GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה מסלאווי: בישיבה הצעתי לקחתי קבוצות שלמות ולהעביר אותם כמו באינטגרציה.
שלמה מסלאווי: גם פה אפשר לעשות את זה אבל לא עושים את זה.
שלמה מסלאווי: אם מדברים על רווחה.
שלמה מסלאווי: גם כך כל עובד רווחה מטפל ב-300 תיקים.
שלמה מסלאווי: עכשיו הוא חייב לטפל בילדים בסכנה ובסיכון כי אנחנו מחויבים לכך על-פי האמנה הבינלאומית.
שלמה מסלאווי: נוספו עוד מאות ואלפי משפחות למאגר הזה.
שלמה מסלאווי: אז מה?
שלמה מסלאווי: קיבלתם עוד רבע משרה?
שלמה מסלאווי: גם את זה לא.
שלמה מסלאווי: אם מדברים על בריאות.
שלמה מסלאווי: יש תור עצום של משפחות המסתננים עם הילדים שלהם לטיפות החלב.
שלמה מסלאווי: תארו לכם מה קורה עם המשפחות הוותיקות יחד עם המשפחות של המסתננים, שהם צריכים לחכות כל-כך הרבה זמן.
שלמה מסלאווי: שוב פעם, אנחנו מחויבים לתת להם את הטיפול והחיסון.
יעקב כץ: כשהוגש תקציב המדינה ודיברתי בתורי, שאלתי את שר האוצר הא בתקציב המדינה יש התייחסות אפילו של גרוש אחד באיזשהו תקציב, לציבור שהגיעו.
יעקב כץ: יש 40,000 שנכנסו.
יעקב כץ: אין התייחסות לכך.
שלמה מסלאווי: העברנו עכשיו תקציב ולא הוסיפו שקל אחד למסיל"ה.
שלמה מסלאווי: רונית משבחת את מסיל"ה.
שלמה מסלאווי: בואי נעשה סדר, בסך הכול יש להם שתי משרות ורבע, על מה אנחנו מדברים?
שלמה מסלאווי: הם צריכים לתת טיפול לעשות אלפים.
שלמה מסלאווי: זה הרי קשקוש.
רונית תירוש: אתם מסכימים וכולנו מסכימים שאין מדיניות ואין תקצוב.
רונית תירוש: ברגע שהמדינה תתקצב אז היא צריכה להכיר בהם אז היא מתנהגת כמו בת יענה.
רונית תירוש: אם לא תקצבתי הם לא קיימים.
שלמה מסלאווי: אם אנחנו מדברים על התעסוקה, זה הדבר הכי קריטי.
שלמה מסלאווי: יש הרבה אימהות חד הוריות שהן לא עובדות.
שלמה מסלאווי: ייקחו 2-3 סודנים במקום אותן חד הוריות.
שלמה מסלאווי: לגבי הדיור.
שלמה מסלאווי: הם גרים 10 או 20 בדירה אחת.
שלמה מסלאווי: זוג צעיר לא יכול להתמודד מול הדבר הזה.
שלמה מסלאווי: המשפחות שגרות בדרום תל-אביב נוטשות את האזור.
יעקב כץ: בין 3,000 ל-5,000 דירות בשנה נתפסות על-ידי המסתננים.
יעקב כץ: זאת גם בעיה שמאדירה את הקושי.
שלמה מסלאווי: נפגשתי עם קצינים במשטרה ואני אומר לכם שהקצינים במשטרה אומרים לי שאין להם כלים להתמודד מול התופעה הזאת.
שלמה מסלאווי: המשטרה אומרת את זה.
יעקב כץ: יוסי אדלשטיין, ממשרד הפנים.
יעקב כץ: אתה היום אחראי על כל הנושא של ההגירה.
יעקב כץ: ספר לנו איך אתם נערכים בצד הטכני ואחר-כך נדבר מבחינה ממשלתית.
יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה להביע הסתייגות מדבריה של תמר ממסיל"ה, שזה לא שייך בכלל אם הממשלה החליטה או לא החליטה.
יולי יואל אדלשטיין: הממשלה החליטה הרבה דברים והציבור הזה לא מכבד את החלטות הממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: זה בכלל לא שייך לקטע הזה.
יולי יואל אדלשטיין: הממשלה החליטה שמסתנן זה דבר לא חוקי.
יולי יואל אדלשטיין: אז מה, הם לא נכנסים?
יולי יואל אדלשטיין: הממשלה החליטה שילדי הזרים שלא עונים לקריטריון צריכים לעזוב את הארץ, אז הם עוזבים?
יולי יואל אדלשטיין: מה זה שייך בכלל להחלטות הממשלה.
רונית תירוש: יוסי, אבל הממשלה החליטה והיא צריכה להעמיד אמצעי אכיפה.
יולי יואל אדלשטיין: לא, מי שמכבד את החלטות הממשלה צריך לקום וללכת לבד.
רונית תירוש: אתה מצפה שהמסתנן יחזור?
יולי יואל אדלשטיין: המסתנן לא צריך להיכנס וילד שלא עומד בתנאים צריך לקום וללכת הביתה.
רונית תירוש: אבל הם לא הולכים, אז מישהו צריך להוציא אותו.
יולי יואל אדלשטיין: לכן זה לא שייך להחלטה.
רונית תירוש: אי-אפשר רק לדבר ולומר שאחרים ידאגו לאכיפה.
