GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: כאן אני מתחבר למה שהיושב ראש אמר, אין פועלים בבניין המחיר עלה, אין פועלים בחקלאות, אתה יודע כמה תשלם עבור ירקות ופירות בעוד שנתיים ושלוש חוץ מהשפעת מחסור המים בחקלאות?
קריאה: איפה המשוואה בכלל?
קריאה: חבר'ה אני רוצה שתבינו כללי המשחק השתנו, השטח התחיל לדבר, ההשבתה הזאת יצאה מהשטח, על כל השבתה ועל כל הפחתה מ- 28,5000 השטח מגיב ישר.
קריאה: שזה יועבר לכל המנהיגים.
יעקב כץ: אני מבקש לסכם.
יעקב כץ: אני שמח שבוועדה שלנו העלנו שוב את הנקודה ואת הגישה החד משמעית שכולם מסכימים איתה, החקלאות לנגד עינינו, שמירת הקרקעות לנגד עינינו, החקלאים היקרים לנגד עינינו, הורדת מחירי הפלפלים, הירקות והפירות לנגד עינינו, קטיפת התוצרת בזמן ובעונה חשובה לנו.
יעקב כץ: אנחנו נמשיך גם בחקיקה, גם בוועדות, כאן בוועדה הזאת נקבע דיון נוסף לעוד שבועיים.
יעקב כץ: אני לא אפסיק לדון על הנושא הזה עד שנוודא שנמצא פתרון.
יעקב כץ: כמו שחידשנו את העבודה העברית, פתחנו קורסים לעבודה עברית בענף הבנייה, הצלחנו עם כל המערכות לייצר קורסים וכבר נפתחו שישה שמונה קורסים כאלה, והשנה יפתחו כעשרים קורסים כאלה להכשרה לעבודה רטובה, טייחות, טפסנות, רצפות של ישראלים בוגרי צבא.
יעקב כץ: אנחנו פה נשבעו שנחדש את החקלאות, נחדש את הקרקע, נכבד את החציל ואת המלפפון ונביא גאולה לעם ישראל.
יעקב כץ: תודה לכולם.
יעקב כץ: שלום לכם, אני מתכבד לפתוח את הדיון של הועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים.
יעקב כץ: אני מתנצל שהוזמנתם לחצי שעה בלבד.
יעקב כץ: כינסנו את הדיון היום שהוא דיון מהיר של חברת הכנסת מירי רגב.
יעקב כץ: חברת הכנסת מירי רגב, אחת המעלות שלה שהיא הייתה בין  14 החתומים למכתב לראש הממשלה.
יעקב כץ: אני רוצה לציין ולומר שאנחנו דנו ולא מפסיקים לדון כמעט כל שבוע בנושא הבניין.
יעקב כץ: מאחר וחברת הכנסת מירי רגב ביקשה לעלות את הנושא לדיון מהיר אני כראש הוועדה חייב לכנס את הוועדה.
יעקב כץ: אני אומר מראש שאני מסכים לכל מה שחברת כנסת מירי רגב אומרת.
יעקב כץ: אנחנו חושבים ביחד איך להציל את ארץ ישראל מהידיים של ראש הממשלה.
מירי רגב: שלום לכולם.
מירי רגב: כבוד היושב ראש אני מודה לך על הזימון.
מירי רגב: ביקשתי בעצם לעלות את הנושא הזה, אני שמחה שדנים בו גם בוועדה הזאת אבל הייתי רוצה שזה יעלה יחד איתך לוועדת כספים או לוועדת הכלכלה.
מירי רגב: אנחנו מבינים שיש כאן מצוקה קשה והיא חוסר בידיים עובדות בשני תחומים, האחד זה בחקלאות והשני זה ענף הבניין.
מירי רגב: זה ברור לחלוטין שיש לקצץ את מספר העובדים הזרים וזה בסדר מבחינתי.
מירי רגב: אבל לא יכול להיות שבמקומות שישראלים לא מגיעים אליהם לעבוד בסוף המחיר מתגלגל על הצרכן, קרי על האזרח, משום שמחירי הדירות עולים ומחירי הירקות הפירות ממריאים.
מירי רגב: דנו על זה מספיק, לערוך על זה עוד דיון להסביר למה חסר וכמה חסר, כולנו יודעים.
מירי רגב: השאלה מה אנחנו עושים כרגע לפני התקציב ב- 30 בדצמבר.
מירי רגב: מה אנחנו יכולים לעשות כדי להביא את מכסת העובדים הזרים לחקלאות ולבניין ולכל מה שקשור לנדל"ן, בנייה, להתאחדות הקבלנים, כדי למנוע שבסוף המחסור בידיים עובדות יתגלגל על האזרח.
יעקב כץ: לגבי החקלאות יש כאן לובי חזק מאוד, חיים חבלין הוא אחד מהם,  לובי שעובד יום ולילה  שבזכותו הצלחנו לגרום למצב שלושה מנכ"לים, שלושה שרים, שר האוצר, שר החקלאות ושר הפנים שעניינים לדאוג שבנושא החקלאות המתווה לא יפחת מ - 26,000 ואולי אפילו יעלה כדי שהחקלאות לא תקרוס.
