GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב כץ: הוא אמר לך שזו בעיה, אבל זה כתוצאה מהחלטת בית הדין הגובה לצדק.
יפתח בן דוד: בית הדין הגבוה לצדק אמר אין כבילה.
חיים חבלין: הכבילה היא הדדית, גם החקלאי לא כבול לתאילנדי, גם את זה צריך לקחת בחשבון.
חיים חבלין: זאת אומרת שאם הוא עזב אותו והוא לא מחזיק ויזה משחררים את החקלאי מהויזה.
חיים חבלין: זה צריך להיות הדדי ולא חד צדדי.
מאיר שפיגלר: החקלאים צודקים במאת האחוזים, יש כאן מצבים אבסורדיים, אנחנו יודעים את זה שאם חקלאי הוא אדם ממלכתי ולקח למשל עובד זר לחקלאות שנתפס כתוצאה מזה שהוא ברח ממעסיק קודם, אסרו אותו, הוא לקח מהכלא את העובד והעובד ברח ממנו אחרי יומיים הוא תקוע איתו שלוש שנים.
מאיר שפיגלר: זה דבר שהוא בלתי נתפס בעליל.
מאיר שפיגלר: לכן יש וועדת חריגים, כדי למזער את הנזק לא חילקתי כרגע את ההיתרים של בית הדין הגבוה לצדק לכבילה דווקא כדי לאפשר יישור קו שכל המעסיקים יקבלו את מלוא העובדים שהם זכאים להם, ולאחר מכן אני חייב כשומר חוק לשחרר את ההיתרים של בית הדין הגובה לצדק.
יעקב כץ: ברשותכם, אני רוצה להודות ליושב ראש הכנסת.
ראובן ריבלין: מר מאיר שפיגלר אתה מבין דבר אחד, אתה יוצר שתי מערכות, האחת היא של אנשים שעובדים בחקלאות ואחת של מסחר של אלה שצריכים לעבוד בחקלאות.
ראובן ריבלין: ברגע שאתה בא ואומר, וההערה שלו היא הערה כל כך נכונה, היא הערה פלחית אבל היא כל כך הגיונית.
ראובן ריבלין: מה בעצם אתה אומר לו? – אתה אומר לו יש לך מכסת מים ואתה צריך 10 קוב, אני אתן לך 11, כבר אני אומר שקודם כל יש לי 11 ועכשיו אני אתחיל לבכות שלקחו לי את זה ואז אני אקבל 14, אבל אם אני צריך 10 אז בוודאי אני צריך רק 9, אני למעשה ב- 2 קוב יכול לסחור.
ראובן ריבלין: אבל אנחנו כאן, בצד המערכת שאנחנו כל כך רוצים לדאוג לה לקיומה - החקלאות, אנחנו גם יוצרים מערכת מקבילה.
ראובן ריבלין: אם יש לנו סקטורים שהם דואגים לעצמם, אני יודע שזה לא נכון אצלך אבל זה בהחלט יכול להיות במקום אחר, כי אם אני אעשה חשבון איפה אני מרוויח יותר, מגידול העגבניה או ממסחר באנשים שיש לי רשות להביא אותם, אני אעשה את חשבון הסופי איפה יש יותר בבנק.
חיים חבלין: לא במקרה הזה של החקלאים.
ראובן ריבלין: אמר מאיר שפיגלר שמקרה של החקלאים כמעט וזה לא יהיה קיים.
חיים חבלין: זה לא יהיה כי העובדים האלה יוגדלו בפקטור, זה יוגדל ביורו.
ראובן ריבלין: לא אצל מי שעובד, אבל מי שסוחר בעובדים שלו.
חיים חבלין: אבל זה תפקידו של משרד החקלאות, לבדוק מי באמת עובד.
יעקב כץ: לולא בית הדין הגובה בעניין הכבילה, מה היה מצבו?
מאיר שפיגלר: 26,000 עובדים וכל אחד היה מקבל בדיוק את המכסה שלו.
ראובן ריבלין: שמעתי, התרשמתי ואני אבקש שתעביר אלי את הפרוטוקול.
יעקב כץ: אני רוצה לומר לכם שאילו אני הייתי יכול להיות יושב ראש הבית טוב כמו שהוא יושב ראש הוועדה לעובדים זרים, היינו מתחליפים.
יעקב כץ: כל כך הרבה שכל, כל כך הרבה טעם טוב, וזה בלי חנופה.
יעקב כץ: זה תענוג.
ראובן ריבלין: יש חברי כנסת שנכנסים לוועדות והם יודעים על מה מדובר.
ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לכם שבכל דבר ש'מסבנים' את חברי הכנסת זה רק לרעתכם.
ראובן ריבלין: תציגו את טענותיו של השטן וגעו בהן אחת אחת.
ראובן ריבלין: לכן אנחנו בפעם הבא נקיים את הדיון, ב- 10 ביוני הם עדיין לא יהיו מוכנים ואין לי ספק, אבל בכל הדברים האלה בפעם הבאה צריך לקיים דיון, כי אם רוצים לעשות רוויזיה בהחלטת המנהל הכללי של ראש הממשלה הקודם, והממשלה הזאת היא לא חקלאית במידה המספקת, אין תנועתה עבודה יותר, היום תנועת העבודה אלה ההולכים לפני מחנה.
ראובן ריבלין: היום חגננו 80 שנה לחירות ובעוד 40 שנה נחגוג 80 שנה לורד יריחו בעזרת ה'.
