GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שהפרויקט הזה יצליח יותר מאשר הפרויקטים הקודמים.
גדעון עזרא: אני חושב שמשרד הביטחון עושה עבודה חשובה מאוד בהטבות שהוא נותן למי שהולך לקורסים האלה.
גדעון עזרא: נדמה לי שהיו הרבה מאוד ניסיונות, להכניס צעירים לענף הבניין, והם לא צלחו.
גדעון עזרא: ואם אתה שואל אותי למה הם לא צלחו כי עבודת הבניין היא עבודה קשה.
גדעון עזרא: עם כל ההכנסה שאתה מקבל בעבודה הזו אתה יכול להשיג פרנסה כזו גם בעבודות אחרות.
גדעון עזרא: וצריך באמת שהעבודה הזו תהיה מנת חלקם של אנשים שלא משתכרים מצד אחד, לשם דוגמא, אם החרדים למשל היו משלימים את יום העבודה שלהם, את יום הישיבות שלהם בשש שעות עבודה בבניין למשל אני חושב שהיינו יכולים להיות במצב אחר.
גדעון עזרא: אני חושב שלנוכח מצב המסתננים ממצרים, אנחנו נמצאים בצרה גדולה מאוד ולכן כל מה שניתן לעשות על מנת את הענף הזה לקדם, אני אין לי רעיונות מעבר לרעיונות שפה אנשים מדברים בהם.
גדעון עזרא: אני יכול להגיד לכל אחי ולפי דעתי מודעה בעיתונות, "הטובים בטיס הטובים לבניין" זוהי מודעה שהיום צריכים אותה.
מוטי שגיא: אם אפשר משפט לכבוד השר לשעבר, חבר הוועדה.
מוטי שגיא: דיברת על כישלונות בעבר במיזם הזה ניסינו יחד במשותף להפיק את כל הלקחים.
מוטי שגיא: בחנו את הכישלונות, ראינו מה הסיבה.
יעקב כץ: אנו רואים יותר ויותר אנשים שמבחינה אידיאולוגית וגם מעשית, משהו השתנה ואנשים רוצים ורואים בזה ערך.
יעקב כץ: ואני אומר אם זה היה בעבר שכמו החלוצים.
יעקב כץ: אני סיפרתי שכשאני הגעתי מהצבא וברגילות.
יעקב כץ: אני הייתי הרוג כי הייתי בסיירת שקד וזה לא היה קל לא כחייל ולא כקצין.
יעקב כץ: ובכל רגילה שלי הלכתי לעבוד בבניין.
יעקב כץ: בעבודות רטובות, בטפסנות.
יעקב כץ: זה היה כל רגילה, כדי להביא כסף לחיות קצת ולהרוויח קצת.
יעקב כץ: ואני ראיתי בזה ערך ושמחתי.
גדעון עזרא: לדעתי, אין כמעט עבודה יותר קשה מעבודת הבניין.
גדעון עזרא: זוהי עבודה קשה.
גדעון עזרא: אלא אם זה מדובר בבנייה מתועשת שמתקדמת ומתפתחת יותר.
גדעון עזרא: מה שאני רוצה לומר שאם היה אפשר ללמוד ואלו שבעבר נשארו בענף הבניין ומדוע הם נשארו .
גדעון עזרא: ישנם כאלה שהלכו לקורסים ונשארו לפני שנתיים שלוש, ושעובדים עדיין במקצוע ולראות מה החזיק אותם במקצוע הזה ולהפיק את הלקחים האלה.
יעקב כץ: תודה לחבר הכנסת גדעון עזרא.
יעקב כץ: כן יצחק.
יצחק גורביץ: אני אתייחס קודם כל לסוגית הבג"צ.
יצחק גורביץ: בסיבה שהגשנו את הבג"צ.
יעקב כץ: אולי אני אסביר.
יעקב כץ: הוא מדבר על בג"צ שהגישו לפי התוכנית הממשלתית, אמורים העובדים הזרים בתחום הבנייה עד סוף 2011, לא להיות פה.
יעקב כץ: נשארו בין ששת אלפים לשמונת אלפים עובדים זרים.
קריאה: שבעת אלפים.
קריאה: ששלושת אלפים אמורים לעזוב בסוף החודש.
יעקב כץ: וכרגע המחירים עולים ולא מספיק שמשווקים עוד.
יעקב כץ: אין ידיים עובדות.
יעקב כץ: לכן הבנייה מתארכת והמחירים טסים כלפי מעלה.
יעקב כץ: ויש לנו בעיה אובייקטיבית.
יעקב כץ: אבל הממשלה מתעקשת והם הלכו לבג"צ.
יצחק גורביץ: הסיבה שהגשנו את הבג"צ כדי למנוע את הוצאתם של שלושת אלפים הפועלים הסינים בראשון ליולי, הייתה פשוטה.
יצחק גורביץ: אנחנו עמדנו בכל הדברים שאנחנו התבקשנו לעשות אבל הממשלה בשנת 2004 בחמשה עשר לאוגוסט, החליטה או קידמה את התוכנית לצמצום העובדים הזרים היא גם קבעה תוכנית במסגרת תקציבית להשבת ישראלים במקומם.
יצחק גורביץ: מאז ועד עכשיו התוכנית הזו לא מומשה על אף שהיו פניות שלנו והם פניות רבות שתועדו כאן כמובן כחומר שהוגש לבג"צ.
