GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב כץ: זה הציווי שלנו, כעובדי ציבור, ואני אומר את זה כאיש ציבור שאני יושב יום ולילה, ואני לא ישן בלילות, ולא בימים, רק בגלל שמעסיקים אותי הפרטים.
יעקב כץ: גם כקצין וגם כמפקד, אני עמדתי על בדיקות הפרטים, ולכן הייתי מפקד טוב, תבדוק עליי.
יעקב כץ: כן, מר שפיגלר, דבר.
מאיר שפיגלר: הנקודות כאן הועלו, בשביל ההגינות---
יעקב כץ: אני מאוד מבקש כן לצאת מהכלים, וכן להיות יוצאים מ...
יעקב כץ: ואני יודע שאתם עושים את זה, אתם עושים את זה, אני כל הזמן מדבר בשבחכם, אני אומר צריך כן לצאת מהכלים כי לפעמים מקרה פרטי של אדם, פרטי או פרטי, זה מצטבר למקרים כלליים, ואנחנו, כאנשי ציבור, פה בדיוק באה הנקודה המיוחדת של איש הציבור שיוצא מגדרו גם בשעות ומחפש גם בפרט שהוא לא במסגרת החריגים אפילו לפעמים, ואומר 'אני לא אתן לדבר הזה לנוח ולא אשקוט, עד שאני אראה את האדם הזה.
יעקב כץ: ..' וכולנו אנשי ציבור כל חיינו וזה כמעט כמו טיפול בילדים, יש טיפול סטנדרטי, יש ילד חריג ויש הורים שיוצאים מכליהם על כל פרט ופרט, והרווח והתוצאה הן בתוצאות אחר כך של החינוך.
יעקב כץ: פה אני רק אומר שאני יודע שאתם עושים את זה ולכן אני רוצה שרק אנחנו.
יעקב כץ: כי אתה יודע שאני לא שר הפנים, ולא ראש הממשלה, אבל אני מאוד מאוד מאוד רוצה לסייע, ואני מאוד מדבר בשבחכם, ואני לא אומר את זה בצורה צבועה, אני ממש חושב שאתם מתאמצים.
יעקב כץ: אתם באים לפה לכל ישיבה ועושים מאמצים ושומעים גם תלונות מכאן עד להודעה חדשה, ואתם מגיבים די בנימוסיות ובעדינות.
יעקב כץ: אני חושב רק שכן צריך לתת לכל פרט ופרט ואני חייב לציין שזה מה שקורה.
יעקב כץ: אני פניתי למר אדלשטיין הרבה פעמים במקרים חריגים, אני לא יכול להגיד שפעם אחת הוא לא נענה לבקשה שלי.
יעקב כץ: אני פונה לשפיגלר מדי יום, משגע לו את השכל יום ולילה, נכון?
יעקב כץ: גם בלילות וגם בימים, וגם למר יוסי אדלשטיין בלילות ובימים.
יעקב כץ: יוסי היה בחוץ לארץ כשהתקשרתי אליו פעם אחת, והם תמיד עונים בחביבות.
יעקב כץ: גם אנשי 'עוז' עושים מאמצים, כמו שהוא אמר, לכבד את המתיישבים, ומאז שהבטיחו שלא יהיו פשיטות על המתיישבים בערבה, הם לא חזרו על זה ולא היה את הדבר הזה.
יעקב כץ: בוא נחפש, לפחות בוועדה פה, איך איש את רעהו יעזרו ולאחיו יאמר חזק, ודווקא המקרים החריגים, אני רוצה לומר לך, עורך דיננו, שדווקא במקרים החריגים, כשאדם זועק, פה באה לידי ביטוי הדרישה והמיצוי של איש הציבור.
יעקב כץ: כך אני חושב.
יעקב כץ: כן, בבקשה, מר שפיגלר.
מאיר שפיגלר: אני אומר שיש את המיקרו ויש את המאקרו.
מאיר שפיגלר: על המיקרו אתה דיברת ודיבר גם דניאל.
מאיר שפיגלר: כן, אני חושב, בדיוק כמו שאמרת, שכל מקרה, מבחינת הבן אדם, הגורם, הוא מבחינתו המקרה בה"א הידיעה, זה מאה אחוז של בעיה וצורך לקבל מענה, ויש את הסוגיה במאקרו, קרי מדיניות, ומה שאני הבנתי גם ממר יוסי ישי, המנהל הכללי של משרד החקלאות, וגם ממר אמנון בן עמי, שהוא המנהל הכללי של רשות האוכלוסין, שהנושאים האלה ילובנו בין השניים כדי לקבל החלטות לעניין העתיד, כשהמוטיבציה היא בפירוש להקל ככל שניתן, ולא להכביד, על החקלאים ועל המצוקות שאני רוצה לומר מפי אני, כן, יש להם מצוקות אמיתיות, אובייקטיביות, והרעיון של המערכת, למצוא איזה שהוא סידור בתחום כמובן המותר, לתת להם מענה לבעיות שאיתן הם מתמודדים.
חיים חדד: רק דקה אני מבקש.
חיים חדד: סוגיה מאוד מאוד קשה, אני באתי במיוחד בשביל הסוגיה ה זאת לדיון של היום ואני רוצה להעלות אותה, ואני מבקש עשרים שניות רק להקשיב לה.
חיים חדד: אחת הבעיות הקשות שמבחינתנו, שקשה לנו להגיע לאיזון תיקים, אותם חקלאים שיש להם נוטשים וכמות המכסה שלהם ירדה.