ראובן ריבלין: אני מודה לכולכם וניקח את הדברים ברצינות.
ה: אנחנו נעביר לאדוני היושב ראש את הפרוטוקול, ונחשוב באיזו צורה למצוא פתרון יחד עם האיש ממשרד האוצר ואייל גבאי, ואולי אם כבודו יבוא לישיבה הבאה הם יהיו מחויבים להגיע לפה.
ה: אני מודה לכל המשתתפים, תודה על ההחלטה, הישיבה נעולה.
יעקב כץ: אני רציתי לפתוח ולומר שברוך השם כל היושבים סביב השולחן פה אני מאמין מאמינים באמונה פנימית עמוקה, אמונה ציונית עמוקה, אמונה לאומית עמוקה שחזרנו לארץ ישראל על מנת לבנות ולהיבנות בה.
יעקב כץ: אני עשיתי אתמול סיור בתל אביב ולדאבוני הרב עשיתי סיור בדרום תל אביב.
יעקב כץ: פעם היינו שרים את השיר, מי יבנה בית בתל אביב.
יעקב כץ: אמר לי ראש העיר כצל'ה גנבו לי את העיר כי יש לנו כבר שם איזה 30 אלף אפריקאים שמגיעים וזוחלים וכביטוי של אחת מחברות מועצת העיר, כובשים את בתי הספר וכובשים שכונה אחרי שכונה, שכונת שפירא, נווה שאנן, שכונת התקווה.
יעקב כץ: הולכים וכובשים את הארץ.
יעקב כץ: אנחנו ראינו את היסוד של התיקון בתשובת המשקל שאנחנו נחזיר עטרה ליושנה ונחזיר עובדים ישראלים בוגרי צבא לעבודת הקודש בבניין ארץ ישראל.
יעקב כץ: כשאני הייתי בצבא, כל רגילה שלי, למרות שהייתי ביחידה שבה לא היה לנו לא יום ולא לילה, הייתי בסיירת שקד, עבדנו ביום ובלילה, גם בהיותי קצין, גם סמ"פ, בכל רגילה שלי הלכתי לעבוד בבניין בעבודות רטובות או בשילדאות או בטפסנות.
יעקב כץ: אם ראיתם רצפות עקומות באוניברסיטת בר אילו זה בזכותי, אבל עבדנו וסייענו.
יעקב כץ: ואחרי מאמצים מרובים פה בוועדה, מספר ישיבות רב, כתוצאה מתרומתם של כל הגורמים הנוגעים בדבר, מנצח על הפרויקט אודי, אבל כל החבורה יחד עם נציג התמ"ת, בן משה, ונציג משרד הביטחון, מויאל ואחרים, כולם כולם הצלחנו לחדש את הקורס, אם כי היו בזמנו שני קורסים, ונפתח קורס נוסף שידידנו מוטי אחראי לו יחד עם אודי, ויש בו 31 בחורים שרובם ככולם בוגרי צבא, כאשר הביקוש לקורס הזה של עבודות רטובות שזה טפסנות, טייחות, רצפות, היה קרוב למאה.
יעקב כץ: לא היתה אפשרות לפתוח.
יעקב כץ: אבל אנחנו לקחנו על עצמנו משימה בייחוד בימים שזה לא יעזור לקבלנים.
יעקב כץ: אם יישארו לנו מספר פועלים דל, ולא משנה כרגע דעתי, אבל כרגע מתוך 80 אל ף הפועלים הזרים שהגיעו מסין בעיקרם נשארו רק 6000 אנשים, יש מי שאומר 8000 שאמורים לפי התוכנית הממשלתית לא להיות פה בשנת 2012.
אודי ענפי: בעוד שבועיים אמורים לגרש 40%.
יעקב כץ: 40% מהם.
יעקב כץ: זה לא בידי, אני לא ראש הממשלה אבל בידינו כן לראות מה אנחנו עושים במקום.
יעקב כץ: איפה אנחנו הולכים להשקיע את המאמץ שלנו.
יעקב כץ: פועלים ערבים כתוצאה ממשטים, מאינתיפדות, מסיפורים כאלה ואחרים, עכשיו טורקיה בעניין, אנחנו לא יודעים אם הם יוצאים או באים, נכנסים או לא, כמה נכנסים, כמה יוצאים, ובכל זאת קבלנים בנויים על תוכנית עבודה מסודרת שהם יודעים מתי הם מתחילים, מתי הם צריכים למסור את הבניינים, כל דבר עולה כסף.
יעקב כץ: לכן אני חושב שאם נצליח לגרום לתנופה, וגל גדול שבא מכנסת ישראל כתוצאה מעבודה נפלאה של האנשים שיושבים פה אנחנו יכולים לעשות מהפכה.
יעקב כץ: אני אומר לכם שהמהפכה ניתנת לעשות.
יעקב כץ: אם תרצו אין זו אגדה, אמר את זה הרצל, וכולנו הצאצאים שלו במובן הרוחני והוא אמר את הדברים האלה כאשר אף אחד לא האמין, לא החרדים, לא החילונים.
יעקב כץ: הוא היה לבד.
יעקב כץ: היה לו רק זקן גדול.
יעקב כץ: והנה תראו, ברוך השם בנינו מדינה לתפארת, 6 מיליון יהודים, ואפשר לחדש את הנושא של עבודה עברית בארץ ישראל.
יעקב כץ: ואני רוצה לומר לכם שאין לנו ברירה.
