GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב כץ: למה אתם לא יכולים להצביע על תאריך מוגדר?
יעקב כץ: במה זה תלוי?
שלום בן משה: זה תלוי שהאדון שנמצא כאן אלוף המשנה, שהוא הפרויקטור שגייס לעצמו עוד גברת ואנשים נוספים כדי שהם יאתרו את האנשים יחד עם היחידה לחיילים משוחררים, ויביאו את האנשים לכנס הסברה, ידברו איתם ויאתרו את החיילים שרוצים.
שלום בן משה: שהיו מועמדים ראשונים אנחנו ניפתח את הקורס.
יעקב כץ: אתה בעצם אומר שהיום אחרי שפתרנו את כל הבעיות כולל הבעיה של 1,000 שקלים שיועברו ישירות לעובד, הבעיה היא בעצם, מפנה אליך את השאלה מר אודי ענפי, הבעיה היחידה היא של אנשים שייצאו לקורס?
יעקב כץ: נשמע אותך אחר כך.
יעקב כץ: אתה אומר שבעצם אתם נערכים.
יעקב כץ: יש לי שאלה מוסרית, בשני הקורסים הקודמים, למיטב ידעתי והבנתי פה, הייתה ממשלת ישראל אמורה לשלם לעובדים שיצאו לעבודה ומכיוון שהיא לא שילמה התאחדות הקבלנים שילמה, הקרן שילמה.
יעקב כץ: האם כשיבוא הדבר הזה על תיקונו יוחזר הכסף לאיגוד הקבלנים, גם זה דבר שחשבתם עליו?
יעקב כץ: לגבי העובדים שכבר עבדו.
שלום בן משה: אני רוצה להעיר משהו לגבי התשובה הספונטנית של אודי ענפי, אם תהייה כעת קבוצה של 25 תלמידים היינו פותחים את הקורס.
יעקב כץ: אנחנו נשבור כאן בקבוק שתייה כשזה יקרה.
גבריאל דובינר: אתמול הגיע בחור שהלך לכנס משתחררים, היו שם דוכנים מכאן ועד לאילת, לנו לא היה דוכן מאחר והקורס עדיין לא אושר.
יעקב כץ: אתה אומר שהיו דוכנים לכל דבר ולכם לא היה.
גבריאל דובינר: היו דוכנים של קורסים שונים, דוכנים בנקים.
חיים אומן: אני אסביר, זה כנס שאנחנו עורכים שלוש פעמים בשנה, אלו כנסים לחיילים לקראת שחרור.
חיים אומן: הכנס הזה נערך בגני התערוכה, הכנס שמתקיים שלוש פעמים בשנה במשך שלושה ימים בכל פעם.
חיים אומן: במהלך השנה, בכנסים האלה, אנחנו מביאים כ- 50,000 חיילים לקראת שחרור.
חיים אומן: בכנסת, מוצבים דוכנים של מעסיקים שונים של מעסיק שרוצה, אנחנו מפרסמים את זה, הוא בא ומציג שם את מרכולתו וזה יכול להיות בכל תחום רלוונטי.
חיים אומן: אותו דבר יש דוכנים של כל מוסדות ההשכלה, אוניברסיטאות, מכללות וכדומה.
חיים אומן: בנוסף החיילים בכנס ניתנות לחיילים הרצאות על הזכויות שלהם וגם על דברים נוספים.
חיים אומן: סיימנו את הכנס האחרון ביום ראשון, הוא התקיים ביום רביעי, חמישי ויום ראשון, היו שם למעלה מ- 15,000 חיילים.
יעקב כץ: אבל את נושא של התאחדות הקבלנים לא הציגו.
חיים אומן: אנחנו רק יכולים להציע להם וזה עניין שלהם אם לבוא או לא.
יעקב כץ: למה לא הצבתם דוכנים?
גבריאל דובינר: ואם היינו מציגים?
גבריאל דובינר: ואם הם הציעו והיינו באים, והפרויקטור היה עושה את זה, למה בדיוק הוא היה רושם אותם?
גבריאל דובינר: עדיין שום דבר לא סגור.
גבריאל דובינר: יש לנו למעלה מ- 2,000 חבר'ה שרוצים להתחיל ולא יכולים להתחיל.
גבריאל דובינר: לומר שאם היו אנשים היינו פותחים מחר את הקורס.
יעקב כץ: אתה אומר שיש 2,000 חבר'ה שרוצים להתחיל?
גבריאל דובינר: מועמדים.
שלום בן משה: איפה ה- 2,000 האלה.
שלום בן משה: תביאו אותם.
יעקב כץ: מר שלום בן משה, אני רוצה לראות את הקורס הראשון נפתח.
יעקב כץ: יש לי תחושה שניפגש כאן עוד מאתיים פעם והקורס לא יפתח, לכן ביקשתי את אייל גבאי ואמרתי לו שאם ראש הממשלה לא יכנס לעניין הזה המחירים ימשיכו להמריא, אמרתי לו שלא יביאו עוד פועלים ושיורידו את המכסה של ה- 8,000 ולא יבנו פה בתים, המחירים ימשיכו לעלות.
יעקב כץ: אני לא ראש ממשלה, אני רק יכול להתאמץ ואני לא יכול מעבר לכך.
אודי ענפי: אני מבקש להציג את הדברים כפי שהם, מאז חודש יוני לא השתנה המצב כפי שהוגדר וסוכם בין כל השותפים, נותרת הקפאה עד לחתימת ההסכם, אנחנו חתמנו על הסכם עם משרד הבטחון.