חיים חדד: זאת אומרת אם בעבר היה לי אישור להעסיק ארבעה עובדים, ויש לי נוטש אחד, יש לי כרגע שלושה עובדים, והיום הורידו לי מכסה והיום יש לי היתר לשלושה עובדים.
חיים חדד: כשאני מגיע לאיזון התיקים, מבקשת ממני המדינה לוותר על אחד העובדים שיש לי כיום במשק.
חיים חדד: זאת אומרת, אם המכסה שלי ירדה היום לשלוש, ויש לי נוטש, הם מבקשים ממני להוציא עכשיו עובד מהמשק ולשלוח אותו החוצה, וזה בלתי אפשרי.
יעקב כץ: ואז אתה נשאר עם שניים.
חיים חדד: ואז אני נשאר עם שניים.
דובר: כי יש לו נוטש---
חיים חדד: ופה הם צריכים לתת את הדעת, לפחות בשלב הזה של איזון התיקים, לשים את אותו נוטש, לשים אותו כרגע בבירור, ולתת לי את הזכות---
יעקב כץ: יש לזה תשובה, מר אדלשטיין?
יוסי אדלשטיין: אנחנו כל הזמן---
יעקב כץ: הוא שואל שאלה---
יוסי אדלשטיין: תראה, השאלה היא אותה שאלה והתשובה היא אותה תשובה.
יוסי אדלשטיין: לי יש 26,000, אז זה משנה, אם אני אזכה את חיים על הזה, אני אחייב אותו.
יוסי אדלשטיין: אני חייב---
דובר: אני צריך את העובד בשביל לתת לו.
דובר: אם לא, אני לוקח לו, אז הוא יבוא לדבר בוועדה.
יוסי אדלשטיין: אתה מבין?
יוסי אדלשטיין: בתוך ה-26,000, אני אקח ממנו, אני חייב מישהו אחר.
יונה מזור: בוא נראה מה עם הנוטשים, יוסי, מה עם הנוטשים שלי?
יונה מזור: כששלושה נוטשים.
יונה מזור: מה אני עושה?
יוסי אדלשטיין: לך יש שלושה, לו יש אחד, והם נמצאים בתוך ה-26,000.
טל שפירא: אומרים לי במאגר---
יוסי אדלשטיין: למה שאני אתן לך חדש?
יוסי אדלשטיין: תסביר לי.
יוסי אדלשטיין: תן לי נימוק אחד.
טל שפירא: כי אותו חקלאי---
יוסי אדלשטיין: לא, מי אמר את זה?
יוסי אדלשטיין: גם לך יש מכסה פנויה, אז אתה מקבל מחוץ לארץ?
טל שפירא: למה לא מגיע לי?
יוסי אדלשטיין: תסביר לי למה.
טל שפירא: אני מסביר לך, הוא גנב את שלי---
יוסי אדלשטיין: הוא לא גנב את שלך.
טל שפירא: הוא היה הולך למשרד הפנים, הוא גנב את שלי---
יוסי אדלשטיין: הוא לא גנב את שלך, העובד יכול לעבור למי שהוא רוצה, העובד יכול לקום בבוקר ולעבור לעבוד אצל מי שהוא רוצה.
טל שפירא: אין בעיה, אבל הוא תופס מקום של---
יוסי אדלשטיין: הוא לא תופס שום דבר.
טל שפירא: תן לי לדבר, הוא תופס מקום של אחד חדש מתאילנד.
טל שפירא: בטח, כי אותו אחד לא יקבל שום דבר.
טל שפירא: הוא לא מבין אותי.
טל שפירא: אתה יודע מה?
טל שפירא: אתה מבין טוב מאוד, אתה מתחמק.
טל שפירא: אותו אחד שהוא---
יעקב כץ: אני רוצה לקרוא את הסיכום של הישיבה.
טל שפירא: ---היה הולך למשרד הפנים, הוא היה מקבל---
יעקב כץ: אני גמרתי את הישיבה, טל.
יוסי אדלשטיין: גם לך יש מכסה פנויה.
טל שפירא: אז מגיע לי חדש.
יוסי אדלשטיין: מגיע לך חדש, תיקח מהארץ.
יעקב כץ: אתה אמרת ואמרת עשרים שניות.
חיים חדד: במשפט אחד.
חיים חדד: הם טענו שהם לא יכולים להעביר כי יש מכסה של 26,000.
חיים חדד: הטענה שלהם היתה צודקת במאה אחוז, אם היו פה 26,000, אבל אין פה 26,000.
יעקב כץ: אני שאלתי את השאלה.
יעקב כץ: הוא אמר לך, זה בנק, זה אשראי, הוא מתייחס לכמות, וזו שאלה שצריך לברר אותה בנהלים מבחינת הבנקאות, איך מתייחסים לאשראי שעומד פתוח.
יעקב כץ: מר יפרח סבלדי (פיקי), מלה אחת, בלי לצעוק.
יפרח סבלדי: אני חושב שכל הנושא של ה-26,000 זה מכסה לעובדי חקלאות.
יפרח סבלדי: ברגע שבן אדם נוטש, כמו שהגדיר את זה מר שפיגלר, הוא שוהה בלתי חוקי, הוא בכלל לא עובד חקלאות, הוא יצא מסטטוס של עובדי חקלאות והוא עבר לסטטוס של שוהה בלתי חוקי, שהרשויות יטפלו בו.