יעקב כץ: ואם אתם הקבלנים תשדרו יותר אמפטיה ויותר אמונה בבנינו אז אנחנו נצליח.
יעקב כץ: הילדים שלי הם רתכים וקבלנים ויש לי בן שבונה את הבית שלו לבד בידיים.
יעקב כץ: אנחנו מחנכים היום בבתי הספר שלנו, אצלנו לפחות בציבור הדתי לאומי, רואים בזה עבודת קודש, ואתם תראו יותר ויותר חבר'ה שעובדים בשטח בעבודות כפיים.
יעקב כץ: זה היה פעם כשאני הייתי בצבא.
יעקב כץ: כל החבר'ה באו מהטרקטורים ומעבודה.
יעקב כץ: הידיים היו מיובלות מעבודה.
יעקב כץ: את הדבר הזה צריך להחזיר.
יעקב כץ: כיוון שפתחנו את הקורס הראשון, ואתה אודי תיתן סקירה, אני פותח באודי ברשות
יעקב כץ: כם כיוון שאודי מרכז היום את הקורס הראשון, את הפתיחה של כל המהלך הזה, אני מבקש אודי שרק תגיד לקבלנים שחשוב שהמסר הזה יצא, מתי ייפתח הקורס השני, השלישי, הרביעי, החמישי, השישי והשביעי.
יעקב כץ: מתי יהיו לנו 10 קורסים שלפחות 300 עד 500 חבר'ה ישתתפו בהם, שתוך שנה נוכל להעמיד אותם לרשות הקבלנים.
יעקב כץ: בבקשה אודי.
אודי ענפי: אני אתחיל בתמונת מצב לפי מה שיושב ראש הוועדה ביקש.
אודי ענפי: אנחנו פתחנו לפני שבועיים קורס, למעשה קורס שלישי, פתחנו שני קורסים בשנה שעברה והיינו ערוכים לפתוח קורסים נוספים.
אודי ענפי: בגלל שהיה צריך לסגור כל מיני דברים בתהליך הקפאנו את זה.
אודי ענפי: פתחנו את הקורס הזה.
אודי ענפי: כולם בוגרי צבא, 29 מתוך ה-31 הם במעמד של חיילים משוחררים.
אודי ענפי: זאת אומרת הם חבר'ה צעירים עד 5 שנים מהשחרור.
אודי ענפי: אנחנו פותחים ביום שלישי הבא קורס שני במרכז.
אודי ענפי: מתוך הקבוצה הגדולה הזאת יצרנו עוד קורס.
אודי ענפי: כפי שהתחייבנו בדיון הקודם יש לנו עדיין את הכוונה לפתוח בחודש יולי בבאר שבע את הקורס הראשון.
אודי ענפי: עשינו את כל עבודת המטה יחד עם התמ"ת, יחד עם מכללת עתיד ששם זה המקום שזה אמור להתקיים, עם היחידה להכוונת חיילים משוחרים מחוז הדרום.
אודי ענפי: לגבי הקבלנים, בגלל שהיה אירוע של בחירות הם ביקשו לדחות ואנחנו עכשיו נערכים כדי ליצור את המחויבות הזאת.
אודי ענפי: יש לנו מספר קבלנים שהתחייבו בעל פה ואני אשלים פגישות איתם בשבועיים הקרובים.
אודי ענפי: הכוונה שלנו היא לפתוח לפני סוף חודש יולי, אני מקווה ב-25 ביולי את הקורס הראשון בבאר שבע.
אודי ענפי: לגבי ההמשך, זה יהיה תלוי כמובן בקצב התגייסות.
אודי ענפי: החברות לפני הכול.
אודי ענפי: מעבר לזה בהיערכות של משרד התמ"ת כי יש איזשהו קצב של קורסים שהוא יכול להכיל.
אודי ענפי: למשל במלט"ב במרכז ששם ישנה הדרישה הכי גדולה ושם ישנן הכי הרבה חברות, את הקורס הבא הם יכולים לפתוח רק בספטמבר בעצם.
אודי ענפי: זאת אומרת אנחנו נהיה עכשיו עם איזושהי המתנה.
אודי ענפי: אנחנו רוצים להיות במצב שכל חודש אנחנו פותחים קורס, בין אם במרכז, רובם יהיו במרכז.
אודי ענפי: חשוב מאוד להגיע גם לירושלים.
אודי ענפי: יש המון פונים מירושלים.
אודי ענפי: זה תלוי בחברות.
אודי ענפי: אם חברה כמו החברה של בית יאיר יתגייסו ויתחייבו לקלוט עובדים אנחנו נוכל לייצר תהליך כזה גם בירושלים.
אודי ענפי: מעבר לזה גם בצפון.
אודי ענפי: ברשות
אודי ענפי: כם שלוש דקות בראשי פרקים, עובדים, חברות, תמ"ת, משרד הביטחון, לתת איזושהי תמונת מצב.
אודי ענפי: לגבי עובדים, יצאנו לפני 3 שנים לדרך תחת הנטייה לחשוב שישראלי בחיים לא יהיה יותר מכמה דקות בבנייה.
אודי ענפי: זאת היתה הנחת המוצא ועשינו בדיקת היתכנות.
אודי ענפי: היום אנחנו במצב שיש עשרות חבר'ה שנמצאים כבר בשנה השנייה.
אודי ענפי: נכון שקרוב ל-50% מאלה שהתחילו פרשו לאורך הדרך.
