.
יורם אוחיון: אנחנו בתהליך למידה, אנחנו בתהליך של עשייה.
יורם אוחיון: אני מניח שהנתונים האלה לא יתייצבו אלא בערך בעוד כשנתיים ורק אז נוכל להגיע לאיזה מקום ולבוא עם נתונים קצת יותר מבוססים.
יורם אוחיון: כרגע אנחנו יכולים רק להעריך מהגחמות שלנו והרהור ליבנו מה דעתנו.
יורם אוחיון: היה לי ויכוח גודל עם ארז שהוא הפקוד שלי, ויכוח השבוע שהיה ויכוח פלורליסטי וכמובן מקצועי, הוא טען כך ואני אמרתי לו שהנתונים של גלעד אולי נכונים.
שירלי אברמי: הנתונים נכונים או לא נכונים?
יורם אוחיון: אני אומר שהנתונים בראיה הכוללת, המסקנה הסופית שלו היא נכונה, הנתונים עליהם הוא מתבסס אינם נכונים.
יעקב כץ: זה לא הנושא כרגע.
יורם אוחיון: אני לא סותר את המחקר של גלעד.
יעקב כץ: המחקר הוא מדויק, עד הפרט האחרון.
שירלי אברמי: זה העיקר.
יעקב כץ: אני, כיושב ראש הוועדה, מחליט שזה לא העיקר.
יעקב כץ: הוא אומר שמעבר לכך שיודעים שמגיעים כך וכך אנשים לשטח, מעבר לזה לגבי החוקיים והלא חוקיים אני לא יכול להגיד.
יורם אוחיון: ברשותך, אני אשלים את דברייך בדוגמה אחת.
יורם אוחיון: דובר כאן על עלייה בעבירות שוד.
יורם אוחיון: אני לא חושב שיש עלייה בעבירות השוד, אני חושב שיש עלייה בחשיפה של עבירות שוד.
יורם אוחיון: מקרי השוד המאופיינים לאוכלוסייה באזור הזה הוא לא בדיוק השוד שכולנו מדמיינים של שודד רעול פנים שנכנס עם אקדח לאיזה מקום ושודד, כאן הוא נותן אגרוף לקחת את השרשרת ואת הטלפון –זה השוד.
יורם אוחיון: לפי סעיף 402 זה שוד לכל דבר ועניין על פי 'חוק העונשין'.
יורם אוחיון: היום אנחנו מסתובבים יותר בשטח, יש לנו לפחות כמה עשרות שוטרים שמסתובבים ביממה ברחובות ורואים אותם, הם מסתובבים באופן סמוי ובאופן גלוי - - -
יעקב כץ: במילים אחרות, אם היו לך עוד 200 שוטרים אז היו מדברים על עלייה של 400%.
יורם אוחיון: ברור, בהחלט.
יורם אוחיון: מאחר ואנחנו מדברים על עבירות חשיפה, גם עבירות המין וגם עבירות הזנות והסמים, אלו עבירות שככל שיהיו יותר שוטרים ברחובות אני אגלה אותן יותר.
יורם אוחיון: זו פשיעה שלא מדווחת מיסודה, לא לקורבן ולא לעבריין יש רצון להגיע למשטרה ולחשוף את העבירה.
יורם אוחיון: לכן אני חושב שמוקדם מדי, מבלי לפגוע ואני אומר שוב שאני מלא הערכה לעבודתו של גלעד.
יעקב כץ: גלעד הוא לא הנושא כאן.
יורם אוחיון: המחקר או המסמך שהוא הגיש, אני לא חושב שהוא רחוק מהמציאות ויחד עם זאת כדי לבוא לכאן ולהציג איזו תמונה או מגמה ואת מה שאנחנו צופים שיקרה אנחנו צריכים גם זמן וגם משאבים.
יעקב כץ: זאת אומרת שאנחנו יכולים לסכם ולומר שבעקבות העבודה שמספר אדיר של אנשים שנכנסו לארץ ללא תכנון, והיה ניסיון להתעלם ממנו כמו דברים אחרים אצלנו שמתנהגים כמו בת יענה ואומרים שהתופעה לא קיימת, המציאות היא שהבעיה הזאת היום צצה ועולה על פני השטח.
יעקב כץ: אתה אומר שאין את הכלים לבדיקת גודל הפשיעה בכל המגזר הזה.
יעקב כץ: אילו היום היו לנו יותר שוטרים ביחידת "עוז" או יותר בלשים ויותר מידעים מודיעיניים יתכן והיו מגלים שיש יותר מקרי אונס ועבירות שאינן מדווחות.
