GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אורבך: זה כמו לא לעשות כלום, זה משהו סמלי לחלוטין.
אורי אורבך: יש אמנות בינלאומיות שאנחנו חתומים עליהן, אבל צריך לזכור שיש אמנה לאומית בין ממשלת ישראל לאילת, לערד, לתל אביב, זו האמנה הלאומית.
יעקב כץ: יש אמנה לאומית בין עם ישראל לממשלה.
אורי אורבך: המחויבות של הממשלה לערים האלה ולאזרחים האלה היא קודמת, היא קודמת לאמנות בינלאומיות ששם זה מכלול שלם.
אורי אורבך: אנחנו צריכים להתנהג כמו בני אדם לאנשים האלה, ואנחנו צריכים להתנהג כמו ממשלה לאזרחים שלנו.
אורי אורבך: לכן המחויבת של אדוני שר הפנים ושל ממשלת ישראל היא להיאבק בתופעה לפני שאנחנו נהייה עם מאות אלפי מסתנני עבודה שיכולים להרוס כאן ערים שלמות.
יעקב כץ: האלוף במילואים עמוס גלעד, בבקשה.
יעקב כץ: מאוד נשמח לשמוע אותך.
עמוס גלעד: הבעיה הזאת על שולחננו כבר הרבה זמן והיא באמת מתעצמת.
עמוס גלעד: אנחנו צריכים למצוא פתרון מעשי.
עמוס גלעד: מה שאמר חבר הכנסת אורי אורבך הוא נכון - - -
יעקב כץ: אנחנו יושבים כאן בוועדה הזאת כבר שנתיים וגם במקומות אחרים, אני אומר לך את האמת, לי יש אינטליגנציה של אדם מהרחוב אני לא בעל כשרון, ואני לא מהרמות שלכם, אבל מהפתרונות שמציעים כאן נראה שהבעיה תלך ותתעצם ולא תלך ותקטן.
עמוס גלעד: אני רוצה לומר קצת מה ניתן לעשות.
עמוס גלעד: כמו שתיאר המנהל הכללי של משרד הבטחון בסופו של דבר זו בעיה שצריך למצוא לה פתרון מקיף במובנים הבאים: זה עסק כלכלי אדיר, אני מזכיר שיש גם הברחות אמצעי לחימה גם לעזה שלא נמנעות.
עמוס גלעד: המצרים יעשו ככל יכולתם אבל התוצאה לא תשתנה.
עמוס גלעד: היא לא תשתנה בגלל הרבה מאוד סיבות וזה תלוי גם  במידת השליטה בסיני, כוחם האדיר של הבדואים בסיני  והעובדה שאתה לא יכול באמת לפעול בסיני.
עמוס גלעד: צריכים להיות ריאליים.
עמוס גלעד: אם לא יבוטל התמריץ הכלכלי אני משוכנע או מעריך שהבעיה תמשך ואף תתעצם.
יעקב כץ: גם כבודו מסכים שהפסקת עסקתם הוא האלף בית?
עמוס גלעד: מה שתיאר ראש עיריית אילת זה איום לאומי ממש.
עמוס גלעד: מתחת לכותרת הזאת יש כאן מנגנון אדיר.
עמוס גלעד: הכתבה הזאת שצוינה כאן מתארת מנגנון כלכלי אדיר שמתחיל מאריתריאה, יש לו חשבונות בנק באירופה, הוא מנוהל בשיטת מאפיה משוכללת, הכושר הארגוני שלהם עולה על היכולות למנוע את זה.
עמוס גלעד: אנחנו כפותים כביכול בכל מיני אמנות, אלו לא פליטים כמו אנשי דרפור שהיו באמת נתונים להשמדת עם בגלל המוצא שלהם.
עמוס גלעד: הרוב הם מערכת שיטתית שמניעה ותניע יותר.
עמוס גלעד: ככל שקיים הרווח הזה לא נמנע את התופעה.
עמוס גלעד: אף חייל צבא ההגנה לישראל לא יירה בשום מסתנן.
יעקב כץ: מה אתם מציעים?
עמוס גלעד: מה שצוין פה הוא הפתרון.
יעקב כץ: כבוד האלוף צוינו הרבה דברים, אמר חבר הכנסת אורי אורבך בחכמה, שהגדר היא הדבר האחרון כי הם יגיעו לגדר, אנחנו לא יורים, אנחנו לא יורים בבדואי בצד השני שלהם, השאלה האם זה אפשרי?
עמוס גלעד: כל עוד יש כאן תמריץ כלכלי אפילו הגדר לא תועיל.
עמוס גלעד: היה ולא יהיה תמריץ כלכלי והגדר תעמוד על מקומה אז אפילו המצרים - - -
יעקב כץ: פירושו של דבר היא לא להעסיק אף אחד ומי שמעסיק אותם ייקנס, יכנס לכלא, איסור בצו מוחלט להעסיק מסתננים שנכנסים ארצה.
עמוס גלעד: למה רק 30,000 שקל, זה צריך להיות מיליון שקל.
עמוס גלעד: זו לא בעיה של חוק התעסוקה, זה איום שאין לנו מענה לו.
עמוס גלעד: ניסינו עם המצרים והגענו איתם לשורה ארוכה של הבנות, אבל לא הגענו איתם להבנה שמאפשרת יישום ההבנות ולכן התופעה נמשכת.