אודי ענפי: עכשיו שליש מהפורשים פרשנו בגללנו.
אודי ענפי: אנחנו לא עומדים בתמיכות כפי שהתחייבנו.
אודי ענפי: וזה נמשך עד עכשיו.
אודי ענפי: גם עכשיו אנחנו עוד לא נותנים להם את מה שהם היו צריכים לקבל.
אודי ענפי: שליש כי הם באמת לא היו מתאימים.
אודי ענפי: או שהם ראו את זה או שבחברות ראו את זה, ושליש בגלל שהם לא ראו לעצמם איזשהו אופק תעסוקתי.
אודי ענפי: למשל, מישהו נכנס לחברה והיו שם רק עובדים זרים ושמו אותו לנקות דירות במשך שנה או להיות תחת איזה מנהל עבודה ערבי ישראלי שכל הזמן מתזז אותו וכולם יושבים וצוחקים עליו, אני יכול להבין אותו כשהוא בא אלי כעבור כמה חודשים ואומר, שמע, אני לא רואה שיש לי לאן להתקדם, אני מרים ידיים ואני הולך.
אודי ענפי: יש גם בודדים, פה יש את אמיר בקיש, דוגמה של חברה מצוינת שמתוכה יצאו כבר חבר'ה, אחד שעובד ובמקביל לומד בערב פעם בשבוע הנדסאי בניין, ואחד שאחרי מספר חודשים בחברה זיהו אותו כפוטנציאל ניהולי מצוין, יצא ללימודי הנדסה, בקשר עם החברה וחוזר לעבוד שם.
אודי ענפי: ויש לנו עוד כאלה.
אודי ענפי: זה לגבי העובדים.
אודי ענפי: כרגע אין לנו מסה קריטית.
אודי ענפי: הם בקבוצות מאוד קטנות ויש קושי מאוד גדול לשלב אותם.
אודי ענפי: אם אין מחויבות והשקעה משמעותית של החברה יש קושי.
אודי ענפי: כאשר יש שני חבר'ה, שלושה חבר'ה והם מוקפים באנשים שרואים בהם איום, וצריך להגיד את זה, רואים בהם איום, עושים להם כל מיני דברים העובדים הזרים, יש פה בעיה.
אודי ענפי: מעבר לזה זה כמובן מורכב.
אודי ענפי: אין פה מסה קריטית.
אודי ענפי: ההכשרה שלהם בתחום של התיעוש היא מועטה והדרישה מבחינת העבודה היא בעיקר מהכיוונים האלה ואז כאילו יש לגיטימציה מבחינת החברות, אין להם הכשרה רצינית בתחום של התיעוש אז אנחנו מתחילים איתם בצד ואנחנו כבר משאירים אותם קצת בצד בחלק מהמקומות.
אודי ענפי: יש גם לא מעט חבר'ה שהשתלבו בטפסנות, שהשתלבו בתפקידים, ממש תענוג לראות.
אודי ענפי: זה לגבי הנושא של העובדים.
אודי ענפי: לגבי החברות הקבלניות היה אי אמון מוחלט.
אודי ענפי: היו להם כישלונות גדולים בעבר.
אודי ענפי: הבירוקרטיה הרגה אותם.
אודי ענפי: מה שהבטיחו להם לא נתנו להם.
אודי ענפי: באמת יש אנשים שבאו ויצאו מהר.
אודי ענפי: כשהתחלנו את התהליך זאת היתה התחושה.
אודי ענפי: יש חשש מעליית שכר.
אודי ענפי: ההשקעה שהם צריכים להשקיע היא לא פשוטה.
אודי ענפי: יש פה את רונן מ"אביב" שכאשר עשינו את הפילוט יחד עם חברת עידר, פה טל המנכ"ל שלהם, ניסינו בשתי החברות האלה, ראינו שהם היו צריכים להשקיע המון משאבים בהנהלה, בחניכה, כדי שהעסק הזה יצליח ובאופן טבעי אם יש להם פתרון אחר הם פונים לפתרון האחר.
אודי ענפי: בחלק מהחברות.
אודי ענפי: יש חברות שהלכו איתנו למהלך בשותפות מלאה ויש כאלה שהלכו איתנו למהלך בשותפות חלקית והדברים עדיין מגמגמים שם.
אודי ענפי: זאת אומרת יש לנו עוד מה לעשות גם בתהליך הזה.
אודי ענפי: בעיקר צריך לגייס את כל החברות, להבין שזה חלק מתוך הפתרון והוא פתרון ארוך טווח.
אודי ענפי: הרעיון הזה שמעכשיו לעכשיו פתאום יקטעו את העניין של העובדים הזרים זו תהיה קטסטרופה לענף.
אודי ענפי: אני אומר את זה כמי שמוביל את החלק של הישראלים.
אודי ענפי: כי החלק של הקליטה של העובדים הישראלים הוא איטי מאוד, הוא ייקח שנים.
אודי ענפי: אבל מאו צה טונג אמר גם מסע בן 1000 מילין מתחיל בצעד אחד קטן.
אודי ענפי: צריך לעשות את הצעדים וצריך לחייב את כל החברות שייכנסו לתוך המהלך הזה ויכניסו אליהם לתפקידי הליבה את העובדים האלה.
אודי ענפי: זה לגבי החברות.
אודי ענפי: מבחינת התמ"ת.
