GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הרצל גדז’: בשלב זה אנחנו נמצאים בשלב שבו יש לנו רשימה ארוכה של חקלאים שמחזיקים בידיהם עובדים זרים ללא אשרה וללא היתר עבודה משירות התעסוקה.
הרצל גדז’: מדובר על למעלה מ- 4,000 מקורות כאלו להשמה נוספת של כוח אדם.
איוב קרא: מישהו מטפל בזה?
איוב קרא: זה הרבה זמן.
הרצל גדז’: זה חלק מהעבודה, שיבוצע באמצעות המינהלת.
הרצל גדז’: לגבי תעשייה ושירותים, שזה תחום שמדובר בו על היקף של עד 3,000 עובדים סך הכל, בתחום הזה בשלב זה לא נוגעים.
הרצל גדז’: זה תחום מאוד מצומצם שמוגבל למקצועות מומחים, והוא עדיין לא מטופל.
הרצל גדז’: בתחום הסיעודי, היות ומדובר במקרים קשים מאוד של נכים וקשישים, בשלב זה לא נוגעים בתחום הזה.
הרצל גדז’: אנחנו כרגע בעבודה מטה לאיתור את אותם 8,000 עובדים סיעודיים שהגיעו עבור מעסיקים שהלכו לעולמים בשנתיים האחרונות, והם לא נמצאים אצל מעסיקים חוקיים ומסתובבים פה באיזהשהו מקום.
הרצל גדז’: כאמור, מדובר על 8,000 איש בפרק שמן של שנתיים וחצי - קשישים שהלכו לעולמם, והעובדים הזרים שלהם נמצאים אצל מעסיקים חוקיים, אם זה ביוזמת העובדים הזרים אם זה ביוזמת חברת כוח אדם וכו'.
הרצל גדז’: כרגע עובדים על זה כדי לאתר, ועל מנת לא לפגוע בתחום של הנכים והקשישים – אין שום הגבלה, אין שמיים סגורים, ועובדים איתם כרגיל.
הרצל גדז’: כאן אנחנו עובדים בתיאום מול החבר'ה של אפרים כהן.
הרצל גדז’: לגבי אכיפה כלפי מעסיקים – מול הצוות המשותף שעובד עם גנות לגבי העברה והגעה; אני יכול היום להגיד מי מעסיק מעבר למכסה או למי אין היתר, בודקים את זה והפעולות נעשות בצורה מסודרת.
איוב קרא: לגבי המינהלת, כרגע יעקב גנות עומד בראש המינהלת.
איוב קרא: מה השתנה מבחינת המשרדים?
איוב קרא: הם נמצאים תחת קורת גג אחת?
הרצל גדז’: אצל גנות במינהלת ברמלה הוקמה יחידת אכיפה של משרד הפנים.
הרצל גדז’: זה דבר שלא היה מעולם.
הרצל גדז’: במטה שם יש אמצעי המיחשוב והאינדיקציה לגבי כל הנכנסים, היוצאים והעוזבים וכו'.
הרצל גדז’: יש שם גם האינפורמציה של מספר העובדים שיש לכל מעסיק ומי הם העובדים.
הרצל גדז’: זה גם נותן את הקצה לכל הפקחים שנמצאים בשטח.
הרצל גדז’: בשטח יש 60 פקחים שמשולבים בצוותים של גנות, יש כוח אדם אחר שמבצע את צווי ההרחקה.
הרצל גדז’: אנו בודקים אם העובד נמצא כדין בארץ אצל מעסיק כדין.
הרצל גדז’: אם באינדיקציות יש משהו לא תקין, אנו הסמכות שחותחת על צו המשמורת, ולוקחים אותו למשמורת של 24 שעות לאותם מקומות שגנות מגדיר עם הצוות שלו.
הרצל גדז’: אחר כך יש כל תהליך ההרחקה בהתאם לתיקון מספר 9 שנכנס לתוקף בסטמבר 2001.
הרצל גדז’: אי חושב שהתמקצענו בשנה האחרונה, והעסק היום הוא הרבה יותר מסודר.
הרצל גדז’: בפברואר 2002 ניסינו להוביל מהלך בכוחות מדוללים בלי פקחי משרד הפנים ובלי שוטרים, וזה לא צלח כלל.
הרצל גדז’: עכשיו, כשהמבנה הארגוני השתנה לגמרי ויש פוטנציאל, אני מאמין שעם הזמן הדברים ישתפרו, והמודיעין שמפעיל גנות, והוא לא פירט את כל הנושאים כי חלקם עוד חסויים, עובד בצורה מעולה.
הרצל גדז’: יש גם מודיעין שמגיע אלינו ביוזמת עובדים זרים שמנוצלים לרעה על ידי חברות כוח אדם ומעסיקים.
הרצל גדז’: הכל מצטבר, אני מאמין שזו רק ההתחלה, ושתוך מספר חודשים הדברים יהיו הרבה יותר מעשיים.
יעקב גנות: יותר מ- 5,000 דרכונים נתפסו על ידי שוטרי המינהלת.
יעקב גנות: מצד שני, רק עכשיו, הבוקר, נתפסו בתל אביב ללא אשרת כניסה גרוזינים שהובאו מגרוזיה דרך מצרים לארץ; ממונגוליה, מחופשים לחרדים.
יעקב גנות: זה מצביע על המצב הנפשי של אותם המסכנים.