יעקב כץ: מי זה אנחנו?
אודי ענפי: הקרן שהיא הייצוג של ההסתדרות וההתאחדות, חתמה על הסכם עם משרד הבטחון שמאפשר לנו להניע את הפרויקט.
אודי ענפי: נוצרה אותה בעיה שמלווה אותנו כבר ארבעה, חמישה חודשים, איך משלמים את ה- 1,000 שקלים לחודש בתקופת הסטאז', הייתה בזמנו הצעה של 10 מיליון שירדה.
אודי ענפי: הייתה לפני חודש הצעה שתוך כמה ימים יהיה ניתן למצוא את הפרוצדורה כדי להעביר ואפשר לחתום ולצאת לדרך, ההצעה הזאת עדיין עומדת באותו מצב, אני נמצא במצב שהדברים מוקפאים.
יעקב כץ: מר שלום בן משה אומר, שאם היו לך היום 25, 30 מועמדים אפשר היה להתחיל את הקורס מחר.
אודי ענפי: מה בדיוק אני אציע להם?
אודי ענפי: מה אני אגיד להם?
אודי ענפי: שוב אני ארמה אותם כמו שרימיתי את ה- 50 המועמדים ושנשארו מהם רק חצי כי השאר התייאשו ועזבו.
אודי ענפי: עד היום הם לא קיבלו את המענקים.
אודי ענפי: יש דברים שהקרן אמרה עד כאן, את הכסף של משרד הבטחון שילמנו במזומן.
יעקב כץ: לכן מר שלום בן משה שאלתי אם ניתן לשלם אז למה לא לפצות את מה שהוציאו על העובדים, זה הסימן הראשון שהמערכת מתחילה לעבוד.
יעקב כץ: הרי יש לנו עובדים שהתחילו לעבוד ולא קיבלו את מה שמגיע להם.
שלום בן משה: אני משתדל להיות שלו חרף הדברים.
שלום בן משה: ראשית הוצאתי מכתב שמה שסוכם כאן
שלום בן משה: תקף, כדי לקבל את הכסף הזה, האנשים האלה לא יודעים אילו קשיים עובד מדינה צריך לעבור עם החשב הכללי של האוצר ועם משרד המשפטים וכדומה.
שלום בן משה: הם חושבים שאת כספי המדינה אפשר לשלם באופן חופשי כזה או אחר, אין לכם מושג מה קורה.
יצחק גורביץ: זה פוגע אישית.
יצחק גורביץ: הוא אלוף משנה, אני סגן אלוף, אני עסקתי בכספים הרבה יותר ממה שהוא עסק אצל החשב הכללי ומול כולם.
יצחק גורביץ: זה לא נכון לדבר כך ואפילו כלפינו, את האדונים של מערכת הבטחון שנמצאים כאן אני מכיר שנים, זה פשוט לא נכון להתייחס כך אלינו.
שלום בן משה: אני מתנצל אם פגעתי בך, אני רואה אותך פעם הראשונה ואני מתנצל אם פגעתי בך.
יעקב כץ: שלום בן משה, הוא אומר שיש לו 2,000 מועמדים, נניח שיש לך 25 מועמדים, והוא יכול לתת שמות.
גבריאל דובינר: רשומים, יש לי את הרשימה.
יעקב כץ: מחר הוא מגיע אליך ואומר לך שהוא יכול לפתוח את הקורס, כדי שאני אבין כאדם אינטלגנט, למה הוא אומר שהוא כן יכול או לא יכול ולמה אתה אומר כן יכול, בגלל אילו בעיות שהוא טוען שהוא לא יכול.
יצחק דובינר: אני לא יודע.
יעקב כץ: מר אודי ענפי תסביר לי, אתה אמרת שאי אפשר אז תסביר למה אי אפשר.
שלום בן משה: יש בינינו הסכם שלא נחתם, הוא לא נחתם כי אתם לא רציתם לחתום עליו.
אודי ענפי: שלום בן משה אני מבקש שתישאר בנתיב העובדות.
יעקב כץ: אולי אני אהיה נוכח במעמד החתימה.
יעקב כץ: אם נקיים בשבוע הבא יהיה ניתן להביא את ההסכם, מר שלום בן משה זה יהיה אפשרי?
יעקב כץ: אני לא מקנטר, אני שואל שאלה.
שלום בן משה: אתה היית איתי כשישבנו עם המנהל הכללי והם אמרו שהם לא יכולים לחתום בינתיים ושנמתין.
שלום בן משה: הייתי בקרן והגעתי כדי לחתום על ההסכם, אמרו לי תעצור כי לא חותמים על ההסכם עד שנפתור את הבעיה של 1,000 השקלים.
שלום בן משה: נפתרה הבעיה של 1,000 השקלים.
יצחק גורביץ: הבעיה לא נפתרה.
יצחק גורביץ: אם היו נכנסים לפרטים היית מגלה שלא מדובר ב- 1,000 שקלים לחודש.
יצחק גורביץ: הפתרון החדש שמוצע הוא 3,000 שקל מענק בתום התקופה.
יצחק גורביץ: נניח שבתום התקופה שזה אחרי שנה אז אנחנו מדברים על 200 שקלים בחודש.
יצחק גורביץ: מה אנחנו אמרנו לאנשים שרוצים להיכנס לפרויקט?
