GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב כץ: משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה?
אריה אלדד: זה לא אותו מעמד משפטי של מי שמעסיק אדם שנכנס ללא היתר בלי קשר לדרך שהוא נכנס?
אביטל שטרנברג: הוא בלי היתר ולכן ההעסקה שלו אסורה, אני לא רוצה להגיד דברים שהם לא בתחום העיסוק שלי, אני מציעה שמישהו שנמצא כאן ויודע יענה.
יעקב כץ: בוודאי מי שפירק את המאחז היו ערבים מהשומרון אבל אנחנו לא יודעים עד עכשיו אם אלה שוהים בלתי חוקיים או לא.
שגיב ליכטמן: מרביתם היו ישראלים, לפי הדיווחים של החברה שהעסיקה אותם.
יעקב כץ: אתה לא יודע אם הם יהודים או שאינם יהודים.
שגיב ליכטמן: למיטב ידיעתו לפחות חלקם לא יהודים וחלקם יהודים.
יעקב כץ: רבקה מקובר ספרי לנו מה - - -
אריה אלדד: שוהים בלתי חוקיים שפירקו מאחז ביהודה ושומרון חדלו להיות שוהים בלתי חוקיים.
רבקה מקובר: בין השאר המדיניות שלנו למתן רישיון לחברות כוח אדם, חוק שחוקק בשנת 1996 והוא בא לטפל במעסיק שמעסיק עובדים שלו אצל הזולת.
רבקה מקובר: כאשר המטרה מאחורי חקיקת החוק הזה הייתה שמי שמעסיק בעובדים צריך להיות ראוי, יש לו תנאי סף והוא גם מפקיד ערובה.
רבקה מקובר: כלומר מחר בבוקר הוא לא בורח והעובדים נשארים בלי כלום, יש ערבות בנקאית שהוא מפקיד אותה כדי לקבל רישיון והיא גדלה במשך הזמן אם הוא גדל.
רבקה מקובר: הנושא של מסתננים לא עלה אתמול, הוא קיים במערכת די הרבה זמן, והסוגיה הייתה - - -
יעקב כץ: כשאת אומרת מסתננים משום שאנחנו מוצאים אותם עובדים ברשויות מקומיות, כמו שאמר דוקטור גלעד נתן, אני לא יודע לגבי משרדים ממשלתיים.
רבקה מקובר: האינטראקציה שלנו עם הנושא באה בדרך אחרת, בא חברות כוח אדם, אני מתייחסת כרגע עד ה- 1 בינואר 2010, שאז החוק הוחל גם על קבלני שמירה וניקיון ששם זו תופעה ידועה, אין מה לדבר, אני מדברת עד 2010 שיש לנו חברות 1,200 חברות ששם באמת עלו שאלות כאלה ואחרות, אין הרבה כאלה שמעסיקות, אבל לגבי אלה שמעסיקות עלתה הסוגיה, האם כשהם מגישים את הערבות נכלול את העובדים האלה, ומה מעמדם של העובדים האלה?
רבקה מקובר: – אז אמרנו שכרגע לעת הזאת, בדקנו משפטית מענה שהם יכוסו גם במובן של הערבות, וטוב שיש כדי שנדע שהם קיימים כי אם יקרה משהו יש.
רבקה מקובר: הבעיה עלתה ביתר שאת בחברות השמירה והניקיון שהחל רישום ב- 1 בינואר וזאת לא הייתה חברה אחת ולא שתיים.
רבקה מקובר: בעצם מול מדיניות משרד הפנים שאומרת "אנחנו לא אוכפים את החוק עם מעסיקים", לא יכול להיות שיקום גוף ממשלתי אחר שכן יכול, הרי זו לא בעיה כי ברגע שאני מודיעה לחברה שאם היא מעסיקה עובדים כאלה אני לוקחת לה את הרישיון, זה לא ייקח הרבה זמן - - - -
יעקב כץ: לצורך הפרוטוקול נאמר שאנחנו לא אוכפים את החוקים משום שאנחנו לא יודעים מה לעשות איתם.
רבקה מקובר: לא.
רבקה מקובר: כי קיבלנו הנחיה מהיועץ המשפטי שלנו שאנחנו כפופים למדיניות של משרד הפנים.
רבקה מקובר: אם מחר בבוקר הם יאכפו את זה נגד מעסיקים אנחנו נודיע לכל חברות כוח האדם שהחל מתאריך זה וזה אתם לא יכולים יותר להעסיק את העובדים האלה אחרת רישיונכם נשלל.
יעקב כץ: במציאות היום כשאין אכיפה, יש לכם איזה מידע איך מעסיקים אותם?
יעקב כץ: יש דרישה מחברות כוח האדם, למה הם רשאים ולמה הם לא רשאים?
יעקב כץ: הם מקבלים תלושי שכר או לא? יש להם ביטוח לאומי או אין להם ביטוח לאומי?
יעקב כץ: משלמים מס או לא משלמים מס?
רבקה מקובר: אני מנהלת את האגף ההסדרה שעוסק במתן או בשלילת רישיון.
רבקה מקובר: יש לנו את אגף האכיפה שעושה את האכיפה הפלילית כנגד מעסיקים.
רבקה מקובר: בהיבט הזה גם נגד מסתננים.