יפרח סבלדי: מכיוון שכך הוא גם יוצא מהמכסה הזאת של---
יוסי אדלשטיין: מחר תדווח על 15,000, אני אביא לך 15,000 אחרים.
יפרח סבלדי: אבל שיתפסו אותם.
נועה שחק: שההגירה תתפוס אותם.
יעקב כץ: פיקי, זה לא פתרון.
יעקב כץ: רצית להגיד מלה, בבקשה?
יוסי חדד: ברשותך, דקה.
יוסי חדד: קודם כל סיבות הנטישה, כמו שהוא העלה, ואני מרכז מודיעין וסגן מנהל של מרחב דרום, בקרב התאילנדים החדשים, הצעירים שמגיעים, זה נושא הסמים.
יוסי חדד: היום נעצר אחד מהערבה, בדימונה, נושא הסמים, נושא הקזינו, הבחורות.
יוסי חדד: כל האלמנטים הפליליים האלה בקרב התאילנדים גורמים להם לנטוש.
יוסי חדד: נצא מנקודת הנחה שהמעסיקים בסדר, זאת אומרת שהם משלמים את השכר הראוי והכל, הנושא הפלילי היום מביא לעלייה באחוז הנטישה.
יוסי חדד: תאילנדי שנוטש, בניגוד לסיעודי שנוטש, הולך לעבוד בחקלאות.
יוסי חדד: זאת אומרת חקלאי אחר מעסיק אותו, זאת אומרת שיהיה דו שיח בין החקלאים.
יוסי חדד: פונים אליי חקלאים, ברשותך, ואומרים לי 'תשמע, התאילנדי שלי נמצא אצל חקלאי במושב ליד, התקשרתי אליו, הוא ניתק לי את הטלפון בפנים, תוך כדי כמה קללות.
יוסי חדד: בבקשה, לך תבצע אכיפה'.
יוסי חדד: יש מנגנון באכיפה של המתנות, של כמה זמן הוא נוטש, כמה זמן הוא לא נוטש, שעל פיהם אני יכול לפעול.
יוסי חדד: הפקס שלנו זמין---
טל שפירא: כמה זמן?
טל שפירא: חמישה חודשים?
יוסי חדד: שנייה, אין לי זמן.
יוסי חדד: אם יהיה לי זמן, אני אדבר יותר.
טל שפירא: שיגיד כמה זמן.
יוסי חדד: הפקס שלנו זמין.
יוסי חדד: אני לא יודע אם פנית, לאן, אנחנו כן מבצעים...
יוסי חדד: לצערי בערבה כרגע אנחנו לא מבצעים אכיפה מסיבות לא הוגנות, ואם חקלאי במושב אחר, קרי לכיש, אומר שיש לו נטשן בערבה, דינו כיום זה שאני לא עוזר לו.
דובר: אנחנו לא ניסע 300 קילומטר---
יוסי חדד: ואני לא נוסע 300 קילומטר, כי אני לא יוצא מתל אביב.
יוסי חדד: עכשיו, אם פונה אליי חקלאי ואומר לי 'תשמע, אני יודע איפה התאילנדי נמצא, יש לי את הטלפון שלו', ב-99.9% מהמקרים, ויש לי את הכל רשום כמרכז מודיעין, אני מצליח לתפוס את אותו תאילנדי.
יוסי חדד: אנחנו מצליחים לבצע את האכיפה.
יוסי חדד: הבעיה בנטישות למרחקים ארוכים, נקרא לזה.
יוסי חדד: מתי שהוא הם באים מהערבה והם הולכים לתותים בנתניה, ומתי שהוא מהתותים בנתניה---
יעקב כץ: הבנתי, יש לנו בעיה.
יעקב כץ: לא נצליח לרכז את הכל בשעה הזו.
יעקב כץ: אנחנו נצטרך לעשות עוד דיון.
יעקב כץ: אני רוצה, ביני וביני, לעשות דיונים גם עם הפקידות הבכירה של משרד הפנים, שמתעסקת בדברים, אולי לשבת עם שר הפנים בישיבה סגורה שלנו, ולראות איך אנחנו באים לדבר הזה עם רעיונות מקוריים, יותר חדשניים.
יעקב כץ: יכול להיות שצריך פה את הראש היהודי שממציא לנו פטנטים.
יוסי חדד: דבר אחרון, ברשותך.
יוסי חדד: העובדים הנטשנים, כמו שאנחנו מכנים את זה, עוסקים, ובסוף עובדים, לפני שממציאים להם ויזה חדשה, זאת אומרת ברגע שהוא מוגדר כנטשן, כשוהה בלתי חוקי, המעסיק שמעסיק אותו מנצל גם את הסטטוס הזה.
יוסי חדד: לעתים הם נוטשים אחרי 52 חודשים, כי אז הם יודעים שהמעסיק, אם הוא מעסיק בסדר, הוא ישלח אותם לתאילנד, ואז הם עובדים אצל מעסיק אחר במקום אחר.
יוסי חדד: הם עובדים בתת תנאים, הם לא ישנים במגורים, כיוון שהם יודעים שיחידת 'עוז' תבוא למגורים, הם ישנים בחממות ותנאי ההעסקה שלהם הם תת תנאים.
יוסי חדד: השלב הראשון, לטעמי, זה שיהיה, זה קצת דמיוני, אחווה בין החקלאים---
טל שפירא: חקלאי כזה, תכניסו אותו---
יוסי חדד: גם בערבה מעסיקים נטשנים של לכיש.