עמוס גלעד: אם לא יבוטל, אני מתבונן שסיני כבר הרבה שנים, הבדואים שם מאוד חזקים, המערכות שלהם כמעט אוטונומיות אבל כן יש כללי משחק.
עמוס גלעד: אתן דוגמה.
עמוס גלעד: לא מבריחים אמצעי לחימה בצירים האלה כל עוד הם חושבים שהם עלולים להינזק.
עמוס גלעד: הרי יש כאן כללי משחק.
עמוס גלעד: הבדואים אין כמותם שיודעים להעריך מה נכון ומה לא נכון, מה רווחי ומה לא רווחי.
עמוס גלעד: פה הרווחים עצומים.
עמוס גלעד: בכתבה הזאת העניין הזה מתואר יפה, יש כאן שתי מערכות רווח.
עמוס גלעד: האחת עד שמביאים אותך והשנייה סוחטים אותך ואחר כך שולחים אותך.
עמוס גלעד: אני לא בטוח שאין גם מניעים אחרים.
עמוס גלעד: אין כאן אפשרות לפעול כמו שאתה פועל נגד רשות פח"ע (פעילות חבלנית עוינת), ועל כן זה עסק רווחי.
עמוס גלעד: אם זה עסק רווחי צריך לבטל את הרווחיות.
עמוס גלעד: תבטל את הרווחיות, זו פעולה אינטגרטיבית.
עמוס גלעד: הגדר תהייה מצוינת כאשר היא תעמוד כאחד מהאדנים שעליהם תשען הפעולה שבראשה ביטול המוטיבציה.
עמוס גלעד: אסור שהם ירווחו כאן אגורה.
עמוס גלעד: צריך להתייחס לזה כאיום ולא כבעיית פליטים או אמנות אחרות.
עמוס גלעד: אני חושב שכך אנחנו צריכים לעבוד.
עמוס גלעד: אם לא נעבוד אינטגרטיבית ונבטל את המוטיבציה הכלכלית זה גם יתעצם.
עמוס גלעד: יש מספרים שנעים בין שניים שלושה מיליון אנשים שנמצאים כרגע בקהיר, הם יכולים לנוע בגלים הולכים וגדלים.
עמוס גלעד: למה?
עמוס גלעד: – יכול להיות שנתיבים אחרים נחסמו, זה עניין כלכלי.
עמוס גלעד: יש כאן הערכת שווי כלכלי.
יעקב כץ: בתוך הערכת השווי הכלכלי מופיע המניעה של הרשויות הישראליות לפעול נגד העסקתם בגלל בתי המשפט, בגלל בית המשפט העליון, צריך גם את הדברים האלה לומר.
עמוס גלעד: אני לא אומר מילה אחת רעה.
יעקב כץ: זה נמצא בבית המשפט העליון.
יעקב כץ: כאן השאלה שאני רוצה לשאול את איש משרד הפנים לפני שנעבור לחברת הכנסת אורית זוארץ.
יעקב כץ: מה הפתרון לאי העסקתם?
יעקב כץ: אני מבקש למקד את הנקודה כי אני רואה בה את עיקר הבעיה.
יעקב כץ: ברור שאם מחר יפוטרו מהעבודה, אלפים יסמסו אוטומטית למצרים "אין לכם עבודה, תחשבו פעמיים לפני שאתם מגיעים".
יעקב כץ: מה מונע מכם היום לקחת את מה שאמר שר הפנים ולהעביר לגלים מעשיים באלפים.
יעקב כץ: פעם אחת לעשות את זה.
יעקב כץ: לגדר יש ערך והיא תסתיים, בעתיד נראה מהו ערכה ובוודאי שההוצאה הכספית היא עצומה.
יעקב כץ: מה אתם באמת עושים מחר כדי למנוע את העסקתם של אלפי אנשים ושהמהלך יכניס אותם להלם?
יעקב כץ: אולי זו השאלה החשובה מכל השאלות.
אמנון בן עמי: קודם כל מי שדחף את נושא האכיפה נגד מעסיקים זה אנחנו.
אמנון בן עמי: גם אני בשיחה שלי איתך מלפני כשמונה חודשים ביקשתי שתנסה לעלות לדיון שוב את העניין של מתקן השהייה.
אמנון בן עמי: הוא באמת יכול לפגוע במוטיבציה להגיע, מכיוון שאם שם יסופקו להם הצרכים הבסיסים יחד עם כל מה שאמר המנהל הכללי של משרד הבטחון, אני מסכים לחלוטין, הגדר ומשא ומתן עם המדינות השלישיות - - -
יעקב כץ: זה לא יפתור את הבעיה.
אמנון בן עמי: זה תמהיל של פתרונות וצריך ללכת גם על הכל יחד.
אמנון בן עמי: ההעסקה -  ההעסקה היא חד משמעית, אני חושב שאמר את זה גם ראש העיר אילת בביקור שלנו אצלו.
אמנון בן עמי: קראנו למלונאים להתכונן כי אנחנו מתכוונים לעשות אכיפה.
יעקב כץ: כלומר אני יכול לומר כאן בשידור משודר, שהמלונאים באילת ידעו להם שאתם הולכים לתפס עליהם והם יקנסו בקנסות גובהים ושיתחילו להיערך לפיטורי העובדים המסתננים באילת.
יעקב כץ: אפשר להודיע את זה כאן?
יעקב כץ: עם ישראל רואה אותנו.
אמנון בן עמי: מה שאתה יכול להודיע תודיע.