יעקב כץ: בנושא הבנייה, לדאבוננו, לדאבוננו אין לנו לובי של חקלאים, יש לנו לובי של קבלנים, הקבלנים הסבירו בישיבות רבות שהתקיימו באולם הזה וגם באולמות אחרים, וגם במשרדי משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, יש לנו כאן נציגים ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
יעקב כץ: כולם מסייעים בידינו ומבינים היום שאחת הבעיות הקשות היא התעסוקה, אין מי שיבנה.
יעקב כץ: אנחנו בעבודה משותפת עם התאחדות הקבלנים, עם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה וההסתדרות הצלחנו לייצר ולפתוח מחדש קורסים לעבודה עברית.
יעקב כץ: יעברו שנים עד שיצליחו להכשיר מאגר מספיק גדול, כל שנה כ- 500.
יעקב כץ: אבל זה לא יפתור את הבעיה.
יעקב כץ: אני חייב לציין שגם אנשי האוצר שהם בניגוד לדעתנו, אבל התברר שכולם חפצים באותו דבר, כלומר שיבנו כאן בתים.
יעקב כץ: כולם רוצים שלזוגות צעירים יהיו בתים.
יעקב כץ: כולם רוצים שבתים יבנו מהר.
יעקב כץ: יש מחלוקת מי יבנה ואיך יבנה ובאיזה קצב זה צריך להיעשות.
יעקב כץ: הבעתי את דעתי ודעתי נתמכה על דעת רבים שיושבים פה, חוץ מאנשי האוצר.
יעקב כץ: כתוצאה מכך המדרג היורד בתחום העבודה הסינית לא הופעל בסוף שנת 2010.
יעקב כץ: היו צריכים להוציא מכאן עוד 2,300 עובדים ודחו את זה לאמצע 2011.
יעקב כץ: את צריכה לבוא לראש הממשלה ולהגיד לו - - -
מירי רגב: את זה אנחנו מבינים.
יעקב כץ: רק הוא כרגע, הוא ורק הוא יכול להורות לאוצר.
יעקב כץ: באוצר יש דבקות במשימה.
יעקב כץ: הם רוצים לראות בתחילת יוני עוד 3,000 סינים יוצאים מכאן.
יעקב כץ: לא כל כך מעניין אותם איך זה יבנה, ובשנה אחרי זה הם רוצים לראות איך עוד 3,000 סינים יוצאים.
יעקב כץ: אומרים הקבלנים "תוציאו ובמקום שנבנה במשך  25, 30 חודש נבנה ב- 40,50 חודש, נעשה מאמץ, יהיו לנו פועלים נבנה, לא יהיו לנו פועלים לא נבנה".
יעקב כץ: מה יקרה עם הזוגות הצעירים?
יעקב כץ: ישבתי עם המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, ישבנו עם כל הגורמים הנוגעים בדבר וזה הובא אפילו בני בית הדין הגבוה לצדק ולכן הממשלה נסוגה אחורה.
יעקב כץ: עד רבה, יבוא לכאן מישהו מטעם הממשלה להגיד לי איך יש סיכוי חוץ מלדבר עם ראש הממשלה שהמתווה הזה לא יפסק, בלי לחץ של בית הגובה לצדק.
עמיר בקיש: אני מחברת א. דורי.
עמיר בקיש: חברת הבנייה ואני גם מציג פורום של מספר קבלנים גדולים.
עמיר בקיש: אנחנו נמצאים היום במצב שללא העובדים הזרים לא נוכל לבנות ביניים.
עמיר בקיש: זו השורה התחתונה.
עמיר בקיש: אנחנו לוקחים כל ישראלי שמוכן לעבוד בבנייה מהקורס של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, ומכל מקום אחר.
עמיר בקיש: הצהרנו על כך גם פה.
עמיר בקיש: היו כאן מספר קבלנים ואני מציג את כל החברות הגדולות בענף הבניין.
עמיר בקיש: מוכנים לקחת כל ישראלי.
עמיר בקיש: לישראלים האלה לא יהיה איפה לעבוד אם לא יהיו העובדים הסינים, הם אלה שבונים היום.
עמיר בקיש: מוכרחים עובדים סינים כדי שנוכל לבנות.
עמיר בקיש: לדעתי מה שצריך לעשות דחוף היא הוראת שעה לשלוש שנים עד שיחליטו, עד שיחקרו, והפרופסור הזה אומר כך והשני ככה, אין בעיה ירדו בנושא לעמוק.
עמיר בקיש: אני חולק על דעת האוצר אבל יכולים לבדוק לעומק.
עמיר בקיש: לדעתי בסוף יגיעו להבנות שרוב האנשים כבר הגיעו אליהן מזמן שאין מה לעשות וזה הפתרון היחידי.
עמיר בקיש: צריך הוראת שעה שלפחות בשלושת השנים הקרובות יקבעו את מספר העובדים הזרים.
עמיר בקיש: זה ענף מאוד מוזר, העובדים הסינים בענף הבניין בניגוד לענפים אחרים עובדים בצורה מאוד מסודרת.
עמיר בקיש: אנחנו מסודרים, הם חיים בתנאים מסודרים והם עוזבים אחרי חמש שנים, הם לא נשארים כאן.
עמיר בקיש: אנחנו חייבים הוראת שעה לשלוש שנים שתקבע את מספרם.
עמיר בקיש: אחר כך אפשר להחליט מה הלאה.
עמיר בקיש: היום זו מצוקה כי לא נוכל לבנות.
יעקב כץ: אם המדרג יורד, ביוני יצאו 3,000 ועוד 3,000 יצאו בשנה הבאה ותוך שנתיים יהיה אפס.