יוסי חדד: ובלכיש מעסיקים נטשנים של נתניה.
יעקב כץ: הבנתי, הבנתי.
טל שפירא: 50,000 קנס, אני אומר לך בתור חקלאי---
יוסי חדד: טל, אני באתי לבצע אכיפה בערבה, פעם אחת עצרו אנשים עם סמים, ומר חבלין שיתף איתנו פעולה ולא היה ברדק, פעם שנייה באנו והתנהגו כלפינו באלימות, קרוב ללינץ', שברו אצבע לפקחית, שברו מצלמה, ושני התאילנדים שנכנסו לישראל במרמה, שוחררו ויצאו מהטרנזיט.
יעקב כץ: טוב, אני שומע מה שאתה אומר.
יפרח סבלדי: אתם באים עם חבלין כל פעם---
יוסי חדד: לא, סליחה, אנחנו לא עושים את זה בשום מושב.
יוסי חדד: מה פתאום?
יעקב כץ: אני רוצה להגיד כמה מלים לפני שאני עושה את הסיכום של הישיבה.
יעקב כץ: היתה ישיבה מאוד טעונה משום שיש לנו בעיה.
יעקב כץ: הבעיה הראשונה שלנו שלא לימדנו את בני ישראל לעבוד בעבודה, והם נצרכים לידיים עובדות---
דובר: יש חבר'ה ישראלים שעובדים.
יעקב כץ: יש לנו את החבר שרצה לומר, תגיד בשני מלים, כי אני רוצה לכבד אותך.
ארז וגנר: לנו יש מאגר ואנחנו טורחים, אנחנו לא רק באים בטענות, אנחנו חושבים שהממשלה עשתה פה עוול נוראי לחקלאים, כי היא לא מתקצבת את זה.
ארז וגנר: במקביל, בשביל לתקצב את זה, היא נותנת כאילו מתנות, עובדים מתאילנד.
ארז וגנר: לנו יש מאגר של נשים שמחפשות עבודה, אנחנו גם מלווים אותן את כל הדרך---
יעקב כץ: אתה מדבר על ערביות.
ארז וגנר: נשים ערביות.
ארז וגנר: כן, הן צריכות לחזור הביתה בסוף היום, כן, הן יכולות להתמקח על השכר שלהן ויש לנו את כל הרשימה הזאת.
יעקב כץ: אתה העברת אליי את הרשימה?
יעקב כץ: אליי לא העברת.
ארז וגנר: אני יכול להעביר.
שי חרמש: אתה יודע שלחקלאים ערבים במשולש יש הקצבות של תאילנדים?
שי חרמש: שמעת על זה?
שי חרמש: ארז וגנר אנחנו נלחמים גם בחקלאים ערבים שמעסיקים לא---
יעקב כץ: אוקי, אוקי.
יעקב כץ: חבר'ה, אני רוצה לפני שאני מסכם את הישיבה.
יעקב כץ: אל"ף, אני לקחתי את הדברים ללב, מר טל שפירא, אתה לא אומר מלה, כי אני אגיד למר חבלין שלא ייתן לך להיכנס יותר לבניין הזה.
יעקב כץ: אני אומר לך, מבחינתי.
יעקב כץ: אני מבקש ממך, יש פה עוד אנשים, איזהו מכובד?
יעקב כץ: המכבד את הבריות.
יעקב כץ: אתה רוצה שיכבדו אותך?
יעקב כץ: אז תכבד אחרים.
יעקב כץ: אני ביקשתי ממך, וזה לא הולך בכפייה ולא בכח, בחכמה.
יעקב כץ: בחכמה.
יעקב כץ: דברים שיוצאים מן הלב, נכנסים אל הלב.
יעקב כץ: אחת הסיבות שאני מתעסק בזה יום ולילה, וזה לא רק אני, כל החבורה שיושבת פה סביב השולחן, אני אומר את זה באחריות, כולם, אפילו זה שיושב לימיני פה, כולם מתעסקים בעניין הזה בכל הלב ומכל הלב.
יעקב כץ: יש בעיות אובייקטיביות קשות מאוד.
יעקב כץ: קציני 'עוז' המכובדים והנחמדים והאהובים שלנו, דיברו על זה כרגע ודיברו על השוליים.
יעקב כץ: איך אומרים?
יעקב כץ: טול קורה מבין עיניך, טול קיסם מבין שיניך, קשוט עצמך תחילה.
יעקב כץ: הבעיה הזו היא בעיה של כולנו, היא של החקלאים בדרום, והיא של החקלאים בצפון וכולה מתחילה מהעובדה שקבעו מכסה, צמצמו את המכסה ויצרו מצב שהשמיכה נמשכת לכל הכיוונים.
יעקב כץ: לכן אני אמרתי גם ליושב הראש הכנסת, והוא יבוא איתי עם אוטובוס הכנסת, ואמרתי לו 'חייבים להגדיל את מכסת העובדים בתחום החקלאות, שתהיה כמות כזו שגם אם יהיו נוטשים, או יהיו נמשכים, או יהיו עוזבים, תהיה לנו האפשרות לספק את העובדים בכמות הנדרשת'.
יעקב כץ: ברגע שצמצמו וצמצמו מתוך מחשבה שבאיזה שהוא שלב זה יעבור למיכון או יעבור לדברים אחרים, וזה לא עבר למיכון, וכמו שאמרת, אין תחליף לידיים.