אודי ענפי: המערכות עדיין הן מערכות בירוקרטיות מאוד קשות ואנחנו עם עיכובים משמעותיים בתהליכים של מתן התמיכה ואני חושב שצריך גם לעשות מהלכים בכיוון של יותר תיעוש בתוך הקורסים.
אודי ענפי: מבחינת משרד הביטחון, עוד פעם, הם חלק מתוך התהליך.
אודי ענפי: יש עוד עיכובים.
אודי ענפי: אבל אני חושב שבתוך חודשים ספורים אנחנו ניכנס למצב בשני המקומות, ברגע שיהיה מזוהה בדיוק התהליך הקצר, הדברים האלה יהיו בסדר.
אודי ענפי: מבחינת הממשלה והכנסת.
אודי ענפי: אני לפחות רוצה לומר שיש איזושהי הפנמה של הצורך.
אודי ענפי: מבינים את זה.
אודי ענפי: אני חושב שאין עוד תוכנית שהיא תוכנית מאוזנת שנבנתה לא מהצד של האיגוד או מהצד של ההתאחדות או מהצד של האוצר.
אודי ענפי: צריך להושיב צוות ולבנות תוכנית מענה שהעקרונות שלה הם שאנחנו הולכים להכניס ישראלים לענף הבנייה ולהעלות את המספר שלהם ולהפוך אותם כשותפים בתוך התהליך.
אודי ענפי: אבל צריך לעשות את זה לא בצורה שתזעזע את המערכת.
אודי ענפי: הדבר האחרון.
אודי ענפי: אם אנחנו רוצים לפתח את זה אנחנו צריכים גם, בחלק של אני ורכזת גיוס לרכז את ההרחבה ואני רואה את ההרחבה הזאת כבר, צריך גם לתת את הדעת איך מייצרים מנהלת אפקטיבית.
אודי ענפי: צריך לבנות צוות אפקטיבי שיכול להוביל את התהליך הזה ולפתח אותו בהתמדה.
אודי ענפי: עם אמונה ועם נחישות ועם תוכנית שהיא נגזרת עם יעד שהוא יעד ברור ומוסכם על כולם, ויש פה מסביב לשולחן, אני דיברתי עם קבלנים שבאו ושאלו אותי, אתה איתנו או נגדנו?
אודי ענפי: ברור שאני איתכם.
אודי ענפי: אנחנו כולנו באותו כיוון.
אודי ענפי: הם גם יהיו שמחים.
אודי ענפי: אין פה קבלן שלא אמר לי בשיחות הייתי שמח אם כל העובדים שלי היו ישראלים.
אודי ענפי: אבל הם מבינים שזה הרבה יותר מורכב ומצריך יותר זמן.
אודי ענפי: כשאני ישבתי אתמול עם אמיר בקיש כדי להכניס אנשים מהקורסים האחרונים הוא אמר לי, אני אכניס עכשיו אנשים, אבל אני לא יכול להוציא אחד תמורת אחד כרגע.
אודי ענפי: תן לו שנה שהוא יהפוך לעובד מומחה אז אני יכול להתחיל להוציא זרים.
אודי ענפי: את זה צריך להבין ולהפנים.
אודי ענפי: עד כאן.
יעקב כץ: אני רוצה לומר עוד מילה לפני שנמשיך.
יעקב כץ: יש לנו היום כמות קטנה מאוד של עובדים זרים שנשארה במערכת.
יעקב כץ: בדיונים ראשונים שניהלנו בוועדה בנושא הבנייה ראיתי את מה שיושב לכם על הלב הקבלנים, ואני באתי בטענה וכתוצאה מכך היו לי גם שיחות עם אייל גבאי מנכ"ל משרד ראש הממשלה הרבה שעות ואמרתי לו, זה לא מספיק שבאתם ואמרתם שאין יותר אפשרות להביא פועלים זרים מחוץ לארץ, אתם צריכים ליצור את האלטרנטיבה, מה במקום.
יעקב כץ: לבוא ולומר לא ייכנסו יותר עובדים זרים מסין או ממקומות אחרים, איך הקבלנים יבנו?
יעקב כץ: כמו שאמר אודי זה דבר שלוקח שנים לפתח ולייצר מערכת חלופית.
יעקב כץ: אני לא יודע מה המרכיב של החלק הזה בעובדה שהיום לבנות בית לוקח יותר זמן.
יעקב כץ: זה אולי אתם יכולים להגיד, אם היו לנו פועלים כל הזמן שעומדים לרשותנו ללא הפסקה כמו במדינה מתוקנת, יכול להיות שבמקום 28 או 30 חודש היינו גומרים לבנות בית ב-22 או ב-18 חודש את הבנייה.
יעקב כץ: אני גם לא מכיר את הנושא של התיעוש היום.
יעקב כץ: כמה בניינים עוברים לבנייה של גבס בשונה ממה שהיינו רגילים, ציבור די שמרני בישראל, שמה בונים הכול מעץ בחוץ לארץ, ובונים הכול מגבס ופה רוב הבנייה עדיין נעשית בבלוקים ואיטונג ובטון.
יעקב כץ: אני רוצה לומר לכם בצורה ברורה, אני אסייע היום כחבר כנסת ויכול להיות מחר כתוצאה מזה שמפלגת העבודה תעזוב יכול להיות שהאיחוד הלאומי ייכנס לתוך הממשלה.
יעקב כץ: הנושא של בנייה בשבילי כמו הנושא של החקלאות, עבודת הכפיים, היא ממש האלף בית של האימא של האלף בית.