יצחק גורביץ: אמרנו שיתנו 1,000 שקל נוספים לחודש– גם בזה לא נוכל לעמוד, זה 200 שקל ומשהו.
יעקב כץ: זה 1,000 או 200 שקל?
יצחק גורביץ: זה היה אמור להיות 1,000 בחודש שמדינה תיתן לכל אחד.
יעקב כץ: על כך דובר בפעם האחרונה.
יצחק גורביץ: אבל הסיכום האחרון היה, ואני רוצה שמישהו אחר יתקן אותי אבל עם עובדות, 3,000 שקל מענק בתום התקופה.
יצחק גורביץ: מה ההגדרה של תום תקופה?
יצחק גורביץ: – שנה לצורך העניין וזה יכול להיות טיפה יותר, אבל נניח שנה.
יצחק גורביץ: כמה זה 3,000 לחלק ל- 12 חודשים?
יצחק גורביץ: אני חושב שזה בערך כ- 300 שקל בחודש מול 1,000.
שלום בן משה: ראשית לא מדובר בכסף שמגיע לתלמיד.
שלום בן משה: מדובר בכסף שמגיע לקבלן.
שלום בן משה: אני מבקש ממך תפסיק לבלבל את העניין.
שלום בן משה: התלמידים מקבלים חבילת הטבה שמעולם לא הייתה, שבסוף היא מסתכמת ב- 54,000 שקל לחייל משוחרר.
שלום בן משה: מעולם לא היה דבר כזה.
יצחק גורביץ: אז איך אני רותם את הקבלן?
יצחק גורביץ: אני אגיד לו שהוא לא יקבל.
שלום בן משה: זה מה שסוכם כאן.
אודי ענפי: אנחנו הרי רוצים לפתור את הבעיה.
שלום בן משה: המנהל הכללי של התאחדות הקבלנים, המילכוד הזה מדהים אותי ממש, הרי יש כסף, ואנחנו אומרים בוא קבל 1,000 שקל, הוא אומר לא מוכן לקבל, כדי לקבל הוא צריך לחתום אבל הוא לא רוצה לחתום על שום דבר.
שלום בן משה: מה קורה כאן?
שלום בן משה: יש לחתום על תצהיר להגיש בקשה כמו כל אחד אחר.
שלום בן משה: אבל הוא לא מוכן לחתום, מה אמר נציג הקבלנים בפניך "חבר'ה תפטרו אותנו מזה.
יעקב כץ: אבל הוא אומר שזה לא 1,000 שקלים.
שלום בן משה: זה תואם, הוא לא יודע על מה הוא מדבר, וסלח לי.
אודי ענפי: נניח שזה תואם.
אודי ענפי: אנחנו נפלו ונכשלו על זה שההגדרות היו, אנחנו בקבוצת פקודות נוקטים בשיטה כללית, מכתב שכתוב בו שבשנת 2010 התלמידים יקבלו תוספת של מענק התמדה בסך של 3,000 שקל, אם זה לא מתורגם.
אודי ענפי: זה מה שאני למדתי בדרך הקשה.
אודי ענפי: כשההסכמות מהסוג הזה כבר היו לפני שנים וכשבאנו לפדות אותם, עובדה, את ה- 3,000 שקל שהחיילים האלה צריכים לקבל כבר מתחילת חודש פברואר עד היום הם לא קיבלו.
יעקב כץ: לכן שאלתי.
אודי ענפי: אם זה לא מתורגם, מתי הם יקבלו?
אודי ענפי: הנוהל לא תואם את זה.
יעקב כץ: אנחנו בסופו של דבר רוצים שהחבר'ה יכנסו לקורסים.
יעקב כץ: לכן שאלתי שאלת תם, הרי יש כבר חבר'ה בקורסים שנפתחו.
יעקב כץ: מאז לא נפתחו ואנחנו יודעים מדוע לא נפתחו, כי אומרים, "רצינו לחתום, זה לא רוצה לחתום, זה לא מתאים", המציאות היא שלא נפתחו קורסים.
יעקב כץ: הרי היו יכולים להיות לנו עובדים יהודים, בוגרי צבא שנכנסו לעבודה בענפים הרטובים, אבל מזה שנה וחצי לא נפתחו קורסים.
יעקב כץ: אני שואל לגבי העבר, בעבר הייתה מחויבות של המדינה אבל לפי הנוהל החדש שאומר שאנחנו אמורים לתת לבחורים באופן ישיר, אומר לך מר אודי ענפי, בואו נבדוק איך אנחנו מיישמים את זה קודם כל לגבי הבחורים שנמצאים כבר בתוך התהליך.
יעקב כץ: אפשר להעביר להם את הכסף או אי אפשר?
יעקב כץ: כי אם אתה לא מסוגל להעביר להם איך הוא יכול לבנות עליך?
יעקב כץ: בפעם הקודמת כשהוא פתח את הקורס, זה לא משנה שתאמר לי שיש 10 מיליון או 30 מיליון, זה כסף שלא הגיע אליו.
יעקב כץ: המציאות הייתה ולא משנה מאילו סיבות, שבפועל מי ששילם לעובדים היתה התאחדות הקבלנים וההסתדרות.
יעקב כץ: הוא אומר "שלפני שמיישמים את הדבר בעתיד, וכדי שאני ארגיש בטחון שאני יכול לסמוך על המילה שלך ולפתוח עוד פעם קורס, תן לי לפחות עבור א', ב' וג'", והוא אומר שנשארו שם 50%, אז תן לו את הכסף, הרי דיברנו על פתרון.