יעקב כץ: אני מתחייב גם בזמן הזה, עד שנכנס את הוועדה פעם נוספת כדי לדון בעניין, הוועדה קוראת למשרדי ממשלת ישראל ולפקידיהם, ולעצמנו, לאמץ גישה אוהדת כלפי חקלאי המדינה, כפי שהיה בעת ייסודה, כשראינו בחקלאים גואלי אדמות העומדים על משמר הארץ ומפריחי השממה.
יעקב כץ: מובילי ההיי טק החקלאי הישראלי הינם אידיאליסטים ושליחים של האומה, האמונים על פאר היצוא של המדינה וחלקם רב בהכנסות כספיות למדינה.
יעקב כץ: מתוך גישה זו צריכה מגמת משרדי הממשלה להיות כזו המצדיעה לחקלאים ומבקשת, מיוזמתה, את טובתם, ואף מציבה להם אתגרים כלכליים, תוך עידוד התפתחותם.
יעקב כץ: לא יעלה על הדעת שהחקלאים יצטרכו לכתת רגליהם, לבקש את האמצעים הטריוויאליים המגיעים להם.
יעקב כץ: יחד עם זה, אני רוצה לומר שאני מבקש גם מכם, הפקידים, ומאיתנו, אולי להאריך את השהייה של עובדים הנמצאים בארץ, לא עד סוף מרץ, כמו שנקבע, אולי עד סוף השנה---
נועה שחק: עונה חקלאית.
יעקב כץ: אני מדבר על סוף השנה, ותבדקו, מר אדלשטיין ומר שפיגלר ומר דוכן, לבדוק אם הדבר הזה אפשרי, להאריך הארכה נוספת, כדי שלא ניתקל בבעיה קשה, עכשיו באמצע עונה.
יעקב כץ: אני אל"ף מכבד מאוד את יחידת 'עוז', ואני רוצה לומר שחוק צריך לשמור ולכבד את אלו שמוטלת עליהם המשימה לבצע את מה שמבצעים.
יעקב כץ: מאידך, כולם צריכים להיות רגישים, והוא אמר לך שבגלל הרגישות לעובדי החקלאות הם לא עושים את עבודתם שלמה, ואולי הם פוגעים בחקלאים אחרים שנמצאים במקום וגם זה מובן.
יעקב כץ: אני אומר לכם שבשבוע-שבועיים הקרובים, ידידנו, מר יונה מזור, שעשית עלינו רושם נכבד מאוד, ואני רוצה לומר לך שאני לא אתן לך לסגור ולא אתן לך להישבר, אני אבקש, חיים, שאני אעמוד באופן אישי בעניין שלו.
יעקב כץ: אדם שעובד 40 שנה ומוסר את הנפש, צריך לראות איך פותרים את הבעיה.
יעקב כץ: אנחנו נעבוד ונראה איך נפתור את הבעיות הפרטיות.
יעקב כץ: אני חייב לציין שכל העובדים בתחום הפקידותי עושים מאמצים כבירים, בפגישות אישיות ופרטיות, ואנחנו נעשה מאמצים לפתור גם את הבעיות הפרטיות וגם את הבעיות הכלליות.
יעקב כץ: ואני מבקש לעמוד איתי בקשר.
חיים חבלין: יש הצעה של מר שפיגלר בנושא הנוטשים, שכדאי שהוועדה תעודד, שאחרי חמש שנים הוא מזוכה וזה עובר ל---
יעקב כץ: בסדר, אני אמרתי שאת זה אני---
דוברת: גם החמש שנים, אני מחכה ארבע שנים---
יעקב כץ: הישיבה הסתיימה.
דוד אזולאי: צהרים טובים לכולם.
דוד אזולאי: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בעיר ערד.
דוד אזולאי: אנחנו מקיימים את הסיור הזה בעקבות דיון ראשון שהיה בוועדה על הצעת חוק ממשלתית שנקראת הצעת חוק למניעת ההסתננות, התשס"ח-2008.
דוד אזולאי: החלטנו לבקר בעיר ערד.
דוד אזולאי: בדיון הראשון שקיימנו בוועדה, תושבי ערד הציגו חלק מהבעיות שלהם.
דוד אזולאי: לכן הוועדה החליטה שלפני שממשיכים בהליך החקיקה, מן הראוי שנראה ונשמע את מה שקורה בעיר ערד.
דוד אזולאי: אני רוצה קודם כל להודות לראש העיר, מר גדעון בר לב, על כל ההשתדלות.
דוד אזולאי: אני רוצה להודות גם לחברי הכנסת שהתפנו מכל עיסוקיהם היום והצטרפו לסיור החשוב הזה.
דוד אזולאי: בדרך לכאן לפחות עוד שניים-שלושה חברי כנסת.
דוד אזולאי: זה מעיד על כך שהנושא הוא מאוד חשוב.
דוד אזולאי: אנחנו נקבל כאן סקירה מראש העיר ולאחר מכן נצא לסיור בשטח, אז נבקר במוסדות החינוך בעיר, היכן שנמצאים העובדים הזרים או איך שנקרא להם.
דוד אזולאי: לאחר מכן נבקר בשכונות המגורים בעיר ובסיום נחזור לכאן על מנת לקיים סיכום דיון.
דוד אזולאי: הצעת החוק למניעת הסתננות מעוררת גלים, יש ויכוחים, יש קשיים ואנחנו מודעים לכך.