עמיר בקיש: המנופים יעמדו כי אין פתרון.
עמיר בקיש: אני לא אוכל להתחיל באתרים חדשים ויהיו אתרים שאני אאלץ לעצור.
יעקב כץ: אנחנו כאן בוועדה הצלחנו לגרום לכך שיפתחו קורסים חדשים לעבודה עברית, הצלחנו להחדיר את המודעות הזאת, יש לנו חוק שאנחנו עובדים עליו, שאומר שאי אפשר להוריד את המספר.
יעקב כץ: אני רוצה להיות מעשי, אני אומר לך ויסכימו איתי אנשי האוצר שהם חולקים על דעתי, הם אומרים צריך לעמוד במתווה ולהפחית את המספרים.
יעקב כץ: היחידי שיכול לקבל החלטה בנקודה הזאת הוא רק ראש הממשלה או לחלופין בית הדין הגובה לצדק, הם נבהלו מבית הדין הגבוה לצדק בפעם הקודמת ולכן הם דחו את הדבר הזה.
מירי רגב: איפה עומד הטיעון לבית הדין הגבוה לצדק?
אלדד ניצן: הטיעון לבית הדין הגובה לצדק הוכן כבר, אנחנו מקווים שלא נצטרך להביא את בית הדין הגובה לצדק לידי ביטוי וסוף סוף יבינו, שהאוצר יבין, גם שיחות  - - -
יעקב כץ: מה אומרת העתירה?
אלדד ניצן: שהחלטת הממשלה לא מולאה.
אלדד ניצן: החלטת הממשלה הייתה צריכה להיות בסיסית, כניסת ישראלים יציאת זרים, לא נכנסו ישראלים לענף לעבודות הרטובות ומוציאים זרים ומשאירים את הענף עם שוקת שבורה.
אלדד ניצן: לא יתכן.
מירי רגב: הוא אומר שאין החלטה כזאת.
יעקב כץ: אתה אומר שזה הוגש על עניין טכני.
אלדד ניצן: תחילה הוא היה נגד הגירוש, רצו לגרש עובדים ואז בכלל לא היו עובדים.
יעקב כץ: אבל כשהגשת את טענה טענתם שלא מולאה החלטת הממשלה.
שלום בן משה: אני צריך לומר שמאחר ואז הייתי ראש יחידת הסמך לעובדים זרים, ואני בעד שיבנו כי צריך לבנות במדינה הזאת.
שלום בן משה: בהחלטות הממשלה אין הקשר בין מספר הישראלים שצריכים להכשיר לבין מספר הזרים שצריך להוציא, אין.
שלום בן משה: אני מציע לכם שתעיינו היטב בזה כי אתם מתבססים על דבר שאין לו יסוד.
שלום בן משה: אין זיקה.
קריאה: את זה בית המשפט יחליט.
עמיר בקיש: שלא נזדקק לשירותי בית המשפט, אני מקווה שנפתור את העניין.
עמיר בקיש: אנחנו לא רוצים להגיע לזה.
רן רידניק: אני רוצה לחדד בנוגע לבית הדין הגבוה לצדק.
רן רידניק: בית המשפט באופן מוצהר דחה כל טענה בנוגע לקשר ודחה גם את  מרבית טענות הטוענים.
רן רידניק: הסיבה היחידה - - - - -
יעקב כץ: אי אפשר כך, הישיבה אמורה להסתיים בעוד כ- 12 דקות.
יעקב כץ: מי שמדבר הוא אחד ויחיד, ואיש האוצר ידבר כמה שהוא צריך והוא יגיד את הדברים שלו בשקט.
יעקב כץ: ואחר כך יצחק גורביץ יענה בשמכם והוא יענה לו.
רן רידניק: בית הדין הגובה לצדק דחה כל טענה בנוגע לזיקה, אני מציע לקרוא את הפרוטוקול לאמת את מה שאני אומר.
רן רידניק: הסיבה שהייתה דחייה לכמה חודשים היא מאחר והייתה - - -
יעקב כץ: שנה או כמה חודשים.
רן רידניק: הדחייה הייתה לכמה חודשים ולאחר מכן בהחלטת הממשלה זה נדחה ליוני.
רן רידניק: הסיבה שבית הדין הגובה לצדק דחה הייתה אי הבנה לגבי מועד ההחלטה עצמה, סוגיה טכנית.
יעקב כץ: אתם בדעה שצריך להמשיך במתווה היורד, יש לכם גם אידיאולוגיה והסברים למה זה צריך להיות.
מירי רגב: סליחה אבל זה לא הולך כך עם כל הכבוד.
מירי רגב: אתם מבינים מה קורה?
מירי רגב: – ברור לי שיושבים באוצר אנשים שבעים וצעירים, זה ברור ולא חדש.
מירי רגב: השאלה היא מאוד פשוטה, הם שבעים וצעירים ולא מבינים מה קורה כאן.
מירי רגב: אתם מסתובבים בארץ, אתם יודעים שאין בנייה?
מירי רגב: למי אתם מחכים שיבנה.
מירי רגב: אתה תלך לבנות, או שאתה תמשיך לשבת עם החולצה המכופתרת שלך כאן?
מירי רגב: מי בסוף יבנה?
מירי רגב: מספיק אם התיאוריות האלה.
מירי רגב: מי יבנה בסוף?
יעקב כץ: חברת הכנסת לא להעליב.