יצחק גורביץ: על אף שאנחנו בעצמנו מימנו ביחד עם ההסתדרות קורסים להכשרת ישראלים.
יצחק גורביץ: אגב לגבי השאלה ששאלת כמה ישראלים נשארו?
יצחק גורביץ: התוכנית האחרונה לא זו שהתחילה עכשיו, זו שפורסמה בתקשורת עם פרסומים של בגדי עבודה וכדומא.
יצחק גורביץ: מתוך כמה מאוד רק אחד עשרה נשארו בתוך הענף.
יעקב כץ: למה כמה מאות?
יצחק גורביץ: הייתה תוכנית לפני זה.
יצחק גורביץ: יש לנו גם את השמות של אלה שנשארו ואגב אלו שמות של אחר עשרה בני אותה משפחה מאזור המשולש.
יצחק גורביץ: ואלה נשארו לעבוד בענף.
יצחק גורביץ: לגבי המשמעות או ההשפעה של הוצאת העובדים זרים על מחירי הדיור.
יצחק גורביץ: תראה במרכז מחירי הדירה הוא בעיקר נקבע לפי מחיר הקרקע.
יצחק גורביץ: זאת אומרת זהו המשקל המרכזי.
יצחק גורביץ: איפה תהייה הפגיעה הכי קשה?
יצחק גורביץ: דווקא בבנייה בפריפריה, דווקא בבנייה לאוכלוסיות מסוימות שבהם מחיר הקרקע הוא לא משמעותית.
יצחק גורביץ: ומחיר כוח האדם תופס את המשקל במרכזי בבנייה.
יצחק גורביץ: עכשיו מה קורה לקבלן שיש לו קרקע במרכז הוא ייקח פועלים וישלם אפילו יותר למה כי הוא באמת לא משקל כל כך גבוה בתוך כל ערך הדירה.
יצחק גורביץ: איפה תהיה הפגיעה?
יצחק גורביץ: היא תהייה בכל יתר המדינה.
יצחק גורביץ: אם אנחנו מדברים על אוכלוסייה בבית שמש איפה ימצאו העובדים?
יצחק גורביץ: איך הקבלן באותו המקום שערך הקרקע הוא לא כל כך משמעותי יתמודד מול קבלן שירוצה לבנות במרכז הארץ.
יצחק גורביץ: הוא לא יוכל לשלם לאותם פועלים שנשארו.
יצחק גורביץ: והמשמעות היא שאם העלייה הייתה עכשיו בעיקר בתחום של מרכז, אז עכשיו עליית המחירים תהייה ביתר המקומות.
יצחק גורביץ: משום שאין מספיק פועלים וצריך להבין את זה.
יצחק גורביץ: כמובן שאם רוצים להפשיר קרקעות אז עוד יותר.
יצחק גורביץ: אין הרי משהו שיבנה כרגע.
יצחק גורביץ: צריך גם להתייחס לדבר הזה ואנחנו התייחסנו באופן מפורט בישיבות הקודמות.
יצחק גורביץ: קודם כל אנחנו מברכים על הקורסים הללו כי אנחנו גם יזמנו אותם ומממנים אותם וזה חשוב לנו.
יצחק גורביץ: וזה לא עניין של עלה תאנה, לא זו הסוגיה.
יצחק גורביץ: אף אחד לא מוציא עשרות מיליוני שקלים ומתחייב לעשות מיליוני שקלים עוד לפני להתמ"ת מצליח עם שר האוצר להזיז משהו, כדי להכשיר את העובדים הללו.
יצחק גורביץ: הבעיה היא שאין תוכנית, אין ראיה כוללת.
יצחק גורביץ: אנחנו יושבים בישיבה הזו ואני יושב בישיבות אחרות בכנסת.
יצחק גורביץ: אני לא ראיתי תוכנית אחת של משרד האוצר הדגול שיושבים פה ותיקיה ומציגים תוכנית.
יעקב כץ: זה לא משרד האוצר זה של ראש הממשלה.
יצחק גורביץ: לא, זה גם משרד האוצר.
יצחק גורביץ: כי אלה שמקדמים אתה רואה את מי שמתראיין בתקשורת ואתה רואה, אגף תקציבים מתראיין והוא מציג את התוכנית.
יצחק גורביץ: אני לא ראיתי תוכנית אחת שפותרת את בעיית ענף שהבנייה חוץ מ כמובן לחלק קרקעות.
יצחק גורביץ: אבל איך הגיעו להחלטה שצריך להוציא את העובדים הזרים על בסיס מה?
יצחק גורביץ: מה היה נכון השיקול?
יצחק גורביץ: אני אגיד לך את התשובות קיבלנו.
יצחק גורביץ: אנחנו מקבלים אותם יום, יום בפגישות שיש לנו עם בנק ישראל.
יצחק גורביץ: אומרים לנו אנחנו מתבססים על נתוני בנק ישראל.
יצחק גורביץ: רק מה בנק ישראל התחיל ללמוד את הנתונים עכשיו.
יצחק גורביץ: אנחנו יושבים כמה פעמים בשבוע על נתונים שהוא כבר היה אמור לדעת שעל בסיסים התקבלו החלטות.
יצחק גורביץ: ופתאום מסתבר לו שהמציאות היא לא כזאת.
יצחק גורביץ: עד כדי כך האבסורד כבוד יושב ראש הוועדה, שלפני שבוע וחצי יושב אצלי בחור מאגף תקציבים עם יושר מלא ואומר תראה לי את הנתונים באמת, מה מרוויחים ומה לא.