רונית תירוש: הממשלה מחליטה אז שתעמיד אמצעים לאכיפה.
רונית תירוש: שתסגור את הגבול, שתעמיד משטרה, שתעמיד מג"ב.
רונית תירוש: ברגע שהם נכנסו, אז יש אמנות בינלאומיות.
יעקב כץ: 20,000 אנשים שנכנסים כל שנה מעמידים את מדינת ישראל בצרה צרורה.
יעקב כץ: היא צריכה להתמודד עם בעיות של אכיפה, בעיות של חוקים בינלאומיים.
רונית תירוש: היא חייבת לתת לפי האמנות בינלאומיות.
יולי יואל אדלשטיין: על פי האמנה היא צריכה לתת את החינוך.
רונית תירוש: היא לא יכולה לקחת את הילד ולהעביר אותו את הגבול.
יולי יואל אדלשטיין: לא אמרתי שהיא צריכה להוציא אותו.
יולי יואל אדלשטיין: היא אומרת שאין החלטה.
יולי יואל אדלשטיין: יש החלטה רק לא מכבדים את ההחלטה.
רונית תירוש: יוסי, אני חייבת להבין אותך.
רונית תירוש: מה זאת אומרת שלא מכבדים?
רונית תירוש: אתה מצפה שמסתננים יכבדו?
רונית תירוש: ברגע שהם עוברים את הגבול הם מבינים שהם עוברים על החוק והם מצפצפים.
רונית תירוש: היא לא עוברת על החוק בזה שהיא נותנת טיפול.
יולי יואל אדלשטיין: לא אמרתי שהיא עוברת.
רונית תירוש: אז על מי אנחנו כועסים.
יולי יואל אדלשטיין: תמר אמרה שאין החלטות ולכן - - -
רונית תירוש: בשבילה, כשאין החלטה זה כשאין ביצוע.
תמר שוורץ: אמרתי שאין מדיניות.
תמר שוורץ: מדיניות זה בדיוק מה שהגברת תירוש אמרה, זה החלטות ואכיפתן.
יעקב כץ: יוסי, מה המדיניות של ממשלת ישראל חוץ מהעובדה שהיא לא עושה מה שביקשתי, לגייס שתי אוגדות, להכריז על מצב חירום בלי בג"צ ובלי בד"צ ולעצור את הטרור הדמוגרפי.
רונית תירוש: אני כנראה לא הבנתי.
יולי יואל אדלשטיין: הממשלה החליטה לטפל בסוגיה של כל נושא המסתננים באופן נחרץ ולכן הוקצו משאבים להקמת מכשול בגבול מצרים.
יולי יואל אדלשטיין: הוא התחיל להיבנות מחודש נובמבר בפעילות מואצת ואנחנו מניחים שעד סוף שנת 2011 כבר יהיה מעל גדר.
יולי יואל אדלשטיין: במקביל, הצבא יוכל להסיט את כוחותיו לקטעים שעדיין נשארו פתוחים.
יעקב כץ: זאת אומרת שגם השנה, אם לא ייבנה מעל יוכלו להמשיך ולהיכנס.
יולי יואל אדלשטיין: אם תיתן לי לסיים, אני אסביר לך את כל המהלכים שהממשלה החליטה עליהם.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נכנסנו לפעילות מואצת והשלב הראשון זה הקמת המכשול.
יולי יואל אדלשטיין: משרד הביטחון מטפל בו בצורה מואצת ובונים אותו במהירות הכי מהירה שאפשר.
יולי יואל אדלשטיין: בנוסף, הממשלה החליטה להקים את מתקן ההשהיה למסתננים.
יולי יואל אדלשטיין: אתמול הוא אושר במועצה הארצית לתכנון ובניה.
יעקב כץ: באיזה מקום?
יולי יואל אדלשטיין: הוא יוקם באזור קצינות.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ניתן שם מקום שהייה למסתננים.
יולי יואל אדלשטיין: הם יקבלו שם את כל צרכיהם הבסיסיים.
יעקב כץ: כעשרת אלפים איש?
יולי יואל אדלשטיין: 10,000 איש בשלב הראשון, על-מנת שהם ישהו שם, יקבלו את כל צרכיהם הבסיסיים ההומניטאריים: אוכל, שירותי בריאות, שירותי חינוך, כל מה שאדם צריך והוא לא יצטרך להגיע למרכז המדינה.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נאכוף את נושא ההעסקה של שוהים בלתי חוקיים, כולל של מסתננים, על-מנת שהם לא יסתובבו בקרבנו ולא יעבדו בקרבנו.
יולי יואל אדלשטיין: מי שרוצה והוא טוען שהוא רוצה מקלט – חבר הכנסת טען שהם יצאו ממדינתם בגלל שרע להם וזה נכון.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שהם יצאו מסודן מפני שרע להם מבחינה כלכלית ולא מבחינה אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: הם הגיעו למצרים ובמצרים הפסיק להיות להם רע.
יולי יואל אדלשטיין: אבל עכשיו הם מחפשים איזו מדינה שהכי טוב לחיות בה.
יולי יואל אדלשטיין: זה נכון שבמדינת ישראל החיים טובים יותר מאשר במצרים.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא אומר שעכשיו כל הסודנים והאריתראים יעברו דרך מצרים, יראו ששם לא כל-כך טוב ואז יבואו לפה.
