GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי אדלשטיין: לכן אנחנו מעלים את המודעות ונגביר גם את האכיפה לאור סיום של המעבר של יחידת הסמך.
יעקב כץ: עם אנשים שבאים ממקומות מוגדרים הבעיה היא יותר קלה.
יעקב כץ: בסופו של יום יש לאן להחזיר אותם.
יעקב כץ: וגם תיירים שניצלו את האשרה.
יעקב כץ: אומר לך נציג משרד הפנים ויש לנו פה את מנכ"ל הרשות.
אמנון בן עמי: אנחנו עובדים כבר שנים על העניין.
אמנון בן עמי: לגבי עובד זר לא חוקי יכולים להגיד שאנחנו אוכפים יותר טוב או פחות טוב.
אמנון בן עמי: הדברים ברורים.
אמנון בן עמי: יש סוגי מהגרי עבודה בלתי חוקיים שאנחנו לא יכולים לעשות איתם כלום.
יוסי אדלשטיין: אני הצטרפתי לצוות של עוז ועשינו סיור בדרום תל אביב.
יוסי אדלשטיין: הגענו לאותו סוג אוכלוסיה.
יוסי אדלשטיין: הם יושבים בקרנות הרחוב, הם מוציאים את הנייר שאומר שעניינם בתהליך בירור.
יוסי אדלשטיין: אנחנו לא יכולים לעשות כלום.
יעקב כץ: אני רוצה לסכם את הנקודה הזאת.
יעקב כץ: לגבי אנשים שהגיעו לפה כחוק או אנשים שהגיעו לפה כתיירים כחוק והחליטו שהם נשארים פה או שאחרי שנים הם לא נמצאים אצל המעסיק המקורי והם נמצאים פה שלא בדין יש למדינת ישראל את הדרכים.
יעקב כץ: יש את יחידת עוזר.
יעקב כץ: אומר מנכ"ל הרשות זה ייקח קצת יותר זמן אנחנו נגיע לכולם.
יעקב כץ: האכיפה תבוא לידי ביטוי.
יעקב כץ: הבעיה שלנו היא המסתננים שלגביהם מדינת ישראל נמצאת במצב שהיא לא יודעת איך לטפל בהם.
יעקב כץ: אני באתי עם רעיון.
יעקב כץ: אני חושב שאם יימצא להם פתרון אלטרנטיבי של מגורים במקום אחר יכול להיות שזה יהיה פחות נוח ופחות נעים ואז האחרים לא ימהרו להגיע לפה.
יעקב כץ: אני את הדבר הזה רוצה שתבדקו במהירות האפשרית.
יעקב כץ: יכול להיות שנציע את זה כהצעת חוק- להקים עיר למסתננים.
קריאה: משפטית איך אתה יכול לחייב אותם לעזוב את הערים?
יעקב כץ: ראשית יש למדינה את הזכות אם אדם מסתובב ושותה להחליט לגביו.
יעקב כץ: מדינת ישראל לא יצרה אלטרנטיבה של עבודה למהגר שעבר את הגבול שלא כחוק.
יעקב כץ: היא לא מגרשת מחד והיא למצוא לו תעסוקה.
יעקב כץ: יש מדינות אירופאיות שיצרו את המדיומים האלה.
יעקב כץ: אז אני יכול לבוא לבתי המלון ולהגיד להם מי שיעסיק מסתנן ייקנס על עשרת אלפים שקל.
יעקב כץ: עוד שאלה.
יעקב כץ: מה גובה הקנסות?
יעקב כץ: המ.מ.מ.
יעקב כץ: שואל האם לא שווה למעסיק לחטוף את הקנס?
יוסי אדלשטיין: 5000 שקל זה לא סכום פעוט.
יוסי אדלשטיין: מלבד זאת היום זו עבירה פלילית.
מיקי בבלי: אני מנציבות האו"ם לפליטים.
מיקי בבלי: אני רוצה להחזיר את הדברים קצת למקום.
מיקי בבלי: מיליון איש שמתדפקים על דלתותינו הם לא קיימים.
מיקי בבלי: במצרים יש כרגע 45 אלף מבקשי מקלט.
מיקי בבלי: יש במצרים פועלים זרים סודנים עונתיים.
מיקי בבלי: כל שנה באים מיליון, חוזרים חזרה מיליון.
יעקב כץ: אתה לא חולק על זה שמדי חודש נכנסים?
מיקי בבלי: אני לא חולק על כלום.
מיקי בבלי: אני רק אומר, המיליון, כי מי שאומר שיש מיליון צריך גם לתת עוד תשובה אחת.
יעקב כץ: זה צבא הגנה לישראל.
מיקי בבלי: עוד שאלה אחת:
מיקי בבלי: למה הם לא עברו?
מיקי בבלי: אין גדר.
מיקי בבלי: אין שום מניעה.
מיקי בבלי: יש מסרונים.
קריאה: יש 45 אלף שהגישו בקשה במצרים.
מיקי בבלי: כן.
מיקי בבלי: זה לא אומר שכולם רוצים לבוא לפה.
יעקב כץ: מדובר גם על בדואים שמובילים אותם במדבר.
יעקב כץ: צריך 2500 דולר לראש.
מיקי בבלי: 800 דולר.
יעקב כץ: גם 800 דולר לי זה הרבה.
יעקב כץ: גם להם זה הרבה.