יצחק גורביץ: כי הרי מה הטענה המרכזית שאנחנו לא משלמים מספיק.
יצחק גורביץ: אבל משהו שרוצה, מאגף תקציבים הוא בא ומבקש ממני נתונים מה מרוויחים ומה לא, יש לי את כל הנתונים.
יצחק גורביץ: רק מה הראנו לו כי באמת אצלנו עושים עבודה.
יצחק גורביץ: שם יתקבלו החלטות אבל עבודה ומחקר יתבצע אצלנו.
יצחק גורביץ: הסוגיה היא לא רק העובדים הזרים או לא הסוגיה היא אם פותרים את מצוקת הדיור כן או לא.
יצחק גורביץ: עכשיו צריך להבין דבר אחד קבלן שמתחיל לבנות רק לדבר אחד הוא מצפה שאין ערך הדירה שהוא ימכור לא יהיה יותר נמוך ממה שהוא מתכנן.
יצחק גורביץ: כך הוא עושה את התחשיב כך הוא יכול להתקדם.
יצחק גורביץ: אגף תקציבים בהוצאת בנק ישראל עוזרים לקבלנים.
יצחק גורביץ: התחלתי לבנות, יש לי את הקרקע, אני כבר יכול לתכנן את מחיר הדירה, אני גם יכול לתכנן את הקרקע יותר יקר, כי אני יודע שמחיר הדירה יעלה.
יצחק גורביץ: אני גם לא רוצה למכור אותה מיד כי כל חודש אם יש לי דירה במרכז שני אחוזים אני מקבל.
יצחק גורביץ: בבנק לא נותנים לי את הכסף הזה.
יצחק גורביץ: הבעיה היא בעיית תכנון או העדר תכנון או שאם התבטא נכון ומדויק , חלם.
יצחק גורביץ: הם רוצים להעביר את יחידות צה"ל לדרום.
יצחק גורביץ: מי יבנה?
יצחק גורביץ: ונניח שיבנו מאיפה יפיקו את הפועלים?
יצחק גורביץ: מאיפה?
קריאה: מיהודה ושומרון יביאו אותם.
יצחק גורביץ: אנחנו מתחננים להגדיל את המכסה גם שם, אבל עוצרים אותנו.
אודי ענפי: כי יש בעיה ביטחונית
יצחק גורביץ: סליחה אודי, לא נכון.
יצחק גורביץ: יש החלטת ממשלה להגדיל את המכסה לחמשת אלפים לענף הבנייה.
יצחק גורביץ: האוצר אמר לא, רק אלף.
יצחק גורביץ: שר האוצר התעקש על רק אלף.
יצחק גורביץ: ארבעת אלפים אנחנו עדיין ממתינים.
יצחק גורביץ: למה?
יצחק גורביץ: אנחנו לא יודעים.
יצחק גורביץ: אבל זה לא חשוב.
יצחק גורביץ: הרי העובדות הם לא חשובות.
יצחק גורביץ: העיקר שיצאו העובדים הזרים.
יצחק גורביץ: העיקר שלא יהיו פלשתינאים.
יצחק גורביץ: וסוגיה של מצוקת הדיור זה לא סוגיה שמגיעה לדלת של משרד האוצר ולא של בנק ישראל.
יצחק גורביץ: והאמירות שאנחנו נפשיר קרקעות ונוריד את מחיר הקרקע היא לא רלוונטית.
יעקב כץ: אין מי שיבנה שם.
יעקב כץ: לגבי החרדים אני הולך ונפגש עם רבנים ואדמו"רים ואני אומר להם תרימו קבוצות עבודה, תשתלטו על השוק הישראלי, תעשו מיליונים.
יעקב כץ: אגב, באמריקה אתה תלך ותראה אתרי בנייה בניו יורק תראה חבר'ה עם זקנים וכיפות.
קריאה: יש לנו בקורס אחד כזה.
יצחק גורביץ: צריך להבין דבר אחד, הממשק בין הבנייה הקונבנציונאלית המתועשת, במתועשת לצורך העניין בונים בניינים גבוהים ובאמת אפשר לבנות עם פחות כוח אדם.
יצחק גורביץ: איך זה קשור לאוכלוסיות שאתה ציינת כרגע?
יצחק גורביץ: כי בבנייה הדתית אי אפשר לבנות לגובה כי בשבת אין מעלית.
יעקב כץ: אצל הספרדים יש הקלות?
יצחק גורביץ: אבל זוהי הסיבה שאי אפשר לבנות לגובה.
יצחק גורביץ: אז גם לאוכלוסיה הזו צריך יותר כוח אדם, כי זה פחות מתועש.
יצחק גורביץ: אז מאיפה זה יילקח.
יצחק גורביץ: החשיבה הזו לא נעשתה בשום מקום ולמה?
יצחק גורביץ: כי אנחנו מתמודדים עם אנשים שכרגע לומדים את הדברים.
יצחק גורביץ: רן מתי סיימת את האוניברסיטה שעכשיו אתה רוצה להעיר?
יעקב כץ: קצת נימוס.
יעקב כץ: לא נתנו לי פטיש להכות על השולחן אבל מקל יש לי.
יעקב כץ: אני מבקש, אתה לא נבנה מזה בזה שאתה מזלזל בו.
יעקב כץ: תדבר לעניין יצחק, מה אתה פוגע בצעירותו?