מירי רגב: באמת אי אפשר לשלוח לדיון כזה צעירים ולדבר על הדברים גבוהה גבוהה.
מירי רגב: השאלה היא פשוטה, לפי מה נקבעה המכסה?
מירי רגב: האם מבינים שהמכסה הזאת היא גמישה?
מירי רגב: האם מבינים שיש כאן בעיות אחרות?
מירי רגב: האם מבינים מה קורה כאן בחקלאות?
מירי רגב: האם מבינים מה קורה כאן כרגע בעבודה?
מירי רגב: אולי תיקחו את המסתננים ותביאו אותם לעבוד, תכשירו את המסתננים זה הכי טוב.
מירי רגב: בואו נשאיר את המסתננים לעבודת בנייה ונמצא את הפתרון.
קריאה: ואז יכנסו עוד 100,000.
מירי רגב: גם כך נכנסים.
יעקב כץ: אני ארצה שמר יצחק גורביץ, האיש המקצועי יגיב ואחר כך נסכם את הישיבה.
יצחק גורביץ: יש גורם נוסף שלא הוזמן וזה משרד הבינוי והשיכון, הם הוציאו מסמך שבו הם אומרים שהם תומכים בהגדלת המכסות של העובדים, במקרה הזה פלסטיניים אבל גם לעובדים זרים בענף הבניין, הם גם הציגו את הצורך.
יצחק גורביץ: זאת אומרת שלא צריך להמציא כי יש עבודה מסודרת שהוצגה.
יצחק גורביץ: חבל, חבל שמי שאמון על זה במשרד האוצר או בבנק ישראל לא לומד את זה.
יצחק גורביץ: יותר פשוט מזה, צריך להבין שכמו שאת ואתה אומרים הם יוצאים במסע נגד העובדים הזרים, הם לא התחשבו עד עכשיו בכל העבודות שנעשו ובצורך בעובדים האלה.
יצחק גורביץ: הם לא חשבו.
יצחק גורביץ: הם לא ראו את הפער של 100,000 דירות על פני עשר שנים.
יצחק גורביץ: כלומר הנושא של הקטנת 8,000 עובדים זרים, זה לא 20,000 לא 60,000, 8,000 עובדים זרים זו כל הבעיה.
יעקב כץ: במקום לבנות בניינים ולדאוג לצעירים המטרה הפכה להיות להוריד את העובדים.
יעקב כץ: הגדרת המטרה בטעות.
יצחק גורביץ: צריך להבין שהמצוקה הזאת היא לא רק התרגום של אותם מחירים ואותו שכר שמשולם או לא.
יצחק גורביץ: המצוקה הזאת מביאה לכך, אני מציע שתלמדו את הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, המון זוגות צעירים לא מקימים משקי בית.
יצחק גורביץ: צריך ללמוד מה קורה בשנה האחרונה, זה בלתי אפשרי והנתונים מדברים בעד עצמם.
יעקב כץ: אני אפילו דיברתי על בנייה תקציבית כמו שהיה בתקופתו של אריק שרון.
יצחק גורביץ: מחיר הדירה עולה כתוצאה מההעדר ההיצע ולא מזה שהשכר נמוך או מסיבות אחרות.
יצחק גורביץ: זה מביא למציאות מאוד קשה לכל הזוגות.
גלעד נתן: אני חושב שיהיה מאוד קשה לרדת  במספר במיוחד לאור העובדות שעולות כאן, יש צרכים עתידיים, הולכים לבנות את עיר הבה"דים  והולכים לעוד פיתוח.
גלעד נתן: אבל עוד נקודה חשובה,  לא ביקשנו כאן בוועדה להכניס עוד זרים אלא לא להוציא את הקיימים כדי למנוע בעיות אחרות.
קריאה: לחמש שנים.
גלעד נתן: להאריך את החמש שנים.
עמיר בקיש: אבל מה שיש לא מספיק לך, לא מספיק 6,000 עובדים לבניית 100,000 יחידות דיור, איך אפשר עם 6,000 עובדים?
יעקב כץ: מה תעשה אם מישהו רוצה לחזור לבית שלו?
גלעד נתן: יש פתרון.
גלעד נתן: אבל לפני שמוציאים.
אלדד ניצן: חברת הכנסת מירי רגב, צריך להבין נקודה אחת, אנחנו מנסים כבר במשך זמן רב לדבר עם האוצר, נפגשים עם פרופסור צבי אקשטיין שמוביל את המדינות המילטנטית הזאת של האוצר.
אלדד ניצן: תיקנו אותם על הטעויות שלהם.
אלדד ניצן: אין מי שיבנה, ישראלים לא נכנסו לעבוד בבניין - - - -
יעקב כץ: ישראלים נכנסים.
יעקב כץ: אני רוצה ראשית להודות לחברת הכנסת מירי רגב.
יעקב כץ: אני רוצה לומר שוב, אני אתמוך בנושא הזה במאת האחוזים.
יעקב כץ: לצערנו הרב לא הממשלה ולא האוצר לא הגדירו את המטרה כפי שאנחנו מגדירים אותה.
יעקב כץ: הגדרת המטרה הייתה צריכה להיות שכל זוג צעיר, כל משק בית, או כל אדם שרוצה לקנות דירה יוכל לקנות דירה במחירים סבירים.
יעקב כץ: במדינת ישראל מאחר והציבו מטרות אחרות ולא את המטרה הזאת לכן הגולם קם על יוצרו.