יעקב כץ: אם בן אדם יש לו 800 דולר בשבילו, בשביל אשתו, בשביל הילדים שלו הוא לא עני מרוד.
יעקב כץ: הצבא אומר שיש מיליון אנשים שמחכים ויעברו ורוצים לעבור.
יעקב כץ: בשביל מה להתווכח על המספרים?
יעקב כץ: כשהתחילו להגיע הראשונים היה מדובר בכמה עשרות.
יעקב כץ: זה רק עניין של עשרות, זה רק עניין של מאות.
יעקב כץ: אחר כך אמרו זה רק עניין של אלפים.
יעקב כץ: היום מדובר כל שנתיים על כמות כמו של תושבי העיר ערד.
יעקב כץ: כמו העיר שדרות.
יעקב כץ: כמו העיר אריאל.
יעקב כץ: מדובר ב-25 אלף אנשים בשנתיים.
יעקב כץ: כל 10 שנים אתה מדבר על 5 ערים כמו ערד במדינת ישראל.
יעקב כץ: רק לפי אלה שנכנסים כרגע.
יעקב כץ: זה מה שאנחנו רוצים?
יעקב כץ: 5 ערים אריתריאיות להקים במדינת ישראל?
מיקי בבלי: יש במדינת ישראל 130 אלף עובדים בלתי חוקיים שלא מסכנים את המדינה ואת קיומה.
יעקב כץ: בגלל שהחליטו שהם כן מסכנים הקימו את רשות ההגירה וישראל עושה מאמצים של יום ולילה ואומר לך מר בן עמי, נתמודד עם הבעיה.
יעקב כץ: אתה אומר יש צרה אחת, תוסיף על הצרה עוד צרה?
מיקי בבלי: אני ממש לא אומר את זה.
מיקי בבלי: מה שאני אומר זה שיש 130 אלף עובדים בלתי חוקים במדינת ישראל.
מיקי בבלי: הם לא מהווים בעיה.
מיקי בבלי: כמה גורשו עד היום?
מיקי בבלי: לא משנה.
מיקי בבלי: מאידך הבעיה שאנחנו דנים בה זה 20 אלף אנשים שיושבים פה בגלל מחויבויותיה הבינלאומיות של מדינת ישראל.
מיקי בבלי: הם מהווים את החורבן הפוטנציאלי למדינה.
מיקי בבלי: אז אני רוצה להחזיר את זה לפרופורציות.
מיקי בבלי: הבעיה הינה בעיה מדינית.
מיקי בבלי: את הבעיה הזו ניתן לפתור אך ורק בהסכם בין מדינת ישראל לבין מצרים, הסכם שהאו"ם הציע ומוכן לסייע בו.
יעקב כץ: אבל אם מצרים מבטיחה ולא מקיימת?
מיקי בבלי: האג'נדה שבין ישראל למצרים כוללת כל כך הרבה אלמנטים חשובים שאין שום מניעה להוסיף עוד אלמנט אחד חשוב.
מיקי בבלי: לא בגז, לא בנפט, לא בהברחות נשק, לא בהברחות סמים, אני עוסק באנשים שעוברים לישראל דרך מצרים ושהדרך לעצור את זה איננה בהרעת תנאים בישראל.
מיקי בבלי: כמה שלא נעשה תנאים גרועים בישראל הם יהיו הרבה יותר טובים מאשר התנאים שמהם האנשים האלה ברחו.
מיקי בבלי: והם ימשיכו לבוא.
מיקי בבלי: לבנות עיר עם מסגדים זה רעיון שגם אם נקפיד בו על שכר מינימום עשוי למשוך גם מיליון מצרים.
מיקי בבלי: לכן הפתרון הוא פתרון במשא ומתן בין ישראל למצרים.
מיקי בבלי: הפתרון איננו בהרעת תנאים כאן
מיקי בבלי: כי התנאים כאן תמיד יהיו יותר טובים כי אנחנו בני אדם.
יוסי אדלשטיין: מיקי אם שמעת את מה שמנכ"ל הרשות מה שהוא אמר.
יוסי אדלשטיין: הוא אמר שיש פה מספר אלמנטים שצריכים לחבור יחד.
יוסי אדלשטיין: לכן הוא גם העיר חבל שמשרד החוץ לא פה.
יוסי אדלשטיין: כי יש למשרד החוץ את החלק שאתה מדבר עליו.
מיקי בבלי: יש לי הסכמה מלאה עם מנכ"ל הרשות.
יעקב כץ: ראש הממשלה הודיע שהוא עומד להקים את המכשול שימנע לפי דיווחי הצבא כ-99% מהכניסות.
יעקב כץ: הלוואי.
יעקב כץ: נתפלל.
יעקב כץ: בינתיים לי יש שני בנים עכשיו שמשרתים במילואים שנמצאים על הגבול שמה ובזה הם עוסקים כל היום.
יעקב כץ: בהפניית האנשים לסהרונים, טיפול בהם עם תשאול מנומס ויפה כי אנחנו דוגמה לכל העמים.
יעקב כץ: אני שאלתי למה לא נאכף החוק גם על המסתננים?
יעקב כץ: אמר יוסי אדלשטיין והחרתה החזיקה אחריו עורכת הדין המלומדת שאתה לא יכול רק להגיד מה לא אתה צריך להגיד גם מה כן.
יעקב כץ: אני הצעתי את הצעתי.
קריאה: מה הביא את המסתננים לערד?