יורם אוחיון: אני יוכל לתת דוגמה נוספת כדי להמחיש את העניין.
יורם אוחיון: האלימות במשפחה, המנטאליות של האפריקאים, אלימות במשפחה בקרבם בדרך כלל אינה מדווחת מעצם הוויה שלהם באפריקה.
יורם אוחיון: אישה מוכה באפריקה זה כמעט סטנדרט, אולי אני אומר כאן דברים קשים לחלק מהאנשים כאן, בדרך כלל נשים לא מתלוננות על אלימות.
יורם אוחיון: היום יש לנו לא מעט תלונות על אלימות של נשים בתוך המשפחה.
יורם אוחיון: זו חשיפה, זו מנטאליות אחרת, זה מעמד אחר, הן עוברות תהליך.
יעקב כץ: בעיקר באזור תל אביב, ששם יש מגע ופותחים בפניהם את הדלתות.
יורם אוחיון: שירותי המשטרה השתנו במאה ושמונים מעלות.
יורם אוחיון: פעם כדי להגיש תלונה היו צריכים לנסוע בקו אוטובוס אחד לפחות ואולי גם שניים כדי להגיע לתחנת המשטרה להגיש תלונה, היום הם פוגשים את השוטר ברחוב, הם מגיעים.
יורם אוחיון: כשפתחנו את יחידת לוינסקי היינו מקבלים ביום תלונה אחת או שתיים, היום אנחנו מקבלים כמה עשרות ביום.
יורם אוחיון: התהליך הזה הוא תהליך מורכב, הוא דינאמי וצריך זמן.
יעקב כץ: אם הייתי שואל אותך שאלה כמפקד מרחב יפתח, ונניח שאני מפקד המשטרה, כמה שוטרים לדעתך אתה צריך היום כדי לטפל בעניין הזה.
יורם אוחיון: 136 שוטרים.
יורם אוחיון: אנחנו הוספנו על חשבון המרחב קרוב ל- 80.
יעקב כץ: אבל אתה עדיין חסר חצי.
יורם אוחיון: יש כרגע עבודת מטה שמתנהלת יחד עם המשרד בהובלת המנכ"ל.
יורם אוחיון: אנחנו אמורים לקבל תוספת של 46 תקנים בהתאם, זה מתקרב.
יעקב כץ: אני זוכר שבסיור שעשינו שם היה בחור שהשתולל ובז לשוטרים ולכולם, ולא היה ניתן לעצור אותו, והוא שאל "מה אתה יכול לעשות לי"?
יורם אוחיון: זו עבירה שפחות מטרידה אותי, היא כן מטרידה אותי אבל פחות.
יורם אוחיון: אחת הבעיות שלנו כמדינה היא שאנחנו לא מצליחים להכין מאגר ביומטרי שלהם וזה לעבוד עם מי שאין לו זהות.
יורם אוחיון: הם משתחררים מ"סהרונים" כשאנחנו לא מקבלים לא דגימות DNA.
יעקב כץ: אתם עדיין לא מקבלים DNA?
יורם אוחיון: לא.
יעקב כץ: אבל לוקחים את טביעת האצבעות שלהם?
יורם אוחיון: לוקחים רק שתיים וזה לא מספיק לנו.
יורם אוחיון: שר המשפטים התחייב בפניי בסיור שהוא יקדם את הנושא, הוא אכן מנסה לעשות מהלכים, זה עניין של חקיקה וגם 'חוק מאגרי מידע'?
יעקב כץ: החקיקה צריכה להיות, שכל מי שעובר את "סהרונים" יהיו עליו את כל הנתונים.
יורם אוחיון: אם אדוני רוצה דוגמה לבעיה של DNA אני אספר על מקרה רצח של ישראלית שאומנם עבדה במקצוע העתיק, על הגופה שלה נמצאה דגימת DNA ולא הצלחנו לאתר את הבחור כי הוא לא היה מוכר במאגרים, גם אסור לנו לקחת דגימות DNA אלא אם נעצרים על עבירות דומות והם נעצרים על עבירה אחרת.