יעקב כץ: תדבר לעניין.
יצחק גורביץ: אני מזכיר לך את הישיבה בפעם הקודמת.
יעקב כץ: אבל זה לא הוא.
יעקב כץ: יש פה בעיה הרבה יותר עמוקה שזה לא בעיה שלו.
יעקב כץ: כשיושב שר אוצר שאני ישבתי איתו הרבה פעמים ואני אמרתי לו, אתה לא תוכל להסביר לעם ישראל אף פעם בחיים שלך, איך קיבלת ממשלה שכל חודש המחירים עולים בדירות שני אחוז.
יעקב כץ: כשהציגו לך את הבעיות ואיך לפתור אותן אתה לא מתייחס.
יעקב כץ: אבל בסופו של יום אתה צריך לומר לעם ישראל שאין דבר כזה בעולם שמחירי הדירות עולים בעשרים אחוז בשום מקום בעולם.
יעקב כץ: זהו מצב קטסטרופאלי משהו פה לא נורמאלי.
יעקב כץ: ויש פתרונות לכך.
יעקב כץ: אתה מתעקש ללכת בדרך שלך , תלך בדרך שלך.
יעקב כץ: אתם צריכים להסביר לא מה הממשלה עושה אתם צריכים להסביר למה זוג צעיר שמתחתן, לא יכול לקנות דירה, במחיר סביר, בשום מקום כמעט במדינת ישראל.
יעקב כץ: למה אין דירות ולמה המחירים כל כך גבוהים ולמה הימשכות הבנייה היא כל כך ארוכה?
יעקב כץ: ולמה, ולמה, לא מספיק לבוא ולהגיד יהיה כך וכך.
יעקב כץ: המציאות היום של מדיניות הממשלה היא קטסטרופאלית.
יעקב כץ: משום שאם זוג צעיר נניח כן רוצה לגור באזור המרכז או כן רוצה לגור באזור ירושלים, אז מצד אחד הוא לא יכול לגור כי מקפיאים לו, מצד שני גם אם לא מקפיאים אז נותנים הוראה לשר השיכון, כך אמר השר אטיאס מעל במת הכנסת, שכל שבוע מתקשר אליו ראש הממשלה לוודא שלא בונים כי הוא מפחד מהאמריקאים.
יעקב כץ: אז אין בנייה ואין דירות והמחירים טסים כלפי מעלה, אז איפה אנחנו?
יעקב כץ: איזה זוג צעיר יכול לקבל משכנתא של שבעים אחוז עם החזר של חמשת אלפים, ששת אלפים לחודש?
יעקב כץ: אז זה לא מספיק רן, הטענה שלהם היא טענה מציאותית.
יעקב כץ: היא לא טענה ערטילאית.
יעקב כץ: אתם צריכים להתמודד עם העובדה שאם נניח, אני הייתי אצל שר האוצר לפני שנה ושלושה חודשים ואמרתי לו המחירים יטוסו מהסיבות שהוא אומר.
יעקב כץ: אתה צריך יותר פועלים, אתה צריך יותר ידיים עובדות, אתה צריך יותר לשווק, אתה צריך יותר קרקע יותר בזול.
יעקב כץ: הוא אומר לי אתמול במליאה שבכל ההערכות שלי צדקתי.
יעקב כץ: אני שואל איך אתם יכולים להראות את פניהם בציבור הישראלי שזוג צעיר, בוגר צבא שרוצה לקנות דירה צריך להוציא מליון שלוש מאות או מיליון ארבע מאות אלף שקל לדירה.
יעקב כץ: תגידו לי איך?
יצחק גורביץ: אני רק רוצה לסיים.
יצחק גורביץ: רק שני משפטים.
יצחק גורביץ: המשפט הראשון שאני מתנצל אם פגעתי בו זאת לא הייתה הכוונה.
יצחק גורביץ: הצפייה שישתפו איתנו פעולה, שיסתכלו עלינו בגובה העיניים ושנתאם פעילות.
יעקב כץ: אני עד שהאנשים האלו לא שחצנים.
יצחק גורביץ: הדבר השני שאני רוצה לומר הוא שאנחנו חוזרים לכל מחויבות של אחד תמורת אחד.
יצחק גורביץ: ייקלט עובד ישראלי תמורת זר.
רן רידניק: המדיניות שלנו מבוססת על נתונים אמפרים ונתמכת באופן מלא על ידי בנק ישראל.
יעקב כץ: מה זה אמפרים?
רן רידניק: נתונים מהשטח.
רן רידניק: היא לא תלושה משום דבר.
רן רידניק: לגבי שיתוף פעולה אנחנו שמחים לדבר.
רן רידניק: ישבנו מספר פעמים עם מנכ"ל איחוד הקבלנים ועם אנשיו לתוכניות שונות לעידוד תעסוקת ישראלים.
רן רידניק: נשמח לדבר.
יעקב כץ: לישיבה הבאה נשב כולם יחדיו שלא מול המצלמות ונראה איך נתקדם.
רן רידניק: החלטת העובדים הזרים הוא לא גחמה של רגע, הוא לא משהו בלתי ידוע, הוא קבוע ואנחנו נחושים להמשיך איתו בהתאם להחלטות הממשלה.
אריה אלדד: אני רוצה להגיד שתי הערות.