אמנון בן עמי: אני אומר שרשות ההגירה מוכנה לבצע אכיפה לא בינואר, היא מוכנה לבצע אכיפה כבר היום.
יעקב כץ: מה מונע?
אמנון בן עמי: מה שמונע זה איך נותנים לאותם מסתנני עבודה את הצרכים הבסיסיים שלהם.
יעקב כץ: תן לכל אחד מנת אוכל, אבל איך מונעים?
אמנון בן עמי: זה בדיוק הרעיון של מתקן השהייה.
אמנון בן עמי: כדי להרגיע את החברים, יש מתקני המתנה כאלה עשרות באירופה, ראש מנהל האכיפה שלנו יוסי אדלשטיין חזר מסיור - - -
יעקב כץ: סליחה, אני יושב ראש ואני רוצה לדעת כי כל כך הרבה ישבנו ודנו, אנחנו טוחנים מים ולכן אני רוצה לדעת.
יעקב כץ: אם מתקן של 10,000, וכמו שאמר האלוף עמוס גלעד יגיעו 50,000.
יעקב כץ: מה תעשה עם ה- 40,000 הנותרים?
אמנון בן עמי: אנחנו סבורים שאם יהיה מתקן  - - -
יעקב כץ: תתקין בארץ מתקנים של מיליון, שני מיליון איש.
אמנון בן עמי: אם יהיה מתקן פתוח ומוכן של 10,000 ואפילו ל -5,000 איש ונתחיל לבצע את האכיפה המסר יעבור.
יעקב כץ: אתה אומר שניתן  לבצע אכיפה אבל אתה לא מבצע כי אתה שואל מה אני אאכיל אותם מחר.
אמנון בן עמי: לא אני שואל, מדינת ישראל שואלת.
יעקב כץ: ואם אני כיושב ראש וועדה אציע כאן שאנחנו נארגן להם מנות אוכל ושהם לא יעבדו, ניתן להם מה שניתן במינימום אפילו איפה שהם נמצאים היום?
אמנון בן עמי: האכיפה מטעם הרשות לא מתבצעת רק מתוך דאגה לתנאים הבסיסיים של מסתנני העבודה.
אמנון בן עמי: לא משום סיבה אחרת.
יעקב כץ: חברת הכנסת אורית זוארץ.
אורית זוארץ: היושב ראש חבל שהשר יצא.
יעקב כץ: אני מבטיח להעביר אליו את הפרוטוקול.
אורית זוארץ: נקודת המוצא שלי שלכל מדינה יש זכות להגן על עצמה.
אורית זוארץ: ולכל מדינה יש חובה להגן על גבולותיה.
אורית זוארץ: במקרה שלנו הדברים של השר והדברים של המנהל הכללי של משרד הבטחון, והדברים שנשמעו כאן לאחר מכן מתארים מצב כאוטי, מתארים כשל מערכות, מתארים באמת איזו התנהלות שאינה ראויה במדינה מתוקנת.
אורית זוארץ: לפנות את האצבע המאשימה לשר הפנים זה לגלגל את האחריות.
אורית זוארץ: אני חושבת שהכשל הזה הוא של ראש הממשלה, הוא כשל של שר החוץ, אני מצפה בדיון שכזה שיהיו נציגים מהשגרירות המצרית.
אורית זוארץ: יש לנו יחסים עם מצרים ואין שום סיבה שהם לא יהיו שותפים לדיונים האלה ויוזמנו לדיון ויגיעו.
אורית זוארץ: אני לא יודעת אם יש כאן נציגים ממשרד החוץ כי מדובר כאן בסוגיה ברמה הבינלאומית.
אורית זוארץ: בואו לא נהפוך את הבעיה הזאת לבעיה של מדינת ישראל.
אורית זוארץ: גם מלטה סובלת, הייתי לא מזמן באו"ם ודיברו איתי על הנושא הזה במסגרת הוועדה שאני עומדת בראשה הוועדה למאבק בסחר בנשים, העלו את הסוגיות האלה והם אמרו "כן, גם מלטה מדינה קטנה במזרח תיכון שסובלת מאותה בעיה".
אורית זוארץ: לכן בואו לא ננכס לעצמנו את הבעיה הזאת, בואו נפעל בכלים שעומדים לרשותנו בזירה הבינלאומית.
אורית זוארץ: אנחנו לא יכולים מצד אחד לחתום על אמנות בינלאומיות - - -
יעקב כץ: חברת הכנסת אורית זוארץ, אם אומר לך האלוף עמוס גלעד שבסופו של יום מהניסיון של העבר מאנשים בעלי ניסיון - - -
אורית זוארץ: אחריות של ראש הממשלה ושל שר הבטחון, בואו לא נגלגל את הבעיה - - -
יעקב כץ: אבל אם הם אומרים שבסופו של יום מצרים לא תפתור לך את הבעיה.
יעקב כץ: מה שלא תעשה פה אף אחד אחר לא יעשה.
אורית זוארץ: אני רוצה ששר החוץ של מדינת ישראל שהוא צריך לטפל בזה.
אורית זוארץ: אני מרגישה כמו בחלם.
אורית זוארץ: אתם מכירים את הסיפור על הגשר?
אורית זוארץ: היה מפגע על הגשר אנשים עברו  על הגשר ונפצעו, הקימו בית חולים בצד השני במקום לטפל בבעיה, זה מה שקורה כאן.