יולי יואל אדלשטיין: צריך להבין שמדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם שהיא דמוקרטית והיא גובלת בבול יבשתי עם אפריקה.
יעקב כץ: אין שום מדינה דמוקרטית ליד מדינות ערב או מדינות אפריקה?
יולי יואל אדלשטיין: אני מדבר על מדינה דמוקרטית שיש לה גבול יבשתי עם אפריקה.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו צריכים להבין שכל מדינות אירופה הולכות ומקשות בנושא ההגירה, הן מבחינת חקיקה והן מבחינת מעברי הגבול.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו מניחים שהזליגה למדינת ישראל תהיה גדולה יותר.
יעקב כץ: יותר מ-20,000 בשנה.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מקווים שלא.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מקווים שהגדר והמתקן שהייה והמשא ומתן שמדינת ישראל מקיימת כיום עם כל מיני מדינות שליליות להחזיר חלק מהם והפסקת ההעסקה שלהם – מה שמביא אותם לפה, רבותיי, ללא ספק זה רק המניע הכלכלי.
יולי יואל אדלשטיין: במצרים עובד כזה, סודני או אריתראי, מרוויח 120 שקל לחודש.
יולי יואל אדלשטיין: זה השכר שמשולם במצרים.
יולי יואל אדלשטיין: במדינת ישראל, גם אם לא משלמים לו שכר מינימום ומקפחים אותו, הוא מרוויח 3,500 שקלים.
יולי יואל אדלשטיין: הפער הזה מביא אותם לפה.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, באמצעות כל המרכיבים שאמרתי ומניעת העסקתם במדינת ישראל, אנחנו מקווים שאנחנו נבלום את המגמה הזאת.
יעקב כץ: איש השכונות מר דוד קשאני.
דוד קשאני: אני גר בשכונת התקווה 30 שנה ועוד 20 שנה בנחת בנימין בתל-אביב, סך הכול תושב תל-אביב יפו במשך 50 שנה.
דוד קשאני: מעולם לא קראו לנו גזענים.
דוד קשאני: לאחר ההפגנה שעשינו בשכונת התקווה, כולם התחילו לקרוא לנו גזענים.
דוד קשאני: אני רוצה לשאול אתכם, אתם רואים אותי שאני מפגין בכל מיני מקומות כולל אצלכם, במסיל"ה.
דוד קשאני: הייתי בא אליכם עם חבר הכנסת רן כהן.
דוד קשאני: בכנסת ה-16 ובכנסת ה-17 ישבנו בוועדות של עובדים הזרים ועזרנו לכל אותם הילדים ולכל אותם האנשים שהיו עובדים ברישיון.
דוד קשאני: אנחנו מדברים היום רק על המסתננים.
דוד קשאני: אין לנו שום דבר נגד העובדים הזרים ולא נגד אלה שיש להם אישורים לעבוד.
דוד קשאני: עובדה, אנחנו מקבלים אותם בזרועות פתוחות בשכונת התקווה.
דוד קשאני: בנינו להם יחד עם חברת המועצה, שהיא סגנית ראש העיר מיטל להבי, בנינו להם בשכונת התקווה כמה גני ילדים.
דוד קשאני: אנחנו לא נגדם.
דוד קשאני: הבעיה היא בעיה מדינית שהמדינה לא עושה כלום.
דוד קשאני: ההפגנה שלנו היתה נגד המדיניות של הממשלה.
דוד קשאני: עובדה שמסיל"ה לא מקבלים תקציב מהמדינה, הם מקבלים תקציב מראש עירית תל-אביב יפו.
דוד קשאני: אני יודע את זה, דיברנו עם כמה חברי מועצה בעירייה והם אמרו שלא נותנים אגורה אחת בתקציב של 2011.
דוד קשאני: הממשלה צריכה להתעורר.
דוד קשאני: הוא אמר שיקימו את המתקנים בגבול אבל צריך לטפל באלה שכבר נמצאים בשכונות דרום תל-אביב.
דוד קשאני: רבותיי, תבואו בלילה, תבקרו בשכונת התקווה בלילה.
יעקב כץ: איך אתם מציעים לעצור אותם עכשיו?
דוד קשאני: כל אלה שנמצאים בדרום תל-אביב באלפיהם, אני מציע לחלק אותם בכל הארץ.
יעקב כץ: ככה תעצור אותם עכשיו?
יעקב כץ: תיקח אותם לבית אל, לכפרים הבדואים?
יעקב כץ: לאיפה תעביר אותם?
דוד קשאני: דרך אגב, אני ביקרתי אצלו בבית.
דוד קשאני: אצלו בבית ישנם כפרים בלתי מוכרים שנמצאים במצב פי 10 יותר גרוע.
דוד קשאני: כשהם הולכים לבית הספר, הם לוקחים בקבוק מים על החמור.
דוד קשאני: זאת מדינה זאת שעוזרת לבדואים?
דוד קשאני: אני אומר לך, אני הייתי אצלו בבית עם רן כהן.
דוד קשאני: אנחנו לא נשכח את זה.
דוד קשאני: אני הייתי מציע שיהיו תקציבים על-מנת לחנך אותם, על-מנת לעזור להם.
דוד קשאני: אם הם יכולים לרפא אותם.
יעקב כץ: בשכונת התקווה?
דוד קשאני: כן, בוודאי.