יעקב כץ: תגיד לי למה אי אפשר לשלם למי שכבר גמר את הקורס והוא כבר עובד?
יעקב כץ: הובטח לו ולא משלמים.
יעקב כץ: זה הולך לבחור ולא לקבלן.
שלום בן משה: הנוהל אומר שבתוך 9 חודשים של הקבוצה הראשונה, הם ימלאו את הטפסים וייגשו אותם לוועדה, כשהטפסים של החיילים שהוא מדבר עליהם, הגיעו ביום רביעי אחר הצהריים, או ביום החמישי האחרון, הבחורה שבדקה את הטפסים מצאה כבר בחלק מהמקרים שחסר טופס זה או אחר, הטפסים צריכים להיות שלמים.
יעקב כץ: זה ישולם?
שלום בן משה: בוודאי שזה ישולם.
יעקב כץ: יש כאן התקדמות!
שלום בן משה: שמתי בנאדם במיוחד, אלוף משנה כמוהו.
יעקב כץ: כולכם גיבורי חייל אבל לפעמים בגלל דברים קטנים דברים גדולים לא מתקדמים.
יעקב כץ: אודי ענפי, בהנחה שהדברים אכן הם אלה שסוכמו, אתה תסכים שבת שבע פנחסוב מהנהלת הוועדה תתקשר אליך, עם גלעד אתה מסתדר?
יעקב כץ: נקדם את העניין.
יעקב כץ: כולם מי שיושב כאן מסביב לשולחן מוסר את הנפש שהנושא יקודם.
יעקב כץ: במילים אחרות אתה אומר שאם יש עוד 25, 30 מועמדים אפשר לפתוח קורס על אותם יסודות.
שלום בן משה: בהחלט.
יעקב כץ: מה מעבר ל- 1,000 שקלים מעכב אותך?
אודי ענפי: אני אסביר, התהליך הזה למרות שהוא מסורבל, ולמרות שלא ברור לנו אם באמת הכל יאושר, ובהנחה שזה יאושר.
יעקב כץ: הוא אומר שזה יאושר.
יעקב כץ: יש לך הערכה מתי זה יאושר וישלחו התשלומים לבחורים?
שלום בן משה: אני חושב שתוך שבוע ימים.
אודי ענפי: זה לא הנושא היחידי שנותר כנושא פתוח.
יעקב כץ: מה עוד מעכב את פתיחת הקורס הראשון?
אודי ענפי: שיהיה תהליך שהוא סגור בהסכם, איך אנחנו משלמים ומתי את הסכום של 1,000 שקל לחודש במהלך הסטאז'.
אודי ענפי: אני מזכיר שזה סכום שהיה צריך ללכת לחברה עבור העובדים.
יעקב כץ: הוא אומר שגם מטעם הקבלנים לא מוכנים לחתום על כך.
אודי ענפי: אני הראשון שאשמח כשנוכל להניע את המהלך.
אודי ענפי: כדי להניע אותו אנחנו צריכים להשלים את ההסבר איך עושים את זה.
אודי ענפי: יש פה מה ואין פה איך, שיגידו איך ושזה ייחתם כהסכם.
אודי ענפי: רק באותו רגע יש לי אישור להניע את כל המהלך.
אודי ענפי: הם אמרו שיש צוות, אין שום דבר.
יעקב כץ: מר שלום בן משה, הוא אומר שה- 1,000 שקלים לחודש יגיע ישירות.
יעקב כץ: הוא אומר שהוא פותח את הקורס והוא אומר "אני מאמין למר שלום בן משה".
יעקב כץ: אתה אומר לו "פתח את הקורס", הוא אומר שאתה מכריז עכשיו על פתיחת הקורס אחרי פסח, יום אחד אחרי יום העצמאות, יעקב כצ'לה כ"ץ בא, ראש הממשלה בא, כולם באים ופותחים את הקורס.
יעקב כץ: אני צריך לשלם את ה- 1,000 שקלים מדי חודש בחודשו.
יעקב כץ: סיכמנו שזה לא יהיה דרך הקבלנים.
יעקב כץ: מה אתה עושה כרגע שהדבר הזה אכן יקרה?
שלום בן משה: זה לא מדי חודש בחודשו, זה בתום ההכשרה של חצי שנה ועוד שלושה חודשי עבודה, כאשר האדם מגיע לתשעה חודשים המדינה מעניקה לו מענק התמדה.
שלום בן משה: עד עכשיו הוא היה מקבל 8,000 מעתה הוא יקבל 11,000 שקל.
שלום בן משה: כאשר בתום תשעה חודשים הוא יקבל חלק מהכסף בסכום של 4,000 שקל, ובתום עוד חצי שנה יקבל עוד 7,000 שקל.
שלום בן משה: זה הנוהל.
אודי ענפי: הדברים קצת שונים.
אודי ענפי: 3,000 שקל בפעימה הראשונה.
שלום בן משה: עכשיו זה השתנה כי הוספנו את הכסף.
אודי ענפי: אנחנו עובדים לפי נוהל.
אודי ענפי: כשהנוהל השני יגדיר את ההגדרה הזאת, ונקבל אותו, ושזה יהיה בתוך ההסכם, אז יהיה אפשר אחרי חודשים לפתוח את הקורס.
יעקב כץ: הוא רוצה בכל זאת הסכם.
יעקב כץ: למה אין הסכם?