אורית זוארץ: יש כאן כשל מערכות - - -
יעקב כץ: ולכן אני מבקש שתגידי מה את מציעה?
יעקב כץ: כן לפטר אנשים או לא לפטר אנשים?
יעקב כץ: תרשה לי לדבר ולסיים את דבריי והכל יהיה ברור.
יעקב כץ: מדובר פה בצביעות ובמוסר כפול.
יעקב כץ: הרבה מאוד שנים מדינת ישראל העלימה עין מהעובדה שהמסתננים האלה נקלטו במערכות התעסוקה שבהם ישראלים לא רצו לעבוד, בואו נודה בזה.
יעקב כץ: היינו באילת והיינו בסיור עם ראש העיר ובאמת אנחנו מודעים למצוקות המאוד קשות.
יעקב כץ: ראש העיר מתמודד במציאות בלתי אפשרית כי המדינה לא מסייעת לו, לא רק בנושא מסתננים אלא גם בנושאים אחרים.
יעקב כץ: אני אומרת שיש כאן אחריות של המדינה, כמו שאמר ידידי אורי אורבך, לאזרחיה, אבל מצד שני היא צריכה לפעול בזירה הבינלאומית ולטפל בסוגיה הזאת.
יעקב כץ: ישנה כאן בעיה שאני מזהה אותה והיא ההתנהלות ובשיתופי פעולה עם גורמים בינלאומיים והפעלת לחץ על גורמים בינלאומיים.
יעקב כץ: את אותו לחץ להפעיל גם על המצרים, אין מה לעשות אנחנו לא צריכים  לצאת באמירות כאלה ואחרות ולנתק את היחסים עם מצרים.
יעקב כץ: אנחנו צריכים להפעיל לחץ על המצרים כמו שאנחנו יודעים לעשות.
יעקב כץ: זו אחריות של ראש ממשלה, שר החוץ ושר הבטחון.
יעקב כץ: בואו לא נתבלבל מר עמוס גלעד לא יכול לתת לי את הפתרון, הוא גם לא מאשר תקציב.
יעקב כץ: אני באמת מעריכה את עבודתו אבל לא הוא האדם אליו צריך לפנות.
יעקב כץ: הדבר הכי קל זה לגלגל את זה על שר הפנים.
יעקב כץ: הכי נוח כי הוא באמת נתפס כמי שיוצא נגד העובדים.
יעקב כץ: ומה עם התעסוקה?
אורית זוארץ: עכשיו בואו לפתרונות.
אורית זוארץ: כמו שטיפלו בנושא הסחר בנשים, קודם כל יש לנו אחריות לטפל במסתננים פליטים, לתת להם מענה הומניטארי נקודה, כמו שאמרת נחלק להם אוכל, נסייע להם ונעמוד באחריות מאחורי ההתחייבויות שלנו.
אורית זוארץ: הציר השני היא חזרה בטוחה.
אורית זוארץ: חזרה בטוחה זה לא משרד הבטחון וגם לא משרד הפנים.
אורית זוארץ: יש את משרד המשפטים, ויש את משרד החוץ, ויש את משרד ראש הממשלה.
אורית זוארץ: הם צריכים לקדם פרויקט לאומי לחזרה בטוחה לכל אותם מהגרי עבודה, מסתנני עבודה, ולגורמים שמגיעים למדינת ישראל ולטפל בהם בצורה הכי ראויה.
אורית זוארץ: להגיד לא לאפשר להם לעבוד זה לא פתרון, צריך לדאוג לחזרה בטוחה וזו עבודה בזירה הבינלאומית.
אורית זוארץ: אני מצפה שבדיון הבא יהיה כאן שר החוץ, אי אפשר לקיים את הדיון הזה בלעדיו.
יעקב כץ: את לא היית בכל הישיבות של כל הוועדות, וחבל.
אורית זוארץ: לא שמעתי על פרויקט לאומי, אין כאן עבודת מערכתית, שר הפנים אומר משהו אחד, נציגי משרד הבטחון אומרים דבר אחר.
אורית זוארץ: אין כאן תכנית לאומית לטיפול בבעיה הזאת.
אורית זוארץ: נקודה.
יעקב כץ: על זה אנחנו מלינים כולם, וזו הייתה טענתי.
יעקב כץ: צריך למנות שר לטיפול בנושאים האלה.
יעקב כץ: אבל אני רוצה לומר לך שבדיונים שהיו בוועדה ומהסיורים ובפגישות שהיו ללא סוף התברר בוודאות שכפי שאמר גם האלוף עמוס גלעד, כפי שאמר המנהל הכללי של משרד הבטחון, כפי שאמר השר וגם כפי שאמר אמנון בן עמי, שהעסק הוא כלכלי.
יעקב כץ: כשעסק הוא כלכלי צריך לפגוע בנקודה הכלכלית.
יעקב כץ: כל עוד שאנחנו לא ניישר מבט לנקודה המרכזית הזאת שום פתרון מסביב לא יפתור את הבעיה.
יעקב כץ: ההערכה היא שלא המצרים יפתרו לנו את הבעיה, ולא האמריקאיים יפתרו לנו את הבעיה, למרות שזו בעיה בינלאומית לא אלה שיפתרו את הבעיה.
יעקב כץ: רק העובדה שהמסתנן שהגיע לישראל יסמס לחבר שלו ויגיד "אין לי עבודה" תמנע את הכניסה של השני.
יעקב כץ: כל עוד הוא יתקבל לעבודה והוא עובד בישראל כל מצרים תבוא אחריו.