דוד קשאני: אני מדבר על שכונות הדרום.
שלמה מסלאווי: אתה רוצה שהם יישארו בשכונות?
דוד קשאני: שלמה, הם בני אדם.
שלמה מסלאווי: הקמנו צוות גדול של השכונות והתשובה היא לקחת אותם ולהעביר אותם לקיבוצים.
שלמה מסלאווי: שני הצדדים ירוויחו, גם הקיבוצים שמחפשים ידיים עובדות וגם הם.
יעקב כץ: נציג המשטרה.
יורם אוחיון: אני מפקד מרחב יפתח.
יורם אוחיון: אני מפקד המשטרה של שכונות דרום תל-אביב המדוברות: שפירא, קרית שלום, תחנה מרכזית ישנה וחדשה, שכונת שפירא, שכונת עזרא.
יעקב כץ: לדיזנגוף הם כבר הגיעו?
יעקב כץ: איפה הגבולות שלך מסתיימים, כדי שהתושבים ידעו מי השכונות הבאות.
יורם אוחיון: אני דרומית לדיזנגוף.
יעקב כץ: רק נגיד לתושבי דיזנגוף, תכינו את עצמכם.
יורם אוחיון: בתחילת דבריי אני רוצה להזכיר שאני לובש מדים ואני לא נוגע בפוליטי אלא אני מדבר על עובדות אלא בראיה מקצועית בלבד שחפה מכל אינטרס כזה או אחר.
יורם אוחיון: הבעיה הזאת היא בעיה מורכבת.
יורם אוחיון: ראינו את שני הפנים שלה, גם בהיבט של זכויות האדם והדאגה לאדם והרווחה שלו.
יורם אוחיון: מצד שני, גם את המצוקות של הדיירים.
יורם אוחיון: מי שחי את המציאות הזאת ביום יום אלה שוטריי, רגע רגע, שעה שעה ערב ערב.
יורם אוחיון: יושבים פה אנשים יקרים שאנחנו מתמודדים איתם ועם המצוקות שלהם, כמו מר מסלאווי.
יורם אוחיון: אנחנו אישרנו לו את ההפגנה שלטעמי ההפגנה לא היתה גזענית בכלל אבל זאת דעתי האישית בלבד.
יורם אוחיון: מי שאישר לו וחתם לו על הבקשה לרישיון זה עבדכם הנאמן.
יורם אוחיון: אני רוצה לומר לכם המצוקות הן אמיתיות.
יעקב כץ: עוד מעט נראה הפגנות בדיזנגוף ובצפון תל-אביב.
יעקב כץ: לפי הקצב שנכנסים כרגע.
יעקב כץ: לצערי הרב, מכיוון שראש הממשלה לא עושה מה שצריך לעשות, לגייס מילואים ולהכריז על משטר חירום ולעצור את הדבר הזה, אז הם יגיעו גם השנה עוד 20,00 ובשנה הבאה עוד 20,000 ושנה אחרי זה עוד 20,000 ו רובם יגיעו לתל אביב.
יעקב כץ: בעל כורחנו הם יגיעו גם לדרום וגם לצפון.
רונית תירוש: איך הם יגיע לצפון?
רונית תירוש: העלויות שם כל כך גבוהות.
יעקב כץ: הם נכנסים 30 בדירה ואז גם בצפון אפשר לקנות.
יעקב כץ: ברגע שנכנסים 20-30 קמרונים או גנאים לדירה אחת וכל המשפחות האחרות עוזבות.
יורם אוחיון: אני לא יכול להצדיק או לאשר את מה שאתה אומר אני רק יכול לומר שכמו שצוין פה, אנחנו מדינה דמוקרטית.
יורם אוחיון: אנחנו משטרה אוכפת חוק ואמונים על אושיות הדמוקרטיה.
יורם אוחיון: כל מי שרוצה להפגין ויעשה את זה על-פי דין, אנחנו נסייע לו להפגין ולאפשר את חופש הביטוי בכל מקום ובכל שעה, ובתנאי שזה יהיה על-פי חוק.
יורם אוחיון: כך אנחנו נוהגים.
יורם אוחיון: זה בסדר להפגין במדינת ישראל וזה חלק מהתרבות הדמוקרטית שלנו וכך צריך לנהוג.
יורם אוחיון: ברשותכם, אני רוצה לגעת בעיקר.
יורם אוחיון: מדברים הרבה על התופעה, על המסתננים.
יורם אוחיון: אני קורא לקבוצה הזאת נתינים זרים כי היא מורכבת מהרבה בעלי מעמד שונה: מסתננים, פליטים, מבקשי עבודה, עובדים זרים, כאלה שפג להם התוקף, תיירים שנכנסו באשרת תיירות ופג להם התוקף.
יורם אוחיון: בקיצור, הרבה מעמדים וכותרות שונות ומשומנות.
יורם אוחיון: לכן הייתי מתייחס לקבוצה הזאת כאל נתינים זרים.
יורם אוחיון: אני רוצה לומר שאם אנחנו מתייחסים רק למסתננים, אין אף מספר אמפירי מדעי בדוק עם מה אנחנו מתמודדים.
יורם אוחיון: נחטא לאמת אם כל אחד מאיתנו יאמר מספר.
יורם אוחיון: אני יכול לומר שלהערכתי מתגוררים באזור דרום תל-אביב קרוב ל-50,000 נתינים זרים, מכל הסוגים והמינים.