שלום בן משה: בואו נחתום על ההסכם.
אודי ענפי: מתחילת אוגוסט הוא מחכה.
יעקב כץ: אבל היה משהו שקרה פה.
יעקב כץ: אני יכול בשבוע הבא להביא לכאן את ההסכם או שאתם רוצים שאני אגיע אליכם למשרד?
יעקב כץ: אני רוצה להיות במעמד החתימה.
שלום בן משה: אני לא חושב שצריך להטריח אותך.
שלום בן משה: אני אומר את זה מטעם כבודך.
שלום בן משה: אני דיברתי עם הבוס שלו יושב ראש ההסתדרות ושאלתי אותו - כבר שבוע אפשר לחתום.
יעקב כץ: אפשר ביום שלישי או רביעי הבא לחתום?
שלום בן משה: אני לא יודע לענות לך מתי בדיוק, אבל זה יהיה בשבוע הבא.
שלום בן משה: אתה לא צריך להיות.
יעקב כץ: אני רוצה להגיע.
יעקב כץ: אכפת לך מר שלום בן משה שאגיע?
שלום בן משה: לכבוד יחשב לי, נבוא אליך.
יעקב כץ: סיכמנו על יום שלישי?
שלום בן משה: בסדר, יום שלישי.
יעקב כץ: סיכמנו, התקדמנו.
יעקב כץ: ראשית אני מודה לכם.
יעקב כץ: אתה מבטיח שמרגע חתימת ההסכם בשבוע הבא, אתה אחרי חודשים פותח את הקורס.
אודי ענפי: מבחינתי, אני אהיה ערוך לפתוח את הקורס גם בבאר שבע וגם בתל אביב.
יעקב כץ: אני אבקש ממך להיערך בשני הקורסים, אם יש צורך להופיע ולדבר כל הנושא הזה בפני החיילים ובפני קצינים או בוגרים, או לתת הרצאת למוטיבציה אני מוכן כי אני רואה בנושא של עבודת כפיים ערך, זה לא מהפה לחוץ וכך חנכתי את ילדיי שחלקם הם עובדי עבודות כפיים, אני רואה בזה מלכתחילה ערך עילאי.
יעקב כץ: ולכן אם אתם תרצו לשכנע בחורים אני מוכן להופיע בצבא ולדבר בפני למסיימים, אני אומר להם שאני קורא להם לעבודת הכפיים.
חיים אומן: אין בעיה.
חיים אומן: חשוב להדגיש שעם חתימת החוזה צריך לקחת פרק זמן.
חיים אומן: כי ברגע שנחתם החוזה אנחנו צריכים לצאת עם פרסום לחיילים משוחררים, אלו חיילים משוחררים ולא חיילים שנמצאים בפלוגה ואתה יכול לאסוף אותם.
יעקב כץ: אודי ענפי אומר שזה עניין של חודשיים עד שהקורס יפתח.
שלום בן משה: אבל הוא יודע יותר.
חיים אומן: אני יודע.
חיים אומן: הרי את איסוף החיילים, אנחנו קוראים להם חיילים אבל הם חיילים משוחררים.
שלום בן משה: הוא אמר שיש כעת 2,000.
חיים אומן: יש כאן תהליך.
יעקב כץ: יצחק מויאל מההסתדרות נכנס כרגע.
יעקב כץ: ברוך ה' התקדמנו היום, סיכמנו שביום שלישי הבא ייחתם ההסכם, אני אמור להיות מוזמן ואולי תזמינו גם את יצחק מויאל?
יעקב כץ: הוא חלק מהעסק.
שלום בן משה: בוודאי, הוא חלק מהחותמים.
יעקב כץ: אני רוצה לומר לכם שאני ממש מאושר מאושר, אני מאושר משום שאני רואה בנושא הזה עיקרון, הצלחנו לפתוח דרך.
יעקב כץ: אם צריך להעביר הרצאה או עידוד מתוך הלב פנימה אני מוכן לבוא לכל מקום שאדרש.
יעקב כץ: אני מאוד מודה לך מר שלום בן משה.
יעקב כץ: כמה קורסים אתה תפתח?
אודי ענפי: אני חוזר אל אותם שני קורסים.
יעקב כץ: בעצם זה תלוי במספר האנשים.
יעקב כץ: לך אין התנגדות.
אודי ענפי: יהיה צורך לחזור לחברות הבנייה ולקבל מהם מחדש מחויבות לקלוט את העובדים.
אודי ענפי: אנחנו לא פותחים קורס כקורס אלא כתכנית.
יעקב כץ: זו האחריות שלכם הקבלנים לקלוט אותם.
יעקב כץ: אתם תתחייבו לקלוט את כולם.
יעקב כץ: אני חושב שצריך לשמוח על כל אחד שנכנס.
יעקב כץ: ושלא יהיה מה ששלום בן משה אומר שהחבר'ה ירצו להיכנס ולא יהיה מי שיקלוט.
יצחק גורביץ: לא נעים לי להיות האיש הרע, אבל לדעתי יהיו בעיות, על פי ההבנה שלנו משיחה עם המנהל הכללי של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, יוסי גורדון, וזה מה שרציתי להגיד קודם, אין את ה- 1,000 שקלים האלה.
יעקב כץ: יש 3,000 שקל, זה יהיה הסכם כולל.
יצחק גורביץ: 3,000 שקל לחודש לא מכסים.
קריאה: 3,000 שקל אחרי שלושה חודשים.