יעקב כץ: במקום להציב מטרה שכאן יהיו דירות ודירות בשפע, אמרו איך אנחנו מורידים.
יעקב כץ: פרופסור צבי אקשטיין הגיע עם איזה רעיון להוריד את העובדים הזרים - אסור שיהיו כאן עובדים זרים.
יעקב כץ: אבל כשדואגים להורדת העובדים התאילנדים ב- 2,000 ועוד 6,000 נכנסים לנו כאן בשנה עשרות ומאות אלפי מסתננים.
יעקב כץ: אני אומר גם בנושא של החקלאות וגם בנושא של הבניין, מדינת ישראל הייתה צריכה להציב את המטרה הפוך, איך דואגים שתהייה חקלאות ואיך דואגים שיהיו בתים, ועל פי המטרות נגזרות השיטות ואז שואלים כמה פועלים יש, מתי יכנסו הישראלים, מתי יוכשרו הישראלים.
יעקב כץ: אם יש מספיק עובדים ישראלים שכבר הוכשרו על בסיס זה להוריד.
יעקב כץ: חייבים את מספר הדירות.
יעקב כץ: אבל מאחר שקבעו כלל שקודם כל מורידים, הם נאמנים לאיזה כיוון ולפיו הם ממשיכים.
יעקב כץ: הם אומרים קיבלנו הוראה והם צריכים להצדיק כי שר האוצר אמר בין אם זה נכון או לא.
יעקב כץ: התוצאה בשטח מוכיחה שזה לא נכון, כי לאנשים אין דירות, אנשים חיים בחניות, במחסנים ועוד מעט גם המחסנים והדירות לא יהיו.
יעקב כץ: אני רוצה להוסיף נקודה נוספת, המסתננים שנכנסים, מר אהרון ברזני, ואתה תגיד לשר שלך ולכל הממשלה.
יעקב כץ: המסתננים שנכנסים לוקחים בין 3,000 ל- 5,000 דירות בשנה.
יעקב כץ: סיפרו עכשיו בישיבת העיתונאים שהם נכנסים לדירות קיימות, הם לא גרים בקרוואנים, הם נכנסים לדירות קיימות.
יעקב כץ: סיכום הוועדה.
יעקב כץ: ראשית הוועדה קוראת לממשלה לא להוריד את מספר העובדים הזרים, ולהאריך כמו שביקשו פה לשלוש שנים.
יעקב כץ: כדי שהדבר הזה יתבצע אני מציע לך הצעה, את חייבת כחברת הכנסת של הליכוד, אני אומר לו את זה כל הזמן, הרבה מכתבים, הרבה פגישות עם אייל גבאי,   חצי משערי הלבין בגלל החקלאות וחצי בגלל הבניין.
יעקב כץ: אנחנו חייבים לפנות לראש הממשלה ולומר לו אדוני ראש הממשלה, בקשתי אילך כחברת כנסת, אנא ממך לפי מה שהבנתי מראש הוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים, היחידי שיכול להורות לחבר'ה הנחמדים האלה הוא אתה.
יעקב כץ: החבר'ה האלה נאמנים ואם מחר הממשלה תחליט שחייבים להכניס סינים הם יבואו ויאמרו חייבים להכניס סינים.
יעקב כץ: זה מה שיפה שהם נאמנים לדרך.
יעקב כץ: גם זו מעלה גדולה.
יעקב כץ: אם אני מחר שר האוצר ואומר להם שחייבים להכניס 20,000 אחרת המדינה קורסת הם ישבו בוועדות ויגידו חייבים.
יעקב כץ: לא משנה מה אמרנו בישיבות הקודמות.
מירי רגב: אני מבקשת שנעלה את זה לדיון במליאה בהשתתפות כל השרים הרלוונטיים.
יעקב כץ: אני מבקש מכולם להודות לחברת הכנסת מירי רגב, היא היחידה שקרובה אליו.
יעקב כץ: אנחנו נפתח את הדיון היום בכמה מלים, לפני שניתן ליושב ראש הוועדה שבשבילה התכנסנו, כדי לשמוע מה התקדם, אחרי שסיכמנו בישיבה הקודמת שנשמע תוך שבועיים שלושה מה מתקדם בנושא ההסכם לגבי החקלאים.
יעקב כץ: אני רוצה לומר לכם שאני מסייר בשטח ולדאבוני הרב אני רוצה להביא בפניכם, בפני הנוכחים פה ובפני הפרוטוקול, מספר עובדות שהן חשובות מאוד, כדי שהדברים ייאמרו.
יעקב כץ: ב-150-100 השנים האחרונות הגיעו לפה ראשוני החלוצים, העלייה הראשונה ב-1882, עלייה שנייה ב-1903, עלייה שלישית ורביעית וחמישית, כאשר הנושא של כיבוש אדמות ארץ ישראל, חזרה לקרקע, הצלת אדמות הלאום, גאולת הקרקעות, היה המוטיב המרכזי של השבים והחוזרים לארץ ישראל, כאשר הגבולות נקבעו לפי מקום הגדר ועבודת הקרקע.
יעקב כץ: עבודת הכפיים בחקלאות היתה עבודה שלפיה מדדו אם אדם מתאים להנהגה, מתאים לצבא, מי שהיה יותר מיומן, מי שהיה יותר חקלאי, מי שהיה יותר אוהב קרקע, הוא היה הראשון במעלה.