אריה אלדד: ראשית, מה שאמר איציק לגבי הפלסטינאים זה נכון, הייתה החלטת ממשלה בזמנו שדיברה על תוספת של עשרת אלפים פלסטינאים, נוספו אלף.
אריה אלדד: במהלך השנה האחרונה השר פואד, ניסה כמיטב יכולתו לאשר את הכניסה של ארבעת אלפים עובדים פלסטינאים נוספים ונכון לרגע זה המאמצים שלו העלו חרס.
אריה אלדד: משום העובדה שמדובר בוועדה שאמורה ללכת ולאשר את תוספת כניסת הפלסטינאים לארץ, זה אומר ארבעת אלפים במספר.
אריה אלדד: הוועדה הזו בפועל לא התכנסה מטבע הדברים גם לא התקבלה שום החלטה.
אריה אלדד: נכון לרגע זה לא נוספו פלסטינאים מעבר לאלה שהיו לפני.
אריה אלדד: אני רוצה לומר רק מילה אחת לגבי הנושא של ההיתרים.
אריה אלדד: אין לנו שום בעיה אנחנו עושים את זה הלכה למעשה בעצם בכל תחום מהתחומים שבהם מצויים עובדים זרים כאן בארץ.
אריה אלדד: אנחנו יכולים בתוך תנאי ההיתר להכניס תנאי סף שלא יתנו עובדים זרים למי שלא קולט עובדים ישראלים.
אריה אלדד: היות ובכל זאת יש גם נכונות ומוטיבציה לקלוט כל עובד שמשתחרר מהכשרה מתאימה מתחום הבניין על ידי הקבלנים הרלוונטיים.
אריה אלדד: אנחנו יכולים לקבע את זה במסגרת תנאי ההיתר.
אריה אלדד: בהיתר יאמר שמי שלא יקלוט עובדים ישראלים במסגרות אותם מקומות שבהם הוא עובד, לא יקבל פשוט עובדים זרים.
אריה אלדד: אין לנו שום בעיה לעשות את זה.
יעקב כץ: אולי כדאי שיוסיפו את הפרט הזה בהליכה לבית במשפט העליון.
יעקב כץ: שבדיון בוועדה קיבלנו על עצמנו שאנו נמליץ בפני התאחדות הקבלנים או הקבלנים בכלל שעל כל פועל אנחנו מתחייבים לקבל כל ישראלי.
אריה אלדד: עוד דבר אחד, זה נכון שיש תחומים שהם ביחס הפוך ממספר עובדים זרים מול עובדים ישראלים.
אריה אלדד: דווקא זה לא תקף בתחום הבניין.
אריה אלדד: זאת אומרת שמהבחינה הזו זה לא צריך להיות אחד כנגד אחד.
אריה אלדד: צריך לקלוט כל מי שגומר את ההכשרה ומתאים לתחום הזה.
אריה אלדד: ואם יהיו הרבה יותר עובדים ישראלים כנגד העובדים הזרים זה רק מבורך.
אריה אלדד: דבר אחרון, אני חושב שיש שתי עתירות ולא עתירה אחת.
אריה אלדד: אחת של הקבלנים ואחת של העובדים בעניין מה שאתה הזכרת בנושא של הוצאת העובדים הזרים בטרם פקיעת שישים ושלושה חודשים.
יעקב כץ: אני מודה לכולם שהגיעו וגם על הרצינות ואם נאמרו מילים שלא צריכים להיאמר אני מבקש את סליחתם של האנשים.
יעקב כץ: אני מודה לבחורים שהגיעו ואני מברך אותם שירבו כמותכם בישראל.
יעקב כץ: אני מסכים עם התאחדות הקבלנים ועם הקבלנים עצמם, בראיה הכוללת שכדי לפתור בעיות צריך תוכנית כוללת ולא כל מה שרוצים הוא אפשרי.
יעקב כץ: האחריות שלנו בסופו של יום הם התושבים שלנו במדינת ישראל.
יעקב כץ: לספק לכל זוג שמתחתן, דירה.
יעקב כץ: אפשרות לגור בצורה נורמאלית, כי אם אין איפה לגור אי אפשר להקים משפחה, אי אפשר להקים קן משפחתי, אי אפשר לאהוב, אי אפשר לגדל ילדים.
יעקב כץ: כל אחד מאיתנו יודע את זה.
יעקב כץ: ולכן אנחנו שמחים,מוטי, על פתיחת הקורסים.
יעקב כץ: אנחנו מודים לך אודי, על המאמצים.
יעקב כץ: אנחנו נמשיך לקיים כדי לראות שקודם כל המאות שכפי אמר נציג משרד הביטחון, יקלטו כבר בשנה הזו.
יעקב כץ: אנחנו נעשה את כל החושבים כדי, כמו שאתה אמרת רן, לדבר על הכן ולא רק על הלא.
יעקב כץ: גם בישיבות הללו תעשו לי טוב.
יעקב כץ: אני לא יותר מידי עסוק, אני אומר לכם חברי הגיל הזה לא עסוקים יותר מידי, יש לנו הרבה זמן אני מחפש עבודה.
יעקב כץ: תזמינו אותי.
יעקב כץ: אם אתם רוצים ישיבה בכנסת נדאג לכם.
יעקב כץ: ומצד שני אנחנו נעשה מאמץ עם יו"ר ההסתדרות שאני מאוד מבקש שיחזיר לי טלפון.
יעקב כץ: כדי שנוכל לסכם ולראות מה ניתן לעשות להשבתם של הקבלנים אולי נבטל את רוע הגזרה.