יעקב כץ: והוא שייך למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
יעקב כץ: אני רק רוצה להבין מה ההבדל בין האכיפה הזאת לאכיפה של משרד הפנים.
רבקה מקובר: אני עושה אכיפה מנהלית, אני אומרת אדוני חברת כוח אדם, אתה עושה דברים בניגוד לחוק ואני לוקחת לך את הרישיון.
רבקה מקובר: זה הקצה הקיצון ויש בדרך כמה דברים לעשות.
רבקה מקובר: הוא עושה את האכיפה הפלילית, זאת אומרת בהיבט של חוקי או לא חוקי, ואגף האכיפה שלנו עושה את האכיפה הפלילית בשל זכויות עובדים: כן שילם שכר עבודה, לא נתן תלוש, לא שילם, זאת האינטראקציה המלאה.
יעקב כץ: מי יכול להגיד לנו במקרה הזה, מי בודק את דרך העסקתם משנת 2010?
רבקה מקובר: אגף האכיפה במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
גלעד נתן: לאגף האכיפה יש ארבעה פקחים לכל נושא הזרים בארץ, ארבעה פקחים עושים אבל הם לא יכולים באמת לעשות, ובטח בהתייחס לאוכלוסיית המסתננים, כי בראש ובראשונה העבודה שלהם היא עובדים זרים חוקיים, הם מחכים כבר מיוני למכרזים לעוד שנים עשר פקחים.
גלעד נתן: הם מקווים שהפקחים שלא קיבלו - - -
יעקב כץ: לגבי אותו פקח שכן יש, מה הממצאים של מרכז המחקר ומידע שלנו יודעים להגיד?
גלעד נתן: הפקחים לא מגיעים לנושא של המסתננים מאחר והם עמוסים בתלונות של עובדים זרים חוקיים, גם בהם צריך לטפל והם בעדיפות ראשונה.
יעקב כץ: חוקיים שעובדים בצורה לא חוקית.
גלעד נתן: לא.
גלעד נתן: גם חוקית, שיש להם תלונות.
גלעד נתן: אבל להגיע לאוכלוסייה הזאת שהיא גם יותר קטנה מאוכלוסיית הזרים וגם מבחינת סדרי העדיפויות מול העובדים הזרים החוקיים, הם לא מסוגלים.
יעקב כץ: מה נעשה לגבי השוהים הבלתי חוקיים?
רבקה מקובר: אין לנו.
רבקה מקובר: אני רוצה לומר ולהדגיש, אנחנו דואגים כרגע כאילו לזכויות העובדים בזה שאנחנו יודעים שהם מועסקים על ידי חברות כוח האדם והם מכוסים אצלנו בהיבט של הערבות הבנקאית.
רבקה מקובר: ביום שתתקבל החלטה לאכוף את איסור העיסוק שלהם אנחנו נכפה על כל חברות כוח האדם שלא יעסיקו אותם.
רבקה מקובר: כמובן שאין לנו אפשרות כפיה על מעסיקים בודדים וכדומה, אלא רק על מי שיש לו אצלנו רישיון, עליו יש לנו אפשרות לאכוף.
יעקב כץ: יוסי אדלשטיין, כמה שוהים בלתי חוקיים מסתובבים היום בארץ?
יולי יואל אדלשטיין: שוהים בלתי חוקיים, אתה מתכוון לפלשתינים?
יעקב כץ: אני קורא להם ערבים מהשומרון.
יולי יואל אדלשטיין: אין לי אינדיקציה לתת.
גלעד נתן: מדברים על עשרות אלפים.
יעקב כץ: בזמנו דיברו על ירדנים שהגיעו לארץ, יש מישהו שיודע נתונים, מדובר על מספר שהגיע מירדן שנמצאים כאן ללא רישיון, יש לך מספרים?
קריאה: בשנת 2008 הייתה הערכה של שוהים בלתי חוקיים, כ- 25,000 שוהים בלתי חוקיים שמסתובבים בארץ.
יעקב כץ: שאלתי, אתה לא היית כאן, אתה ממשרד המשפטים.
שי סומך: אין לי את הנתונים, אני יודע ממי אפשר לבקש אותם.
שי סומך: זה נושא שנדון בבנק ישראל, אני לא זוכר את המספר המדויק אבל אפשר לברר.
יעקב כץ: חשוב לדעת על הזכויות של הישובים היהודים, הרי זה בא כתוצאה מאירוע שהיה, אגב אנחנו לא רואים את התופעה אצל הבדואים, לא רואים ויש לנו אלפי עשרות בתים במגזר הבדואי שאנחנו לא רואים ששם מחילים את החוק באופן שיטתי כל הזמן, כל יום וכל עת.
אריה אלדד: התופעה של יושבים שמוגדרים לא חוקיים על ידי המדינה, יש פסול עקרוני.
אריה אלדד: אנחנו פותחים היום רדיו ושומעים על מהומות בלוב, ושומעים שקאדפי משתמש בשכרי חרב.
אריה אלדד: זאת אומרת שהוא מביא חיילים שכרי חרב מרחבי אפריקה כי הוא לא סומך על הצבא שלו שירה באזרחים.
אריה אלדד: אנחנו עלולים להגיע לקצה המטורף מהסוג הזה אם המדינה תתחיל להשתמש בעובדים לא חוקיים, זרים כדי לאכוף את החוק.
אריה אלדד: לאבסורד ההגיוני הזה אינני מבין איך מדינה מתוקנת יכולה להגיע.