יעקב כץ: לדאבוני הרב, בשנים האחרונות, כשהפכנו מחברה חקלאית, ארץ ישראלית, שמריחה את אדמת המולדת, לחברה יותר היי טקית, וירטואלית, רוחנית, דווקא בשנים האחרונות חזרנו ואימצנו לעצמנו ממנהגי הגלות שכל כך רצינו לברוח מהם.
יעקב כץ: בגלות, אחת הסיבות שהחלוצים הראשונים עלו לארץ ישראל, תסלחו לי שאני נותן לכם סקירה היסטורית וסקירה ארץ ישראלית וציונית, כי כל הבריחה היתה כדי לחזור להיות עוד פעם אנשי אדמה, לחזור לקרקע.
קריאה: למה לחזור?
קריאה: אנחנו שם.
יעקב כץ: לטעת עצים, לגאול קרקעות, לחזור להיות כמו דוד המלך, כמו יהודה המכבי, כמו שמשון הגיבור, להיות בשטחי ארץ ישראל, לקבל את צבע העור של ארץ ישראל, את הידיים המיובלות של ארץ ישראל, וככה פיתחנו וגידלנו.
יעקב כץ: לכן באמת בשנים ההן בצורה בולטת מאוד החיילים הטובים ביותר היו מההתיישבות העובדת, הקצינים הטובים ביותר, הטייסים הטובים ביותר וגם המנהיגים, כולם באו מההתיישבות העובדת, כי הם היו האידיאליסטים הגדולים ביותר, שמסרו את הנפש.
יעקב כץ: בשנים האחרונות אנחנו מאמצים לעצמנו את כל מה שהיה בגלות; הפכנו להיות רוחניים, וירטואליים, מנותקים, היי טקים, מיופייפים, והקרקע נשמטת מתחת לרגלינו.
יעקב כץ: בסיורים האחרונים שאני עושה, אדוני המנהל הכללי של משרד החקלאות, שאולי יבוא יום ואני אהיה הבוס שלך, לך תדע איפה אנחנו נמצא את עצמנו, אני רוצה לומר לך איך אני רואה את הדברים; החקלאים באופן כללי כואבים, מיואשים, רבים מהם רוצים לעזוב את הארץ, הם מרגישים נרדפים, הקרקעות נמכרות לכל המרבה במחיר, הרבה מהקרקעות שגאלנו במסירות נפש במשך עשרות שנים, במשך מאות שנים, הלכות ועוברות לידיים נוכריות וארץ ישראל מאבדת את השליטה של עם ישראל על הקרקע.
יעקב כץ: אני הייתי בסיור השבוע ונפגשתי עם בחור בשם אליהו פיין, גיבור חיל שעובד 12 שעות ביום, סביב השעון, מגדל בעיקר רימונים, אבל גם דברים נוספים.
יעקב כץ: אחד מהפשעים הגדולים ביותר שנעשו כלפי החקלאים, שארץ ישראל נותנת פירותיה בשפע והפירות נרקבים על העץ.
יעקב כץ: אין מי שיקטוף.
יעקב כץ: במקום להעמיד יעד, אדוני בנק ישראל, והיעד צריך להיות איך החקלאים יכפילו את הסכומים שהם מביאים לארץ, איך נכבוש את הקרקעות מחדש, איך שהחקלאים ירגישו טוב, שמנו יעד חדש, והיעד הבא הוא איך מוציאים מפה את העובדים הזרים.
יעקב כץ: זה היעד של מדינת ישראל, שלא יהיו עובדים זרים.
יעקב כץ: זה היעד.
יעקב כץ: זה לא היעד, היעד הוא החקלאי, היעד היא הקרקע, ולפי היעדים נגזרות השיטות.
יעקב כץ: הידיים של החקלאים בקושי יכולות להחזיק עט וכל היום הם רצים וממלאים טפסים, טפסים, טפסים.
יעקב כץ: הם הפושעים, הם הנרדפים.
יעקב כץ: משהו הפוך קורה פה במדינה שלנו וצריך לשנות את כל הצ'יפ.
יעקב כץ: צריך לקרוא לחקלאים, כמו שהיה עושה ספיר וכמו שהיה עושה הרצפלד, קורא למנהיגי החקלאים ואומר להם; 'כמה אתם מייצרים בשנה?'
יעקב כץ: , גברתי שרת האוצר, 'מיליארד דולר?'
קרן טרנר: אני לא שרת האוצר.
יעקב כץ: 'מה אתם צריכים כדי לייצר 2 מיליארד דולר?'
יעקב כץ: ככה היה צריך לשאול אותם, 'מה אתם צריכים מאיתנו כדי לייצר פי שתיים?'
יעקב כץ: . כמה קרקעות עברו לידיים נוכריות בשנים האחרונות, גב' טרנר?
יעקב כץ: צריך לשאול אותם 'מה אתם צריכים כדי לכבוש את הקרקעות מחדש?'
יעקב כץ: , זו היתה צריכה להיות המגמה.
יעקב כץ: המגמה לא צריכה להיות להוציא את העובדים הזרים.
יעקב כץ: אם יהיו 26 או 29, או 31 עובדים זרים, לא זו הבעיה שלנו.
יעקב כץ: הבעיה שלנו שעוד מעט לא תהיה לנו אדמה, לא תהיה חקלאות ולא יהיו חקלאים.
