GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן אדר: חשוב לזכור שהתסכול של עובד שלא יכול להתקשר עם מי שהוא צריך לטפל בו מפריע באותה מידה גם לעובד.
יעקב כץ: אני רוצה רק לציין שמה שעלה כאן בשיחות, כשיש מישהו במאגר, כמה שיש כי אין להם במאגר כמעט אנשים ויש אנשים שזקוקים, הם מצמידים אותו בין אם האדם מתאים, יודע לדבר או לא יודע לדבר.
יעקב כץ: הוא נוסע אליו נופל עליו, לא מסוגל לתקשר איתו ואז זו כבר הבעיה שלו.
אורן אדר: אני רוצה לומר שהטענות שהועלו כאן הן טענות שגם העובדים שותפים להן.
אורן אדר: גם הם היו מאוד רוצים לקבל הכשרה בארץ והכשרה מתאימה בחוץ לארץ.
אורן אדר: המצב באמת הולך ומשתפר אבל לא מספיק.
אורן אדר: אני רוצה להגיד שיש כאן אנשים שמגיעים ורוצים להישאר ולא רק לברוח מכאן.
יעקב כץ: אין לנו שום בעיה עם אלה שמגיעים לחפש עבודה כאן.
יעקב כץ: הבעיה מתחילה בנו.
יעקב כץ: מי אשם?
יעקב כץ: אני רוצה לומר לך שאצלי בוועדה, בכלל בכנסת פה, הנכים, אני לא יודע מהי נכות כי ראיתי אנשים שהולכים על הרגליים והידיים עובדות אבל הראש לא עובד, אני לא יודע מהי נכות.
יעקב כץ: אבל יש אנשים שנפגעו ברגליים, וגם אני פגוע רגל ולא מרגיש נכה, זה תלוי באדם אם הוא לא מרגיש נכה הוא לא נכה.
יעקב כץ: יש כאלה שהם נכים למרות שהם בריאים.
דנה רשף: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו קודם לגבי קנדה.
יעקב כץ: אני רוצה להסביר לעמית סדן שקנדה היא דוגמה ומודל.
יעקב כץ: שם יש הקפדה מוחלטת לגבי עובד שמגיע, יש הגדרה להכשרה, הוא מגיע והוא לא יכול לעזוב את המטופל שלו, הוא יכול לעבוד רק בתחום הסיעוד.
יעקב כץ: התפיסה היא הרבה יותר מקצועית ויסודית ואין דבר כזה שמישהו שנכנס לעבודה אינו מתאים לעבודה, גם בהתאמת השפה וגם ביכולת.
יעקב כץ: יודעים שמישהו שמגיע לטפל בנזקק זה במאת האחוזים התאמה.
יעקב כץ: אין דבר כמו שאצלנו קורה ש- 99% זה באוויר.
דנה רשף: אבל בקנדה יש פרס לעובד שמתמיד.
דנה רשף: הוא מקבל אזרחות.
דנה רשף: כלומר שווה לאותו עובד להתמיד ולא להסתכל שמאל וימין ולחפש אישה אחרת בתל אביב מפני שהוא יודע שהוא מקבל אזרחות והוא יכול להביא אחר כך את משפחתו.
דנה רשף: כאן בארץ הוא יכול לקבל אזרחות או היא יכולה לקבל אזרחות רק אם היא מתחתנת עם ישראלי או יולדת ילד.
יעקב כץ: מה את מציעה?
יעקב כץ: שהיא תלד ילד או שתתחתן?
דנה רשף: להיפך.
דנה רשף: אם הייתי יודעת על משהו שיאפשר לנו לדרוש ולקבל את השירות שאנחנו צריכים אותו תמורת איזה פרס.
יעקב כץ: מאיזה קו?
דנה רשף: קו למעסיק.
דנה רשף: כלומר כל אותם מעסיקים שמתקשרים ושואלים "היא נכנסה להיריון אני יכולה לפטר אותה?" –"לא" –"היא בשמירת היריון והיא צריכה לשכב אצלי בבית?
דנה רשף: " יש לי עכשיו משא ומתן עם איריס - - -
יעקב כץ: כשאת מדברת על מעסיקים את מתכוונת על הנכים והזקנים.
דנה רשף: כן.
דנה רשף: צריך לתעל את זה כדי שלעובד יהיה כדאי לעבוד קשה.
דורון יהודה: אני נציג הנכים.
דורון יהודה: אני מצטרף דווקא למה שכבודו מציע כבר הרבה זמן, הגיע הזמן.
דורון יהודה: יש לנו אבטלה בארץ וניתן להכשיר ישראלים שיעבדו.
דורון יהודה: משרד האוצר צריך לתת את התקצוב כדי שנעסיק עובדים ישראלים, משמרת של שמונה שעות במשך 24 שעות.
דורון יהודה: אנחנו ערים לתופעה שכמה מדינות כבר לא מסכימות להכניס לישראל עובדים זרים.
דורון יהודה: כלומר לא מגיעים ממדינות שבעבר היו מגיעים מהן.
דורון יהודה: מי יודע מה יקרה בעתיד?
יעקב כץ: שאלנו מה יקרה אם מחר בפיליפינים יחליטו לא לשלוח.
דורון יהודה: מה יקרה אם מחר לא יהיו עובדים שיבואו לארץ.
דורון יהודה: מה יעשו אותם מסכנים שצריכים את העזרה?