יעקב כץ: אולי אלו שהיו אמורים להיות מסולקים מהארץ בראשון ליולי הדבר יעוכב כדי שלא תהיה קטסטרופה יותר גדולה בתחום הבנייה.
יעקב כץ: גם לחברי השר לשעבר גדעון עזרא.
יעקב כץ: ואני מקווה שמתוך הישיבה הזו אנחנו נמשיך לעשות חייל.
יעקב כץ: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע מכל המגזרים כולם, תודה למשנה לנגיד, פרופסור צבי אקשטיין שנבקש אותו להציג את הנתונים בנושא העובדים הזרים בתחילת הישיבה העולים מהמחקרים שלו ואת מסקנותיו.
יעקב כץ: פרופסור אקשטיין, אתה לא היית כאן בעשרות הישיבות שנוהלו כאן.
יעקב כץ: אני לא למדתי כלכלה, למדתי היסטוריה יהודית ואני חבר כנסת, אני רוצה לומר שהבעיה היא לא של העובדים הזרים אלא הבעיה היא של העסקנים שלנו, של החקלאים שלנו, של הבנייה שלנו, הבעיה של הבטחון.
יעקב כץ: התוצאה היא שלא מטפלים בסיעוד בצורה נכונה ולכן  צריך להביא אנשים מחוץ לארץ כדי שיטפלו בנזקקים ובזקנים שלנו, צריך לטפל נכון בנושא הבנייה ואם לא צריך להביא אנשים מחוץ לארץ כדי שיעשו את העבודה, מטפלים לא נכון בנושא החקלאות ולכן אנחנו זקוקים לאנשים שיגיעו מבחוץ.
יעקב כץ: המסקנות שלי מכל הישיבות שהתנהלו, לא נרחיב בפרטי הישיבות, אני חולם עובדים זרים, ישן עובדים זרים ואשתי אומרת שאני צועק באמצע הלילה עובדים זרים, עובדים זרים.
יעקב כץ: אנחנו עוסקים בנושא יום ולילה.
יעקב כץ: אני עוסק כעת בנושא הבנייה ולא בנושאים אחרים שהם נושאים לדיונים אחרים.
יעקב כץ: כמובן יש לנו את הבעיה עם המהגרים שמגיעים ללא זהות וללא רישיון, גונבי גבול שמספרם בארץ הולך וגדל וזו בעיה בפני עצמה, אנשים מחוסר ידע מערבבים את כלום והכל סלט גדול תחת הכותרת של עובדים זרים.
יעקב כץ: הם לא יודעים אם יש הגבלה או אין הגבלה, מה מותר להביא ומה אסור, הכל התערבב ונעשה מזה סלט.
יעקב כץ: בעניין הבנייה, הייתי אצל שר האוצר לפני שנה וחודשים ואמרתי לו מה יהיה להבנתי על תחום הבנייה במשך השנה וחודשים, נפגשתי  איתו אתמול וגם במהלך החודשים בכנסת, הוא אמר לי " צדקת לאורך כל הזמן בכל ההערכות שלך".
יעקב כץ: אני רוצה לומר לך שמבלי להבין הרבה בתחום הבנייה העובדה שמצד אחד ישנה הקפאה, לא משנה מהן הסיבות להקפאה בחלקים נרחבים במדינת ישראל וזה לא רק ביהודה ושומרון אלא גם בירושלים שלא מוצאים דירות לבנייה מסיבות פוליטיות.
יעקב כץ: העובדה שאין מספיק ידיים עובדות או שהידיים העובדות תלויות במי שאמור לעזוב עד לתאריך מסוים בשנה זאת או בשנה אחרת, אם מדובר על עובדים זרים שמספרם הופחת ב- 80% או 90% ואמורים לא להיות פה עד סוף שנת 2011.
יעקב כץ: העובדה שלא הכשרנו ידיים עובדות ישראליות בתחום הזה, והעובדה שחלק גדול מהבנייה תלוי בידיים פלסטינאיות שזה תלוי המצב הבטחוני כשהוא מאפשר מכניסים אותם וכשהמצב הבטחוני לא מאפשר יש הפסקות עבודה ארוכות, יש החרמות.
יעקב כץ: כעת יש החרמה ביהודה ושומרון ואומרים שאחר כך זה יעבור לירושלים ולמקומות אחרים.
יעקב כץ: המציאות היום היא, פרופסור אקשטיין, שזוג צעיר כדי לקנות דירה ברוב חלקי הארץ בין גדרה לחדרה וירושלים צריך להיות מיליונר.
יעקב כץ: כשאמרו השבוע בתקשורת שנוספו 250 מיליונרים, אמרתי שנוספים מאות מיליונרים משום שכל מי שמחזיק דירה בירושלים הוא מיליונר היום, כי אם הוא מוכר את הדירה בירושלים, תל אביב, הרצליה או רעננה הוא יכול לקנות ארבע דירות בניו יורק.
יעקב כץ: המצב הזה הולך ומחמיר משום שמחירי הדירות עלו ב- 90% באזור השפלה, ובאזור ירושלים עלו  ב- 62% עד 80%.
יעקב כץ: הם עוד ימשיכו וימשיכו וימשיכו לעלות כי לא בונים דירות בארץ.