אריה אלדד: אם אכן נעשה שימוש בעובדים לא חוקיים, תושבי יהודה ושומרון או אזרחי אריתריאה, כדי לאכוף חוק, כדי להרוס מבנה שלדעת המדינה נבנה שלא כהלכה, אז הגענו לטירוף מערכות מוחלט.
אריה אלדד: אם רוצים להחמיר את העניין הזה, גם מי שחושב שצריך להרוס מאחז בלתי חוקי שנבנה על ידי יהודים ביהודה ושומרון, הוא מגיע לאבסורד של מצווה שבאה בעבירה - כדי לקיים הידור מצווה בשבת הוא מחלל שבת.
אריה אלדד: המדינה חייבת גם כשהיא מתקשה במעמד, ויש בעיה של מעמד של מסתננים שעוברים את הגבול ולא ירינו בהם חס וחלילה על הגדר, והם נמצאים בארץ, הם צריכים לחיות ממשהו ואנחנו מבינים את הדבר הזה, אם נאסור באופן דרקוני על כל מעסיק לספק להם לחם הם יגיעו לעבריינות והם יגיעו לשוד ואנחנו נגדיל את הצרה במקום לפתור אותה.
אריה אלדד: גם אם אני מבין למה אי אפשר להחיל איסורים דרקוניים על העסקתם, לא יכול להיות שהם יהיו אוכפי חוק.
אריה אלדד: את התופעה הזאת, נדמה לי שאין אף אחד מסביב לשולחן הזה שיודע להסביר, לא מומחים ממשרד המשפטים ולא ממשרד הפנים ולא ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
אריה אלדד: נדמה לי שאנחנו צריכים להביא הנה מומחה של משרד הבריאות, מהאגף לבריאות הנפש.
יעקב כץ: אגב אנחנו לא יודעים אם חברות כוח האדם העסיקו מישהו שלא כחוק.
אריה אלדד: זה טירוף מערכות מוחלט.
שגיב ליכטמן: רק לחדד, מהמידע שיש לנו לא הועסקו מסתננים או אנשים שהגיעו מאריתריאה או אפריקה.
שגיב ליכטמן: הועסקו פלשתינים וישראלים – ערבים ויהודים.
שגיב ליכטמן: בנוגע לשאלה הממוקדת שיושב ראש הוועדה שאל האם הפלשתינים שהועסקו הועסקו עם אישורי עבודה, העניין הזה נמצא בבדיקה.
יעקב כץ: אני לא אמרתי פלשתינים.
יעקב כץ: אני אמרתי ערבים מהשומרון.
שגיב ליכטמן: בכל אופן עוד נקודה שכדאי להדגיש, למעשה המינהל האזרחי הוא לא זה שמעסיק את אותם עובדים, יש חברה שזכתה במרכז לתת את השירותים.
שגיב ליכטמן: ממה שנמסר לנו גם אותה חברה לא מעסיקה את העובדים אלא מעסיקה אותם באמצעות חברת כוח אדם ועדיין מחויבת לעשות את זה בהתאם לכל האישורים.
שגיב ליכטמן: אם מדובר בהעסקת עובדים זרים יש לעשות את זה בכפוף ל'חוק עובדים זרים'.
יעקב כץ: אני רוצה לומר שערכנו סיור, הוועדה עם צוות שלה על גבול הדרום, על כל פנים אני אציין וגם כתבתי לראש הממשלה ששיבחתי.
יעקב כץ: לנו בוועדה שלנו הייתה את הזכות ללחוץ ולדחוף יחד עם הצעת חוק, אני חושב שגם אתה חבר הכנסת אריה אלדד היית שותף להצעה החוק, כתוצאה ממנה ולחצים שהפעלנו בוועדה בהעלאת המודעות ברחבי הארץ כולה לבעיה הלאומית של מדינת ישראל בעקבות כניסתם של עשרות אלפי אנשים מדי שנה ללא רשות, ללא רישיון ועם כל הבעיות הנלוות לכך.
יעקב כץ: אני רוצה לצורך הפרוטוקול לספר שבסיור שערכנו על הגבול יחד עם רמ"ט פיקוד דרום, תת אלוף כנפו והאחראי על הבינוי וסגן מפקד אוגדת הדרום, ראינו התקדמות עצומה בבניית שתי הגדרות, בדרך הטשטוש, 'הגדר התלתלית' במקומות שהיא כבר הוקמה באורך של 15- אין כניסה יותר, 'הגדר התלתלית' שהיא לא הגדר המרכזית, הגדר המרכזית היא חומה בגובה של , כולה מסוכננת (הכוונה לסכינים), גם 'הגדר הטלטלי'ת מסוכננת ולא רואים יותר חדירה של מסתננים מהמקומות האלה.
יעקב כץ: התכנית שעד יוני-יולי, בעזרת ה', 'הגדר התלתלית' תהייה פרוסה על כל לאורך גבול הדרום, והגדר המבצעית כולל 'דרך הטשטוש' תהיינה גמורות עד סוף שנת 2012, עוד שנתיים.
יעקב כץ: המהלך הזה תפס תאוצה.
יעקב כץ: אני שכל כך הרבה ביקרתי במשך השנתיים האחרונות את דרך הפעולה אני גם מצאתי לנכון לכתוב לראש הממשלה שמהביקור שערכנו וראינו את ההתקדמות ואת העבודה הצה"לית על כל הגבול, ביצוע התכנית.