יעקב כץ: אני רוצה לחזור על המספר כדי שכל עם ישראל ישמע, בעיקר תושבי תל-אביב: מדובר על 50,000, שזה בערך 12% מתושבי תל-אביב.
יורם אוחיון: אם אתה רוצה הקבלה, אני יכול לומר לך שזה יותר מדימונה.
יעקב כץ: יותר מדימונה ועפולה.
משה מסלאווי: קשאני רוצה שהם יישארו בשכונת התקווה.
יעקב כץ: אני נהנה לשמוע כל מילה שלך.
יעקב כץ: ביש"ע יש בערך 650,000 יהודים.
יעקב כץ: אנחנו בונים עכשיו הרבה ביש"ע למרות ההקפאה ולא נערכנו לקנות את הפליטים היהודים של תל-אביב ביהודה ושומרון.
יעקב כץ: כדי לקלוט את הפליטים היהודים בעוד 10 שנים, כאשר יהיו 250,00 מסתננים, איפה נשים אותם?
יעקב כץ: המקום הכי קרוב זה אריאל, נופים, עלי זהב, פדואל, בית אל.
יעקב כץ: אנחנו צריכים להגביר את הבנייה שם כי אלינו הם לא מגיעים.
יורם אוחיון: בהומור אענה לך שהייתי צריך להביא איתי שולה מוקשים בדרך, אבל בסדר.
יורם אוחיון: אני אחזור לעניין כי 50,000 נתינים זרים שנמצאים ב אזור, חייבים לעשות ניתוח מקצועי מעמיק ונכון.
יורם אוחיון: אי-אפשר לעשות הכללה לא לעניין המעורבות שלהם בפשיעה, לא בעניין המעורבות שלהם ברמת האלימות הגבוהה, כן או לא.
יעקב כץ: יש לכם הערכה, כמה בתים ודירות הם תופסים?
יורם אוחיון: אני חייב לומר שיש בעיה אמיתית במדינת ישראל בבסיס הנתונים.
יורם אוחיון: ניהלתי שיחת מסדרון עם חברת הכנסת רונית תירוש טרם הדיון.
יורם אוחיון: באמת יש לנו בעיה אמיתית לבדוק את הנתונים מכיוון שאין נתונים בדוקים.
יורם אוחיון: קשה לעשות ניתוח, קשה לעשות תכניות עבודה כשאתה עובד מול ערפל קרב.
יורם אוחיון: אני שמח שגם חברת הכנסת אמרה את מה שהיא אמרה בתחילת הדברים שלה.
יורם אוחיון: אני רק רוצה לעשות צדק עם אותם 50,000.
יורם אוחיון: לא כולם עבריינים, לא כולם פושעים, לא כולם מחרחרי ריב ומעוררי אלימות.
יורם אוחיון: אבל בגלל המספר ההולך וגדל אנחנו בהחלט יכולים לראות תופעות של מגמה לא טובה, בלשון המעטה, של התנהלות והתמודדות עם מצבים לא פשוטים, גם בחיי היום יום, גם ביציאה בבוקר לבתי הספר וכלה בחיי הלילה השונים.
יורם אוחיון: אני לא אפרט פה את מגוון חיי הלילה שהתפתחו.
יעקב כץ: אולי כן תפרט.
יעקב כץ: בלי להיכנס לפרטים, אבל תגיד מה קורה בחיי הלילה כדי שתושבי תל-אביב ששומעים אותנו עכשיו ידעו מה קורה בחצר האחורית שלהם או בחצר הקדמית שלהם.
יורם אוחיון: אני חושב שאי-אפשר להטיל את האשמה, את הכתם כולו, על העובדים הזרים בכל מה שקורה בחיי הלילה בתחנה המרכזית הישנה מכיוון שיש הרבה מאוד ישראלים שמעורבים שם.
יורם אוחיון: אני גם לא חושב שזה קשור באופן ישיר לעובדים.
יעקב כץ: אבל מה קרה מאז שהגיעו כמויות כאלה אדירות בשנים האחרונות?
יורם אוחיון: רמת האלימות עלתה באזור הזה בעיקר בגלל השינוי התרבותי.
יעקב כץ: רק בתחנה המרכזית או בכל אזור דרום תל-אביב?
יורם אוחיון: אני מדבר על דרום תל-אביב.
יורם אוחיון: הדגש הוא על שכונת שפירא, אבל בעיקר באזור נוה שאנן, תחנה מרכזית ישנה.
יורם אוחיון: אחד הדברים שקרו, אני חושב שזה קשור להלם תרבות.
יורם אוחיון: אני לא בחנתי את זה ברמה מדעית אבל העובדה שהם מגיעים ממדינות מוסלמיות שאסור בהן אלכוהול והם נחשפו לאלכוהול בדרום תל-אביב, זה יצר רמת אלימות מאוד מאוד גבוהה.
יורם אוחיון: כקצין משטרה יש לי בעיה אמיתית להתמודד עם תחושת הביטחון שאני אמור להקנות לאזרחים שמסתובבים בשטח שאני אמון עליו.
יורם אוחיון: אחד הדברים שאנחנו עושים כרגע, בסיוע נרחב מאוד של עיריית תל-אביב זה פשוט לסגור להם את בתי המרזח.
יורם אוחיון: זה יכול להיות מתקן לשטיפת מכוניות שלשעות הערב הופך להיות פאב.