יעקב כץ: אני אשקיע בזה את כל כוחותיי לראות שענף הבנייה הולך ומעמיד את עצמו על רשויות ישראליות, כולל השקעות גדולות, כולל עזרה לקבלנים.
יעקב כץ: אם אני אדבר עם ראש הממשלה היום זה הנושא היחידי שאני אומר לו זה יהיה התנאי המרכזי של העבודה.
יעקב כץ: גם כדי לבוא ולהגיד שצריך להביא כמות מסוימת של עובדים מחוץ לארץ, כדי לפתור בעיית ביניים עד אשר נסתדר עם העובדים הישראליים, זה יהיה מותנה בנכונות של הקבלנים, בעין הטובה ובלב הטוב, להבין שבסופו של יום אנחנו צריכים להסתמך על החברה הישראלית שלנו ועל הפועלים הישראלים שלנו, וללמד את בני יהודה קשת.
יעקב כץ: ללמד אותם שעבודה עברית זו עבודת קודש.
יעקב כץ: ולא להגיד אני לא מאמין אלא להגיד אני כן מאמין.
יעקב כץ: להגיד אנחנו כן רואים בזה ערך.
יעקב כץ: וידיים מיובלות ועבודה עם הלבוש הזה הוא הלבוש הכי יפה והכי נקי כאשר אדם הולך עם בגדי עבודה.
יעקב כץ: אני אומר לכם, אני אעזור לכם אם אתם תעזרו לי.
יעקב כץ: בכל כוחי ובכל לבבי.
יעקב כץ: אתם לא יכולים בלעדי לדחוף את הנקודה להוסיף היום כמות של עובדים זרים כי אף אחד לא ישמע לכם.
יעקב כץ: כי החבורה שיושבת שם היא אטומה.
יעקב כץ: אבל מי שעוד יכול לפתוח להם את העסק עם המקל זה אני.
יעקב כץ: אני אעזור לכם אם אתם תסייעו לי.
יעקב כץ: אני רוצה את הפתיחות שראיתי במערכת הממשלתית.
יעקב כץ: זה אמנם לקח זמן אבל את הרצון לפתוח את הקורסים, כאשר אודי ענפי הגיע אליי לא היתה לו אף שערה לבנה על הראש, במשך שנה כל השיער הלבין לו.
יעקב כץ: זה רק בגלל הצער שלו שהוא לא רואה פועלים יהודים בתוך המערכת.
יעקב כץ: אני רוצה בנקודה הזאת שאנחנו נראה את עצמנו כחטיבה אחת למאבק הזה.
יעקב כץ: יש לנו בארץ היום כבר 6 מיליון יהודים.
יעקב כץ: עולים הרבה עולים חדשים.
יעקב כץ: יש יותר ויותר הבנה שלהרוויח כסף זה דבר טוב.
יעקב כץ: אני רואה אצלנו חבר'ה בוגרי צבא, בוגרי אוניברסיטאות שרואים בעבודת הכפיים ערך ואת הדבר הזה אתם כקבלנים הראשונים שצריכים לשדר שאנחנו רוצים את הישראלים.
יעקב כץ: מאמינים בכם, יש ערך לעבודה שלכם, עבודה שלכם יותר נקייה, יותר טובה.
יעקב כץ: אתם לא סותמים את הצינורות, אתם לא מורידים החבל למטה ומרביצים להם, אתם לא מתעללים ואתם לא אוהבים אותם.
יעקב כץ: יש הרבה שעובדים והם לא כל כך אוהבים אותנו.
יעקב כץ: את הדבר הזה צריך לפתח.
יעקב כץ: לכן הרחבתי קצת בהקדמה הזאת כדי לומר לכם אני ער למה שתגידו לי, כצל'ה זה לא מעשי כרגע, ועד שנספק עובדים, ואפילו אם נפתח עכשיו נניח מאה קורסים זה ייקח שנתיים עד שיהיו מספיק אנשים, ואם מתוכם יעזבו בגלל שקשה להם ושליש יעזבו בגלל שמתעללים בהם, והשקענו והשקענו, אנחנו נלך עקב בצד אגודל.
יעקב כץ: המאמץ להסתייע בעובדים זרים ואני יודע שזה עיקר הבעיה שלכם היום, כדי לבוא לממשלה ולהגיד, עוד 15 אלף או 20 אלף או 30 אלף עובדים כדי שהענף הזה לא יקרוס, כי אני צופה שהוא יקרוס אם לא יהיה מי שיעבוד.
יעקב כץ: לא מספיק לשווק קרקעות.
יעקב כץ: את זה אמרתי לשר אטיאס.
יעקב כץ: מצד אחד ראש הממשלה מקפיא את הבנייה בירושלים, מקפיא את הבנייה ביהודה ושומרון, מקפיא את הבנייה בטורקיה, וגם לא נותנים את האפשרות להביא פועלים.
יעקב כץ: נתניהו מסודר.
יעקב כץ: יש לו בית בקיסריה ויש לו בית בירושלים.
יעקב כץ: אוי לו לדור שאתה פרנסתו, ממה הם ניזונים ואיך הם מתפרנסים?
יעקב כץ: פה אני אצטרך את העזרה שלכם.
יעקב כץ: לכן קראתי לקבלנים לפה כי שמעתי שמועות שאתם חפצים מאוד בידיים עובדות.
יעקב כץ: רק אתם רוצים יותר ביטחון ויותר אמונה.
יעקב כץ: אז הנה אתם.