יעקב כץ: ברגע שנפסיק את עבודתם באותה שנייה לא יגיעו יותר אנשים.
יעקב כץ: זו ההתחלה.
יעקב כץ: נשמע את נציג עיריית תל אביב, בישיבה הבאה חברת הכנסת אורית זוארץ אני מבטיח לתת לך ראשונה.
אורית זוארץ: המציאות הזאת היא כאוס.
יעקב כץ: תמני אותי לראש ממשלה ואז אולי הבעיה תיפתר.
אורית זוארץ: לא באה אליך בטענות.
יחיאל מחדון: אני מבקש לומר רק שלושה ארבעה משפטים משום שכל האין אונות - - -
יעקב כץ: רק אל תפחד, תהייה ישר ותהייה אמיץ.
יעקב כץ: תאמר לנו מה הבעיה בעיר תל אביב ומה להערכתך הולך להיות בעוד חמש שש שנים בקצב הזה.
יחיאל מחדון: כל האין האונות שמשתקפת כאן בהתנהלות הממשלתית סביב העובדים הזרים בסופו של דבר מתנקזת לשלטון המקומי - - -
יעקב כץ: תתייחס למסתננים.
יחיאל מחדון: לאילת, לתל אביב, לערד.
יחיאל מחדון: אגב יש בתל אביב מעבר למסתננים ממצרים, אנחנו נושקים היום את ה- 50,000 איש של עובדים זרים מהגרי עבודה, כ- 10,000 מהם הם המסתננים ממצרים.
יעקב כץ: רק 10,000 איש כי לפי החשבון שלנו למעלה 20,000 איש.
יחיאל מחדון: ועוד 40,000 עובדים זרים.
יחיאל מחדון: זה רק כדי לתת את הנתונים.
יחיאל מחדון: 2,000 ילדים - - -
קריאה: העירייה מעסיקה אותם.
יחיאל מחדון: נכון, יש רשויות לא בסדר.
קריאה: אני לא רואה שראש עיריית תל אביב יוצא כמו ראש עיריית אילת נגד התופעה.
יעקב כץ: לכן אמרתי שצריך גם אומץ, זה לא 10,000 איש אלא למעלה מ- 20,000 מסתננים מאפריקה.
קריאה: לפחות 16,000 יש בתל אביב, הם לא יודעים מה יש אצלם.
יחיאל מחדון: יש לנו 2,000 ילדים רשומים במערכות התל אביביות, 700 מהם הם ילדי מסתננים, של מבריחי הגבול המצרי.
יחיאל מחדון: הם רשומים בטיפות חלב, רשומים בבתי ספר, רשומים במעונות.
יחיאל מחדון: יש פתיחה של מסגרות ייעודיות לעובדים זרים.
יחיאל מחדון: יש מועדוניות לילדי העובדים הזרים בשותפות של עיריית תל אביב, כי אי אפשר שהם יהיו פה ולא יקבלו מערך שירותים אלמנטארי ובעיקר לא הילדים.
יחיאל מחדון: זו התבונה של עיריית תל אביב ואנחנו אומרים את זה לאורך כל הדרך.
קריאה: מה הם ילמדו בחנוכה, חג המולד או על החנוכיה?
יחיאל מחדון: אי אפשר לשים 2,000 ילדים אצלנו ולבקש שלא לתת להם שירותים שהם שירותי בסיסי.
יחיאל מחדון: אי אפשר.
יחיאל מחדון: הם ילדים ואנחנו מלווים את התופעה הזאת שנים, והיא לא מצטמקת אלא מתרחבת.
יחיאל מחדון: אלו ילדים שיהיו אצלנו בעוד חמש שנים ובעוד עשר שנים.
יחיאל מחדון: שהמדינה תקום ותעשה מעשה.
יחיאל מחדון: עיריית תל אביב לא נוקטת עמדה  - - -
יעקב כץ: שאלו למה ראש עיריית תל אביב לא צועק.
יעקב כץ: הייתי אצלו מספר פעמים ודיברתי איתו.
יעקב כץ: למה הוא לא עומד וזועק את הזעקה שזועק ראש עיריית אילת?
אורית זוארץ: למה ראש הממשלה שותק?
אורית זוארץ: למה פונים לשלטון המקומי?
אורית זוארץ: למה הוא לא עושה כלום?
יחיאל מחדון: עיריית תל אביב לא מקימה את גדר הגבול עם המצרים, עיריית תל אביב לא שולטת על מעברי הגבול, עיריית תל אביב לא יושבת בשדה התעופה בן גוריון, עיריית תל אביב משלמת בסופו של דבר את המחיר של אין האונות הממשלתית.
יחיאל מחדון: התופעה כללית ולא עירונית.
יחיאל מחדון: העיר משנה את אופייה,  וכדאי לדעת את זה.
יחיאל מחדון: העיר בחלקים מסוימים משנה את פניה.
יחיאל מחדון: התיאורים שתיארו את אילת נכונים גם באזור התחנה המרכזית, בנווה שאנן, בשפירא ובפריפריה הזאת.
יחיאל מחדון: אנחנו מנסים לא למקד את התופעה באזורים אחרים ויש היום הסעות לילדים המפוזרים בכל העיר.
יעקב כץ: אז אתה מביא אותה לכל העיר.
יחיאל מחדון: לכל העיר.
יחיאל מחדון: יש אזורים בעיר שמשנים את האופי שלהם.