יעקב כץ: שאלתי אם מחר מאיזו סיבה הפיליפינים או הסרילנקים סוגרים את המאגר.
יעקב כץ: מה עושים כאן עם מספר אדיר של זקנים ונכים?
עמית סדן: אם הפיליפינים יסגרו אין לי פתרון קסם.
עמית סדן: אני לא מאמין, אני מניח שאם הפיליפינים יסגרו אני מניח שיגיעו ממדינות אחרות.
יעקב כץ: אני שואל את השאלה הזאת עמית סדן משום שכמו שלא היינו מוכנים לשרפה בכרמל, אמר רזי ברקאי שהוא חושב שהוא יודע הכול ולכן הוא אמר "איך ברק עשה לנו את התרגיל, לא ידענו איך הוא הצליח".
יעקב כץ: אתמול הוא אמר פעם שנייה שאנחנו לא יודעים, "מובראק".
יעקב כץ: אני שואל את השאלה הזאת כי תאמין לי שיכול להיות מצב מכל סיבה, אולי בגלל שיש לנו כאן כל מיני ארגונים שדואגים להגיד שלא כדאי להגיע לפה, יגיע מצב שמדינת ישראל שיש לה כל כך הרבה זקנים, בלי עין הרעה משנה ולשנה הרפואה מצליחה ויש יותר אנשים שמאריכים ימים, אבל יותר זקוקים.
יעקב כץ: אבל מאיזו סיבה לא מגיעים לכאן עובדים זרים.
יעקב כץ: איך מדינת ישראל, אני הייתי מציע את זה מלכתחילה אבל אתם בדיעבד תגידו מה הפתרון.
עמית סדן: פתרון קסם מה יהיה אם הפיליפינים יסגרו את השמיים שלהם, אני מניח שניתן יהיה לתת מענה ממדינות אחרות.
עמית סדן: אני לא בקיא בנושא באופן שאני יוכל להגיד מאילו מדינות אפשר או אי אפשר.
עמית סדן: לגבי הכשרות ישראלים.
עמית סדן: אם אנחנו נחליט שרק ישראלים יעסקו בתחום, זה רעיון שהוא נפלא על פניו אלא וזו החלטה כלכלית ברמה מקרו-כלכלית ברמה שהיא החלטה ממשלתית.
עמית סדן: מדובר כאן על מיליארדים של שקלים בשנה שיצטרכו לקחת ממקומות אחרים.
עמית סדן: אלו לא מיליארדים שקיימים ופנויים בתקציב.
עמית סדן: זו החלטה מקרו-כלכלית שהיא לא ברמת הפקידות בוודאי, זה ברמת מקבלי ההחלטות בממשלה.
יעקב כץ: אני שואל והיה ומסיבות כאלה או אחרת מדינת ישראל לא יכולה לקבל עובדים זרים.
יעקב כץ: אולי כי הפיליפינים החליטו לא לשלוח לכאן יותר, הסרילנקים במלחמה, השערים סגורים.
יעקב כץ: המגמה באופן כללי של האוצר לצמצם את מספר העובדים הזרים ולעודד את הישראלים.
יעקב כץ: נניח שעודדנו את הישראלים לעבוד ופתחנו קורסים ורוצים ללמד אותם לעסוק בסיעוד.
יעקב כץ: הרי יש שכר מינימום, אדם צריך לפרנס את עצמו, מספר שעות עבודה.
יעקב כץ: נניח שהבחורה אורה שאין מי שיטפל בה היום משום שאין לה מספיק כסף להעסיק ישראלים והיא צריכה עם ה- 4,000 או 5,000 שקלים בעצמה להסתובב.
יעקב כץ: הנה דוגמה, ומספיק שיש לנו מקרה אחד, כי מקרה אחד הוא לגבי הכלל.
עמית סדן: זו בעיה אחרת.
עמית סדן: הבעיה היא של הפריפריה.
יעקב כץ: יש לנו אנשים באזור תל אביב.
עמית סדן: גם של אנשים שקשה יותר לטפל בהם.
יעקב כץ: הסכומים הניתנים היום בגלל שזו בעיה מקרו-כלכלית, ומדינת ישראל לא נותנת פתרון.
יעקב כץ: מה עושה כאן הנכה שאין לו את האפשרות להעסיק ישראלים ויושב תקוע, אין לו משפחה, הוא יישב בבית וירקב?
יעקב כץ: מה עושים במקרים האלה?
עמית סדן: צריך לעשות כאן הפרדה.
עמית סדן: אם אתם מדברים על מצב שלא יהיו עובדים זרים, זה דבר אחד, לבין מצב שיש עובדים זרים ובאמת קשה להשאיר את העובדים הזרים אצל נכים ואצל נזקקים בפריפריה שפחות נעים לעובד הזר לשהות בו.
עמית סדן: בכיוון הזה אנחנו מקדמים את הליך החקיקה, בטוח שרובכם מכירים אותו והוא שנמצא כרגע בוועדת הפנים, הוא אומר שבאשרתו של העובד יהיה קבוע אזור גיאוגרפי.
קריאה: קוראים לזה כבילה.
עמית סדן: אזור גיאוגרפי זה לא כבילה.
יעקב כץ: הוא רק אמר לך את מה שבית המשפט העליון יגיד ואז נתקפל.
עמית סדן: לא רוצים לכבול אף אחד, רוצים לקבוע אזור גיאוגרפי שבו הוא יכול לעבוד.