קריאה: החלטת ממשלת ישראל למנוע כניסתם בין גדרה לחדרה שלחה אותם לערד.
יעקב כץ: אנחנו צריכים להיערך פעמיים.
יעקב כץ: פעם אחת להקים גדר ומכשול.
יעקב כץ: ויש פה את נציג משרד האוצר שהתחייב להביא את הדברים למר שטייניץ ובפעם הבאה הוא יגיד לנו מתי הכספים יגיעו.
יעקב כץ: בינתיים אני מבקש ממר בן עמי לבדוק במהירות אפשרות להקים עיר.
יעקב כץ: כי אני רוצה שיאכפו את החוק.
יעקב כץ: החוק הוא חוק לכולם ושאסור יהיה להעסיק מסתננים גם בערד, גם באילת, גם בתל אביב.
יעקב כץ: שתהיה אלטרנטיבה להעסיק אותם בעיר שיקימו ואז זה יהיה כמו שהאו"ם דורש אהבה ואחווה ושלום ורעות.
יעקב כץ: כל העולם יבוא ללמוד מאיתנו איך מתנהגים עם אנשים שנכנסו שלא כחוק בדלת האחורית.
יעקב כץ: אנחנו נהיה טובים.
יחיאל מחדון: להוסיף שתובן המשמעות של התופעה על תל אביב היום.
יחיאל מחדון: נכון להיום יש בית ספר בתל אביב ביאליק, רוגוזין בית ספר לילדי העובדים הזרים.
יחיאל מחדון: אנחנו הולכים לקראת בית ספר שני בשכונת התקווה בית ספר הירדן של הכיתות הנמוכות.
יחיאל מחדון: רוב ההרשמה שלו של ילדי עובדים זרים.
יחיאל מחדון: יש בקשה של הילדים הישראלים מהאזורים האלה לעבור לבתי ספר אחרים.
יעקב כץ: אגב מה עם בתי הספר המוסלמים ביפו קולטים או לא קולטים?
יעקב כץ: תנמק למה.
יעקב כץ: אני רוצה לשמוע.
יעקב כץ: שזה יהיה בפרוטוקול שבתי הספר המוסלמים שמקבלים כסף ממדינת ישראל לא מוכנים לקלוט מוסלמים ילדי עובדים זרים.
יעקב כץ: נציב האו"ם רציתי לדעת אם בדקתם ודיווחתם לאו"ם שבתי הספר המוסלמים ביפו לא מוכנים בשום פנים ואופן לקלוט אף מוסלמי שמגיע מתל אביב.
יחיאל מחדון: בתי הספר המוסלמים ביפו הם בתי הספר של עיריית תל אביב והם לא יכולים לנהוג באופן שאנחנו רוצים.
יחיאל מחדון: הסיטואציה היא שילדי העובדים הזרים לא מתגוררים ביפו.
יחיאל מחדון: אין חיבור בין הקהילה הערבית ביפו לבין הקהילה הזאת.
יחיאל מחדון: יש לנו סיפור הפוך שהמשפחות הערביות הותיקות ביפו רושמות את הילדים שלהן לבתי ספר יהודים.
יחיאל מחדון: בבית ספר וייצמן קרוב לחצי הם ילדים ערבים של יפו.
יחיאל מחדון: בתי ספר הערבים הפתוחים הם פרטיים ועולים לא מעט כסף.
יחיאל מחדון: טיפות חלב.
יחיאל מחדון: בטיפת חלב באזור התחנה המרכזית 85% מהילדים הם ילדי עובדים זרים.
יחיאל מחדון: העלויות לעיריית תל אביב לא ניתן לתאר אותן בכלל.
יחיאל מחדון: אחוז גבוה של הילדים הם ילדים של מבקשי מקלט.
יחיאל מחדון: העובדים הזרים הוותיקים הם עובדים זרים חזקים שבאים עם מסורת של לימודים.
יחיאל מחדון: פה אנחנו נתקלים באוכלוסייה לגמרי שונה.
יחיאל מחדון: רוגוזין הוא בית ספר לילדי עובדים זרים.
קריאה: מתוך 800 ילדים בתל אביב, 200 הם של מבקשי מקלט, 600 הם של עובדים בלתי חוקיים.
יעקב כץ: בקיצור, אני צופה שהשנה ייכנסו עוד 12 אלף מסתננים.
יעקב כץ: מאחר ואין כבילה אני מניח שרובם יגיעו לתל אביב.
יעקב כץ: והם באים עם ילדים.
יחיאל מחדון: אם תדעו כמה כיתות לשנה אנחנו צריכים לפתוח בגין ילדי העובדים הזרים ומה העלות של פתיחת כיתה.
יחיאל מחדון: אני לא מדבר על נתוני הפשיעה בקרב האוכלוסייה הזאת.
יחיאל מחדון: אני לא מדבר על אלכוהוליזם כתופעה הולכת ומתרחבת.
יחיאל מחדון: אנחנו בבעיה קשה.
שרון הראל: אני מנציבות הפליטים של האו"ם.
שרון הראל: המספרים הם רגישים וצריך להסתכל עליהם בעיניים מפוכחות.
שרון הראל: היו כבר חודשים יותר גרועים כשנכנסו 1500 מבקשי מקלט במהלך 2007.
שרון הראל: בחודשיים שלושה האחרונים יש גידול מספרי.
אלישבע מילוקובסקי: אני מהנציבות לפליטים.