יעקב כץ: כשאנחנו דנים בנושא העובדים הזרים בתחום הבנייה, אתה צריך לשאול את עצמך האם אתה דן בעובדים הזרים או דן בשורה התחתונה איך מחר יש דירות במחירים סבירים לבנותינו ובנינו שמתחתנים.
יעקב כץ: מכל המחקרים שראיתי עד היום הם עוסקים בהם ולא בילדים שלנו והתוצאה שלילדנו אין דירות.
יעקב כץ: אני גם לא רואה  שבזמן הקרוב כשהמחירים ממשיכים לעלות איך הם קונים דירה.
יעקב כץ: כעת אתה יכול להציג את המצגת שלך ונבין איך לנכדנו או לנינינו תהייה דירה.
צבי אקשטיין: אדוני היושב ראש, חבר הכנסת יעקב כץ, נאמר לי שאני אציג את המלצות צוות עובדים זרים לכנס קיסריה.
צבי אקשטיין: הבאתי פחות או יותר את המצגת של הכנס.
צבי אקשטיין: שמעתי את ההערות שלך ותרשה לי ברשותך לא להתחיל לענות עליהן אחת אחת, אחרת לא אתמקד במה שנתבקשתי ובמה שהכנתי.
צבי אקשטיין: בבקשה.
צבי אקשטיין: מאחר ולא נפגשנו לפני כן תרשה לי להציג את עצמי.
צבי אקשטיין: ברקע שלי אני כלכלן בין היתר, עוסק בנושאים מקרו הומניטאריים ואחרים ועל הרקע הזה נחשפתי לשוק העבודה הישראלי ועבודות מחקר ועבודות אחרות.
צבי אקשטיין: כשהצטרפתי לסקטור הציבורי ביקשתי את אישורו של הנגיד שאהיה שותף לגיבוש מדיניות בנושא של עובדים זרים בממשלה.
צבי אקשטיין: למעשה משנת 2006 אני עוסק בנושא הזה.
צבי אקשטיין: אגיד גם על הצוות שאני עומד בראשו.
צבי אקשטיין: במידה רבה ניסיתי לגבש עמדות כפי שהן מגובשות על ידי הממשלה.
צבי אקשטיין: אני לא מייצג את הממשלה, אני מיצג כאן רק את עמדותיי וישנם כאן אנשים נוספים.
צבי אקשטיין: אני רוצה להסביר מאיפה ניגשתי לנושא הזה, זה חשוב כי זה שונה.
צבי אקשטיין: למה יש עובדים לא ישראלים וכמו במדינות אחרות, איך הם מגיעים ולמה הם מגיעים להנה?
צבי אקשטיין: – הסיבה היא שיש לנו מעסיקים שמוצאים שבעולם יש אנשים טובים יותר מהעובדים המקומיים בשכר זול יותר.
צבי אקשטיין: זו הסיבה של הביקוש המקומי.
צבי אקשטיין: אנשים שגרים במדינות עניות, כמו סין, תאילנד, פיליפינים או הרשות הפלסטינאית מעדיפים לקבל שכר יותר גבוה במדינה הזו.
צבי אקשטיין: רוב האנשים שיושבים כאן בחדר מיצגים את המעסיקים באותם הענפים שהממשלה היתירה להם להעסיק עובדים יותר זולים מהעובדים המקומיים ופיתחו ענפים שמבוססים על כוח האדם הזה.
צבי אקשטיין: זה המקור לביקוש.
צבי אקשטיין: ההיצע נובע מההיתרים, זו המדיניות הבסיסית של הממשלה.
צבי אקשטיין: החלק השני שהממשלה מתעסקת איתו זו האכיפה כי ההיתרים, נראה לפני הנתונים, מאפשרים כניסה של אנשים שאינם באים עם היתר, אני לא קורא להם לא חוקיים כי המושג אדם לא חוקי הוא מושג בעייתי, אני קורא להם אנשים ללא היתר עבודה.
צבי אקשטיין: מה המשמעות?
צבי אקשטיין: זה בעצם השפעתם של השכר והתעסוקה, אלו המקורות וזה הדגש הראשון שלי,      מה זה עושה למדינה?
צבי אקשטיין: לאותן אוכלוסיות באותו שוק עבודה זה גורם להורדת השכר, אנשים באותם מקצועות ובאותם תחומים.
צבי אקשטיין: מהו המקצוע שאנחנו אפשרנו  בו מספרים גדולים?
צבי אקשטיין: אלו בדרך כלל אנשים בעלי רמת מיומנות נמוכה, זאת אומרת שאנחנו לא הבאנו רופאים, פרופסורים, הבאנו אנשים לעבודת כפיים, בדומה להרבה מדינות אחרות שמביאות עובדים לעבודות כפיים.
צבי אקשטיין: לקבוצה הענייה אין לה נציגות כאן בוועדה.
יעקב כץ: נציגי הקבוצות העניות מגיעים לכאן באופן קבוע, הנכים והזקנים ואני מציג אותם.
צבי אקשטיין: אני אגיע לנושא של הסיעוד, הוא נושא מאוד חשוב, וכל מה שכתוב בעיתון על המלצות הוועדה שיוסי  אדלשטיין שותף להן לא כתובות נכון בעיתון, הן מעוותות ואני אגיע להמלצות הוועדה בנושא הסיעוד.
צבי אקשטיין: בנושא הסיעוד אתה תראה שאין לנו חילוקי דעות.
צבי אקשטיין: אני מדבר קודם כל על העוני ועל אי השוויון ואספר סיפור.