יורם אוחיון: למזלנו כי רב, כעבור כתשעה חודשים אותו בחור שדגימת ה- DNA שלו נמצא על הגופה נעצר בגין תקיפה של בחורה אחרת שעובדת באותו מקצוע, תקיפה עם מאפיינים דומים ואז לקחנו דגימת DNA ואכן נמצאה התאמה ובסופו של תהליך הבחור הזה גורש כי הייתה בעיה עם הראיות מול הפרקליטות, בעזרתה האדיבה של יחידת "עוז" ואמנון בן עמי באופן אישי הצלחנו לגרש אותו חזרה לניגריה.
יעקב כץ: לקיחת דגימת DNA זו בעיית חוק?
יורם אוחיון: גם 'חוק מאגרי מידע' וגם 'חוק הכניסה לישראל' לא מאפשרים לנו לקחת את הדגימות והמשטרה לא מקבלת את המאגר הביומטרי שהוא מאוד מאוד חשוב כי אנחנו עובדים עם אנשים ללא זהות, היום הוא יכול להיעצר על עבירת גניבת בקבוק.
יעקב כץ: מהי הסיבה שהסבירו לך, שבגללה ב"סהרונים" לא לוקחים את דגימות ה- DNA.
יורם אוחיון: החוק במדינת ישראל לא מאפשר לקיחת דגימות.
דורית בן מאיר: אני אסביר את זה.
דורית בן מאיר: ראשית חשוב לציין שנושא פשיעת זרים נכנס למסגרת התכנית הרב שנתית של משטרת ישראל כנושא שצריך להיות מטופל כאילו הוא נמצא במרכז השולחן, זה חשוב למטרה שלנו.
דורית בן מאיר: בנוגע להטבעה, כן מטבעים אותם בשתי אצבעות וגם איזה צילום קטן, אבל מטביעים אותם מכוח הסיפור של "סהרונים".
דורית בן מאיר: פנו אלינו ואמרנו "רבותיי, האנשים האלה הם מסתננים לכל דבר ועניין".
דורית בן מאיר: בעצם הגעתם לארץ הם מבצעים עבירה ומכוח זה אנחנו כן ניקח טביעות אצבע, כן נצלם וכן ניקח טביעת אצבעות וכן ניקח דגימות DNA והיום הטיפול בנושא הוא בשלב סופי, זו עבודת מטה.
בועז חממי: עבודת מטה בין משרדית על ידי פרקליטות המדינה, כולל שירות בתי הסוהר והרשות.
דורית בן מאיר: זה בחוק.
יורם אוחיון: מחכים כבר שנתיים.
יעקב כץ: עכשיו בונים את הגדר ועכשיו מקימים את העיר, עשרות דברים נעשים כתוצאה מהדיונים בוועדה כאן.
יעקב כץ: גם 'חוק המסתננים' המתוקן.
יורם אוחיון: אולי אדוני יצליח להקים צוות בין משרדי שיגשר על כל הפערים.
דורית בן מאיר: בנוגע לצוות הבין משרדי, זה קשור לנושא פשיעת זרים שאנחנו מטפלים בו.
דורית בן מאיר: היה צוות בין משרדי כי אנחנו נשב כל שבועיים ונמשיך לדבר על אותו דבר.
דורית בן מאיר: צריך שוב לרענן את הנושא כי משום מה הוא התאדה, צריך צוות בין משרדי שיעסוק בפשיעת זרים.
דורית בן מאיר: נשב מסביב לשולחן.
דורית בן מאיר: קראתי לאדלשטיין ולנציג משרד הבריאות ולכל מיני נציגים וישבנו לחשוב מה עושים, צריך להקים את הצוות הבין משרדי, אם הצלחנו אז טוב שבאנו לישיבה ודיברנו.
דורית בן מאיר: אדוני, כל הסיפור של הפשיעה עליה אנחנו מדברים, אורית בטוב טעם מסרה את הנתונים, הרי אנחנו עדיין בקצה, כלומר המשטרה מטפלת בקצה.
דורית בן מאיר: את כל הנתונים הצגתי בפני משרד ראש הממשלה והם קיבלו את זה.
דורית בן מאיר: התופעה קיימת והיא תהייה גדולה יותר.
דורית בן מאיר: אנחנו צריכים לחזור לגבול ולבחון.
דורית בן מאיר: הם יקבלו אישורים, יכעסו עלי אבל אני אומרת באחריות, כאן צריך להיזהר מעט, חלק הגדול מקבל מהם מקבל אישורים גם כשלא מגיע לו.
דורית בן מאיר: אני באופן אישי מדברת עם אנשים המסתננים ואומרת למה בכלל אתם מגיעים, הם ימשיכו לרצות לבוא, אבל החלק הגדול הוא לא אומלל כי הוא בא כדי לעבוד במדינת ישראל והוא מקבל אישורים.