יעקב כץ: יש הערכה שכתוצאה מכך, רק מהגדרות האלה בעצם יש שיפור.
יעקב כץ: צריך להכיר את דרך הפעולה של הבדואים היום.
יעקב כץ: היום הבדואים שמגיעים לגבול, הם לא מגיעים לגבול בפועל, לאורך הגבול יש גדר שנקראת 'גדר בין מדינות שיש ביניהן שלום' אלו עמודים על שני חוטים לאורך כל הציר, הם בדרך כלל שולחים מקילומטר או שניים את המסתננים לבד לחצות ולהתיישב על 'דרך הטשטוש' היום.
אריה אלדד: כי הם שומרי חוק.
יעקב כץ: כי הם שומרי חוק, אז צה"ל אוסף אותם, ובלשונו קולט אותם, מעביר אותם לסהרונים ומפזר אותם בארץ.
יעקב כץ: יוסי אדלשטיין לא פועל נגדם כי עדיין אין לנו תנאים ואין לנו את האפשרות - - -
אריה אלדד: אדוני היושב ראש, אתמול ועדת חוץ וביטחון ביקרה ברצועת עזה, קיבלה בין השאר דיווח גם על הדבר הזה.
אריה אלדד: יש בשלושת החודשים ירידה דרמטית במספר הנכנסים לישראל.
יעקב כץ: קיבלנו היום דיווח בוועדה שזה ירד למחצית המספר שהיינו רגילים לו, השאלה למה.
יעקב כץ: האם בגלל הבלגן במצרים או בעיקר בגלל חוסר יכולת הכניסה שלהם.
יעקב כץ: זה בהחלט יכול להיות.
יעקב כץ: מה שבטוח שכתוצאה מהגדרות שתהיינה, היו שאלות שבעיקר העלו אנשים טענות בוועדה שאם תהיינה גדרות, זה לא יעזור, הם יחתכו, אי אפשר להגיע לגדר המסוכננת, אי אפשר לחתוך אותה אלא אם כן יש לך מערכות - - -
יולי יואל אדלשטיין: אין ספק כבוד היושב ראש שהגדר או המכשול כפי שנקבע יעכב ויצמצם את המעבר.
יולי יואל אדלשטיין: כי היום הם באים - - -
יעקב כץ: וגם הוראות הפתיחה באש שישתנו בעתיד כתוצאה מכך.
יעקב כץ: את הגדר התלתלית לא ניתן לחתוך, ולכן הבדואים שמובילים לא יכולים לשלוח אותם סתם כי הם יתקעו בצד השני ולא יהיה אפילו מי שיראה אותם ומי שיאסוף אותם, הם פשוט יהיו תקועים.
יעקב כץ: כבר היום 'הגדר התלתלית' שמלאה בסכינים גם אותה אי אפשר לחתוך כי אי אפשר להגיע אליה.
יעקב כץ: אנחנו בכל אופן צופים שבעקבות הלחץ שלנו, להקמת המכשול יש מעלות רבות שאני לא רוצה להגיד כאן בוועדה כמי שהיה קצין בצה"ל ומפקד, יש מעלות בטחוניות רבות, מאחר והוועדה לא הייתה מסוקרת ואני לא יכול למנות את המעלות הביטחוניות הרבות כתוצאה מהעבודה שצה"ל יישב עם מערכות כל הציר, כולל מעלות בטחוניות כנגד מצרים שבמציאות כזאת או אחרת יכולה להפוך ממדינה ידידותית למדינה אויבת.
יעקב כץ: כתוצאה מכך הגבול הזה הופך להיות גבול חסום עם מערכות חכמות.
יעקב כץ: צה"ל בעצם נותן מענה לאפשרויות תקיפה עתידיות, שחס וחלילה עלולות לבוא גם מדרום, למרות שכתוב מצפון תפתח הרעה.
יעקב כץ: אני רציתי לשמוע אם יש מישהו מהממשלה שיכול להוסיף לנו, להחכים אותנו.
יעקב כץ: ברגע ששר הביטחון נתן את התשובה בכנסת שבעצם הבדיקה שנעשתה העלה שהם לא היו מסתננים, אנחנו לא יודעים אם הם היו שוהים בלתי חוקיים.
יעקב כץ: רציתי לסכם את הדיון - - -
גלעד נתן: לפני הסיכום.
גלעד נתן: שיהיה ברור שמהבדיקה שאני עשיתי, אולי הפעם לא העסיקו אותם, אולי המינהל האזרחי לפנים משורת הדין ידאג להעסיק אותם, אבל אין שום מניעה, שום מניעה כל עוד אין אכיפה למעט הוראת החשב הכללי שקובעת במפורש שאסור להעסיק רק בבינוי, ניקיון ותשתיות, למשרדי ממשלה כל עוד אין אכיפה הממשלה יכולה להעסיק אותם בכל דבר.
יעקב כץ: לא יכולה, היא מעסיקה אותם בפועל.
גלעד נתן: היא מעסיקה ויכול להיות שהיא תעסיק אותם עוד.