אודי ענפי: נמצא לזה תהליך גישור, יש לזה פתרון.
אודי ענפי: אנחנו הרי מסתכלים קדימה, כל אלה שבתוך המסלול הם אחרי הפרק של הסטאז', לגביהם זה לא משנה כל כך.
אודי ענפי: לגבי ההתחייבות שלנו כלפי האנשים הפתרון יהיה שהעובדים בשלושת חודשי הסטאז' יקבלו מהחברה 1,000 שקל פחות ואז לא יצטרכו לתת את זה לחברה, הם יקבלו את זה במסגרת הסיכום הזה כתשלום.
יעקב כץ: אם הקבלנים היו צריכים לקבל את ה- 1,000 שקלים הייתם צריכים להפריש מס ערך מוסף ובכלל מיסים.
יצחק גורביץ: הסוגיה היא שמדובר על 1,000 שקל לחודש לתקופה של מספר חודשים.
שלום בן משה: שלושה חודשים.
יצחק גורביץ: מול מענק חד פעמי, של 3,000 שקלים.
שלום בן משה: זאת הייתה הצעה של המנהל הכללי של האגודה.
יעקב כץ: אני רוצה לראות את הדבר הזה רוקם עור וגידים ולראות את הדרך, אם צריך לגשר לגשר ולא לחפש את הבעיות אלא למצוא את דרך הגישור.
יעקב כץ: לי חשוב שהקורסים יפתחו.
יעקב כץ: אני רוצה לראות כמה שיותר קורסים שיפתחו.
יעקב כץ: זו תהייה התחלה טובה.
גלעד נתן: אדוני היושב ראש יש כאן נקודה חשובה שלא כדאי לדלג עליה.
גלעד נתן: הקורסים יפתחו, יגיעו לגישורים, צריך לראות מר יצחק גורביץ כמה נקלטים, אם המצוקה כל כך גדולה, אז לחשוב על המצוקה הגדולה בענף הבניין.
גלעד נתן: לי איך שהוא נראה מוזר שה- 1,000 שקל האלה זה מה שימנע כרגע את הקליטה של העובדים.
גלעד נתן: אני רוצה להזכיר לך שבחודש יוני מקצצים לכם את המכסה ב- 3,000, נכון?
גלעד נתן: ומי יכנס לעבודה.
גלעד נתן: כמה אנשים יכנסו?
יעקב כץ: אני רוצה לומר שאני מקווה, ויש לי בקשה אליך מר שלום בן משה, אני פניתי בנושא הזה לאייל גבאי והצעתי לו להביא עוד 15,000 עובדים.
יעקב כץ: אמרתי לו מאיפה להביא.
יעקב כץ: בנימין (פואד) בן אליעזר הציע ערבים.
יעקב כץ: אני מציע סינים.
יעקב כץ: אמרתי שחייבים להביא לכאן עובדים.
יעקב כץ: אתם צריכים קודם שאת ה- 3,000 האלה לא יקצצו.
יעקב כץ: כלומר שזה ידחה כמו שדחו בענף החקלאות.
שלום בן משה: אני מנוע מלהתערב בזה.
גלעד נתן: אתה מדבר עם האיש הלא נכון.
שלום בן משה: אני מנוע מלהתערב עכשיו.
שלום בן משה: אמרתי את דעתי בישיבה הקודמת.
שלום בן משה: אני מציע שננתק את זה.
שלום בן משה: אדוני היושב ברשותך, לדעתי מיצנו את העניין.
שלום בן משה: הגיעה גם הרפרנטית שלנו ממשרד האוצר מיכל צוק.
שלום בן משה: ברוכה הבאה.
יעקב כץ: סליחה, אני רוצה לבשר למיכל צוק, ביום שלישי חותמים על ההסכם שבין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לבין הקרן, התאחדות התעשיינים וההסתדרות, סיכמנו את נושא 3,000 שקל כדי לאפשר את התחלת הקמפיין לגיוס העובדים והכוונתם לעבודה בענף הבניין כמה שיותר מהר.
שלום בן משה: הרי הקבלנים שאין להם עובדים היו צריכים, והם עושים את זה, לגייס אנשים, להכשיר אותם בכספם שלהם.
שלום בן משה: הממשלה באה ואמרה שאנחנו ניתן כסף.
שלום בן משה: הרי כל ההכשרה היא על חשבון המדינה.
שלום בן משה: הקורס שנעשה הוא על חשבון המדינה.
שלום בן משה: גם ההשתלמות שתעשה בתום תשעה חודשים תהייה על חשבון המדינה.
יעקב כץ: אני בטוח שהרבה קבלנים מעסיקים עובדים והם מכשירים אותם.
יעקב כץ: המיוחד בתכנית הזאת, אני לא ארחיב על כך כי זה נאמר בישיבה הקודמת, הפעם זו הפעם הראשונה שההסתדרות והתאחדות הקבלנים שעד לפני שנתיים לא היו מעורבים בזה, אמרו שהם יתנו, אלה יתנו מכאן ובאה הקרן לחיילים משוחררים שנותנת סכום נכבד מאוד.
יעקב כץ: החיילים מקבלים כסף מהקרן , הם לא מקבלים מהקבלנים, ההסתדרות והקרן נותנים לקבלנים את הכסף, לעובדים שאינם חיילים ואני יודע - -
אודי ענפי: גם לחיילים.
יצחק גורביץ: אתה יודע מה המקור של הקרן?
שלום בן משה: נכון.