דוד אזולאי: דווקא בשל הרגישות, החלטנו לקיים היום את הדיון השני בהצעת החוק הזאת ולעשות זאת בשטח עצמו.
דוד אזולאי: אני חושב שאין דומה ראייה לשמיעה ויש הבדל כאשר רק שומעים לבין זה שרואים.
דוד אזולאי: אני מניח שהיום נתחכך ממש עם אותם אנשים, נשמע גם את אזרחי העיר ואת תושבי העיר ערד.
דוד אזולאי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולפנות לכל החברים ללא יוצא מן הכלל ולומר שבאנו לערד בתקופה רגישה.
דוד אזולאי: ערד נמצאת במערכת בחירות שאמורות להתקיים בחודש אפריל.
דוד אזולאי: אני מניח שכמו בכל תקופת בחירות, האווירה היא חמה ולכן אני מאוד מאוד מבקש מכל החברים ללא יוצא מן הכלל – חברי הכנסת, חברי הוועדה, אורחים, תושבי המקום – אנא מכם, הנושא היחיד שעומד על הפרק היום הוא הצעת החוק הממשלתית, הצעת חוק ההסתננות בלבד ושום דבר אחר לא עומד על הפרק.
דוד אזולאי: הוועדה לא תיכנס לנושא אחר כלשהו.
דוד אזולאי: נמצאים אתנו כאן הממונה על המחוז, נציג רשות ההגירה, נציגי המשטרה, נציגי הצבא, נציגי ארגוני זכויות האדם ועוד.
דוד אזולאי: אנחנו נאפשר לכולם לשמוע את הדברים וגם להשמיע את דבריהם.
דוד אזולאי: אני רואה שנמצאים כאן
דוד אזולאי: גם חלק מתושבי המקום ואני מבקש שבשל הזמן המצומצם העומד לרשותנו, מי שירצה לדבר, הייתי מאוד מבקש, אם אפשר, שנציג אחד או לכל היותר שניים יתייחסו ולא כל הנוכחים.
דוד אזולאי: אנחנו נשתדל להיות קצרים וענייניים.
דוד אזולאי: בשעה 11:30 נצא מכאן עם ראש העיר לסיור במקום.
דוד אזולאי: אני נותן את רשות הדיבור לראש העיר וכאמור, נבקש ממנו להוביל אותנו אחר כך לשניים-שלושה מקומות עליהם סיכמנו.
גדעון בר-לב: כבוד יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת.
גדעון בר-לב: ברוכים הבאים.
גדעון בר-לב: תודה שבאתם לערד.
גדעון בר-לב: כפי שאמרת, אין טוב ממראה עיניים.
גדעון בר-לב: כמה מלים לגבי ערד בכלל ואת הדברים תוכלו לראות במצגת.
גדעון בר-לב: בערד יש קסם באוויר ואנחנו מנסים לגרום לכך שהקסם יימשך.
גדעון בר-לב: כפי שאתם יודעים, ערד ההיסטורית מוזכרת בתנ"ך בספר במדבר – "וישמע הכנעני מלך ערד יושב הנגב".
גדעון בר-לב: בערד נחשפו שרידים ליד תל ערד והארכיאולוגים וההיסטוריונים טוענים שהניסיון של בני ישראל להיכנס לארץ ישראל התחיל באזור ערד והכנעני, מלך ערד, מנע מהם את הכניסה, ואז נכנסו באזור יריחו, בגלגל.
גדעון בר-לב: ערד נוסדה בשנת 1962.
גדעון בר-לב: חלקכם מכירים אותה כפי שסיפר לי חבר הכנסת כץ.
גדעון בר-לב: השר לשעבר יעקב אדרי מכיר היטב את ערד והוא גם היה כאן.
גדעון בר-לב: בראש צוות הקמת העיר עמד לובה אליאב.
גדעון בר-לב: כיום, לפי מרשם התושבים, יש 27,300 תושבים בערב, כולל כ-40 אחוזים עולים ממדינות חבר העמים, דרום אמריקה ואתיופיה.
גדעון בר-לב: אנחנו נמצאים 600 מטרים מעל פני הים ולמעשה בדיוק קילומטר מעל פני ים המלח.
גדעון בר-לב: ים המלח הוא מינוס 400 ואנחנו פלוס 600.
גדעון בר-לב: כיום מרחק הנסיעה לערד, דרך כביש 6, הוא בסך הכל שעה וחצי מהיציאה מתל אביב וגם מירושלים.
גדעון בר-לב: הבעיה הגדולה של ערד בנושא התחבורה היא כביש 31 שחלקכם נסע בו היום.
גדעון בר-לב: הכביש הוא כביש צר ומפותל, כביש דמים מאוד מסוכן.
גדעון בר-לב: כרגע אנחנו נמצאים בהשלמת תוכנית סטטוטורית שבברכתו של הממונה על המחוז וב-1 במרץ, אם ירצה השם ובעזרת השם, היא תאושר.
גדעון בר-לב: כרגע לכביש יש הקצבה של 750 מיליון שקלים ואנחנו מחכים לאישור הסטטוטורי.
גדעון בר-לב: אין ספק שהכביש ישפר ביותר את מה שקורה בערד.
גדעון בר-לב: 40 אחוזים מתושבי ערד הם בעלי תואר אקדמאי.