גלעד נתן: אם מנכ"ל משרד הפנים לא יוציא את החוזר שהוא אמור להוציא על פי החלטת הממשלה, 2203 מה- 15 ביולי שמורה לו להוציא חוזר לרשויות המקומיות לא להתקשר עם חברות קבלניות שמעסיקות אותם, מנכ"ל משרד הפנים, מיודענו אמנון בן עמי, שהוא גם ראש רשות ההגירה נמנע מלהוציא את החוזר הזה, הרשויות המקומיות יכולות להמשיך ולהתקשר ולהעסיק אותם.
יעקב כץ: אנחנו צריכים לדרוש, אולי כמו שלחצנו על נושא הגדר, שתהייה האצה בבניית העיר שהולכת ונבנית.
יעקב כץ: צריך גם לחשוב אחרי שהמסתננים יעזבו את העיר איזו עיר יהודית נקים שם, שזה לא יהיה לחינם ושננצל את זה.
יעקב כץ: בגלל שמדינת ישראל היא מדינה של רחמנים גומלי חסדים אנחנו נמנעים מלאכוף כדי שלא נמצא אותם מתגוללים או עוסקים באלימות, צריך להקים את העיר הזאת במהירות.
יעקב כץ: צריך גם לייצר את הקשרים עם המדינות אליהן אמורים המסתננים להיות מועברים.
יעקב כץ: אני בטוח שגם בזה אתם מתעסקים.
יעקב כץ: כמו התפתחות הגדר והמכשול, ברוך ה' שזכינו שהדברים האלה נעשים, כשהדברים האלה יעשו לדעתי את הבעיה של המסתננים נוכל לפתור.
יעקב כץ: אגב, שתדעו לכם עוד נקודה שאתם צריכים לדעת, כתוצאה מכך שתופעת ההסתננות הולכת ופוחתת כפי שאמר כאן חבר הכנסת אריה אלדד, הבדואים הרבים בסיני חוזרים לעבוד בצה"ל, הם מחפשים עבודה, הגניבה זה מקצוע אחד, אבל כשהמקצוע הזה הולך ונסגר הם חוזרים לעבוד בצה"ל.
יעקב כץ: יכול להיות שגם מזה יצאו דברים טובים, עובדים לא בגדר שכרי חרב אלא בגדר אזרחים ישראלים.
יעקב כץ: אולי מישהו מהתלמידים רוצה לשאול שאלה לאחד מנציגי הממשלה שיושב איתנו כאן?
גלעד נתן: אני רוצה לשאול, אני מבין את הצורך שהן צריכים לעבוד, בשביל זה יש גם את המגזר הפרטי, ברגע שנכנסים עובדים לרשויות, וזה מה שאמר היושב ראש בנוגע להשפעה על שוק העבודה, הם תופסים מקומות עבודה של ישראלים בעבודות הכי חלשות - - -
יעקב כץ: אני לא יכול לאכוף למחצה, לשליש ולרביע, כי הם מוצאים מיד פתרון אצל פרקליט זה או אצל שר ביטחון זה או אחר, לא כל אחד יכול למצוא את העבודה הזאת.
יעקב כץ: אני רוצה להודות לכם על הישיבה.
יעקב כץ: תודה רבה לכל המשתתפים.
יעקב כץ: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה.
יעקב כץ: אני רוצה לומר שמהנתונים הרבים שנאספו פה סביב השולחן הזה, שולחן הוועדה שלי סביב הנושא של הסיעוד אני הגעתי למסקנה אחת והמסקנה היא שמדינת ישראל מפקירה את זקניה, מפקירה את הנכים שלה, וההתייחסות אל הנכים והזקנים, היא רואה בהם נטל.
יעקב כץ: כולנו עתידים להיות, בעזרת השם, זקנים בני שמונים או בני תשעים אז אנחנו צריכים לפחות לחשוב על עצמנו.
יעקב כץ: המסקנה שאני הגעתי אליה ואני עדיין לא קיבלתי על זה הסבר שהסכומים שמשולמים לאנשים שהגיעו לגיל מבוגר והסכומים המשולמים לנכים במצבים שונים של נכות, בעיקר הנכים הזקוקים לסיעוד לא מאפשרים להם לחיות סביב השעון בצורה נורמאלית.
יעקב כץ: הסכומים שניתנים מחייבים להביא אנשים מחו"ל.
יעקב כץ: אני טוען שהסכומים המשולמים בעד טיפול הם 3000 שקל, או 4000 שקל או 4500 שקל לא מספיקים לזקן או לנכה.
יעקב כץ: הבעיה בנושא הזה שמדינת ישראל בסופו של יום לא מרוויחה מהסידור הזה והיא רק מפסידה.
יעקב כץ: הסכומים המשולמים לסיעודיים לא מאפשרים לשלם לעובדים ישראלים.
יעקב כץ: מה יקרה מחר אם מסיבה כזו או אחרת האופציה להביא עובדים זרים תיסגר?
יעקב כץ: הבעיה של העובדים הזרים מעסיקה ועדות, כולל מחלקת ההגירה, כולל המשטרה, היא מוציאה על זה הרבה כספים.
יעקב כץ: כל ההוצאות הנלוות מגיעות בסופו של יום לכספים שהיו יכולים להיות משולמים לסיעודיים.
יעקב כץ: השאלה היא אם מדינת ישראל מוכנה לשלם 800 מיליון שקל כדי לשנות את המצב.
יעקב כץ: רק לפני שנה שנתיים הסכומים שהיו מוכנים להעמיד היו 50 או 100 מיליון שקל.