דורית בן מאיר: כעת אנחנו מנהלים חקירות שהשתיקה יפה להן, אבל הם מקבלים אישורים.
יעקב כץ: כל עוד העיר לא מוקמת הם ימשיכו לקבל אישורים.
דורית בן מאיר: נכון מאוד.
דורית בן מאיר: זאת אחת הבעיות שצריך לטפל, ולא בפשיעה כי הפשיעה היא תוצאה של זה.
יעקב כץ: נכון מאוד, אבל צריך לדעת את ממדי הפשיעה כי היא קיימת.
יעקב כץ: אנחנו צריכים לדאוג שיעמדו לרשות
יעקב כץ: כם הכלים, אנחנו צריכים לדאוג שתקבלו את ה- DNA, אנחנו צריכים שיהיו לכם תקנים לשוטרים, אנחנו צריכים שיעמדו לרשותכם מתרגמים.
דורית בן מאיר: הדבר האחרון לפרוטוקול, שאלת אותי בפעם הקודמת, זה הדבר הכי כואב, אני עובדת רק מול זרים, יש לנו פרשיות שאתה צריך להודות ואין לך מי שייתן מענה, המענה הוא אפילו לא אחוז ממה שהמדינה צריכה.
יעקב כץ: כי מדינת ישראל עדיין לא החליטה מה טוב בשבילה.
בועז חממי: מה שדורית אומרת, זה בדיוק זה ומה שיורם אוחיון אמר לגבי הזיהוי זה בדיוק זה כדי שנוכל לזהות את אותם מסתננים.
בועז חממי: יש עבודת מטה בעקבות מה שהמשטרה הציפו במחוז דרום וגם במחוז תל אביב, וזה בשיתוף עם פרקליטות המדינה כדי לנצל את 'חוק המסתננים' על מנת שבעבירות פשע נוכל לקחת מהם דגימות.
בועז חממי: יחד עם זאת זה צריך להתבצע אל מול שירות בתי הסוהר, שלא נמצא כאן, מול רשות האוכלוסין אגף ההגירה.
בועז חממי: הדבר הזה מתבצע.
בועז חממי: חשוב לי להבהיר שרוב רובם של המסתננים הם באחריות משרד הפנים, רשות האוכלוסין.
יעקב כץ: יחידת "עוז" שהיא משויכת לרשות.
בועז חממי: מה שאדוני הציע לגבי אכיפה וכלים, אני באמת רוצה לומר, אין כמו יורם וארז שהם היחידות בשטח ואם יש צורך באמצעים נוספים צריך לפנות אליהם.
שירלי אברמי: תודה אדוני.
שירלי אברמי: קודם כל הערה אחת, ושלא אובן לא נכון, ברור שיש בעיה, לא שאמרתי וגם לא שנכתב במסמך שאין בעיה.
שירלי אברמי: ברור שיש בעיה, הבעיה הזאת צריכה טיפול.
שירלי אברמי: איך מדינת ישראל תטפל?
שירלי אברמי: זה בידי הכנסת ורשויות אכיפת החוק לאחר מכן.
שירלי אברמי: בדקנו עם דוקטור גלעד נתן שנמצא בבית, המספר של 17,000, לדבריו הוא מספר המסתננים מאפריקה, המספר של 50,000 הוא כלל העובדים הזרים באזור תל אביב, לכן מדובר על שני מספרים שונים, מה שכתוב במסמך.
שירלי אברמי: כיוון שהוא עוסק במסתננים מאפריקה המספר שמופיע במסמך הוא לגבי האפריקאיים.
שירלי אברמי: אין ויכוח על כך שכלל העובדים הזרים בתל אביב על פי הערכות שונות שגם הן אומדנים מדובר על 50,000.
יורם אוחיון: זה מה שאמרתי.
יעקב כץ: אני רוצה לתקן אותך בנקודה הזאת.
יעקב כץ: המספר של ,17,000 ראשית יש 35,000 אומרים שלקראת שבת הם מגיעים מכל רחבי הארץ לחוגג שם, הם להבדיל עושים טיש, כלומר כל החבר'ה מאילת מגיעים, אומר רון חולדאי ששם הם מתרכזים.
יעקב כץ: מאחר ואין רק 35,000 אלא מעבר ל- 35,000 המוכרים אנחנו מדברים על עוד 10%-15% אז זה למעלה מ- 40.000.