יעקב כץ: אגב לבתי ספר יהודיים, זאת אומרת שבתי הספר היהודים החילונים היום הם בתי ספר של יהודים ושל שאינם יהודים.
יעקב כץ: זו החלטה של משרד החינוך שהחליט שלהיות ילדים לא דתיים זו סיבה מספקת ללמוד עם ילדים לא יהודים.
יחיאל מחדון: זו מציאות שיצרה את עצמה.
יחיאל מחדון: זו לא החלטה של משרד החינוך.
יחיאל מחדון: אנחנו מחויבים על פי אמנות בינלאומיות ועל פי השכל הישר להכניס אותם למערכות החינוכיות.
יחיאל מחדון: חלק מבתי הספר בחלק הזה של העיר הפכו להיות בתי ספר שהם רב לאומיים.
יעקב כץ: אגב, כמה בתי הספר המוסלמים קיבלו אריתראים כאלה?
יחיאל מחדון: זניח.
יעקב כץ: אני אגיד לך שזה שואף לאפס.
יעקב כץ: רק בתי הספר יהודים קלטו אותם.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה להגדיר מחדש את הבעיה.
מיכאל בן-ארי: את הדברים שנאמרו כאן צריך מעט לחדד יותר.
מיכאל בן-ארי: שמעתי כאן ביטויים כמו "הם לא אויב", זה נכון שכל אחד ואחד בנפרד יכול להיות מאוד נחמד ולשרת אותי במסעדה או לעבוד אצלי כעובד זר, כמובן שאצלי אין כאלה ואני נותן את זה כדוגמה.
מיכאל בן-ארי: זה מאוד נחמד, זה מאוד נוח הוא חייכן וכן הלאה.
מיכאל בן-ארי: כשאנחנו מדברים לא על אחד ולא על שניים אלא אנחנו מדברים כאן על זרם של אנשים שעבורם חיפשו כאן הגדרות שונות, בין פליטים בין מסתננים בין מהגרים.
מיכאל בן-ארי: הדבר בכלל לא משנה לאנשים שצריכים להתמודד עם שינוי מאוד משמעותי בסביבתם התרבותית, בסביבתם הכלכלית ובסופו של דבר משפיע על אופייה של מה שאנחנו מכנים המדינה היהודית.
מיכאל בן-ארי: בשבוע שעבר נקראתי לבוא לכנס בשכונת התקווה שבה היו האנשים היקרים האלה שאתם רואים מימיני.
מיכאל בן-ארי: אני מכיר את האנשים ואני יודע במה יאשימו אתכם ובמה יאשימו אותם.
מיכאל בן-ארי: ישנו שיח שנקרא גזענות, שנאת הזר וכן הלאה.
מיכאל בן-ארי: אמרתי להם "אני גדלתי בשכונת התקווה, אלו מחוזות ילדותי".
מיכאל בן-ארי: למרות כשהסתובבתי שם בלילה ראיתי שאני כבר לא מכיר את השכונה, ולא בגלל המבנים שלה.
מיכאל בן-ארי: אני יודע שאין לכם שנאת הזר, ואני יודע שאתם לא גזעניים, אבל אני יודע שכמו שההורים שלי כך ההורים שלכם וכך אתם, ישבתם על המזוודות 2,000 שנה ובאתם לארץ הזאת שהיא שלנו מאז ומימים, ואת השממות ואת הוואדי שהיינו הולכים בו ברגל, מה שנקרא היום איילון, היינו הולכים ומדלגים על אבנים.
מיכאל בן-ארי: לקחנו ארץ שוממה לקחנו ארץ שאמר עליה מרק טווין "הארץ הזאת לעולם לא תהייה ארץ נושבת" הערבים מספרים שהם היו פה, הם לא היו פה.
מיכאל בן-ארי: רוב הערבים הם מהגרי עבודה, אלו עובדות היסטוריות.
מיכאל בן-ארי: מהגרי עבודה כי ברגע שהגיעה לכאן הציונות היא הביאה לכאן גם פרנסה.
מיכאל בן-ארי: זו העובדה שאנחנו מתמודדים איתה היום.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה שנביט על הבעיה בשורשה.
מיכאל בן-ארי: מדובר כאן על מקום שיש בו פרנסה, יש כאן שפע, לקחנו שממה והפכנו אותה למכרה זהב, זה קורה למקומות שיש בהם את אותה נכשלות, למרות שאפריקה מרובה במשאבי טבע, אבל יש שם נכשלות.
מיכאל בן-ארי: האו"ם משקיע את כל מה שיש לו בפליטים האינסופיים, הוא משקיע כאן הוא לא משקיע שם.
מיכאל בן-ארי: לכן אני מצדיק את חברת הכנסת אורית זוארץ, ואני מסכים לכל מילה שאמרת שמי שהיה צריך לשבת כאן הוא ראש הממשלה.
מיכאל בן-ארי: להפסיק להתעסק בסכסוך הישראלי פלסטיני בזמן שיש לנו כאן בעיה שהולכת ומתעבה.
מיכאל בן-ארי: כולם יודעים ששם לא יהיה פתרון וכאן אנחנו יודעים שהולך להיות אסון.
מיכאל בן-ארי: זה אסון שרובץ לפתחם של ילדנו.
מיכאל בן-ארי: ראש הממשלה שיהיה מהדור של הילדים שלנו יתמודד כל היום וכל הלילה עם המלחמה התרבותית שתהייה כאן.