יורם אוחיון: את כל אותם בתי מרזח אנחנו משתדלים לסגור בשעה 11:00.
יורם אוחיון: אנחנו התחלנו תהליך מאוד חשוב עם עירית תל-אביב.
יעקב כץ: עד 11 בלילה הם יכולים "להרביץ"?
יורם אוחיון: אני כבר לא יודע מה לענות לך מה נכון או לא.
יורם אוחיון: אם אני לא אתן להם לשבת ולשתות אז אני לא יודע אם זה יהיה נכון - - -
יעקב כץ: שיזמינו את ראש הממשלה שישתנה איתם קצת, שיזמינו קצת את ברק שישתו איתם.
יעקב כץ: ששני אלה ירדו מהאולימפוס שלהם וירדו למטה ויראו שהעיר תל-אביב, העיר העברית האחרונה, הולכת ונהיית העיר האפריקאית האחרונה.
יעקב כץ: מישהו צריך לרדת למטה ולראות את זה.
יורם אוחיון: אני חייב לענות לך לעניין הזה.
יורם אוחיון: אני חושב שנעשה פה עוול לממשלה.
יורם אוחיון: אני לא פוליטיקאי.
יעקב כץ: שנינו באופוזיציה, אתה מבין?
יורם אוחיון: אין לי בעיה עם האופוזיציה, אני לובש מדים ואני חף מפוליטיקה.
רונית תירוש: אני אשמח להתנצל אם אדע שעושים.
יורם אוחיון: אני באמת רוצה לעשות קצת איזונים.
יורם אוחיון: כמעט כל השרים עשו איתי את סיורי הלילה.
יורם אוחיון: היו אצלי שר המשפטים, שר האוצר, שר הפנים, היועץ המשפטי לממשלה החדש ופרקליט המדינה.
יורם אוחיון: היו אצלי באמת אנשים שהם בעלי סמכות והם בחנו את הבעיה מקרוב.
יורם אוחיון: לומר לך שראיתי את הפתרון ואת האור בקצרה המנהרה, בשורה התחתונה, בסוף הדרך, כמי שאמור לתת את הביטחון בדרום תל-אביב?
יורם אוחיון: אני חושב שאני עוד רחוק משם.
יורם אוחיון: השר לבט"פ משקיע המון.
יורם אוחיון: הוא היה אצלי לפחות ב-10 ביקורים בשנה וחצי האחרונות.
יורם אוחיון: הוא הקים ועדה בראשות המנכ"ל לבחינה של הקצאת תקנים נוספים.
יורם אוחיון: המשרד משתדל לתת את מה שניתן.
יורם אוחיון: שר האוצר בחן וראה את הדברים.
יורם אוחיון: אנחנו הצפנו בעיות משפטיות בפני שר המשפטים.
רונית תירוש: שר האוצר הזרים תקציבים כתוצאה מהסיור שלו?
רונית תירוש: על זה אני מדברת.
רונית תירוש: סיורים זה נהדר, זאת כותרת יפה בעיתון, זאת תמונה שמצטלמת.
יורם אוחיון: שום דבר מהעשייה של השר לביטחון פנים - - -
רונית תירוש: אני מדברת על שר האוצר.
יעקב כץ: אין בתקציב שום דבר.
יורם אוחיון: למיטב ידיעתי מתקיים איזה הליך כרגע בין משרד האוצר למשרד הבט"פ, שבוחן הקצאה נוספת של 46 לאותה יחידה שהקמנו מכוחותינו.
יורם אוחיון: עשינו ויסותים פנימיים בתוך מחוז תל-אביב והקמנו יחידת משטרה נוספת - - -
יעקב כץ: אם אתם עובדים לפי תכנית חומש, אתם צריכים לקחת בחשבון – אתם צריכים להיערך ל-200,000.
יורם אוחיון: אני אגיד לך למה אנחנו חושבים שאנחנו צריכים להיערך.
יורם אוחיון: מתקיים במשטרה הליך עבודת מטה מאוד מושקע ורציני.
יורם אוחיון: ברשותכם, אם רק אוכל לומר את הדברים בסדר שתכננתי לומר.
יורם אוחיון: אנחנו כרגע ממתינים לתשובות גם כדי לחזק את היחידה שהקמנו.
יורם אוחיון: עיריית תל-אביב תרמה לנו מבנה.
יורם אוחיון: אני חייב לציין פה את עיריית תל-אביב, בעיקר את מר רובי זלוף, סמנכ"ל התפעול, שהולך איתי יד ביד.
יורם אוחיון: עיריית תל-אביב משקיעה תקציבים ומשאבים רבים בהיבט האבטחתי ובטיחותי של אותן שכונות, בהיבט של העובדים הזרים.
יורם אוחיון: אבל זה לא מספיק, זה לא מספיק.
יורם אוחיון: הבעיה יותר רחבה ודורשת אמצעים.
יעקב כץ: איזו יחידה הקמתם?
יורם אוחיון: הקמנו יחידה שנקראת "יחידת לוינסקי".
יורם אוחיון: היא יושבת במבנה שהיה פעם בית ספר בגן לוינסקי ברחוב לוינסקי בתל-אביב.
יורם אוחיון: היחידה הזאת מונה 74 שוטרים.
יורם אוחיון: אני הוספתי על 74 שוטרים עוד כמה תקנים.