יעקב כץ: אחר כך אני אתן לכם את הטלפון שלי להטריד אותי יום ולילה.
יעקב כץ: אבל אתם תצטרכו גם לעזור לי שתהיו פתוחים יותר לעבודה עברית ולקבלה של פועלים ישראלים ושל חבר'ה בוגרי צבא.
אמיר בקיש: אני סמנכ"ל תפעול בחברת א.
אמיר בקיש: דורי.
אמיר בקיש: אנחנו מעסיקים עובדים ישראלים מהתוכנית.
אמיר בקיש: יש לנו כבר חמישה.
אמיר בקיש: חלקם עובדים בעבודות רטובות, יש שניים שכבר קצת התקדמו.
אמיר בקיש: השיחות שלנו כקבלנים בינינו לבין עצמנו, כולנו רוצים שיהיו לנו פועלים ישראלים.
אמיר בקיש: יש לי היום 300 עובדים זרים בחברה.
אמיר בקיש: הלוואי, מחר אני מוכן להחליף אותם ב-300 ישראלים.
אמיר בקיש: הלוואי.
אמיר בקיש: זה חלום של כל אחד מאיתנו.
אמיר בקיש: אנחנו נשמח להעסיק יוצאי צבא ישראלים.
יעקב כץ: יש עכשיו 30 חבר'ה שעומדים לסיים את הקורס בעוד חודשיים וחצי בעבודות רטובות.
יעקב כץ: הם גיבורים, חזקים, באים מיחידות קרביות.
אמיר בקיש: אנחנו נקלוט אותם בשמחה.
אמיר בקיש: נקלוט מכל קורס.
אמיר בקיש: אני התחייבתי ואני אקלוט.
אמיר בקיש: יש לי הערה אחת.
אמיר בקיש: עד אז, עד שיהיו 300 עובדים ישראלים האלה אנחנו חייבים זרים.
אמיר בקיש: אחרת לא יהיה להם איפה לעבוד לעובדים הישראלים האלה.
אמיר בקיש: אנחנו צריכים בין 8000 ל-10000 עובדים זרים כדי שהענף הזה יתקיים.
אמיר בקיש: אם בסוף כולם יוחלפו כולנו פה נשמח.
יעקב כץ: נחתום על אמנה.
יעקב כץ: נעשה אחד מול אחד.
אמיר בקיש: אבל זה לא אחד מול אחד ביום הראשון כי הוא צריך ללמוד את העבודה.
יעקב כץ: אני הצעתי בכנסת שחברי הכנסת יצאו פעם בחודש לעבודות רטובות בבית יאיר.
יעקב כץ: אני בגילוי נאות, קניתי פה דירה באזור בית יאיר באחת מקבוצות הרכישה פה.
יעקב כץ: אם הייתי יודע שהוא לא רוצה להעסיק ישראלים הייתי מבטל את הקנייה.
רן רידניק: אני ממשרד האוצר.
רן רידניק: כמו שאמר כבוד היושב ראש התוכניות לעידוד תעסוקת ישראלים בענף הבנייה, בטח במקצועות הרטובים, משרד האוצר והממשלה רואים בכך חשיבות רבה גם מטעמים כלכליים וכאלה וגם מטעמים של דחיקת עובדים זרים.
רן רידניק: עכשיו בשביל ליצור תוכניות טובות כאלה שיענו על כל צרכי כוח האדם שאני מניח שהם רבים של הקבלנים יש צורך בכמה מדרגים.
רן רידניק: אחד, יצירת מערך הכשרה שיתאים לצרכי השוק, שיתוף פעולה.
רן רידניק: שתיים, גיוס של אנשים מתאימים שיסכימו לעבוד בענף הזה.
רן רידניק: שלוש, מחויבות של אותם קבלנים לקלוט את העובדים.
רן רידניק: תמיד טוענים שישראלים לא מתאימים לעבוד הענף הזה וזו הבעיה העיקרית, לכן צריך עובדים זרים.
רן רידניק: כך נטען בעבר.
רן רידניק: היום אנחנו במצב שונה.
רן רידניק: יש ישראלים.
רן רידניק: לפי מה שאני קורא במסמך של המ.מ.מ.
רן רידניק: יש טיפה בעיה במחויבות של קבלנים לקלוט אותם.
רן רידניק: כל עוד יהיה מצב של עובדים זרים שעובדים שעות ארוכות יותר ובשכר נוח יותר ובתנאים פחות טובים.
הערת ביניים: הם לא עובדים בשכר נוח יותר
יעקב כץ: אני מבקש מהאוצר להתייחס לגופם של דברים.
יעקב כץ: זו לא הנקודה כרגע.
יעקב כץ: אנחנו עכשיו, יש פה שאלה, ואני רואה את זה על פניהם של הקבלנים, אני לא אתן להם מנוחה כי אני אזמין אותם עוד פעם, עד שפה תיחתם אמנה שהם קולטים את כל העובדים שלנו פה, כולם יתחייבו, אני מבטיח לך.
יעקב כץ: אבל אם כל הקבלנים יתחייבו לקלוט את כל בוגרי הקורסים שלנו ותהיה פה התחייבות, אני מתחייב, אני כחבר כנסת ואני אקח איתי עוד חבר כנסת ונלך מקבלן לקבלן, לא ניתן לו מנוחה עד שהוא יתחייב כלפי כל עם ישראל כולו, זה יפורסם בעיתונים שהם מוכנים לקלוט.