מיכאל בן-ארי: זה מה שהולך להיות.
מיכאל בן-ארי: כל הפתרונות שאני שומע כאן הם פתרונות ילדותיים.
מיכאל בן-ארי: כפי שאמרו נכון, וגם את אמרת, זה לעשות בית חולים מתחת לגשר, לעשות גדר, אז הם ימצאו דרך כזאת או איך לפרוץ את הגדר.
מיכאל בן-ארי: היום הייתי משקיע את כל המשאבים לצבא ההגנה לישראל ומוריד לשם כדי שאף אחד לא יעבור את הגדר בסנטימטר.
מיכאל בן-ארי: נותן להם להסתובב בסיני במשך שבועות שלמים על חשבונם, הייתי משקיע את כל מה שיש לי כי אנחנו מדברים כאן על אסון.
מיכאל בן-ארי: תכף נשמע את האנשים הנכבדים האלה משכונת התקווה.
מיכאל בן-ארי: הייתי שם בשבוע שעבר ישב שם יהודי יקר, חבר מועצת  העיר שלמה מסלוואי,  אני רוצה לומר לכם שהייתי בהמון כנסים בחיים שלי, לא הייתי בחיים שלי בכזה כנס אותנטי.
מיכאל בן-ארי: ישבתי שם למעלה משעה, היהודי הזה יהודי פשוט, משפחת לויים משכונת הפחים, משכונת התקווה משפחה ענפה מהבסטות בשוק, נתן לכל אחד לספר את הסיפור שלו.
מיכאל בן-ארי: אם אתם הייתם שומעים שם את הסיפורים של האנשים, את הסיפורים של הקשישים שלא יכולים לצאת מהבית עם הארנק, את הסיפור של בחור שאומר "אני פוחד לצאת בערב שבת לתפילה בבית הכנסת, בית הכנסת סגור".
מיכאל בן-ארי: את הסיפור של הילדות שרודפים אחריהן ערומים ברחובות האריתריאים, הסודנים וכן הלאה.
מיכאל בן-ארי: אם הייתם שומעים את הסיפורים האלה היית מבין חבר הכנסת, ידידי היקר חבר הכנסת אורי אורבך, שאולי אחד או שניים, פלוני או אלמוני, אני לא בקיא בשמותיהם, אולי הוא לא אויב, אבל מצטרף כאן סוג של אויב שלא שמשתמש בנשק, לא משתמש באמצעי לחימה למינהם, הם משתמשים בכמויות.
מיכאל בן-ארי: בידע ההיסטורי שלנו אנחנו יודעים שהמדיינים שפשטו, אגב זו אותה תופעה בדיוק, השיטה שלהם הייתה כארבה לרוב.
מיכאל בן-ארי: הם אומרים "אנחנו יוצאים לגן הציבורי לשחק, הכל מלא" אני לא רוצה להשתמש בביטויים שהשתמשו בהם שם כי הביטויים גזעניים.
מיכאל בן-ארי: מדובר כאן בהפקרות פושעת ואני מסכים עם חברת הכנסת אורית זוארץ שזו האחריות של ראש הממשלה.
מיכאל בן-ארי: כל הפתרונות האלה הם פתרונות דמה של מי שלא מבין שאסון רובץ לפתחנו.
מיכאל בן-ארי: האסון היחידי שמעניין אותו הוא מי יהיה בוועדת הכלכלה והחוץ, הוא לא רואה את הדור הבא, הוא לא רואה את הילדים שלנו, איזה אסון רובץ לפתחם.
מיכאל בן-ארי: לכן האצבע שלנו צריכה להיות מופנית אליו, כל העוזרים וכל המסייעים שלו היו צריכים לדאוג לדור הבא.
מיכאל בן-ארי: מה שמתרחש כאן זו תוצאה של זלזול.
מיכאל בן-ארי: אגב גם אתם בקדימה אשמים, גם לכם יש חלק בזלזול שלא טיפלתם בבעיה במשך שנים.
מיכאל בן-ארי: אבל עכשיו זה רובץ לפתחו של ראש הממשלה שצריך לגייס את מיטב המשאבים, את מיטב הכוחות, את מיטב המוחות כדי לומר שהעניין הזה חייב להיפסק.
מיכאל בן-ארי: יש המון דרכים והדברים שנאמרו כאן הם רק קצה הקרחון.
מיכאל בן-ארי: זה צריך להסתיים בדבר אחד.
מיכאל בן-ארי: ברגע שנתחיל לעבוד יגיע השיח של גזענים, שונאי זרים, אכזריים, היינו בשואה, כל הדברים האלה.
מיכאל בן-ארי: אם לא נאטום את האוזניים שלנו ונלך בשיח הזה נביא את אסוננו עלינו במו ידינו.
חביבה עזרא: ילידת ירושלים, בטעות הגעתי לתל אביב.
חביבה עזרא: אני 30 שנה בתל אביב והיום לא ניתן לחיות בתל אביב.
חביבה עזרא: היום אני מכה על חטא איך הגעתי לעיר הזאת, העיר המפורסמת בעולם.
חביבה עזרא: לצערי הרב אין לעיריית תל אביב מענה לתושבי דרום העיר.
חביבה עזרא: כל הזרים נמצאים אצלנו בבתים.
חביבה עזרא: ברחוב מקביל אלי נרצחה אישה ושקט דממה מסביב, לא קרה כלום.