יעקב כץ: כשאני פוגש חקלאים שעוברים ובונים את הבתים שלהם היום בקניה, שבונים את הבתים שלהם באתיופיה, אנחנו איבדנו את כל הקשר לזהות.
יעקב כץ: ישבתי עם חקלאים באזור טול כרם השבוע, גיבורי חיל ששומרים לנו על הגבול שנמצא 13 קילומטרים מנתניה, ולצערנו הרב מחר זה יכול להיות הגבול, אם כל מיני תורות פוליטיות יתממשו, אז נתחיל לחטוף משם פגזים.
יעקב כץ: הם יושבים על הגבול והם מיואשים לחלוטין.
יעקב כץ: עומדים שדות שלמים, פירות, פרחים, אין מי שיקטוף את העבודה.
יעקב כץ: אדם מרגיש שכל עבודתו הולכת...
יעקב כץ: וכל היום הוא צריך לרוץ אחרי הסדרים, למה הוא מחזיק עובד אחד פחות, עובד אחד יותר.
יעקב כץ: עשו לי סיור בשטח והראו לי באזור זיכרון יעקב ובנימינה, כבוד המנהל הכללי של משרד החקלאות, יוסי, ומראים לי חלקה אחרי חלקה, זה נמצא בבאקה אל גרבייה, הוא אומר 'לפני עשר שנים אנשים התביישו להגיד שפונים אליהם אפילו', אתה היית בסיור, ישראל?
יעקב כץ: הוא משלנו, ישראל.
יעקב כץ: היינו בסיור באותו מקום, התביישו לדבר על מכירת קרקעות לנוכרים, היום כל הקרקעות באזור בנימינה נמכרות לכל המרבה במחיר.
יעקב כץ: דירבאלאק, איפה אנחנו נמצאים?
יעקב כץ: מה קורה לנו?
יעקב כץ: כל היום מתעסקים אם להוריד להם את השניים, כל היום הפקידים, פקידי הברון רצים אחרי החקלאי המסכן הזה שעומד וזועק ולא יודע למי לזעוק.
יעקב כץ: איבדנו את הראש שלנו, זו התחושה שלי.
יעקב כץ: לכן אני אומר לך, כבוד יוסי, כי כבר היית תחת הרבה שרים, אם תיפול לידיים שלי, כל המדיניות של המשרד תשתנה.
יעקב כץ: אנחנו כל היום נשכב על הגדר כדי לראות איך לסייע לחקלאים.
יעקב כץ: אני רוצה שחקלאים בישראל, שהם הטובים ביותר, ירגישו הכי טוב במדינה ויְיַצרו הכי הרבה במדינה ולא להיות נרדפים, ולא להיות אנשים שכל היום מתנצלים, רובם ככולם בוגרי יחידות קרביות, הילדים של רובם ככולם משרתים במיטב היחידות בצה"ל, רובם ככולם מסרו את הנפש, הלכו על הגבול והם היום אלה שצריכים כל היום להתנצל.
יעקב כץ: הכל הפוך.
יעקב כץ: הכל הפוך במדינה שלנו, השתגענו לגמרי.
יעקב כץ: ראש ממשלה היי טק וההוא אוורירי וההוא וירטואלי, וכולנו רק בערוץ 10 ובערוץ 11 ובערוץ 12.
יעקב כץ: זה מה שמעניין את כולם.
יעקב כץ: למזלנו זה לא משודר היום, אז תאמינו לי שאני מדבר אליכם ורק אליכם, אף אחד לא שומע אותנו, חוץ מכם.
יעקב כץ: אחרי שגמרנו את כל הסקירה ההיסטורית הזו, גב' טרנר, וישבנו וסיפרנו הרבה סיפורים על משפחת טרנר, שהדודה שלך היתה היפה בכיתה בקיבוץ חולדה, אז עכשיו נשמע ממר יוסי ישי שיסביר לנו.
יעקב כץ: בפגישה האחרונה דיברנו על כך שאנחנו מקדמים את הנושא של החקלאים, לאיזה הסכם הגעתם ולאן התקדמתם.
יוסי ישי: שני משפטים על הפתיחה.
יוסי ישי: אל"ף, שלא נשקע בדכדוך ונראה את 3/4 הכוס המלאה, ואני לא בעד שהחקלאות תתבכיין בגלל שאין לה שום סיבה להתבכיין.
יוסי ישי: חקלאות ישראל היא מהמפוארות בעולם, גם מבחינה כלכלית היא היעילה ביותר במשק, אני פעם אראה לך בגרף את הפריון של החקלאות, לעומת הפריון---      היו"ר יעקב כץ:     אני יודע, עשיתי סיורים אתמול,  תעיר אותי באמצע הלילה, אני אתן לך את כל הגרף.
יוסי ישי: הגרף של הפריון החקלאי בהשוואה לפריון של ענפים אחרים במשק, הוא לא דומה בכלל.
יוסי ישי: הוא ענק, הייצור החקלאי הולך וגדל, הוא הגיע ברוך ה' ל-26 מיליארד, היצוא גדל בשיעורים גבוהים, ולמרות המשבר הכלכלי, המשקים החקלאיים פורחים.