יעקב כץ: אתה תקבע כך ואם בית המשפט העליון יגיד לך שזה עדיין נקראה כבילה?
יעקב כץ: מה תעשה?
קריאה: זה נבדק.
יעקב כץ: זה לא נקרא כבילה.
יעקב כץ: אני מעלה כאן נושאים לא כדי להתעמת.
יעקב כץ: בסך הכול לכולנו יש זקנים ונכים.
יעקב כץ: זו בעיה שהיא לא קלה.
יעקב כץ: זו בעיה רצינית ואמיתית.
יעקב כץ: אני רוצה לומר לך שבמדינת ישראל יש שאלות שהן שאלות מקרו-כלכליות, אם זה היה בתחום השרפה בכרמל שהקדישו לזה סכומים מאוד פעוטים, 10%, 7%, 15% ממה שהיה צריך לקדיש.
יעקב כץ: אמרו שכתוצאה מהשרפה היא עלתה מ- 100 מיליון שקלים ל- 600 או 700 מיליון שקלים.
יעקב כץ: מדינת ישראל מצאה, זה לא מקרו כי מקרו זה רק 4-5 מיליון אבל זה כבר מתקרב למיני מקרו.
יעקב כץ: אחרי שקרה מקרה מדינת ישראל הבינה שהיא צריכה את הדבר.
יעקב כץ: למה מדינה צריכה, אני רואה את זה אצלי בוועדה, מה צריכה לעשות הבחורה הזאת אורה?
יעקב כץ: למי היא תצעק, אין לה אפילו למי לדבר.
יעקב כץ: למי היא תלך?
יעקב כץ: היא יכולה לקחת משבצות של המשפחה ולהגיד למשפחה בחסד תטפלו בי.
יעקב כץ: מספר האנשים האלה הולך וגדל.
יעקב כץ: אני רואה את זה כי זה מגיע אלי לכאן.
יעקב כץ: תגיד את הדברים האלה כלפי מעלה, אני יכול לשבת עם שר האוצר ולעלות את הדברים.
יעקב כץ: אני חושב שמדינת ישראל הייתה צריכה להיערך בצורה שונה.
יעקב כץ: ראשית זה היה מגביר את הידיים העובדות בישראל.
יעקב כץ: הרצון לפתור את בעיית עובדים, הם אחר כך מרווחים יותר, הם משלמים ופי מאות מחזירים למדינה גם במיסוי וגם בדרכים אחרות.
יעקב כץ: הם שמחים, הם מאושרים, הם מקימים משפחות, הם עובדים.
יעקב כץ: אפשר להעסיק ישראלים רבים והיא הייתה מאושרת, והאבא של הבן היה מאושר.
עמית סדן: לא בטוח שהישראלים היו כן רוצים.
יעקב כץ: 60,000-70,000 ישראלים - - -
עמית סדן: אני לא מתנגד לפתרון אני רק אומר שזה לאו דווקא המענה.
דורון יהודה: אני רוצה לומר שנמצאים כאן מספר סוגי נכים – מספר קבוצות.
דורון יהודה: יש נכה סוג א', סוג ב', סוג ג'.
דורון יהודה: לקבוצה אחת המדינה נותנת קרוב – 17,000 שקלים להחזיק מטפל.
דורון יהודה: לקבוצה השנייה היא נותנת 17,000 להחזיק מטפל – אלו נכי צה"ל, נפגעי פעולות איבה.
דורון יהודה: לנכים הרגילים אתם נותנים סכום שאפילו העובד לא רוצה לעבוד אצל אותו נכה משום הוא לא יכול לשלם לו.
יעקב כץ: מה אחוז הנכים האלה מכלל הנכים?
דורון יהודה: אני אומר לך במספרים אלו הם 6,000 נכים.
דורון יהודה: נכים במצב שהם צריכים 24 שעות.
יעקב כץ: שאותם נכים יקבלו סכום של 5,000 שקלים מהמדינה?
יעקב כץ: היא אמרה שבסך הכול שהיא מקבלת 5,000 שקלים.
דורון יהודה: זה 4,000 שקלים.
יעקב כץ: זה 4,000 שקלים.
יעקב כץ: יש לי חייל בשם מנשה מזרחי שהוא נכה קשה, הוא מקבל את הסכום של נכי צה"ל ויש נכה שמקבל 4,000 שקלים.
יעקב כץ: איך הוא מחזיק?
קריאה: ומה החוק אומר לנו לשלם להם?
יעקב כץ: הוא אומר שזו בעיה מקרו-כלכלית שלא תלויה בו.
דורון יהודה: אני רוצה להוסיף.
דורון יהודה: העובד שמגיע לנכה הוא יכול להיות מוכשר.
דורון יהודה: כאשר הוא רואה נכה כזאת קשה במצב קשה הוא עושה את עצמו שהוא לא מוכשר ומעדיף ללכת.
דורון יהודה: זו האמת.
שמחה בניטה: אני יושבת ראש עמותת "מזור" אני מטפלת הרבה מאוד שנים בנושא של העובדים זרים והרבה שנים אני בוועדות האלה.
שמחה בניטה: האמת שדי התייאשתי מהדיונים שלא מביאים לשום מקום.
יעקב כץ: אני מודה שאת צודקת.
שמחה בניטה: אבל בכל אופן, מדברים כל הזמן מה הפתרון, צריך למצוא פתרון יצירתי עכשיו.