שלום בן משה: כלומר יש כאן חבילה שהיא באמת חבילה שבאה לפתות את האנשים להגיע לקורס עצמו ולהשאיר אותם.
שלום בן משה: אין סיבה שזה לא יצליח.
יעקב כץ: אמרתי לאייל גבאי, אמרתי שראש הממשלה היה זה שצריך לקום ולתת דוגמה אישית, שהוא פעם בחודש בא, לובש בגדי עבודה ועולה על הטפסנות ומסייע בבנייה ונותן דוגמה אישית לחיילים.
יעקב כץ: אולי גם אהוד ברק שקונה עכשיו בתים, שיעלה לקומה ה- 13, ישים עליו בגדי עבודה, פעם הוא היה קיבוצניק, שיוריד את העניבה, ושייתנו דוגמה אישית.
יעקב כץ: אני מתחייב שכשאני אהיה שר זה מה שאני אעשה.
יעקב כץ: מיצנו את הנקודה הזאת.
יעקב כץ: יש למישהו להוסיף עוד משהו?
יצחק גורביץ: אני רוצה להתייחס.
יצחק גורביץ: אני מבין את רוח הדברים ואני מקווה שאנחנו נתקדם.
יצחק גורביץ: יש לי הערה, הקרן הזאת שאתה אומר שמממנת בחלקה, אולי בחלקה הגדול, זה ממקורות וכספים של קבלנים שהפרישו לקרן הזאת, זה לא מגיע מהאוויר.
יצחק גורביץ: כל מי שרוצה לעבוד בענף הבניין מוזמן לעבוד בענף.
יצחק גורביץ: לגבי ההערה שלך שהקבלנים הם אלה שהיו צריכים להכשיר, אני לא מכיר בית חולים שמכשיר לבד רופאים, אני יודע שיש אוניברסיטאות ושהמדינה מממנת הכשרת רופאים, כמו כן יש בתי ספר לטכנאי מטוסים וכדומה.
יצחק גורביץ: המדינה לא השכילה מזה שנים להכשיר עובדים לענף הבניין וגם במסגרת ההשכלה הפורמלית.
יצחק גורביץ: גם שהיה בזמנו בית ספר ליד נתניה שעסק בעובדי ציוד מכני הנדסי גם הוא נסגר וכעת אנחנו מרגישים את הקושי במציאת עובדים כאלה.
יצחק גורביץ: כלומר זה לא רק הקבלנים וזה גם ובעיקר המדינה.
יצחק גורביץ: זה כמובן נכון לגבי ההכשרה הפורמלית בהייטק, אני לא יודע ש- IBM הקימה כאן אוניברסיטת להכשרת עובדים.
יצחק גורביץ: לגבי הסוגייה של קליטת עובדים, ציינו את זה, לעובד מיומן בענף הבניין לוקח, תלוי באיזה מקצוע, במקרה הקיצוני זה טייח, לוקח לו שנתיים עד שהוא ממש יכול לעבוד לבד, במקצועות אחרים זה לפחות חצי שנה ומעלה לאחר שהוא הוכשר ולאחר שהוא למד את המקצוע.
יצחק גורביץ: זה לא מהיום למחר.
יצחק גורביץ: לגבי השכר, אני אומר שוב, אנחנו משלמים על עובדים זרים לצערנו הרבה יותר מאשר 7,000 שקל.
יצחק גורביץ: פשוט אין קליטה של עובדים.
יצחק גורביץ: המדינה צריכה לשדר את זה, גם בחינוך הפורמלי.
יעקב כץ: כמה מרוויח בוגר צבא שמתחיל היום לעבוד בבניין?
יעקב כץ: בחור שהיה ביחידה טובה, יש לו ידיים טובות, איש חזק, מנטלית ופיזית, שמוכן להיות טפסן.
יעקב כץ: אם הוא עובד טוב כמה הוא יוכל להרוויח?
אודי ענפי: יש לנו כאלה.
אודי ענפי: אם הם עובדים שנה הם יכולים להגיע לסכום של עד 10,000 שקל נטו בחודש.
אודי ענפי: הם עובדים מאוד קשה.
גלעד נתן: בסופו של דבר עובד שנשאר בענף ונגמרו השנתיים והמענקים, הסכם הקיבוצי החדש מתחיל.
אודי ענפי: היום החבר'ה האלה עובדים בקבוצות, הבנייה מתועשת, הם עובדים בצוותים ולכן התכנית של שנתיים וכמו שאיציק אמר, זה הזמן עד שהם הופכים להיות עובדים מומחים, תחת הנחה שאחרי זה הם באמת יוכלו לממש את היכולות שלהם.
יצחק גורביץ: הקושי שאותו חייל או צעיר שרוצה להיכנס לענף הבניין, הוא המסר של המדינה שאומר שאתה צריך לעבוד בהייטק או במשפטים או שתהייה בעל פיצוחיה.
יצחק גורביץ: מאוד קשה לבוא להגיד לסביבה שלו שהוא עובד בבניין.
יצחק גורביץ: זה מה שמקשה על קליטתם של אנשים לענף.
שלום בן משה: העבודה היא קשה ויש לה דימוי לא טוב.
שלום בן משה: זו האמת.
אודי ענפי: אין זמן לעשות סידורים, ללכת לבנק, ללכת לקופת חולים.
אודי ענפי: את הנושא הזה גם אותו צריך לתקן.
מיכל צוק: אני מתנצלת שהגעתי באיחור.