אלישבע מילוקובסקי: יש איזושהי קונספציה מוטעית שמדובר בלא פליטים.
אלישבע מילוקובסקי: אנשים מסודן ואריתריה לא מגורשים.
אלישבע מילוקובסקי: יש סיבה שהם לא מגורשים.
אלישבע מילוקובסקי: הם לא מגורשים כי צפויה להם סכנת חיים בארצם.
אלישבע מילוקובסקי: אם זה לא הגדרה של פליט אני לא יודעת מה זה הגדרה של פליט.
אלישבע מילוקובסקי: לא מדובר בחצי מיליון אנשים.
אלישבע מילוקובסקי: מדובר בפליטים שלא רואים את עתידם בישראל.
דוברת: הייתי בסודן ארבע פעמים לאחרונה.
דוברת: אני חולקת את אותה אמפטיה לפליטים האלה.
דוברת: אבל יש משהו שקצת יותר יקר לליבי וזה אנחנו.
דוברת: אנחנו צריכים לחזור אחורה, לקחת נשימה עמוקה ולבחון מה מדינות אחרות עושות לפחות עם האריתריאים ואם לא עם הסודנים.
דוברת: אנחנו רחוקים מהיכולת למיין אותם מהאתיופים.
דוברת: יש פה מספר כפול של אתיופים על פני אריתריאים.
דוברת: יש תחנת ממכר משמעותית וגדולה בסודן של ניירת אריתריאית שנמכרת לאתיופים כי הם לא ברי גירוש האריתראים.
דוברת: אנחנו צריכים טיפה ללמוד את הסוגיה הזאת.
דוברת: אנחנו עושים עוול למדינת אריתריאה ובזה אנחנו מסכנים דברים אסטרטגים מאוד משמעותיים של מדינת ישראל.
דוברת: אם גרמניה יכולה להחזיר אריתראים לאריתריאה אז היא יכולה.
דוברת: אנחנו יכולים לבחון ולבדוק.
דוברת: ישראל אפילו לא מצליבה נתונים עם משרד הפנים האריתראי.
דוברת: כל אישה מעל 28 לא מבוקשת באריתריאה ואם היא יצאה כחוק, נחתה במצרים עם דרכון שניתן על ידי הממשלה היא לא מבוקשת.
דוברת: מבחינתי היא ברת גירוש.
דוברת: כל גבר מעל גיל 42 לא חייב בשירות צבאי באריתריאה.
דוברת: זה 20 שנה באריתריאה וזו הסיבה שהם בורחים.
דוברת: מגיעים לפה עריקים מהצבא האריתריאי, מקבלים פה מקלט.
דוברת: אם אני מחר מחליטה שצבא הגנה לישראל 3 שנים מסוכן לי, מפחיד לי, בורחת לירדן, מבקשת מקלט מדיני , מחזירים אותי לפה.
דוברת: אם נותנים לי מקלט גם אותם שם לא הורגים.
דוברת: הם יושבים בכלא.
יעקב כץ: אני מבקש לסכם את הישיבה.
יעקב כץ: הוועדה קוראת לממשלת ישראל ולעומד בראשה לפעול במהירות להקמת המכשול והגדר על מנת לגרום לכך שתיפסק תנועת המסתננים שמגיע היום לפי הנתונים הקיימים כרגע בידי הרשויות ל-12 אלף מסתננים בשנה שנכנסים דרך מצרים.
יעקב כץ: דבר שני, הוועדה מבקשת ממנכ"ל הרשות אמנון בן עמי לכנס את הוועדה שאמורה להציע פתרונות לאכיפת החוק בצורה שווה על כל מי שנמצא במדינה ללא רישיון וללא אישור ויש להחיל את החוק על כל מי שמפר את החוק בצורה שווה, גם מי שמעסיק מסתננים מאריתריאה, מאפריקה שעוברים דרך מצרים על מנת למנוע את הגעתם של מסתננים רבים נוספים שמקבלים הודעות מהארץ שהעבודה היא רבה ומותרת.
יעקב כץ: דבר שלישי, אנחנו קוראים לחברי הכנסת לחבור ליושב ראש הוועדה יעקב כץ בדבר חקיקת חוק להקמת עיר לציבור האריתראי הסודני שמגיע שלא כחוק עם מציאת מקומות עבודה על מנת לאפשר אלטרנטיבה מציאותית ומעשית למה שקורה היום שבמידה ואם נאכוף את החוק לא תימצא עבודה, ואנחנו כמדינה אחראית כל עוד לא מגרשים אותם חייבים בשלומם ופרנסתם.
יעקב כץ: אני מודה לכולם.
יעקב כץ: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
יעקב כץ: הוועדה לטיפול בבעיות העובדים הזרים נתקלת בבעיות רבות בנושא העובדים הזרים.
יעקב כץ: אחרי שנה לצערנו ולצערי הרב, ולמרות שיחות שהיו לי עם ראש הממשלה ובהמשך למסרים שהעברתי לראש הממשלה ולמרות שיחות עם שר האוצר יובל שטייניץ ועם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, עם בנימין (פואד) בן אליעזר.
יעקב כץ: אני מוכרח לומר שהבעיה העיקרית עם נושא העובדים הזרים היא שאין מדיניות כוללת.
יעקב כץ: אין מדיניות אחידה וכל מה שנעשה זה טלאי על גבי טלאי.