יעקב כץ: 40,000 מגיעים רובם, ההערכה של ה- 17,000 או ה- 20,000 או ה- 22,000 אלו מספרים שאינם מדויקים, מדובר על אומדנים כי אף אחד לא יודע להצביע, הם נעים ונדים, מדובר על בני ברק, ראשון לציון.
אורית חיימי-בריגר: אני רוצה להוסיף משהו קטן, חטיבת המודיעין מוציאה דוח יומי פלילי של כל האירועים בכל הארץ.
אורית חיימי-בריגר: רק ביומים האחרונים ישנם שלושה מקרי שוד.
אורית חיימי-בריגר: אני מסכימה לגמרי עם הנושא של החשיפה, ללא חשיפה היינו יודעים על פחות, שלושה אירועים תוך יומיים לכל הדעות זה הרבה מקרים, מקרים שמעורבים בהם נתינים אריתריאים זאת אומרת שזה אומר את הכל.
אורית חיימי-בריגר: לדוגמה מקרה אחד, ברחוב עקיבא בתל אביב, מסתנן אריתריאיחשוד ששדד באיומי סכין מאישה את תיקה, מסמכים וטלפון.
דורית בן מאיר: אנחנו נותנים לו להיכנס, איך הוא יאכל?
יעקב כץ: לפני שנשמע את יחידת "עוז" אני רוצה שנשמע את סגן ראש עיריית בני ברק.
יעקב כץ: ספר לנו על הכמות ועל האיכות.
חנוך זייברט: לנו יש למעלה מ- 2,000 מסתננים שגרים באיזור בני ברק.
יעקב כץ: איפה בבני ברק?
חנוך זייברט: בשכונת פרדס כץ, שהייתה בעבר ידועה כשכונת פשע וברוך ה' הצליחו להביא אותה לרמה של שכונה נורמטיבית, כי הגיע אליה יותר ציבור נורמטיבי.
חנוך זייברט: חילוף האוכלוסין שהיה שם גרם לירידה מאסיבית בפשיעה.
יעקב כץ: הציבור החרדי לא השתלט שם?
חנוך זייברט: אמרתי שציבור נוסף הגיע אתה יודע למה התכוונתי.
חנוך זייברט: היום בפועל המצב קשה, מאחר שבשכונה הזאת היה ציבור שהתחלף לאט לאט עד שנכנסו המסתננים, היום המצב החזיר את התושבים הקשים יותר לשכונה והיא חוזרת להיות במצב שהיה לפני עשר שנים.
חנוך זייברט: לא מדובר רק על עבירות קשות שהוזכרו כאן, למשל עבירות תכנון בנייה כי ברגע שגרים בדירה אחת עשרים, עשרה, חמישה-עשר איש בתת תנאים, אין סיכוי שהם יחיו חיים נורמטיביים.
חנוך זייברט: המקום הופך מטבע הדברים לחממת פשע.
יעקב כץ: זה על כביש פתח תקווה?
חנוך זייברט: ז'בוטינסקי עד בן גוריון, עד לאם המושבות, מז'בוטינסקי צפונה.
יעקב כץ: שכונת הרצוג גם בפנים?
חנוך זייברט: יותר צפונה.
חנוך זייברט: ציר ז'בוטינסקי הוא ציר קשה למגורים, זה ציר חוצץ בין שני רחובות והוא צרי מאוד מרכזי, ציר ז'בוטינסקי לכיוון בני ברק זה החלק עם תושבים ותיקים של העיר, פרדס כץ מתחילה מז'בוטינסקי צפונה.
חנוך זייברט: באזור הזה, כשהם נכנסים לגור בתנאים שאינם הולמים, אוטומטית חוץ מעבירות הפשיעה שקיימות בשטח, חוץ עבירות התעסוקה שקיימות אצלם וחוץ מהפשיעה האחרת הקיימת אצלם, אדם שגר בתת תנאים עם חמישה עשר איש סביר שאדם כזה יסתובב ברחובות וזה לא נכון, סביר להניח שהוא בשפה המקצועית משוטט ברחובות, וסביר להניח שקיימות עבירות קטנות.
חנוך זייברט: אלו לא עבירות שמופיעות בסטטיסטיקה.
יורם אוחיון: תתפלא אבל אנחנו מתעסקים בזה המון, בגניבת אופניים, בלוני גז.
יעקב כץ: פרדס כץ בתחום אחריותך?
יורם אוחיון: לא, אבל באזור שלי שכונת שפירא, שכונת התקווה, אנחנו מתעסקים המון.