שמחה בניטה: פתרון שייתן לנו לנכים הקשים בעיקר ולאלה שנמצאים בפריפריה כמו אילת, דימונה, כל המקומות הרחוקים ולנכים עם הניוון שרירים, טרשת נפוצה והמונשמים.
שמחה בניטה: אותם לא מכשירים כי אי אפשר להכשיר עד שהם לא מגיעים לארץ, ולתת טיפולים כמו במכונות נשימה ובמאה ואחד דברים ששם במדינות שלהם אף אחד לא התנסה.
שמחה בניטה: גם הפיליפינים שאתה חושב שלא מגיעים בגלל הכסף, גם הם לא יודעים כלום.
שמחה בניטה: אם אנחנו נלך בשיטה שאנחנו נאמר, היום יש 51 חודש אחרי 51 חודש העובדים האלה מכשירים את עצמם ללכת לקנדה, לאנגליה, לאיטליה כי את ההכשרה המקצועית הם עשו פה.
שמחה בניטה: פה לא מאפשרים דווקא לאנשים שהוכשרו כבר וכבר לימדו אותם, אם יאמרו להם שמוכנים לתת להם עוד 51 חודש אם הם ילכו לנכים הקשים ולמקומות שבדרך כלל אף אחד לא מוכן, הם יבואו גם מוכשרים וגם ילכו למקומות כי הם רוצים להישאר כאן.
שמחה בניטה: שנית, אפשר לסייג את זה כדי לעודד אותם.
שמחה בניטה: להגיד להם שמי שלא מחליף, רואים את זה מחשב, הגיע לארץ ולא ברח, ולא היו נגדו תלונות והגיליון שלו נקי, והוא עבר כי החולה שלו נפטר ולא בגלל שברח, אם יודיעו לכל אחד מהיום הראשון שהוא מגיע שזו התכלית והתכנית.
יעקב כץ: אני לא בטוח שמדינת ישראל רוצה.
יעקב כץ: אם ההחלטה היא בלי כבילה אז מחר יהיו כאן 400,000 עובדים.
שמחה בניטה: אני אומרת לך להשתמש במה שקיים לא להביא מבחוץ.
שמחה בניטה: להשתמש באלה שנמצאים כאן
שמחה בניטה: בארץ ללא ויזות ומתחמקים מרשות ההגירה ועובדים כאן בניקיון ולא במקומות בהם הם היו צריכים לעבוד.
אריאלה בן צור: אני מבקשת רק לחדד נקודה אחת, כי כבר נאמרו הרבה מאוד דברים.
אריאלה בן צור: זה נכון שכשאתה מכשיר, אנחנו קיבלנו על עצמנו את עניין הנוהל ובנוהל באמת יש הכשרה בתחום.
אריאלה בן צור: אבל אל לנו לשכוח שמרבית העובדים הם כבר במאגר הקיים.
אריאלה בן צור: ההכשרות בחוץ לארץ הן הכשרות מאוד בסיסיות, מתאימות אולי במקביל, ניסינו להעתיק את הדפוס של המוסד לביטוח לאומי.
אריאלה בן צור: הוא מאוד כללי.
אריאלה בן צור: מה שאני חושבת ומה שביקשנו לא פעם ולא פעמיים, פנינו גם למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה בעניין הזה, אני אומרת שצריכה להיות הפרדה בעניין הגלובלי הזה כשאומרים עובדים זרים.
אריאלה בן צור: יש עובדים זרים בסיעוד – זה נכון, אבל אני במקרה גם מכירה את המשפחה הזאת, מכירה אותה היטב.
אריאלה בן צור: אנחנו הרבה מאוד פעמים בשיחות, בפגישות אצלם בבית ומנסים להתאים.
אריאלה בן צור: יש הבדל מהותי בין טיפול בקשיש, בין טיפול בחולה מסוג מסוים שהוא אדם מבוגר לבין אנשים נכים שגרים במשפחות עם ילדים צעירים.
יעקב כץ: היא לא תשכיל, מעולם לא הייתה ישיבה יסודית שדנה בהבדל בין הנכים, בסוגים, ילדים, זקנים, זקנים כאלה, וקביעת קריטריונים.
יעקב כץ: אני לא חושב שהייתה ישיבה שבאה ואמרה שכתוצאה מכך נגדיר קריטריון כזה לזה.
יעקב כץ: לא הייתה.
יעקב כץ: גם משום שכשר הרווחה לשעבר יצחק הרצוג, היה עושה ישיבה כזאת הוא היה מגיע לתוצאות מקרו-כלכליות שהסיכוי שהאוצר היה מסכים להן היה אפסי.
יעקב כץ: אז בשביל מה להיכנס לעסק הזה כי ממילא אין פתרון.
עמית סדן: כבוד היושב ראש, צריך לעשות הבדל באשרה לעובד סיעודי עם קשישים לבין עובד סיעודי לנכים.
יעקב כץ: על הדברים האלה אנחנו אומרים שהוא כמעט לא קיים בפועל.
עמית סדן: בחקיקה.
יעקב כץ: כי אין חקיקה, כי אם היית מביא חקיקה - - -
עמית סדן: יש חקיקה על השולחן.
אריאלה בן צור: ליישם את הדברים, לו היה ניתן לעשות את זה וזה דבר שניתן לעשות, אפילו מבחינתנו אפשר.
אריאלה בן צור: גם ההכשרה יכולה להיות בהתאם בתוך הארץ, גם מבחינת התגמול, גם מבחינת הנכים אפשר לעשות איזה רוטציה, אפשר לעשות עם זה מעשה.