יעקב כץ: כל פעם המדינה משנה את דעתה.
יעקב כץ: מה קורה עם המסתננים?
יעקב כץ: לא עסקו בזה.
יעקב כץ: לא דיברו על זה, בישיבות הראשונות דובר על כך שהוצאה של מיליארד וחצי שקל זו הוצאה גדולה מאוד.
יעקב כץ: אולי אפשר לבדוק אפשרויות אחרות כדי לא לבזבז את הכסף על הגדר.
קרן טרנר: אבל אתה אמרת שצריך לחשוב מה קורה, בגלל שזה גבול שלום, מה קורה אם אנשים עוברים את הגדר?
יעקב כץ: אבל לא היתה הסכמה של משרד האוצר לגבי זה.
יעקב כץ: אז הם היום מוציאים מיליארד וחצי שקלים ולדעתי יוצאים שם עוד מיליארדים.
יעקב כץ: אני קורא מהוועדה פה עוד לפני שהתחלנו את הדיון כי אני מניח שהתשובות שישנן במסגרת הרפורמה הן לא חידושים רעננים.
יעקב כץ: אני יודע ושומע עליהם.
יעקב כץ: אני דואג לנכים ולזקנים, זה קודם כל.
יעקב כץ: אני גם יכול להבין את אלה שדואגים לעובדים, גם כלפיהם אנחנו צריכים לגלות יחסי הגינות ואהבה.
יעקב כץ: אבל קודם כל צריך לדאוג לזקנים, כי כולנו בסוף, גם אם היינו אגואיסטיים גם אנחנו נגיע לזה.
יעקב כץ: לצערי הרב אני המשכתי את הדיון עם הגברת קרן טרנר ולא קיבלתי להערכתי, לא קיבלתי תשובה ראויה.
יעקב כץ: כי התשובה היתה כצל'ה זה יעלה מיליארדים, ומיליארדים אין למדינת ישראל להוציא.
יעקב כץ: בסוף מוציאים את המיליארדים בצורה אחורית ובצורה לא ראויה.
יעקב כץ: ולכן אני חושב שממשלת ישראל צריכה לבדוק בצורה אמיתית מה העלויות, לראות מה העלות, כמה עולה להחזיק זקן והוא זקוק לעזרה?
יעקב כץ: מה מדינת ישראל צריכה לספק לו כדי שהוא יוכל להמשיך עם החיים?
יעקב כץ: כמה העלות של הנכה?
יעקב כץ: יש לנו פה אנשים נכים, טורחים ובאים מדי פעם בפעם, זועקים את זעקתם של הנכים, מה היא העלות של אחזקת נכה שלא יכול לזוז ממיטתו, גם כאלה יש לנו רבים, חולים במחלות קשות שזקוקים לטיפול 24 שעות ביממה והם לא יכולים שפתאום האדם שעוזר להם מהפיליפינים נעלם להם.
יעקב כץ: אחר כך זה בא לבית משפט.
יעקב כץ: אז אנחנו נמצאים במצבים קטסטרופאליים בגלל שמדינת ישראל לא פועלת בצורה ראויה כלפי הזקנים שלה והנכים שלה.
יעקב כץ: היא היתה צריכה לבדוק מה העלות האמיתית ולא לפחד לטרוח להכניס את היד לכיס, לשלם להם, ולאפשר לישראלים לעבוד בשלושה מקומות ולפתור בעיה של עשרות ומאות אלפי אנשים בישראל שזקוקים לשירות הזה.
יעקב כץ: אני הייתי רוצה לפתוח עם חבר הכנסת ג'ומס.
חיים אורון: אדוני היושב ראש, יש לפנינו בעיה קשה.
חיים אורון: הנושא הזה נידון בוועדה שלך.
חיים אורון: הגיעה אלי פניה של אזרח, קיבלתי מכתב והוא זקוק לטיפול.
חיים אורון: אושר לו לקבל עובד סיעודי וישנה החלטה שהוא לא יכול לקבל עובד סיעודי אלא הוא לן תחת גג קורתו.
חיים אורון: הוא לא יכול להלין אותו.
חיים אורון: הנושא הזה נידון פה בהרחבה.
חיים אורון: הממשלה קיבלה החלטה ורשום לי פה לוח זמנים.
חיים אורון: הממשלה מקבלת החלטה ב-12 למאי 2009, אם אני לא טועה זה למעלה משנה וחצי.
חיים אורון: השאלה שלי, ואני מדווח על הוועדה שהוקמה אבל אין קריטריונים ואז היא לא יכולה לעבוד.
חיים אורון: ואז אני בתשובה לשר הפנים כותב מכתב לפני שלושה שבועות על הפנייה הזאת.
חיים אורון: בדרך כלל תשובות ממשרד הפנים אנחנו סופרים משנה ומעלה.
חיים אורון: הפעם זה הלך מהר.
חיים אורון: לקח פחות מחודש.
חיים אורון: אני פניתי אליו ב-21 בנובמבר וב-12 בדצמבר כבר קיבלתי תשובה.
חיים אורון: היא נשלחה מאת בן עמי.
חיים אורון: והוא מסביר לי, מה שאני כמובן יודע מראש.
חיים אורון: על פי החלטת הממשלה מלפני שנה וחצי ונענה בשלילה באין קריטריונים שהובטחו פה לפני חצי שנה שהם יהיו.