חביבה עזרא: למה?
חביבה עזרא: – כי הם מהגרי עבודה, וצריכים לעזור להם.
חביבה עזרא: מי עוזר לנו?
חביבה עזרא: כשפתחו קו לעובד הזר הם אומרים  שרק לעזור להם.
חביבה עזרא: אני פונה לעיריית תל אביב והתשובה שאני מקבלת "בזה תם טיפולנו בנושא".
חביבה עזרא: בזה באמת נגמר הנושא.
חביבה עזרא: הזרים גנבו לי את כל תכולת הבית, אין לי גז, אנחנו מגיעים לשנת 2011 יהודיה במדינת ישראל שאין לה גז ולהם יש.
חביבה עזרא: הם מתקינים לעצמם גז וגונבים מהשכנים.
חביבה עזרא: אין איפה לחיות בדרום תל אביב.
חביבה עזרא: הוסטלים הקימו, כל בית הוסטל, עולים יורדים, מי שמשכיר דירה משכיר מיטה, לא צריך יותר, מיטות הם משכירים ללילה.
חביבה עזרא: בתי מלון לא צריך באילת הם בתל אביב.
חביבה עזרא: רצוי שראש עיריית תל אביב יתעורר וידע שיש גם יהודים בדרום תל אביב.
מיכאל בן-ארי: הוא התייחס לזה קודם ה "פריפריה".
חביבה עזרא: אני גרה בתל אביב, בדרום ולא בצפון, וכל הצפון נזעק לשמיים כי הגיעו חב"ד לשם.
חביבה עזרא: כולם נזעקו.
חביבה עזרא: למה אתם לא נזעקים שמגיעים אלינו ולנו אין איפה לחיות?
חביבה עזרא: אנחנו פוחדים לצאת מהבתים.
חביבה עזרא: אם אני הולכת לסופר מרקט אני חוזרת בלי כסף, בלי תיק גם, אנשים חוזרים בלי תיקים.
חביבה עזרא: לי כבר אין תכולת בית, השקעתי מספיק, ולקנות בית זה לא קל.
חביבה עזרא: 26 שנה שילמתי משכנתא והיום אין לי בית.
חביבה עזרא: כשאני פונה לעיריית תל אביב "בזאת תם טיפולנו בנושא, את היחידה שמתלוננת".
חביבה עזרא: אף אחד לא מתלונן, רק אני.
יעקב כץ: תסכמי את הדברים במשפט אחד בבקשה.
חביבה עזרא: אני מבקשת מכל אלה שיושבים פה, האנשים כולם מאוד מכובדים, גם מחברת הכנסת אורית זוארץ את ששה לעזור להם, תעזרי גם לי בבקשה.
חביבה עזרא: תעזרו בבקשה גם לנו כי אנחנו אובדי עצות ואין לנו למי לפנות.
יעקב כץ: את צודקת, אנחנו אחרייך, ולכן ביקשנו שתגיעי לכאן ותציגי את הדברים.
יעקב כץ: דעי שהסבל שלך כפי שהציג האלוף עמוס גלעד, כל המדינה יודעת שהבעיה שהתחילה אצלכם היא סרטן ממאיר שמתפשט בכל הארץ.
יעקב כץ: זו בעיה שצריך לעצור אותה.
יעקב כץ: בעזרת ה' אנחנו נעצור אותה.
יעקב כץ: חבר הכנסת דב חנין בבקשה.
דב חנין: שמעתי את דברי התושבת מדרום תל אביב.
דב חנין: אני רוצה לפתוח אדוני היושב ראש באמירה שהמצב בדרום תל אביב הוא מצב מאוד קשה, מאוד קשה.
דב חנין: המצוקה שם היא מצוקה אמיתית, אני חושב שהיא מצוקה כוללת כי יש שם בעיות של בטחון, יש שם בעיות של חינוך, יש בעיות של תשתיות.
דב חנין: הגיע הזמן שכולנו מסביב לשולחן הזה נבין שפריפריה יכולה להיות גם במרכז הארץ, ממש בעיר הגדולה והעשירה.
דב חנין: יש שכונות ויש אזורים שסובלים מהזנחה לאורך שנים רבות וההזנחה הזאת הולכת ומעמיקה.
דב חנין: כמובן שכאשר מטילים על השכונות האלה, הכי חלשות, הכי מוחלשות גם אוכלוסייה שהיא בכלל חסרת פתרונות וחסרת יכולת, אנחנו יוצרים מצוקה שהיא מצוקה איומה ונוראה.
דב חנין: לכן צריך אדוני היושב ראש לטפל באופן דחוף במצוקות החברתיות, הכלכליות, הבטיחותיות, הבטחוניות, החינוכיות שקיימות בשכונות דרום תל אביב.
דב חנין: זה נושא לדיון מערכתי ודיון מאוד מאוד כולל.
דב חנין: הבעיה בשכונות תל אביב לא נוצרה בגלל הפליטים, היא קיימת.
דב חנין: העובדה שאוכלוסיית הפליטים מרוכזת בשכונות האלה רק מחמירה בעיות ומצוקות - - -
יעקב כץ: הגדרנו אותם מסתננים ומהגרי עבודה.
יעקב כץ: כשאתה קורא להם פליטים אתה נותן לזה טעם חוקי.
דב חנין: אדוני היושב ראש אני משתמש במינוחים שאני מכיר, אדוני בוודאי ישתמש במינוחים שהוא מכיר.