יורם אוחיון: היום נמצאים שם 76 שוטרים שלמעשה מטפלים במאפיין העיקרי של האזור שזה הנתינים הזרים.
יורם אוחיון: הקמנו את היחידה הזאת ללא תוספת תקציב של שקל אחד, הכול מויסותים פנימיים של המרחב ושל מחוז תל-אביב.
יורם אוחיון: אנחנו מקווים מאוד שאותה עבודת מטה שהתחיל המנכ"ל הקודם של המשרד לבט"פ תסתיים במהרה ואנחנו נקבל 46 תקנים נוספים.
יורם אוחיון: אני חושב שגם זה לא יספיק לשנת 2011.
יעקב כץ: אנחנו יושבים בוועדה בצורה מקצועית.
יעקב כץ: לפי הערכות שלנו יגיעו בשנים הקרובות עוד 150,000.
יעקב כץ: האם אתם נערכים להקמת משטרה בסדר גודל הרבה יותר גדול?
יורם אוחיון: ההמלצה שלי בתוך המשטרה היתה להקים יחידה של 140 שוטרים שאני חושב שהיא תיתן מענה למצב הקיים היום.
יורם אוחיון: יחד עם זאת, אני חושב שמדובר בבעיה לאומית מספר אחת.
יורם אוחיון: קטונתי מלחלוק על הרמטכ"ל, קטונתי מלחלוק על המפכ"ל.
יורם אוחיון: אני רואה באיום הזה איום אסטרטגי מקצועי.
יורם אוחיון: כקצין משטרה ותיק אני רואה באיום הזה איום אסטרטגי ממעלה ראשונה למדינת ישראל.
יורם אוחיון: לא בהיבט של ביטחון החוץ אלא בהיבט של ביטחון הפנים.
יורם אוחיון: אני חושב שחובה עלינו כמדינה, להקים באופן מיידי צוות בין משרדי ליישום המלצות ולא לכתיבת המלצות.
יורם אוחיון: ההמלצות קיימות, אנחנו יודעים מה צריך לעשות, אנחנו אנשי מקצוע.
יורם אוחיון: אני חושב שצריך להקים צוות בין משרדי מיידי לטיפול בתופעה.
יורם אוחיון: אגב, אני מייצג כרגע בעיקר את דרום תל-אביב כי הדיון נסוב על דרום תל-אביב אבל הבעיה דומה עם מאפיינים דומים יש באילת, באשדוד, בערד.
יעקב כץ: בפרדס כץ ובמקומות אחרים ולדעתי היא תמשיך ותתפשט.
יעקב כץ: עם הניסיון שלך יעשו אותך קצין המשטרה המרחבי משום שזה הולך להתפשט.
יעקב כץ: אני מאוד מודה לך.
נסים פדידה: אני עוסק בעיקר במפגש עם בחורים צעירים בדרום תל-אביב.
נסים פדידה: אני גם נמצא בערד וגם באילת.
יעקב כץ: איפה אתה גר?
נסים פדידה: אני גר בכפר חסידים ויש לנו פעילות שטח בנושא של זהות יהודית וערכים.
נסים פדידה: אנחנו פועלים בעיקר בקרב הנוער.
נסים פדידה: בנושא של תל-אביב יצא לי להיחשף לצעירים.
נסים פדידה: הם סיפרו לי שעד לפני שנה שנתיים הם היו יכולים למצוא מקומות עבודה.
נסים פדידה: היום אף אחד לא מקבל אותם לעבודה.
יעקב כץ: סליחה, מר פדידה.
יעקב כץ: נציג האוצר.
יעקב כץ: כיושב ראש הוועדה ניהלנו עשרות דיונים וערכנו הרבה סיורים.
יעקב כץ: למיטב הבנתי, לא ראיתי התייחסות של האוצר לנושא הבנייה ובנושאים אחרים בהתייחס ל-20,000 שנכנסו השנה.
יעקב כץ: בשנה שעברה נכנסו 10,000 ואני מעריך שהשנה הזאת ייכנסו עוד 20,000.
יעקב כץ: האם אתם ערוכים לזה, הקצתם לזה תקציבים?
יעקב כץ: האם יש ידיעה, למשל, איך להיערך מבחינת מדינת ישראל לבנייה של יותר יחידות דיור, כי הם קולטים בערך 3,00 עד 5,000 יחידות דיור במשטרה.
יעקב כץ: לאן הולכים הצעירים?
יעקב כץ: לאן הולכים הסטודנטים?
יעקב כץ: מה נעשה באוצר כהיערכות?
יעקב כץ: הכמות שמגיעה היום ממצרים עולה על כמות העולים שמגיעה לארץ.
יעקב כץ: לגבי עליה יש לנו משרד עליה וקליטה.
יעקב כץ: האם יש גם משרד לקליטת המסתננים?
עמית סדן: בהיבט הזה אנחנו מודעים לתופעות ההולכות וגוברות.
עמית סדן: אנחנו מוטרדים מזה מאוד וגם מההשפעה על השכונות.
עמית סדן: אנחנו לא מתעלמים מהבעיות שזה יוצר בשוק העבודה.
עמית סדן: להיפך, אנחנו מאוד מוטרדים משוק העבודה ומשוק הדיור.
עמית סדן: בנוגע לתקציבים, אנחנו מסתכלים על ההתמודדות עם התופעה כהתמודדות כוללת.