עמית סדן: צריך לבוא לתמוך בנו בוועדת הפנים.
אריאלה בן צור: אנחנו מוכנים.
רננה לוי: עם כל הצער והכאב עדיין האלטרנטיבה הקיימת בפני כל האנשים שיושבים פה בנוגע לעובדים זרים היא אלטרנטיבה שימושית ואני חושבת שהיא המועדפת על כל אחד מאיתנו מהסיבות השמורות איתו.
רננה לוי: אני רוצה להתייחס לנקודה שלשמה הגעתי והיא נושא ההכשרות.
רננה לוי: בחוץ לארץ, אומנם הנושא כרגע נמצא על שולחנו של אהרון בראזני והנושא נבחן בצורה מאוד רצינית.
יעקב כץ: כבר שנתיים שאנחנו יושבים ודנים על זה וזה נבחן בצורה רצינית.
רננה לוי: א
רננה לוי: הרון בראזני נכנס לתפקיד לפני כחודש בערך.
רננה לוי: החומר נמצא אצלו, תכניות נבנות סביב הנושא של הכשרות בחוץ לארץ.
רננה לוי: אני רוצה כרגע להתייחס להכשרות בישראל.
רננה לוי: מה שקורה כרגע הוא שלשכות פרטיות קיבלו את המנדט לבחור ולבצע התאמה בין הצרכים של אותו קשיש או נכה לבין העובד הזר.
רננה לוי: לצורך העניין לשכות הפרטיות קיבלו את המנדט לבחור עובד סוציאלי שיתאים ויבצע את ההתאמה הייחודית הזו שתענה על הצרכים המסוימים.
רננה לוי: אנחנו כרשות התחלנו לבנות תכניות הדרכה מאוד רציניות עבור אותם עובדים סוציאליים כדי שהעובדים הסוציאליים יקבלו הרבה יותר כלים ייחודיים שיעשו הבחנה ברורה בין הקשישים לבין הצרכים, הקשיים וההתמודדות היומיומית מול הקשיים.
רננה לוי: הכלים האלה אמורים לשמש להם כבסיס להדרכות לעובדים זרים.
רננה לוי: זאת אומרת שהמצב לא כל כך קטסטרופאלי כמו שהוא מצטייר.
קריאה: הוא וירטואלי.
רננה לוי: אני לא מסכימה איתך אדוני.
רננה לוי: הראיה שפעם ראשונה שמעת את הטלפון - - -
משה רוטמן: אני מברך את המשרד שאחרי עשור הגעת.
רננה לוי: אנחנו העברנו ללשכות טפסים כדי שיוכלו לבצע הבחנות הרבה יותר צמודות לשטח.
רננה לוי: הניסיון שלו להתחבר לשטח ולהבין אותו וליצור, ככל שניתן, מאותה תמונת מצב שקיבלנו למצוא פתרונות ישימים עבורכם.
שרה לוי: אני ממשרד הבריאות.
שרה לוי: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו, אני חושבת שהכשרות הן קרדינאליות.
שרה לוי: אני רוצה להוסיף שני דברים.
שרה לוי: בכל האוכלוסיות עיקר הבעיות הן סיעודיות.
שרה לוי: אני חושבת שבאותן הערכות והתאמת צרכים חייבת להיות אחות.
שרה לוי: אלו לא רק צרכים חברתיים, אלו צרכים סיעודיים ליד מיטת החולה.
שרה לוי: צריך לשנות דיסקט במוח בעניין הזה.
יעקב כץ: במוח של מי?
שרה לוי: שצריכות להיות בכל החברות אחיות שעושות את ההתאמות.
יעקב כץ: איפה, בלשכות?
שרה לוי: האוכלוסיות האלה הן מאוד חלשות, בעיקר אוכלוסיית הקשישים ובוודאי אוכלוסיית הנכים.
שרה לוי: בנוסף לנושא ההכשרות כל הנושא של המחלות הזיהומיות של העובד שבא לארץ לא מספיק נבדק.
יעקב כץ: אני כבר מודיע עכשיו שתוך שבוע שבועיים אנחנו עורכים עוד ישיבה.
יעקב כץ: אנחנו נזמין גם אנשים נוספים.
יעקב כץ: סיכום הישיבה.
יעקב כץ: לפי מה שהובא כאן לוועדה, לדאבוננו הרב כשמדובר בהכשרה, הדברים שנשמעו כאן גם על ידי הנכים וגם על ידי הגורמים הממשלתיים, יש מאמצים מצד הגורמים הממשלתיים אם זה משרד הבריאות, אם המוסד לביטוח לאומי או מהמשרדים האחרים לעשות ולהיערך בצורה יותר יסודית גם בלשכות בטיפול בהכשרת העובדים הזרים ובהתאמתם לזקנים ולנכים.
יעקב כץ: אני יכול להודיע שבפועל במציאות, מאחר והתקציב שניתן למעסיק זקן/נכה/קשיש הוא לא מתאים.
יעקב כץ: להערכתי כל הניסיונות יעזרו מינורית ולא יעזרו בצורה יסודית.
יעקב כץ: מדינת ישראל צריכה לקבל החלטה לא רק של חקיקת חוקים להורדת מספר העובדים הזרים בתחומים האלה.
יעקב כץ: לא רק בחקיקת חוקים של הכשרת ישראלים, אלא היא חייבת לקבל החלטה שהנכים והזקנים צריכים לקבל את הסכומים המתאימים להם על מנת שיכולו לחיות בכבוד.