חיים אורון: לפחות אז נוכל להתווכח אם הקריטריונים טובים או רעים, אפשר לדון.
חיים אורון: זה דיון כזה כללי, ובסוף מה יקרה?
חיים אורון: בעוד חצי שנה יגידו, רגע, יש קריטריונים, יש החלטה, אגב בתחום שיחסית לגביו יש פחות מחלוקת מתחומים אחרים.
חיים אורון: אף אחד לא אומר שאפשר לפתור את בעיית העובדים הזרים בתחום הסיעודי.
חיים אורון: יש 40 אלף רישיונות או 50 אלף רישיונות או 60 אלף רישיונות.
חיים אורון: זה לא הויכוח.
חיים אורון: גם העיקרון הבסיסי עלי מקובל, שהעובד צריך לגור עם הסיעודי, מקובל עליי.
חיים אורון: אבל סידר אותנו אלוהים לא במטר ושישים, אותי לפחות, אלא במטר שמונים ושש.
חיים אורון: שגם אני אשקול, שאם יש מצבים שהכלל הזה לא חל, למשל, אם אדם יש לו דירה במשען והוא קנה אותה, וכבר אין לו דירה, אבל הוא צריך עובד זר.
חיים אורון: אז איך פותרים את הדבר הזה?
חיים אורון: איך מסדרים אותו?
חיים אורון: נגיד העובד לא יכול לגור אלא חצי קילומטר מהמעון.
חיים אורון: הוא לא יכול, הוא חייב להתייצב בשש בבוקר ולהיות לעזר עד שתים עשרה וחצי בלילה.
חיים אורון: אני אתווכח איתכם.
חיים אורון: אבל מה יש עכשיו?
חיים אורון: אני מקבל עוד פעם תשובה כזאת, היות והכללים לא מומשו, העסקת עובד שלא לן היא עבירה על החוק.
חיים אורון: עכשיו אני עוד מעט רואה את השורה, אולי כבר יש, אולי יש כאן מישהו שיודע, כאלה שהם כבר בדרך לבית משפט בשביל להיות זה.
חיים אורון: עכשיו למה אני רוצה לדון בדיני עבודה?
חיים אורון: כי יש לי הרגשה שזה חשוב לגבי שאלת העובדים הזרים בישראל.
חיים אורון: אני רוצה תשובה על זה.
חיים אורון: שנה וחצי אחרי שהממשלה החליטה, 7 חודשים אחרי שהוועדה התכנסה ואמרו לנו פה, הייתי נוכח בישיבה הזאת, שאנחנו מגבשים את הקריטריונים.
חיים אורון: אגב אני לא יודע, אם מישהו פה יודע להגיד, אם אלה קריטריונים שצריכים אישור ועדה או שאלה קריטריונים שלא צריכים בכלל אישור כנסת.
קרן טרנר: הממשלה קבעה את הקריטריונים.
חיים אורון: הקריטריונים לא צריכים לעבור אישור כנסת.
חיים אורון: אבל לפחות שיהיו מפורסמים, נוכל לריב עליהם.
חיים אורון: אולי לא, אולי נחבק אותם.
חיים אורון: אני לא מצליח להבין.
חיים אורון: לא מדובר על להפיץ איזה משהו מסובך.
חיים אורון: מה צריך כל כך הרבה חודשים?
חיים אורון: וגם מה יוצא מכל הסיפור הזה?
חיים אורון: הפקיד אומר האוצר, והאזרח אומר פקידי האוצר, האזרח שפונה אליי אמר, אמרו לי שפקידי האוצר לא נותנים להלין את העובדים.
חיים אורון: אז אני מוכן לשים את כל הדברים בצד, אבל אני צריך לענות לאזרח שפונה אלי.
חיים אורון: אבל עזבו אותי ממה שהוא יודע או לא יודע, אני רוצה תשובה עכשיו איפה זה עומד, מתי יפורסמו קריטריונים?
חיים אורון: שעה ותאריך.
יעקב כץ: אני מודה לך חבר הכנסת אורון.
יעקב כץ: התשובה הגיעה ממשרד הפנים.
יעקב כץ: בואו נשמע את מר ברזאני.
יעקב כץ: דיברנו על הבעיה הזאת בישיבה.
קרן טרנר: הרי זה מצחיק.
קרן טרנר: בסיעוד אתה רוצה להפחית את מספר העובדים הזרים ובחקלאות ובבניין להגדיל.
יעקב כץ: אני חושב שכל דבר צריך להיות במידה.
יעקב כץ: אני לא אמרתי שצריך להפחית את העובדים.
יעקב כץ: אני רוצה לומר להיפך.
קרן טרנר: אתה כנראה לא יודע מה קורה.
יעקב כץ: אני לא אמרתי את זה.
יעקב כץ: אמרתי שצריך לאפשר להתחיל לקבל עובדים ישראלים סביב השעון.
קרן טרנר: אבל שיהיו ישראלים.
יעקב כץ: מתברר שכסף שהמדינה מוציאה מיועד להקים מכשול בדרום זה, זה כמעט מיליארד שקל, מעין כיבוי שריפות.
שושנה שטראוס: מדובר בהתאמת עובדים.
שושנה שטראוס: אם העובד עוזב את המעסיק אז זה מועבר ללשכה וזה מונע ממנה להביא עובדים חדשים.