עמית סדן: אם נקצה משאבים ורק נטפח וניתן להם רווחה וניתן להם עבודה, ניצור מצב שנצטרך להתמודד עם תופעה הרבה יותר גדולה בעתיד.
עמית סדן: הראייה שלנו היא ראייה כוללת שמסתכלת על איך עוצרים את הזרם הנכנס ולא רק איך אנחנו מתמודדים - - -
יעקב כץ: האם נערכתם באוצר, באיזה דיון, שאם מחר ראש הממשלה יכריז שזאת בעיה לאומית מספר אחת, כפי שאמר הרמטכ"ל וכמו שאמר מפקד מרחב יפתח, האם נערכתם בתקציב השנה לאפשרות שמדינת ישראל תכריז משטר חירום ותגייס שתיים שלוש אוגדות ופשוט תעצור את זה כמו במלחמה, כי זאת הוצאה מיוחדת.
יעקב כץ: אם אני הייתי ראש ממשלה, הייתי מכריז משטר חירום, מגייס אוגדות ואומר שאין מסתנן אחד שייכנס לישראל.
יעקב כץ: יש לנו את צה"ל וצה"ל צריך למנוע את זה.
יעקב כץ: צה"ל היה צריך למנוע את זה גם בכמות וגם באיכות.
יעקב כץ: לא על-ידי זה שהם יגיעו לתל-אביב ונצטרך להוסיף שוטרים ובתי ספר וגני ילדים.
יעקב כץ: ההוצאה היא בערך שווה.
יעקב כץ: האם יש אצלכם היערכות גם להוצאה חד פעמית של מאות או מיליארדי שקלים לקראת היערכות מלחמתית כמו במלחמה.
עמית סדן: אני קצת קטונתי בעניין הזה.
יעקב כץ: אתה יכול להגיד לא.
עמית סדן: אני לא יודע מה ההיערכויות בהסתכלות המקרו כלכלית.
עמית סדן: אני יודע שאנחנו נערכים לתקציבים מאוד מאוד גדולים להקמת המתקן.
יעקב כץ: זה ייקח שנים עד שיקימו את המתקן ואת הגדר.
יעקב כץ: המתקן הוא רק ל-10,000 ויש כבר 50,000.
יעקב כץ: עד שנה הבאה יגיעו עוד 30,000.
עמית סדן: אנחנו מסתכלים על הבעיה כבעיה שתיפתר על-ידי צמצום האינסנטיב הכלכלי של המסתננים האלה להגיע לישראל.
עמית סדן: אנחנו מאמינים שבעזרת המתקן הזה אנחנו נוכל להתחיל אכיפה למעסיקי מסתננים.
עמית סדן: ייפסק האינטרס הכלכלי שלהם להגיע לישראל, מה שיעצור את הזרם.
עמית סדן: לא בטוח שבאופן מוחלט אבל בהחלט באופן חלקי.
עמית סדן: יינתן מענה למלאי הקיים שיבין שכבר אין לו כל-כך לחפש פה.
עמית סדן: השמועות יעברו לאחיהם ולחבריהם במדינות מוצאם.
רונית תירוש: ברשותך, אני לפחות מיקדתי את הדיון לא באלה שאנחנו מאיימים עליהם שלא יגיעו ולא באלה שיגיעו כשתהיה אותה עיר מכלאה ותראו להם שלא כיף לחיות פה.
רונית תירוש: אני מדברת על אלה שכבר נקלטו פה.
רונית תירוש: אמנם באופן לא רשמי אבל קיימים פה.
רונית תירוש: הם נמצאים בשכונת התקווה, בערד, באילת.
רונית תירוש: תקצבתם תקציב מיוחד צבוע תוספתי לעניין?
עמית סדן: אני לא יכול להגיד כי אני לא מכיר לעומק את התקציב לרשויות המקומיות.
רונית תירוש: להגיש שאילתה לשר האוצר?
עמית סדן: אני לא יודע להגיד תשובה על זה.
רונית תירוש: אני אגיש שאילתה אבל אני יכולה להניח שאתה לא יודע כי פשוט אין.
עמית סדן: אני לא מכיר את תקציבי הרשויות המקומיות.
גלעד נתן: אני ממרכז המידע והמחקר של הכנסת.
גלעד נתן: כתבתי על זה במסמך דיון קודם.
גלעד נתן: 150,000 שקל לרווחה לנוער בסיכון בתקציב שנה הבאה ממשרד הרווחה לעיריית תל-אביב.
גלעד נתן: זה התקציב הצבוע היחיד.
גלעד נתן: השאר מצפים מהמערכת לקלוט.
גלעד נתן: 300 מיליון שקל בשנה חובות אבודים של בתי חולים, חלק ניכר מזה זה אוכלוסיה זרה ולא רק מסתננים.
גלעד נתן: משרד האוצר מכיר את זה שנים אבל לא מטפל.
גלעד נתן: מערכת החינוך, כניסה לבתי ספר, צרכים מיוחדים, מוכר שנים ולא מטופל.
גלעד נתן: זה לא מטופל, חבל להסתיר.
עמית סדן: אני רק רוצה להדגיש שבמסגרת המתקן הזה יינתנו כל השירותים האלה.
יעקב כץ: יוסי, אני מציע להגדיל כבר היום את המתקן ל-40,000 כי 10,000 זה לא מספיק.