יעקב כץ: על מנת שיוכלו להתנהג בכבוד.
יעקב כץ: על מנת שיוכלו לטפל בעצמם או משפחתם בצורה מכובדת.
יעקב כץ: לדאבוננו הרב זו החלטה שבאמת זקוקה להחלטה מקרו-החלטית וגם מקרו-כלכלית.
יעקב כץ: מדינת ישראל היא מדינה שמזמן היא מקרו ואל מיקרו, יש לה כסף בלי עין הרע.
יעקב כץ: היא מרוויחה מהרבה מקומות והיא צריכה לייעד לדבר הזה תקציבים ולא להמתין שהמצב יגיע לקטסטרופה ושנמצא את עצמנו במצב שלא היינו ערוכים ומוכנים.
יעקב כץ: תודה הישיבה נעולה.
יעקב כץ: נמצאים איתנו תלמידים מישיבת "דרכי נועם" והרב יונתן פוזם.
יעקב כץ: ראשית אנחנו מודים לכם, תלמדו, תבואו לראות איך עובדת כנסת ישראל.
יעקב כץ: אנחנו בוועדה הזו עד שיגיעו מספר נציגים חשובים מהממשלה, נספר לכם שהוועדה הזאת היא ועדה שעוסקת בבעיות העובדים הזרים.
יעקב כץ: יש לנו בעיה עם העובדים הזרים היום, תקבלו קצת שיעור באזרחות.
יעקב כץ: אתם צריכים לדעת שקוראים לזה בעיה משום מדינת ישראל בשנים האחרונות, בכמה נושאים, נזקקת לידיים עובדות ממדינות זרות, תמיד כשיהודים לא עובדים, אני בטוח שהרבה מכם יהיו עובדי כפיים ולא רק לומדי תורה ואנשי צבא, עבודת הכפיים היא עבודה מקודשת.
יעקב כץ: בתחום הסיעוד, הבניין והחקלאות לצערנו הרב אנחנו קצת מקוצרים וההצטרכות לידיים עובדות זרות גורמת באופן טבעי לבעיות כמו שהיו בזמן עזרא ונחמיה, מא' ועד ת'.
יעקב כץ: יש לנו בעיה של עובדים זרים בתחום הסיעוד.
יעקב כץ: לכולנו יש סבים וסבתות ואתם יודעים שאנחנו נזקקים למה שנקרא 'פיליפינית' כי עיקר העובדים בתחום הסיעוד - עזרה לנכים וזקנים הם נשים וגברים שמגיעים מהפיליפינים.
יעקב כץ: בתחום החקלאות יש לנו בעיקר עובדים שמגיעים מתאילנד ובתחום הבניין עובדים שמגיעים בעיקר מסין.
יעקב כץ: עכשיו יש לנו מאגר שלם של עובדים שמגיעים אפריקה ללא רישיון וללא זהות.
יעקב כץ: הם בדרך חוצים את גבול סיני, מוברחים על ידי בדואים ויש לנו כ- 35,000 מוכרים ועוד 10,000 - 15,000 שאינם מוכרים שנכנסו לארץ בשנים האחרונות ללא רשות.
יעקב כץ: זאת אומרת שנכנסו ולא נתפסו.
יעקב כץ: זה גורם לבעיה גם בתחום עבודה וגם בפשיעה, וגם בעיה של התמודדות החברה הישראלית כיצד לנהוג באיש הזר.
יעקב כץ: בוועדה הזאת אנחנו מטפלים בנושא על כל חלקיו.
יעקב כץ: כאן אני פונה כבר לקהל שלנו, הייתה תלונה, גם אני העלתי תלונה, הייתה כתבה ב"וואלה" שסיפרה שבפירוק של מאחז ביהודה ושומרון באזור חברו,ן בהרס של בתים השתמשו גם באנשים שהגיעו, כך זה היה נראה לתושבי המקום ולתושבי המאחז, השתמשו בידיים עובדות, להם זה היה נראה שהם אנשים שהגיעו ללא רשות וללא רישיון, אנשים שהגיעו מאפריקה.
יעקב כץ: הייתה על זה תלונה, אנחנו הגשנו שאילתא דחופה, גם אני וגם חברת הכנסת מירי רגב.
יעקב כץ: התשובה של השר מתן וילנאי הייתה שלמיטב ידיעתו ובעקבות בדיקה שהם עשו עם חברת כוח האדם שהפעילה את העובדים להריסת הבתים נמצא שהם לא היו מסודן, לא אפריקאים, הוא לא אמר מי הם היו אלא ציין מאיפה הם לא היו.
יעקב כץ: זימנתי את הישיבה בעיקר כדי לשמוע את תגובת צה"ל, תגובת המערכת המשפטית וגם זו הזדמנות לשמוע לגבי השב"חים - שוהים בלתי חוקיים, ולא רק לגבי עובדים שחברות כוח האדם מגייסות.
יעקב כץ: למרות שזה לא תחת פיקודה של הוועדה שלנו, אבל בכל זאת כדי לקבל מידע מה מידת הביקורת של המערכות הממשלתיות על חברות כוח האדם שמועסקות על ידי המדינה.
יעקב כץ: לצערנו הרב היום בהרס, ואני מקווה שבמקומות שאתם הורסים היום תהיו מחר גם בבנייה ונצטרך לארגן כוח אדם לבנות את המקומות האלה מחדש, הרי זה תלוי מי הוא ראש הממשלה אבל אנחנו עדיין לא בממשלה ולא משפיעים.