יעקב כץ: מעולם לא התיישב ראש הממשלה עם צוות עוזריו יום ולילה, לילה ויום, ולילה ויום, אני תמיד אוהב להזכיר שכמו שנפוליאון כשהיה הקונסול הראשי של צרפת בשנת 1886, הוא היה אומר "אני לא יוצא מהחדר עד שהבעיה נפתרת".
יעקב כץ: מאחר שבעיה העובדים הזרים חובקת עולם והיא נוגעת במספר תחומים ולא רק בסיעוד, היום שנדבר על תחום הסיעוד ובעיקר בהתייחסות לנכים.
יעקב כץ: אני בעצמי נכה צבא ההגנה לישראל, לא על כסא גלגלים אבל אני מכיר באופן אישי את המגבלות של הנכה.
יעקב כץ: אין מדיניות כוללת ואין מדיניות שאומרת מלמעלה ללמטה ומהכלל לפרט, אלא בכל פרט חדש שעולה לדיון אנחנו צריכים לבחון איך אנחנו פותרים אותו, וזה בעצם כיבוי שריפות.
יעקב כץ: אני מציין שוב שאני כוועדה מכינים כעת חוק שאמור בעתיד לפתור חלק מהנושאים שאני רואה בהם את הבעיות העיקריות בתחום העיסוק, הבאת עובד, הכשרת עובד זר, תוספת לחוק הכניסה לישראל, תוספת לחוק עובדים זרים.
יעקב כץ: כתבנו בדברי ההסבר של הצעת החוק שבגלל שהממשלה לא ישבה מעולם והסדירה את הנושא הזה מלמעלה כלפי מטה, לדאבוננו הרב, אנחנו מוצאים את העובדים הזרים במספר תחומים ובכל מקום שהם נמצאים אנחנו נתקלים בבעיות קשות.
יעקב כץ: אנחנו מנסים לבחון איך פותרים את הבעיות של העובד הזר ואת התנאים להעסקתו.
יעקב כץ: אני רוצה לומר שבתחום הסיעוד בו אין הגבלה למספר העובדים הזרים, בשונה מתחום החקלאות ומתחום הבנייה וגם בתחום המסעדות האתניות שבהם הממשלה קבעה כללים לסיום עבודתם של העובדים הזרים תוך מספר שנים, אני מניח שבשנה הקרובה אמור להסתיים פרק הזמן להעסקת העובדים הזרים בתחום הבנייה.
יעקב כץ: בתחום החקלאות קבעו מדרג כלפי מטה , אני לא נכנס כרגע לדיון האם זה נכון או לא, אם זה אמיתי או לא או אם זה מועיל למדינת ישראל או מזיק למדינת ישראל.
יעקב כץ: בתחום הסיעוד בשונה מתחומים אחרים אין הגבלה.
יוחנן דוידוביץ: זה לא נכון.
יעקב כץ: תתקן אותי.
יוחנן דוידוביץ: יש הגבלה ל- 63 חודשים, ורק מטפל שנמצא בשנתיים האחרונות לעבודתו אצל אותו מטופל.
יעקב כץ: אין הגבלה.
מאיר שפיגלר: רק לגבי השמה חדשה, וזה אחרי 51 חודשים אם העובד נמצא מעבר ל- 51 חודשים אי אפשר לבצע השמה חדשה.
יעקב כץ: כשאני אמרתי שאין הגבלה זה אומר שמדינת ישראל לא קבעה כללים והגבלות לגבי מספר העובדים הזרים, ברוך ה' יש לנו יותר ויותר זקנים ויותר ויותר אנשים שזקוקים לסיעוד.
יעקב כץ: כל עוד לא חינכו את ילדנו שהם יעבדו 24 שעות ביממה ונמצא את הילדים שלנו נושאים בעול אנחנו זקוקים לידיים עובדות, וצריך להודות לה' שיש אנשים בעולם שמוכנים להגיע למדינת ישראל ושמוכנים לקחת חלק במפעל האדיר הזה.
יעקב כץ: היום אנשים מאריכים ימים ויש לנו הרבה נכי צבא ההגנה לישראל, הרבה נכי תאונות דרכים, לדאבוננו הרב גם הרבה נכים מכל מיני מחלות.
יעקב כץ: האפשרות לאנשים שמוכנים להיות במשך 24 שעות עם האיש הזקוק לסיעוד, כמו האמא שלי שהיא בת 90, עד 120, ויש לה אלצהיימר, אנחנו מודים לה' ולהם, כך צריך להסתכל על העניין הזה.
יעקב כץ: הם עושים את זה בתשלום נאה, אבל גם כעושים את זה בתשלום נאה צריך להודות לעובד שהוא עושה עבודה יפה.
יעקב כץ: יש לנו עוד בעיה שצריך לציין, בעל כורחם של הנכים והסיעודיים, הזקנים והזקוקים, הם נקראים מעסיקים לצורך העניין למרות שהם לא בדיוק המעסיקים הקלאסיים.
יעקב כץ: כשאומרים מעסיק קלאסי הכוונה לאדם שיש לו בדרך כלל חברה, מעסיק עובדים עורך חשבונאות.
יעקב כץ: כאן אנחנו קוראים לכל אדם שמקבל אדם זר לעבודה אצלו בבית גם גן מעסיק, והביטוי הזה גורם לכך שהגדרת עובד מעסיק במקרים האלה לפעמים גורמת לבעיות, לא מדובר במספרים גדולים של מעסיקים שמתעללים בעובדים, לא בעובדים שמתעללים במעסיקים, ולא בבעיות משפטיות שכל עובד ומעסיק נתקלים בהם, אבל למי שזה קורה זה עולם ומלואו.