גדעון בר-לב: יש לנו הרבה מאוד מפעלים בתוך ערד כמו מוטורולה שעכשיו בכותרות שבימים הטובים העסיקה מעל 800 אנשים ועכשיו מעסיקה רק 400 אנשים בגלל הבעיות הכלכליות, שער הדולר, והמשבר העולמי שמשפיע מאוד על המפעלים באזור ערד.
גדעון בר-לב: כאן אתם יכולים לראות היכן ערד נמצאת.
גדעון בר-לב: אנחנו למעשה העיר היותר מבודדת בכל מדינת ישראל.
גדעון בר-לב: אומרים שמצפה היא יותר מבודדת אבל מצפה היא מועצה מקומית קטנה של 5,000 ומשהו תושבים ואילו אנחנו עיר עם 27 אלף תושבים ואנחנו מבודדים.
קריאה: מה עם אילת?
גדעון בר-לב: לאילת יש קשר באמצעות מטוסים, דבר שלנו אין.
גדעון בר-לב: נכון, אילת היא משהו מיוחד אבל יש לה קשר שלערד אין.
גדעון בר-לב: לאילת יש שדה תעופה.
גדעון בר-לב: לנו אמנם יש את נבטים ואולי יקימו במקום שדה תעופה בין לאומי, אבל כרגע אנחנו מבודדים.
גדעון בר-לב: כל האזור הזה מסביבנו הוא אזור של פזורה בדואית.
גדעון בר-לב: כאן אמנם יש שני ישובים – ח'ורה וכסייפה – אבל בכל המרחב הזה ערד לבד.
גדעון בר-לב: לכן החשיבות הרבה של כביש 31 שיחבר אותנו למדינת ישראל.
גדעון בר-לב: ערד בנויה שכונות שכונות.
גדעון בר-לב: השכונות ניבנו לפי הקווים הטופוגרפיים ויש בה אזורי טיולים יפים.
גדעון בר-לב: זה אזור התעשייה של ערד.
גדעון בר-לב: יש כאן מנחת שהוא לא פעיל.
גדעון בר-לב: מסביבנו, כפי שאמרתי, יושבת הפזורה הבדואית.
דוד אזולאי: יש אוכלוסייה בדואית שגרה בעיר?
גדעון בר-לב: מעט מאוד, אבל ערד מהווה את מרכז השירותים של האוכלוסייה הבדואית, השירותים של מינהל האוכלוסין, של לשכת התעסוקה, של ביטוח לאומי ואפילו של בנקים.
גדעון בר-לב: הכל בערד ולכן האוכלוסייה מגיעה לכאן ולפעמים יש הרבה שיש הרבה מאוד בדואים שגרים בערד, אבל לא כך הוא.
גדעון בר-לב: לגבי הנושא שעל סדר היום.
גדעון בר-לב: נמצאת כאן הנהלת העירייה.
גדעון בר-לב: ביקשתי את מנהלות המחלקות הרלוונטיות – מחלקת החינוך ומחלקת הרווחה והשירותים החברתיים – להציג את הנתונים שהם רלוונטיים לנושא שלנו, דהיינו, הטיפול באוכלוסיית הזרים.
גדעון בר-לב: אני לא רוצה להגדיר אותם כפליטים או כמהגרי עבודה אלא אני אומר אוכלוסיית הזרים.
דוד אזולאי: האם יש לכם נתונים על מספר הזרים שנמצאים אצלכם בעיר?
גדעון בר-לב: התשובה היא שלילית מכיוון שהם לא חייבים להירשם במרשם האוכלוסין והם לא נרשמים.
גדעון בר-לב: המקום היחיד בו הם נרשמים הוא אם הם רוצים שהילדים שלהם יהיו במערכת החינוך או ברישותי הרווחה.
גדעון בר-לב: רובם אפילו לא שוכרים בעצמם דירות בעיר אלא בעלי בתי המלון באזור ים המלח שוכרים להם דירות באזור ערד ומשנים אותם בהן.
גדעון בר-לב: השכרת הדירות היא על שם בתי המלון או גורמים מטעמים.
חמד עמאר: יש לכם מחלקה או צוות שמרכז את כל הנושא, שבודק את הנושא, עושה את הסקר?
גדעון בר-לב: שלילי.
גדעון בר-לב: לא, אין.
חמד עמאר: אין לכם מספר?
גדעון בר-לב: לא.
גדעון בר-לב: אין.
דוד אזולאי: לפני שנשמע את מנהלי המחלקות, אני מבקש להודיע שני דברים.
דוד אזולאי: שכחתי לומר שהישיבה הזאת היא ישיבת ועדה משותפת לוועדת הפנים ולוועדה לבעיית העובדים הזרים בראשותו של חבר הכנסת כץ.
דוד אזולאי: אני מבקש מכל הדוברים שיקבלו את רשות הדיבור בהמשך, אנא מכם, תשתדלו להיות קצרים ולומר את השם והתפקיד.
דוד אזולאי: אדוני הממונה על המחוז, בבקשה.
דוד אזולאי: אני מבקש ממך להתמקד בנושא של הזרים הנמצאים בעיר ערד.
אבי הלר: במרחב המוניציפאלי של העיר ערד והרשות המקומית, עיריית ערד, למעשה מבחינתנו נושאת באחריות לטיפול באוכלוסיית העיר ומאז הקמתה כמועצה מקומית ולאחר מכן הפיכתה לעירייה ראינו בעיר ערד כמרחב המוניציפאלי של האזור וכפי שציין קודם ראש העיר גם מרכז מסחרי אזורי למתן שירותים לאוכלוסייה מהסביבה.