יעקב כץ: מישהו ברמה הארצית, יודע מה קורה באזור בני ברק?
חנוך זייברט: אני אתן לך דוגמה קטנה.
חנוך זייברט: לפני כשבוע, הלכתי עם הבן שלי לקנות אופניים, הגיע אחד עם אופניים ושאל "רוצה לקנות?
חנוך זייברט: " אמרתי לו " זה כבר צבוע פעם שלישית"! הוא פשוט צבע, וכעת הוא מחליף לעצמו.
חנוך זייברט: זאת אומרת, שהעבירות הקטנות האלה פוגעות באיכות החיים של השכנים מסביב.
חנוך זייברט: זו פשיעה שנובעת גם מתת התנאים שלהם, אמרת כבר שזו החלטת ממשלה.
יעקב כץ: האוכלוסייה הזאת ממשיכה לגדול?
חנוך זייברט: בוודאי שהם ממשיכים להגיע.
חנוך זייברט: אותו אדם שמכניס אותם לדירה, למעשה עושה הון קל, הוא עושה עסק מהדירות.
יעקב כץ: מי מכניס אותם?
חנוך זייברט: בעלי דירות שגרו בפרדס כץ בעבר.
יעקב כץ: זה לא ציבור חרדי.
חנוך זייברט: לא.
חנוך זייברט: האדם משכיר לעשרים איש לגור במקום, לפי כל חוק ועניין זה עסק, אבל הוא לא מצהיר שזה עסק.
חנוך זייברט: גם תשעה דיירים זה עסק.
חנוך זייברט: הפשיעה היא לא רק הפשיעה של העבריינים, אלא גם פשיעה של משכירי הדירות, של המעסיקים שלהם וגם הפשיעה האחרת.
חנוך זייברט: איכות החיים באזורים שלמים נפגעת, והחיים הנורמטיביים הופכים לחיים בלתי נסבלים.
יעקב כץ: פנית לנציגכם בממשלה, אחד הוא אחראי על הכסף, האחד אחראי על המדינה ואחד על זה, מה עשו כולם בעניין הזה?
יעקב כץ: רק כדי לדעת, כי אלי אתה מגיע אחרי שכנראה לא הצלחת עם כולם.
חנוך זייברט: כולם אמרו לי שאחרי שכצ'לה לקח את זה לידיו, אז בטוח זה יהיה בסדר.
יעקב כץ: נשמע כעת את נציג דגל תורה.
יהודה הבר: תודה רבה.
יהודה הבר: קודם כל, אני רוצה לציין שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה.
יהודה הבר: אני גר באזור קריית הרצוג שזה צפונית לפרדס כץ, אני חבר מועצת עיריית בני ברק.
יהודה הבר: אני חי את התושבים של פרדס כץ ואני מייצג אותם בעירייה, אני חי את הבעיה הזאת כבר מספר שנים.
יהודה הבר: כמו שחברי אמר, המצב לפני עשר שנים היה רע מאוד וזה השתנה, היום זה חוזר לקדמותו.
יעקב כץ: זה היה חמור מאוד, כי פרדס כץ הייתה עם ריבוי פושעים.
יהודה הבר: אנשים היו מפחדים ללכת בשעות הלילה.
יהודה הבר: בשלוש השנים האחרונות, זה התחיל בטפטופים והיום המצב הוא שנשים אחרי השעה שבע בערב אינן יוצאות מהבית לבד.
יעקב כץ: ברחוב רבי עקיבא?
יהודה הבר: באזור פרדס כץ.
יהודה הבר: להערכתנו, הציבור שמפחד לצאת מביתו, מונה כ- 1,500 זוגות צעירים המתגוררים באיזור.
חנוך זייברט: אגב, לא רק משפחות חרדיות הגיעו להתלונן, אלא גם חילוניות שדיווחו שפגעו בילדים שלהן.
יעקב כץ: מישהו מהמשטרה יודע להגיד איך שומרים על הציבור החרדי?
יורם אוחיון: יש את אלברט אוחיון, שהוא קצין משטרה מקצועי מאוד, אני יודע שהוא משקיע רבות בעבודה.
יעקב כץ: אתם יושבים עם המשטרה?
חנוך זייברט: אנחנו יושבים עם המשטרה, שאמרה לנו דבר מאוד פשוט, הוא לא יכעס עלי, נמצאים כאן גם נציגי יחידת "עוז" ואני תכף אתייחס לשני הנושאים האלה.