יעקב כץ: כל מעסיק שהעובד הזר שלו נכנס בזכות עבודתו אצלו למדינת ישראל, נעלם.
יעקב כץ: כל מי שנמצא באולם כאן, יודע שהם נוטשים ושהם עוזבים ללא הודעה מוקדמת, וגם שיש מקרים הפוכים ומקרים אחרים.
יעקב כץ: כשמודבר בבני אדם, וכאן מדובר באלפים, אנחנו נתקלים בשוליים בבעיות ובמיוחד היום שבית המשפט העליון קבע שאין קבילה והעובד יכול להיות, מאיר שפיגלר תתקן אותי אם אני אומר דברים לא נכונים, אנחנו מוצאים עובדים הזרים מציעים להם עבודות אחרות או לחלופין, מקרים בהם המעסיק לא רגיש מספיק או שהעבודה לפעמים היא לא מה שהוא חשב כי הוא לא ידע לאן הוא מגיע.
יעקב כץ: במציאות, מאחר ומעולם לא נקבעה הלכה כוללת מהכלל אל הפרטים וזה נעשה כטלאי על גבי טלאי, לא יצרו מדיניות אחידה.
יעקב כץ: בוועדה אנחנו נתקלים בבעיות.
יעקב כץ: בהמשך אני אדבר על הצעת החוק שלי בנושא, אבל אבקש ממך מאיר שפיגלר לפתוח כמי שאחראי על העובדים הזרים במשרד הפנים.
יעקב כץ: תספר לנו מהם הזכויות והחובות של העובדים ושל המעסיקים בכל מה שקשור לעובדים זרים.
יעקב כץ: הייתי מבקש גם מגלעד נתן ממרכז המידע והמחקר של הכנסת להציג לתת לנו סקירה, גלעד נתן בקי בפרטים והוא עשה עבודה מצוינת, תאמר לנו איפה אתה רואה את עיקר הבעיות, מה מדינת ישראל הציגה.
יעקב כץ: תנסה להביא את שני הצדדים במערכת הטעונה הזאת.
גלעד נתן: יש לנו בעצם מצב, שהבאת עובד זר הפכה לנורמה, כשמקורות המימון שלה אינם ברורים.
גלעד נתן: כלומר אנחנו מקבלים קצבה שמספיקה להעסיק עובד ישראלי 18 שעות בשבוע, ומצפים שמהקצבה הזאת יהיה אפשר להשיג עובד זר 24 שעות ביממה, אז מתחילות הבעיות.
גלעד נתן: בעייה נוספת מתחילה מהרפורמה בענף הסיעוד.
גלעד נתן: הפורמה קבעה שהמעסיק יהיה המעביד בפועל ויצרה מצב שבו המעסיקים חשופים לתביעות, שכן המעסיקים בפועל אינם יכולים תמיד לשלם את הסכומים האלה.
גלעד נתן: אם אין קצבה שמספיקה לשלם את הסכומים האלה מעמידים בפועל את המעסיק במצב שהוא חייב להיות עבריין ואז בעצם הוא יהיה הנתבע.
גלעד נתן: לכן צריך להגיע למצב בו מחליטים, אם מדינת ישראל רואה בעובד זר את הפתרון לבעייתם של מעסיקים בתחום הסיעודי, ולא משנה כרגע אם מדובר בסיעודיים או נכים, מדינת ישראל צריכה למצוא דרך שהפתרון הזה יהיה בר מימון, כי אחרת אנחנו נמשיך לראות את התביעות בבית המשפט בנושא של תשלום שעות נוספות ושעות כוננות מבוקר על ליל.
גלעד נתן: יש נושא שצריך לפתור אותו ולהגדיר את מספר שעות העבודה ביום, כמו שאמר היושב ראש מדובר על נוכחות של 24 שעות, אבל לא משלמים עבור 24 שעות וגם אין הגדרה של שעות כוננות שנקבעת לכל השעות האלה וצריך להגדיר.
גלעד נתן: המדינה צריכה להחליט כמה שעות עובדים ביום ועל כמה משלמים, גם זה יכול להפסיק את התביעות.
גלעד נתן: יש את שעות הלילה, שעות אחר הצהריים, כוננות.
גלעד נתן: צריך להגדיר סוגי אנשים כי יש אנשים שבמשך 24 שעות ביום צריכים השגחה, יש אנשים שלא צריכים השגחה 24 שעות ביום אלא רק 8 שעות השגחה ביום ובמשך 16 שעות האחרות צריך מישהו שאפשר להקפיץ, זה שונה ממקום למקום.
גלעד נתן: כל הנושאים האלה אינם מוסדרים וזה לדעתי מה שגורם לבעיות היום.
דפנה אזרזר: בהמשך לדברים שאמרת, בנוגע לתקציב שהנכים הבוגרים מקבלים להעסקת עובד זר ושאינו מספיק.
דפנה אזרזר: אני רוצה לציין כאן נתון חשוב, שילדים נכים בכלל לא מקבלים קצבה להעסקת עובד זר.
דפנה אזרזר: לפי הנתונים, ניתן לראות שהרבה הורים לילדים נכים מעסיקים עובדים זרים.
גלעד נתן: אני אחדד את זה.