אבי הלר: באותה מידה ראינו כמרכז תיירותי ואפשרות התעסוקה באזורים אבל עדיין לא מצאנו לנכון שהעיר הזאת תוצף באוכלוסייה שאין לה שום מעמד חוקי במדינת ישראל שלמעשה, אם אפשר לומר, אפילו פוגעת במרקם האוכלוסייה המקומית, באוכלוסייה שרוצה להתפתח ולקיים את המרקם של מערכת החינוך, הרווחה, התרבות וכיוצא באלה.
אבי הלר: רשות ההגירה והאוכלוסין במשרד הפנים, היחידות שנוגעות לעניין הזה, עוקבות מקרוב אחר התהליך והתופעה הזאת.
אבי הלר: נמצא כאן נציג היחידה הדרומית ואני מאמין שיש מספר נתונים שהוועדה תוכל לקבל ממנו בנושא הזה וכן אילו פעולות אכיפה מתבצעות על ידי היחידה בנושא.
דוד אזולאי: אדוני בעצם אומר שכאן בערד המצב הוא כזה שיש אוכלוסייה שאינה מזוהה.
אבי הלר: אינה מזוהה.
דוד אזולאי: חסרת אזרחות.
אבי הלר: נכון.
דוד אזולאי: ואף אחד לא יודע היכן היא ממוקמת, מה היא עושה, איך היא נכנסת.
דוד אזולאי: אין נתונים.
יעקב כץ: לכן לא ניתן להגדיר אותם כעובדים זרים כי עובדים זרים אלה הם אנשים שנכנסו בצורה מסודרת.
יעקב כץ: מדובר במחפשי עבודה, במהגרי עבודה שהגיעו מחוף השנהב ונכנסו דרך הגבול המצרי.
גדעון בר-לב: יש לי בקשה.
גדעון בר-לב: ביקשתי שנציגי מפלגות מקומיות לא ישבו ליד השולחן.
גדעון בר-לב: אני מבקש לפנות את השולחן.
גדעון בר-לב: גבירתי המנכ"לית, תעברי למקום אחר ותפני את המקום לחבר הכנסת ביבי.
יעקב אדרי: אפשר לקבל נתונים?
גדעון בר-לב: את הנתונים יציגו מנהלי המחלקות.
דוד אזולאי: אנחנו מיד נשמע את מנהלי המחלקות.
דוד אזולאי: אני משתמש בהגדרה של ראש העיר.
דוד אזולאי: אלה לא עובדים זרים.
יעקב כץ: לעובדים זרים יש מעמד ויש להם מסגרת.
אבי הלר: עובדים זרים אלה אנשים שהגיעו לכאן עם אשרת כניסה.
גדעון בר-לב: ברשותך, אני רוצה להוסיף.
גדעון בר-לב: בשעתו רשות האוכלוסין וההגירה נתנה לחלק מהאנשים ששוחררו מכלא קציעות אשרה.
יובל שטנדל: צו שחרור ממשמורת מכלא קציעות.
יובל שטנדל: מסתננים שמגיעים דרך גבול מצרים, נתפסים בדרך כלל על ידי הצבא ומועברים לסהרונים, שם הם עוברים את התחקור הביטחוני הראשוני, נרשמים, נלקחות טביעות אצבע וכדומה, והראשונים שהגיעו יוצאים.
יובל שטנדל: אותם אנשים שמשתחררים, מתפזרים ברחבי הארץ.
יובל שטנדל: בישיבה שקיימה הוועדה לבעיית העובדים הזרים בה נכחנו, מתברר שאין קשר בין הרשויות לגבי אותם אנשים שמסתובבים בארץ.
יובל שטנדל: הבעיה היא שאותם אנשים שמגיעים, לא מגיעים על תקן של עובדים זרים.
יובל שטנדל: הם אמנם נקראים לדגל על ידי אנשים מהארץ ומגיעים ומיועדים למקומות מסוימים.
יובל שטנדל: הם יודעים שפרק זמן קצר הם נמצאים בסהרונים, משתחררים ואז הם מתפזרים ברחבי הארץ.
דוד אזולאי: הרישום מתקיים באותם סהרונים?
יובל שטנדל: כן.
דוד אזולאי: אבל יש כאלה שלא מגיעים דרך הסהרונים.
יובל שטנדל: יש רישום ראשוני שנערך על ידי הצבא כאשר הם נתפסים על גדר הגבול ואחר כך הם עוברים את כל הסינון והרישום גם בתוך הסהרון.
גדעון בר-לב: בשעתו ניהלנו מאבק עיקש בנושא ההגבלה שניתנה בנושא של גדרה-חדרה.
גדעון בר-לב: בסופו של דבר השכל הישר ניצח וביטלו את ההגדרה כי הייתה נהירה אדירה לכאן.
גדעון בר-לב: אפילו אילת בשלב כלשהו הצליחה להגיע להבנות עם רשות ההגירה ואז כתבו להם שהם רשאים להימצא דרומה לגדרה וצפונה לחדרה, למעט אילת.
גדעון בר-לב: שאלתי אותם לשם מה לכתוב כל כך הרבה, שיכתבו שהם רשאים להיות בערד בלבד, כי זה מה שקרה.
גדעון בר-לב: ברגע שבוטל הנושא של גדרה-חדרה וניתנה אפשרות תנועה בכל מקום בארץ, הלחץ המסיבי שהיה על ערד פחת.