יוסי ישי: נכון שבשוליים יש פה ושם בריחה של קרקע לגופים אחרים, חקלאים עוסקים, אני בעצמי, למרות שאני לבוש כמנהל כללי עכשיו, ברוך ה' ביום שישי אני מקבל את הרפת ומחזיר אותה במוצאי שבת וחולב שש חליבות בעצמי והכל בסדר גמור, ואנחנו מרוצים ואנחנו נהנים, ואני  מציע שאנחנו נתייחס אל החקלאות כיהלום שבכתר, ולא להתבכיין.
יוסי ישי: זה דבר אחד.
יוסי ישי: נכון שהחקלאות מאוימת השכם והערב בכל רגע, גם בתחום הקרקע, חמור מאוד בתחום המים, החקלאות מקוצצת ב-63% מכמויות המים והיא שורדת, היא לא ירדה בשקל אחד, והיא מאוימת מאוד בנושא עבודה, אין ספק בכלל.
יוסי ישי: צריך להיאבק בדברים האלה בנחישות, אבל אני לא בעד להתבכיין, אני חושב שהחקלאות היא מפוארת---
ישראל חסון: מר ישי, אל תגיד לנו 'לא ירדה בשקל', משום שיכול להיות שהמחירים עלו.
ישראל חסון: השאלה היא---
יוסי ישי: לא, גם הכמויות לא ירדו.
יעקב כץ: אף אחד לא מתבכיין, אנחנו לא בכיינים.
יוסי ישי: כחקלאות, אני מבקש.
יוסי ישי: עכשיו ניגש לנושא.
יוסי ישי: ב-2009, אחרי שבמסגרת החלטות הממשלה עם תקציב 2009 הוגשה הצעת החלטה לממשלה, שמקטינים את כמות העובדים הזרים ל-3,000 או 3,500 וכמעט לאלתר, אחרי משא ומתן לילי ארוך, נחתם הסכם בין ממשלת ישראל לבין התאחדות חקלאי ישראל, שיש בו שלושה מרכיבים בעיקר; אחד, מכסה ידועה של עובדים זרים, מתווה יורד בקצב של 1,500 עובדים בשנה, שלוש, תקציב של 350 מיליון שקלים, פרוס לחמש שנים, כדי לשדרג את חקלאות ישראל ולהגביר את המיכון כדי שחקלאות ישראל תוכל להתמודד עם המתווה היורד של עובדים זרים.
יעקב כץ: שזו ההחלטה כרגע.
יוסי ישי: זה היה ההסכם שנחתם בין התאחדות חקלאי ישראל לבין ממשלת ישראל.
יוסי ישי: ההסכם אושר בממשלה ואיתו יצאנו לדרך.
יוסי ישי: במבט לאחור, נדמה לי כבר שנה וחצי, או יותר, מאז שההסכם בתוקף, משרד החקלאות עמד במתווה ב-1,500 היתרים מדי שנה, האוצר העמיד את התקציבים לגבי מיכון והחקלאים באמת הרימו את הנטל וכל ההשקעות שתוכננו לשנת 2010 בנושא מיכון, בעשרות מיליוני שקלים, רבות בוצעו.
יעקב כץ: תסביר שיש מיכון, שכתוצאה מהמיכון אתה צריך 20 פועלים על המיכון, כדי שהמכשיר הזה יעבוד.
יעקב כץ: צריך עוד יותר פועלים, לא פחות פועלים.
יוסי ישי: הכשל המרכזי ביישום ההסכם, שבגלל כל מיני כשלים ביורוקרטיים כאלה ואחרים, בכל נקודת זמן, מרגע חתימת ההסכם ועד לרגע זה, נוכחו בארץ ועבדו בארץ בין 2,000 ל-4,500 עובדים פחות מהמכסה שנקבעה בהסכם.
יוסי ישי: זו עובדה.
יוסי ישי: כתוצאה מהמהלך הזה פרצה השביתה.
יוסי ישי: תוך כדי שביתה התכנסו שלושת השרים, אוצר, פנים וחקלאות, הטילו עליי לעמוד בראש צוות של ארבעה, שהוא מעוגן בהסכם, לבוא ולבחון את הבעיה ולגבש פתרונות איך מחזירים את המתווה למתווה שמופיע בהסכם.
יוסי ישי: אנחנו ישבנו, קיימנו מספר ישיבות והחלטנו: אחת, לפתור את כל הבעיות הטכניות שהיוו כשל בהסכם, ולגרום לכך שהחל מ-1.1.2011 כמות העובדים הזרים שתשהה בארץ לטובת חקלאות ישראל תעמוד בדיוק במספרים שמופיעים בהסכם ולא פחות מכך.
יוסי ישי: שתיים, מאחר ולחקלאים נגרם נזק שבמשך התקופה הראשונה, שנה-שנה וחצי הראשונות של ההסכם שהו בארץ פחות עובדים מאשר בהסכם, יינתן להם פיצוי.
יוסי ישי: שלוש, דנו גם בעניין של מס המעסיקים שלמעשה הפך להיות מיותר, בגלל שמס מעסיקים היה נכון כדי להקטין את המוטיבציה של החקלאים לבוא וללחוץ על הממשלה להגדיל את המכסות.
יוסי ישי: ברגע שיש הסכם וכמות העובדים ידועה וקבועה בהסכם, אין צורך במוטיבציה, לא לכיוון הזה ולא לכיוון האחר.
יעקב כץ: האם אתם ממשיכים במדרג היורד הזה?
יוסי ישי: אני אסביר את הכל.
יוסי ישי: כל מה שאמרתי עכשיו זה פתיחה, עכשיו אני מגיע למעשה.