גלעד נתן: אמרתי שאין קצבה להעסקת עובד זר, באופן תיאורטי אדם נכה אם הוא יקדש את רוב או את מלוא הקצבאות שהוא מקבל הוא יוכל להעסיק עובד זר כחוק, השאלה היא מה הוא עושה עם שאר הדברים שלצרכיהם הוא מקבל את הקצבה.
גלעד נתן: נוצר מצב, וזה עניין אחר אם זה טוב או רע או איך צריך להגדיר את זה, או האם כל אחד יכול לקבל עובד זר או לא, היום למעשה - - - -
יעקב כץ: היום ילד נכה מקבל קצבה?
גלעד נתן: יש קצבה שהיא קצבת נכה.
יעקב כץ: ואין לו קצבה להעסקת עובד זר?
גלעד נתן: אין קצבה להעסקת עובדים זרים, יש קצבאות לשירותים מיוחדים שאמורים לכסות דברים אחרים ולא רק את העובד הזר.
יעקב כץ: נשמע את ההתייחסויות.
משה (מוץ) מטלון: אני מעדיף לשמוע קודם את החברים כי חלק מהסוגיות דווקא של ילדים ובגירים וזקנים לא כל כך מוכרות לי.
יהודה דורון: אני נציג נכים מטפל בבעיות נכים בחיי היום יום.
יהודה דורון: מכיר את הנושא הזה מקרוב וגם אני מעסיק עובדת זרה.
יהודה דורון: הבעיה מאוד קשה וכאן הודגש שיש לנו בעיה במישור הכספי.
יהודה דורון: אין מאיפה להשיג את התשלום לעובד הזר, אין מאיפה לשלם כי הסכומים שאתם מעלים פה, כמו שמצוין בנייר של מרכז המחקר והמידע.
יהודה דורון: יש דברים נוספים שצריך לשלם והם לא נכללו.
יהודה דורון: כל אדם שמעסיק היום עובד זר, הוא בעצם עובר עבירה והוא צפוי למשפט.
יהודה דורון: אם העובד רוצה מחר לתבוע את המעסיק הוא יכול לתבוע אותו והוא יכול להיכנס לפלונטר שלא בקלות ניתן לצאת ממנו.
יהודה דורון: מדובר בכל הנכים ובכל הגמלאים, אם יגישו נגדם תביעה הם יצטרכו לשלם.
יהודה דורון: אני לא מאמין שיש מי מהנכים שיש לו הכנסות מעבר לקצבאות ושיכול לעמוד בתנאי העסקת עובד זר ולשלם את מלוא החובות שמופיעות כאן.
יהודה דורון: לדעתי אחד הדברים שצריך לעשות, אדוני כבוד היושב ראש כבר ציין את זה, צריך לקבוע מה צריך לשלם, ולחשוב תמיד האם בכלל האזרח שעליו את מטילים לשלם מסוגל לשלם את זה.
יהודה דורון: אתה מטיל עלי גזרה שמראש אתה יודע שאני אעבור עבירה ולא אשלם.
יהודה דורון: זאת אומרת שכל הנכים וכל הגמלאים היום נמצאים בפלונטר.
יהודה דורון: מגיעים אלי כל יום מקרים של תביעות בגובה של 30,000, 40,000 ואפילו על 100,000 שקל.
יהודה דורון: אדם שמעסיק עובד זר עשר שנים צריך לשלם דמי פיצויים, דמי הבראה ואת כל ההטבות שמסביב.
יהודה דורון: מדובר במאות אלפי שקלים.
יהודה דורון: אני שואל אתכם מאיפה הוא יביא את זה?
יהודה דורון: בסוף מעקלים לו את הבית, הוא צריך למכור את הציוד שלו כדי לממן את הכסף לעובד הזר.
יעקב כץ: בישיבה שהייתה בוועדת הפנים התברר שמדובר במספר תלונות לא גדול, אמרתי שכל מקרה הוא עולם מלא, אבל מדובר במקרים לא רבים ואת זה צריך לזכור.
יעקב כץ: הפוטנציאל קיים ואני שומע את מה שאתה אומר ולכן צריכים מדינות כוללת.
יעקב כץ: אם למשל התובע זכאי והמעסיק לא יכול לשלם, או במקרה שהמעסיק הוא התובע והעובד לא יכול לשלם, כל זה בגלל שאין מדיניות כוללת ואין מדינות שנותנת פתרון כולל.
יעקב כץ: היום אנחנו מוצאים מקרים בודדים ואנחנו לא רואים את כל העובדים הזרים תובעים ואת כל הנכים והמעסיקים בבתי משפט.
יעקב כץ: צריך לקחת את הדברים בפרופורציה.
יהודה דורון: הפוטנציאל קיים.
יהודה דורון: יצאנו בשנה שעברה להפגנה.
יהודה דורון: היינו 4.5 חודשים בחוץ מול משרד הרווחה.
יהודה דורון: אלי ישי שר התעשייה, מסחר ותעסוקה יצא אלינו, ישבנו עם כל הגורמים ואמרנו שצריך לבנות משהו שהנכים ידעו שהם מסוגלים לשלם את מה שהם מקבלים ולא מעבר לזה.
יהודה דורון: הם לא יכולים לשלם משהו שאינו קיים.
יהודה דורון: אכן הובטח לנו שיבנו טבלה שתעמוד בסטנדרטים.
יעקב כץ: מה סך כל הקצבאות שלך?