יעקב כץ: אבל יש להם היום בעיה שעד שהקורסים האלה ייגמרו ורק אז נוכל להעמיד ישראלים בכמות מספקת אולי בעוד שנה, שנתיים, שלוש, מה עושים עד אז?
יעקב כץ: האם תהיה נכונות של האוצר להשפיע על ממשלת ישראל שבמידה ויתברר שכתוצאה מכך שמחר 40% מהעובדים הזרים ייעלמו מהשטח והענף יקרוס, האם יוכלו לשקול את הדבר מחדש ולהאריך את השהות של 6000 או 7000 עובדים שהם מינימום של מינימום כדי להחזיק את המשק הישראלי במצב סביר בצמוד לאמנה עם הקבלנים שהם מתחייבים לקלוט כל עובד ישראלי?
רן רידניק: התשובה לשאלתך כבוד היושב ראש, אנחנו חושבים שכל עוד יהיו העובדים הזרים לא יתרחש שינוי מהותי בענף, לא יעלה שכר העובדים הישראלים, שזה אמור להיות הקטליסט של כניסה של המוני ישראלים.
רן רידניק: אנחנו חושבים שהמתווה, החל מיולי יהיו 5000 ישראלים, עובדים זרים בענף הבנייה זה ידוע מראש, זה לא משהו חדש.
רן רידניק: אנחנו חושבים שזה הכיוון הנכון שצריך ללכת אליו.
רן רידניק: במקביל תוכניות לעידוד תעסוקת ישראלים בענף הזה ואנחנו מאוד פתוחים להיזון חוזר מהקבלנים.
רן רידניק: אנחנו נפגשים היום עם מנכ"ל התאחדות הקבלנים, מאוחר יותר.
רן רידניק: נשמח לשמוע פידבק.
רן רידניק: אנחנו גמישים בהיבט הזה של תוכניות טובות יותר, התאמות אחרות.
רן רידניק: אנחנו מאוד פתוחים לנושא הזה של תעסוקת ישראלים לא במתווה של הגדלת היקף העובדים הזרים גם לא לשנה שנתיים.
יעקב כץ: זאת אומרת שאצלכם יש עקשנות חד משמעית שאני רואה גם אצל אייל גבאי שהמתווה הזה שנקבע שבעוד שנה שנתיים לא יהיה פה אף עובד זר בתחום הבנייה.
רן רידניק: אני לא יודע אם זה עקשנות.
יעקב כץ: אני אומר.
יעקב כץ: יש תוכנית ממשלתית שב-2012 אנחנו לא רואים פה עובדים זרים.
יעקב כץ: אנחנו בסופו של יום, אני אמרתי להם, הם יצטרכו להעסיק ישראלים.
יעקב כץ: אלא שיש שתי דרכים בחינוך.
יעקב כץ: אנחנו למדנו אצל רש"י, הוא אמר, "חנוך לנער על פי דרכו".
יעקב כץ: יש הורים שמשתמשים במקל.
יעקב כץ: הם לוקחים את המקל ואת כל הילדים מחנכים באותה דרך.
יעקב כץ: ההצעה שלי ואני גם דיברתי עם אייל גבאי.
יעקב כץ: אני מבקש שתשקלו את זה.
יעקב כץ: אני אומר כך, המהלך הזה של הוצאת העובדים הזרים עד 2012 להערכתי יכול להביא להתמשכות תהליך הבנייה, במקום 25 חודש 30 חודש שזה נעשה היום מסיבות כאלה ואחרות, גם נגיע ל-40 חודש ואפילו 50 חודש של זמן בנייה.
יעקב כץ: גם ככה המצב בישראל הוא מצב קטסטרופאלי מבחינת היכולת של מדינת ישראל להעמיד את כמות היחידות.
יעקב כץ: כמות היחידות הריקות הולכת ופוחתת.
יעקב כץ: אם באמריקה יש 8 מיליון בתים ריקים פה נשארו 8000 או 12 אלף בתים ריקים.
יעקב כץ: מחירי הדיור מאמירים למחירים אסטרונומיים.
יעקב כץ: גם אי אפשר יהיה לבנות את מה שמדינת ישראל תשווק.
יעקב כץ: בייחוד שעכשיו הולכים לפתוח את עיר הבה"דים, ועיר הבה"דים תשאב לתוכה בעיקר אנשים בעלי רשות ביטחונית לעבוד, לא כל אחד יוכל לעבוד שמה, לא כל ערבי יוכל להיכנס לשטח שמה ויצטרכו לבדוק כל אחד שנכנס אם הוא מתאים לעבוד שם.
יעקב כץ: אני בטוח שבאוצר כמו בניהול כספי של משפחה, אתה לא אומר לאשתך, זהו זה , דולר ליום יש לך, אי אפשר.
יעקב כץ: זה לא הולך ככה בהתנהלות היום.
יעקב כץ: בלוב עוד חיים ככה.
יעקב כץ: במדינה מתוקנת מדברים.
יעקב כץ: ההצעה שלי, ובאו לפה הרבה קבלנים שרובם ככולם שבעי הבטחות, יש להם חוסר אמון.
יעקב כץ: אני מאמין גדול שאפשר להגיע לאמנה בין הממשלה לבין איגוד הקבלנים לבין הקבלנים לעבודה טובה יותר אם אתם תהיו מוכנים, ואת זה אני מבקש ממך להעביר הלאה, להיות פתוחים יותר וגמישים יותר.