צבי אקשטיין: בדצמבר 2009 בדרכי להרצאה באוניברסיטת באר שבע קבעתי ביקור בעיר רהט עם ראש העיר, 35% מתושבי רהט נמצאים בהבטחת הכנסה.
צבי אקשטיין: דיברנו שם על הנושא של תכנית "אורות לתעסוקה", דיברנו על העובדה שנשים בהרט מארגנות טרנזיטים לצאת לעבודה בחקלאות בחבל לכיש.
צבי אקשטיין: אחר כך בסיור ראינו חממות.
צבי אקשטיין: אמרתי לראש העיר "בטח הנשים שעובדות בחממות לא צריכות טרנזיטים".
צבי אקשטיין: הוא ענה "פה הן לא עובדות כי פה עובדים תאילנדים לא חוקיים".
צבי אקשטיין: שאלתי "איך זה יכול להיות בעיר רהט  שהיא העיר הכי ענייה בישראל?"
צבי אקשטיין: . הוא ענה "הם מרווחים 100 שקל ליום לא חוקיים".
צבי אקשטיין: גם ב- 100 שקל ליום לאישה בדואית ישראלית לא כדאי לעבוד".
צבי אקשטיין: למעשה יש לזה השפעה מאוד דרמטית וההשפעה של הגדלת אי השוויון והעוני וזו נקודת המוצא ממנה אני מגיע לנושא הזה.
צבי אקשטיין: אני בהחלט חושב שלענפים מסוימים יש השפעה על האוכלוסייה ועל המעסיקים הישראלים.
צבי אקשטיין: לכן יש כאן אלמנט של עלות תועלת שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו בכל נושא ונושא, בצורה מאוד עניינית על ההשפעה של הנושא הזה.
צבי אקשטיין: אני אתייחס לכל היבט והיבט בכל אחד משלושת הענפים שצוינו.
צבי אקשטיין: אבל יש לזה גם השפעה על הרכב הענפי, על וגורמי הייצור וביסוס העבודה עתירת ידיים עובדות.
צבי אקשטיין: כלומר אם אנחנו מאפשרים לענף הבנייה או לענף החקלאות במיוחד, אני רוצה להדגיש, שם ההיצע גדול מאוד בהיתרים ויש לזה אחר כך אפקט על חסרי ההיתר, על עבודה זולה וזה משפיע על התפוקה לעובד על כולם בענף.
צבי אקשטיין: זאת אומרת שאם אנחנו מדברים על ענפי החקלאות ועל הענפים האחרים התפוקה מושפעת מהנושא הזה באופן כזה או אחר.
צבי אקשטיין: אגב, יכולות להיות השפעות גומלין מאוד מורכבות בהיבט, אבל בסך הכל יש לזה אפקט יותר דרמטי.
יעקב כץ: גם אם יתברר שהעלות של מי שעובד בבנייה או בחקלאות היא יותר יקרה מהעסקת עובד ישראלי, אני מדבר על העלות הכוללת של המעסיק.
צבי אקשטיין: אני גם אדבר על הנושא הזה כשאגיע לענף הבנייה.
צבי אקשטיין: יש לזה אפקט מאוד משמעותי ולכן ההקטנה שלהם היא מאוד משמעותית.
צבי אקשטיין: יש לזה השפעות חברתיות על המשק הישראלי וזה גורם מאוד דומיננטי.
צבי אקשטיין: אני רוצה להראות לכם משהו שעלה גם בזמן האחרון, בדרך כלל לא הראנו אותו, זה גרף שקשור לנושא של שכר המינימום שהוא נושא מהותי.
צבי אקשטיין: בגרף הכחול אתם רואים את שכר המינימום יחסית לשכר החציוני.
צבי אקשטיין: אתם רואים ששכר המינימום יחסית לשכר החיציוני – יש קפיצה קטנה בשנת 2001-2 אני מקווה שזו לא טעות ואני לא רוצה להתייחס אליה כי היא לא מהותית, מה שחשוב היא המגמה.
צבי אקשטיין: יש מגמה מאוד גדולה של עליה של שכר המינימום יחסית לשכר החיציוני במשק מ- 50% ל- 57%.
צבי אקשטיין: בהשוואות לOECD- אנחנו המדינה עם שכר המינימום יחסית לשכר החיציוני הגובה ביותר, זה מצוין בדוח של ה- OECD.
צבי אקשטיין: אלו נתוני של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בכל העבודות שלי אני משתמש בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כי אלו הנתונים לאי השוויון במשק, לאחוז העניים ולכל המדינות כמו השכר הממוצע וכן הלאה שאנחנו עושים בכל החוקים, אלו הנתונים, זה מלאי הנתונים של סקר ההכנסות והם הבסיס.
צבי אקשטיין: תסתכלו על הגרף של משרה מלאה, אפשר לדבר על שכר לשעה, הנקודה המרכזית היא מה מספר האנשים שמשתכרים במשרה מלאה מתחת לשכר המינימום לפי סקר.
צבי אקשטיין: אנחנו רואים שזה עלה מסביבות של כ- 10%, 11% בשנות ה- 90 המאוחרות לשיא של כל הזמנים בשנת 2009 ל- 14%.
צבי אקשטיין: כלומר העלנו את שכר המינימום יחסית לשכר החציוני, העלנו את שכר המינימום ומצאנו שיותר אנשים באחוזים מכלל העובדים משתכרים מתחת לשכר המינימום.