שושנה שטראוס: אנחנו עומדים על זה שהעובד הזר יהיה נאמן לקשיש.
שושנה שטראוס: ההישג העיקרי הוא שהיום יש תקנה בקשר לזה.
שושנה שטראוס: היום, לא כמו בעבר היו שמים את העובד אצל הקשיש, היום יש זכויות אחרות לעובד.
יעקב כץ: זאת לא השאלה ששאלתי.
יעקב כץ: יש קריטריונים לגבי זה?
שושנה שטראוס: זה הנושא של הדיור.
שושנה שטראוס: יש קריטריונים לגבי הלנה.
שושנה שטראוס: אלה הקריטריונים בינתיים.
שושנה שטראוס: היום ברשות יש עובדת סוציאלית.
שושנה שטראוס: מתייעצים איתה, היא מסייעת להם.
שושנה שטראוס: זה יהיה טוב לאוכלוסיית הקשישים ויהיה טוב לעובדים הזרים.
שושנה שטראוס: עוד דבר, עוד הישג של השיטה הוא ממה ששמעתי הן מנציגי העובדים הזרים והן מנציגי הלשכות.
שושנה שטראוס: הלשכות מקבלות כסף בהבאת העובדים הזרים.
שושנה שטראוס: העובדים הרי משלמים הרבה כסף כדי להגיע לפה.
שושנה שטראוס: ללשכות יש אינטרס להביא כמה שיותר עובדים זרים.
שושנה שטראוס: אחר כך הם לא מגיעים לשדה התעופה, זאת היתה תופעה בתחום הזה וזה גרם בעיות למדינה וגם לקשישים.
שושנה שטראוס: האחריות של הלשכה היום היא לא רק להשמה ושההשמה לא תהיה לרגע, אלא שהיא תמשיך.
שושנה שטראוס: 97% מהעובדים מושמים.
שושנה שטראוס: אנחנו יודעים שהם רשומים בלשכות הפרטיות והם היו פה פחות מ-51 חודש.
שושנה שטראוס: אנחנו גם יודעים לפי השיטה שיש לנו כעת שמותר להביא 5000 עובדים זרים חדשים כל שנה.
שושנה שטראוס: יש אפשרות שהלשכות יביא, לפי הנהלים, יביאו עוד 2400 עובדים.
יעקב כץ: אני שאלתי שאלה.
יעקב כץ: האם יש לכם מושג כמה עובדים שהגיעו באופן חוקי עוזבים את המעסיקים שלהם ונעלמים?
שושנה שטראוס: אנחנו שאלנו את השאלה הזאת לגבי העובדים הזרים אבל להגיד בדיוק כמה זמן הם נשארים אני לא יכולה.
יעקב כץ: אני שואל כמה אחוזים?
יעקב כץ: 50%?
יעקב כץ: 70%?
יעקב כץ: 90%?
שושנה שטראוס: אני לא יודעת להגיד בדיוק.
שושנה שטראוס: אני יודעת שיש לנו 2000 עובדים רשומים.
שושנה שטראוס: הם רוצים לפרסם את כל העובדים האלו כדי שהם יוכלו להעביר ממעסיק אחד לשני ואנחנו הסכמנו אבל אנחנו מבקשים עכשיו מספרי טלפון ואנחנו נפרסם איזה עובדים נמצאים בלשכות הפרטיות.
יעקב כץ: עם כניסת הרפורמה אנחנו דיברנו על כך שהלשכות צריכות להיות אחראיות על מאגר מידע לגבי העובדים הפנויים.
שושנה שטראוס: אבל אני יכולה גם לצאת מהנקודה הזו, שוב שהמדינה לא יכולה להבטיח שלכל קשיש יהיה עובד זר.
שושנה שטראוס: אבל אם יש עובד שמתקשר בהסכמה הוא יוכל להישאר.
שושנה שטראוס: המטרה שלנו היא לסייע.
שושנה שטראוס: אנחנו מנסים להבחין בין המקרים הסיעודיים.
שושנה שטראוס: יש מקרים שהם יכולים להעסיק ישראלים כי הם באמת לא צריכים כל כך הרבה שעות ובין המקרים האחרים שיש להם צורך בטיפול של 24 שעות.
קרן טרנר: זה נדון בוועדה שיש בה חברים גם מביטוח לאומי, גם שר הרווחה והמועצה הלאומית לכלכלה, וזה בדיונים.
קרן טרנר: המועד לסיום עבודת הוועדה הוא ה-1 במרץ.
קרן טרנר: אני מבינה את הנושאים שאתם מעלים.
קרן טרנר: זה אולי לא מצב אידיאלי שאין עדיין את הקריטריונים החריגים.
קרן טרנר: הכיוון של הוועדה הוא גם מעט מאוד קריטריונים חריגים כי אנחנו חושבים שאם אדם, לקבל עובד זר זו פריווילגיה שצריכה להינתן במשורה.
קרן טרנר: רק אדם סיעודי שנשאר בביתו וצריך עובד זר לכל שעות היממה כי הוא תלוי בעובד זר אנחנו חושבים שהמדינה צריכה לתת לו עובד זר.
קרן טרנר: זאת אומרת זה לא משהו לכמה שעות ביום.
קרן טרנר: לכן אנחנו חושבים שזה המון פעמים לטובת הנסעד שהעובד הזר לן אצלו בבית.