מיכל צוק: אני מאוד שמחה על הרוח החיובית שאני מרגישה כאן.
מיכל צוק: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות, תחילה נעשה קצת סדר מבחינת הנושא של תעסוקת ישראלים בבניין.
מיכל צוק: יכול להיות שאני לא מבינה נכון ותתקנו אותי, אני לא חושבת שהבעיה היחידה היא שישראלים, כמו שנאמר כאן, לא מגיעים לעבוד בבניין כי הם לא רוצים.
מיכל צוק: אין מה לעשות בסופו של דבר בכל המקצועות יש ביקוש והיצע ויש מחיר וכשנכנסים עובדים זרים השכר יורד.
מיכל צוק: הם עובדים גם כשהשכר יורד וגם מספר שעות הן יותר ארוכות, וגם בכל ממד שהוא, אין ספק בכך, גם מבחינת המעסיק שלהם שבמקרה הזה הם הקבלנים - - -
יעקב כץ: מיכל את יודעת כמה עובדים זרים היו בענף הבנייה לפני שמונה שנים וכמה יש היום?
מיכל צוק: בוודאי.
יעקב כץ: מדובר על 7,000 או 8,000 וזה לא רלוונטי, כיוון שאף אחד לא מדבר.
יעקב כץ: אמרתי שאם אני הייתי ראש ממשלה, ולמרות מה שאת אומרת, במצב הנוכחי הייתי מביא היום 15,000 סינים כי אני לא רוצה ערבים, למרות דעת משרד האוצר.
יעקב כץ: אני חושב שהיום, בפרמטרים שונים ומסיבות כאלה ואחרות, ובין היתר בגלל שאין טפסנים, אין טייחים, ואין רצפים, וזו אחת מהסיבות שזמן הבנייה מתארך, מחירי הדירות הולכים ועולים וזוג שמתחתן או כל זוג, וכל סטודנט צריכים לשלם בין 3,500 לבין 5,500 שקל בערים המרכזיות ואפילו בפריפריה.
יעקב כץ: זה לא מציאותי.
יעקב כץ: זה בין היתר בגלל שאין בתים, גם לזה את צריכה לתת תשובה.
יעקב כץ: מה התשובה לסטודנט שצריך לממן שכר דירה וכדי לעמוד בזה הוא מכניס שישה שבעה אנשים לגור איתו.
יעקב כץ: איך אתם מסבירים את זה?
מיכל צוק: יכול להיות שיש הרבה שאלות קשות בתחום הזה וגם בתחומים אחרים שצריך לתת להם מענה, אני חושבת שלפחות בחלק מהתחומים ניתנים מענים.
מיכל צוק: יחד עם זאת הפתרון לבעיות כאלה ואחרות הוא לא לאבד את שוק העבודה, לא לדחוק ישראלים בעלי מיומנויות נמוכות משוק העבודה.
מיכל צוק: זה בדיוק מה שנגרם מכניסה של עובדים זרים.
מיכל צוק: דווקא הירידה שתיארת אדוני היושב ראש מ- 30,000 עובדים למספר שאנחנו נמצאים היום של עובדים זרים דווקא ממחישה את הטענה.
מיכל צוק: מאיפה יתמלא החוסר?
מיכל צוק: מאחד ומשניים, וכך צריך להיות.
מיכל צוק: גם נכנסו עובדים ישראלים לתוך הענף.
יעקב כץ: אני אומר שעניין העובדים הזרים לא רלוונטי, כי נשארו מעט.
מיכל צוק: אני לא יודעת.
מיכל צוק: כשנגיע לשנת 2012 והמכסה תהייה אפס, נדע שלא נשארו.
יעקב כץ: גם היום כשיש 6,000.
יעקב כץ: אבל זה בדיון הבא שלנו.
יעקב כץ: אני מבקש לומר שהמטרה היא לא רק שלא יהיו פה עובדים זרים, ואני מאלה שלא רוצה עובדים זרים, אבל יש עוד מטרות.
מיכל צוק: יפה ולשם אני רוצה להתייחס.
יעקב כץ: תתחילי מהמטרה היותר גדולה ותגיע לשם.
יעקב כץ: המטרה שלא יהיו פה עובדים זרים היא לא המטרה בפני עצמה.
מיכל צוק: המטרה היא תעסוקת ישראלים.
יעקב כץ: המטרה היא לא תעסוקת ישראלים, המטרה היא שלזוג שמתחתן יהיה לו איפה לגור, זו המטרה ומכאן תתחילי להתגלגל, להעסיק ישראלים בענף.
יעקב כץ: המטרה היא שזוג שמתחתן או אדם שרוצה לקנות דירה יכול לקנות דירה.
יעקב כץ: זו המטרה.
יעקב כץ: להורים שלנו יש דירה, לנו יש דירה, ופעם הייתה אפשרות להשיג דירה והיום היא אפשרות רחוקה.
יעקב כץ: אני אקח אותך לסיור בירושלים ותראי שאנשים גרים במחסנים ובחנויות כי אין דירות.
יעקב כץ: המטרה היא שלא תהייה תעסוקה לישראלים.
יעקב כץ: המטרה שלאנשים תהייה דירה.
יעקב כץ: כמו שהמטרה שיהיו חיים.
יעקב כץ: זה יוצר את ההמשך כמו תעסוקה, ושל תעסוקת ישראלים וכך הלאה.
יעקב כץ: אני אשאל אותך אחרת.