יעקב כץ: כשאנחנו עוסקים בהרס כדאי לדעת מהי מידת ההשפעה, הקשר או השליטה של המערכת הממשלתית, ולדעת על הבדיקה מיהם האנשים.
יעקב כץ: יש תחושת ביזיון והרגשה לא טובה של אנשים שמתגוררים בשטח שמי שהורס להם את הבתים, במקרה היותר גרוע אלו אפריקאים שחדרו לכאן ללא רשות, או במקרה החמור פחות שב"חים שנמצאים כאן ללא רשות.
יעקב כץ: תחושה לא טובה.
יעקב כץ: אולי נתחיל איתך נציג היועץ המשפטי של יו"ש – יהודה ושומרון.
שגיב ליכטמן: אני ראש מדור אזרחי כלכלי ליועץ המשפטי ביו"ש –יהודה ושומרון.
שגיב ליכטמן: אני חושב שנתחיל בסוגיה העובדתית, אומנם אנחנו לא אמונים על המצג העובדתי, בבירור שערכנו עלה שבאותו אירוע באזור חברון הועסקו פלשתינים וגם ישראלים, כלומר הועסקו פלשתינים ולא עובדים זרים - - -
יעקב כץ: הועסקו ברשות או שלא ברשות?
שגיב ליכטמן: העניין הזה נמצא בבירור בימים אלה.
יעקב כץ: אבל יכול להיות שהם ערבים מיהודה ושומרון שעובדים שלא ברשות, גם זה יכול להיות.
שגיב ליכטמן: זאת אפשרות, זה לא אמור לקרות, אם זה קרה זו הפרת המכרז - - -
יעקב כץ: יש בקשר החוזי ביניכם לחברה סעיף שאוסר לחברה להעסיק מישהו ללא רישיון וללא רשות?
שגיב ליכטמן: כן.
שגיב ליכטמן: אני אחדד את העניין.
שגיב ליכטמן: במכרז של המינהל האזרחי בו זכתה החברה שנוגע באופן כללי לעבודות פינוי והריסה ללא קשר לאוכלוסיות להם הורסים את הבתים, זכתה החברה בכפוף להצהרות בשני עניינים, אחד בעניינה של הועדה והשני הוא עניין שעסקנו בו תוך כדי עיסוק בעניינה של הוועדה - החובה להעסיק עובדים זרים רק לפי החוק.
שגיב ליכטמן: החוק מפנה לחוק 'יישום הסכם הביניים' שמפנה ל'חוק עובדים זרים', כלומר על פי החקיקה שאנחנו מכירים אותה.
שגיב ליכטמן: זה בנוגע לעובדים זרים.
שגיב ליכטמן: בנוגע לפלשתינים או לכל עיסוק אחר של הוועדה, הקבלן מתחייב לעשות את הדברים בהתאם לחוק ולקבל את כל ההיתרים הדרושים לעניין.
שגיב ליכטמן: בנוגע לשאלה העובדתית, היא נמצאת בבדיקה, אחרי שעשינו את הבדיקה העובדתית וגילנו שלא מדובר בסודנים, אריתריאם או בכל מיני השערות שעלו בעניין, כרגע נעשית בדיקה עובדתית בנוגע לרישיון של אותם חבר'ה שכן הועסקו.
יעקב כץ: תודה רבה לך.
יעקב כץ: יוסי אדלשטיין, לפני שאתה נותן לנו את סקירה על ההדרכות שלכם בעניין, אנחנו כבר בפברואר, ב- 26 בפברואר מסתיימת ההקפאה, אבל ספר לנו מה אנחנו רואים בפברואר מבחינת המסתננים, עברו כבר שני שליש מהחודש ואתה יודע יותר מכולם.
יולי יואל אדלשטיין: לא בדקתי את זה נכון להיום בבוקר, אבל חודש פברואר פחות או יותר מתנהג לנו כמו חודש ינואר, כלומר יש עדיין מגמת האטה בכניסה.
יולי יואל אדלשטיין: אם כבוד היושב רוצה ראש אני אוכל לבדוק כמה הגיעו בפברואר, לא בדקתי את זה כאמור נכון להיום בבוקר.
יולי יואל אדלשטיין: המגמה היא כמו בחודש ינואר, יש ירידה של כ- 40% לעומת - - -
יעקב כץ: זאת אומרת שגם בפברואר אנחנו נמצאים בכ- 500-600 מסתננים.
יעקב כץ: זאת אומרת שהם ממשיכים להגיע למרות הכל.
יולי יואל אדלשטיין: למרות הכל הם מגיעים אבל במספרים קטנים יותר.
יולי יואל אדלשטיין: יש נימוקים שמסבירים את זה ואנחנו מקווים שהמגמה תמשיך כך, זה טוב לכולם וגם שהקצב ירד.
יעקב כץ: שיישאר כך במצרים או כך בארץ?
יולי יואל אדלשטיין: שהם לא יגיעו לכאן.
יעקב כץ: תאמר לי לגבי ההדרכות שלכם בנוגע לחברות כוח האדם, בכלל מותר לחברות האם להעסיק, או מאחר ואתם לא מקפידים על אף אחד וזה לא מעניינכם?
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעיקרון לא עוסקים בחברות, אנחנו לא נותנים רישיונות לחברות, מי שנותן את הרישיונות זה משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, הגברת רבקה מקובר.