יעקב כץ: אתה נכה, ואתה לא יכול לעבוד.
רוני שכטר: אדוני אני מוחה, ואת זה רציתי לחדד קודם.
רוני שכטר: אני יושב ראש מטה מאבק הנכים.
רוני שכטר: אנחנו מקבלים קצבאות והן מיועדות לצורך, זאת אומרת שאם אני מקבל קצבת נכות, זו קצבת קיום שמיועדת לכלכלתי ולניהול משק הבית שלי.
רוני שכטר: אם אני מקבל קצבת שירותים מיוחדים לנכים, היא מיועדת לעניין המבחנים של IDL כדי שאני אוכל להתרחץ, לאכול, ולצאת מהמיטה.
רוני שכטר: אם אני מקבל קצבת ניידות, קצבת הניידות שלי היא כדי שאני אוכל להתנועע ולא להיות ספון בביתי.
רוני שכטר: זאת אומרת שהשיטה הזאת שלקחת והכניסה את הכל לאותו סל, זה בסדר גמור וכמו שהאדון ממרכז המחקר והמידע אמר, "יש לאנשים מספיק כסף והם יכולים לשלם לעובד הזר".
רוני שכטר: לכן השאלה לא הייתה במקומה, השאלה "כמה לאדוני יש בסך הכל מהקצבה".
יעקב כץ: שאלתי כי רציתי להשכלה כללית, מותר לי לדעת.
רוני שכטר: אני רוצה לשאול, האם העובדה שאני מעסיק עובד סיעודי פירושה שאני לא צריך לאכול, ואני לא צריך לצאת מהבית, זה הפועל היוצא מהדבר.
רוני שכטר: כל קצבה וקצבה שאנחנו מקבלים היא לצורך.
משה (מוץ) מטלון: הבנתי.
משה (מוץ) מטלון: תמיד אתה יוצא חסר, ואף קצבה לא מכסה.
יעקב כץ: אתה מעסיק עובד זר?
רוני שכטר: אני במקרה לא.
יעקב כץ: יהודה דורון, כמה לך עולה העובד הזר?
יהודה דורון: היום כשאני לא משלם את הכל הוא עולה 6,000 שקל בחודש.
יהודה דורון: זה מה שעולה לי היום מבלי שאני משלם פיצויים, חופשות וכדומה.
יעקב כץ: אתה יכול לפרט איך זה מגיע לסכום הזה?
יהודה דורון: תשלום של 4,000 שקל, החוק קובע שהסכום הוא 3,800 ואני משלם 4,000 שקל, העובד לא יוצא ליום חופשי פעם בשבוע, אני קונה ממנו את היום, וזה מגיע ל- 6,000 שקל.
יעקב כץ: הוא גר אצלך בבית?
יהודה דורון: הוא אוכל אצלי בבית.
יהודה דורון: הסכום הזה הוא ללא תשלומי הביטוח וללא כל ההטבות.
יהודה דורון: המשכורת שאני משלם לעובד היא 6,000 שקל בחודש.
יהודה דורון: סכום של 4,000 פלוס קניית היום החופשי בשבוע.
יהודה דורון: הקצבה לעובד היא 3,900 שקל.
יהודה דורון: בלי שום תוספות.
יעקב כץ: מר מאיר שפיגלר, תרשום לך כדי לתת תשובה.
רוני שכטר: אדוני, יש עלויות נוספות.
דפנה אזרזר: אני המנהלת הכללית של ארגון אהבה, אמא לילד עם צרכים מיוחדים.
דפנה אזרזר: אנחנו לא מקבלים שום תקציב להעסקת עובד זר.
יעקב כץ: זאת אומרת שאת מה שהוא מקבל, 3,900 שקל אתם לא מקבלים, אין שום תקציב ואתם זקוקים למישהו שיסייע בטיפול בילד.
דפנה אזרזר: יש בפועל.
יעקב כץ: יש לך עובד זר או עובדת זרה?
דפנה אזרזר: לי אישית אין, אני לא יכולה להעסיק.
דפנה אזרזר: אבל יש משפחות שיוצאות לעבוד או אחד מההורים יוצא לעבוד וכן מעסיקים עובד זר, אבל זה בא על חשבון הרבה מאוד דברים אחרים, זה לא הגיוני שניתן לחיות ממשכורת אחת.
יעקב כץ: לכם אין עובד זר בבית.
דפנה אזרזר: אין לנו.
יעקב כץ: את מדברת על הורים שצריכים לצאת לעבודה והילד צריך להישאר בבית ואין מי שיישאר איתו, האמא או האבא נאלצים לא לעבוד בגלל העובדה שיש צורך שאחד מהם יישאר בבית עם הילד.
דפנה אזרזר: יש כאלה שמעסיקים עובד זר, הם כאלה שיש להם כסף להעסיק עובד זר.
יעקב כץ: מאיזה גיל מדינת ישראל מתחילה להגדיר מישהו שזכאי לקצבה הזאת?
מאיר שפיגלר: זה בתחום של המוסד לביטוח לאומי.
דפנה אזרזר: זה מגיל 18.
יעקב כץ: ועד גיל 18 אם יש ילד שסובל אז מישהו מההורים צריך להיות מרותק.
דפנה אזרזר: בדיוק.
דפנה אזרזר: לכן אני אומרת שאם לא נותנים קצבה להעסקת עובד זר, תנו קצבה של אי כושר השתכרות להורים.