יולי יואל אדלשטיין: מבחינתנו למסתננים אין רישיון עבודה.
יולי יואל אדלשטיין: הבהרנו את זה ואנחנו חוזרים על כך, אין להם רישיון עבודה ולא ניתן להם רישיון עבודה.
יולי יואל אדלשטיין: כרגע לא אוכפים את סעיף ההעסקה הבלתי חוקית בנושא הזה, אבל בעיקרון אין למסתננים רישיון עבודה במדינת ישראל.
יעקב כץ: ראיתי היום כתבה באחד מערוצי האינטרנט, "מבצע אכיפה נגד מעסיקי זרים שלא כחוק" מבצע שמתחיל היום.
יעקב כץ: אתם מודעים?
יולי יואל אדלשטיין: התחלנו היום בפעילות אינטנסיבית בליווי קמפיין תקשורתי כנגד העסקה בלתי חוקית, אנחנו נבצע פעילות יזומה כנגד מעסיקים בתקופה הזאת באופן מואץ.
יעקב כץ: נמצאים כאן תלמידים, נכנס פרופסור, תת אלוף אריה אלדד, חבר כנסת.
יעקב כץ: אנחנו מדברים כעת על בניית עיר שתקלוט את המסתננים שנכנסו מאפריקה, שתהייה בנויה בעזרת ה' תוך חצי שנה.
יעקב כץ: מה תעשו איתם?
יעקב כץ: המעסיקים יפסיקו להעסיק אותם ואיפה הם יהיו?
יעקב כץ: איך יהיה הטיפול בהם עד - - -
יולי יואל אדלשטיין: לכן אמרנו שכרגע אנחנו לא אוכפים את הסעיף - - -
יעקב כץ: גם במבצע שמתקיים עכשיו?
יולי יואל אדלשטיין: במבצע עכשיו ברגע שניתקל במישהו שמעסיק מסתנן אנחנו לא נאכוף את הסעיף, אנחנו נבחן סעיפים אחרים כמו של ביטוח רפואי ודברים שעליהם כן ננקוט בהליכים כמתבקש בחוק.
יולי יואל אדלשטיין: את הסעיף של העסקה בלתי חוקית אנחנו לא נפעיל לגבי המסתננים במסגרת הפעילות עד שלא נודיע אחרת.
יעקב כץ: עד שהמתקן לא יהיה.
יולי יואל אדלשטיין: אני אומר עד שלא נודיע אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: כרגע הודענו בפומבי וגם בפני בג"צ שאנחנו כרגע לא אוכפים את הסעיף של ההעסקה, גם התחייבנו להודיע מראש חודש לפני שאנחנו הולכים לאכוף.
יולי יואל אדלשטיין: כך אנחנו נעשה.
גלעד נתן: שתי הערות.
גלעד נתן: המתקן כפי שאומר משרד הביטחון לא יהיה מוכן לפני חודש נובמבר במקרה הטוב, כך שאין מה לדבר על חצי שנה.
גלעד נתן: דבר שני, בעצם נוצר מצב אבסורדי, עובד זר חוקי אסור להעסיק אותו במכרזים של המדינה או במכרזים של רשויות מקומיות מעבר למכסה, ואילו עובד זר שאינו חוקי או מסתנן, היות שהם לא אוכפים בכלל, המדינה יכולה להעסיק אותו אלא אם כן זה בבינוי, ניקיון ושירותים.
גלעד נתן: היות ומשרד הפנים לא מוציא חוזר לפי החלטת הממשלה הרשויות המקומיות גם יכולות להעסיק אותם.
גלעד נתן: בעצם עובד זר חוקי אסור, עובד זר לא חוקי מותר.
יעקב כץ: עובד זר חוקי שהוא כבר לא חוקי.
גלעד נתן: חוקי, מותר לו לעבוד חוקית רק בתחומים שהוגדרו בכניסה שלו.
גלעד נתן: עובד שהוא לא חוקי בעצם יכול לעבוד בכל חוץ ממכרזי החשב הכללי - - -
יעקב כץ: בתחומים שלא הוגדרו - - -
גלעד נתן: זאת אומרת שאם הוא לא חוקי הוא יכול לעשות מיליון דברים לא חוקיים.
יעקב כץ: למשל הסיפור של העובדת אצל אהוד ברק, היא הועסקה, אתם יודעים בצבא על העניין הזה?
יעקב כץ: היא נכנסה לדבר אחד והועסקה במשהו אחר.
יעקב כץ: נציג משרד המשפטים, מאחר שאנחנו עוסקים בהיתרים על פי החוק, מה לגבי דין השוהים הבלתי חוקיים, לגבי מי שנכנס לכאן שלא כחוק מיהודה ושומרון ומעוסק בחברות?
יעקב כץ: מהי ההוראה, ההלכה?
אביטל שטרנברג: הוא עובד לא חוקי, יש עובדים פלשתינים שנכנסו לכאן בהיתר, אני חושבת שבעניין הזה כדאי לשאול את מינהל היו"ש.
אביטל שטרנברג: מי שנכנס בהיתר הוא ברישיון ומי שלא - דינו כדין כל אחד שלא עובד ברישיון.
יעקב כץ: מה דינו של המעסיק שלו?
אביטל שטרנברג: זה לא תחום העיסוק שלי, אני מצטערת.
יעקב כץ: מי כאן יכול לענות לנו?