יעקב גנות: כשהם מגיעים למצב של התחפשות, אפשר להבין את הלחץ הנפשי שלהם.
יעקב גנות: הם מוכנים לעשות הכל, מנצלים אותם, ונגד המנצלים נפתח תיקים פליליים בלי להסס.
יעקב גנות: זאת הדרך, כי אם לא יהיו מעסיקים, לא יהיו עובדים זרים, ותהיה יותר עבודה לחסרי התסוקה פה.
אפרים כהן: יש שיתוף פעולה טוב מאוד עם ניצב גנות.
אפרים כהן: זאת הפעם הראשונה שאנו רואים עבודה משותפת של שלושת הגורמים: משטרת ישראל, שמופקדת על הרחקת עובדים זרים, משרד הפנים – על אכיפת חוק בהתאם לחוק הכניסה ומשרד העבודה – על חוקים סוציאליים.
אפרים כהן: כל אחד מבצע את המשימה שמוטלת עליו, ויש שיתוף פעולה.
אפרים כהן: לצורך זה גייסנו בשלב הראשון, כדי לסייע לניצב גנות, כשישים מפקחים בשטח: יוצאים שוטרים, מפקח ממשרד העבודה ומפקח ממשרד הפנים - כולם יחד, כשכל אחד מופקד על תחומו.
אפרים כהן: לצורך זה אנו בשלבי גיוס סופיים של עוד 70 מפקחים נוספים לצורך טיפול במעסיקים וזכויות עובדים זרים.
אפרים כהן: גם מבחינה זו קיבלנו מענה של גיוס 18 עורכי דין כדי להגיש תביעות משפטיות נגד מעסיקים שעוברים על החוק.
אפרים כהן: עד כה היו ארבעה.
אפרים כהן: עד כה קיבלנו 2,150 דו"חות, וישנה הכנה של כ- 300 תיקים לתביעות משפטיות.
אפרים כהן: אני מדבר על תביעה פלילית ולא תביעה של קנס מינהלי.
אפרים כהן: אני מעריך שהמשולש של המינהלת של גנות, מינהל האוכלוסין, מינהלת משרד העבודה עם אגף האכיפה יוביל להצלחה.
יעקב גנות: כדי למנוע את המצב של הרחקת זרים כבולים בידיים בנתב"ג באנו בדברים עם משרד התחבורה, ובעזרתם האדיבה של אנשים משרד האוצר קיבלנו מקום שלשם נביא את כל העצורים המורחקים, ומשם – ישר למטוס.
אפרים כהן: מסורבי כניסה למדינת ישראל, שלא נכנסים למדינת ישראל ושנעצרים בשדה התעופה או בנמלי ישראל, מהווים אלפים.
אפרים כהן: עדיף לתפוס אותם בכניסה לישראל מאשר להפעיל נגדם את המערכת והפקחים.
איוב קרא: הרגשתי היא שהגבולות פרוצים, ועם כל העבודה שנעשית פה הדרך עוד ארוכה כדי להביא את הבשורה שלשמה קמה המינהלת בגלל אופי המדינה.
איוב קרא: אני רוצה לציין, שממשלת ישראל במקביל אישרה העסקת 25,000 עובדים פלשתיניים בענף הבנייה והחקלאות.
איוב קרא: 20,000 מתוכם כבר מגיעים לעבודה יומיומית בישראל, ויש לציין את זה.
איוב קרא: אני מבקש שארגון הקבלנים יתייחס לזה.
יהודה שגב: האווירה כאן היא שכולם מפרגנים לכולם וזה בסדר גמור.
יהודה שגב: הבעייה היא שחסרים לנו אלפי עובדים על הפיגומים, ויש האטה ניכרת במציאות הטיפולית של אגף הבנייה.
יהודה שגב: לצערי הרב, אם נמשיך בחוסר עובדים מקצועיים בעבודות הבסיס, ניאלץ לפטר יותר ישראליים בחוליות השניוניות והשלישוניות בשרשרת, כולל תעשיות הבנייה.
יהודה שגב: אנחנו לא רק מכריזים על זה; לצערי הרב, זה הולך וקורם גידים.
יהודה שגב: את ענף הבנייה והתשתית משגעים.
יהודה שגב: בשנה האחרונה תהליך ההקצאה התחיל ב- 45,000, ירד ל- 23,000, ירד ל- 17,000 ונעצר ב- 30,000.
יהודה שגב: אנו נמצאים עוד רגע ב- 1 בנובמבר, אני מקווה שעד אז ייגמרו העיצומים, ותהליך ההקצאה לקבלנים ותהליך הערעורים עוד לא הסתיים.
יהודה שגב: ההחלטה לגבי זיכוי נוטשים לא מתממשת, וזה מתברר בבית המשפט לאחר עתירה.
יהודה שגב: סוגרים שמיים, פותחים שמיים ומשגעים את הקבלנים והענף.
יהודה שגב: קבלנים לא יודעים לגשת למכרזים ולתמחר מכרזים.
יהודה שגב: טעינו בחברות הציבוריות – לא הממשלתיות – בדו"חות שלהן בבורסה.
יהודה שגב: חוץ מחברה אחת כל החברות מצביעות על הפסדים הולכים וגדלים.
יהודה שגב: הפסדים – משמעם הקטנת הכנסות במיליארדי שקלים למשק ממיסים הנגבים בענף הבנייה, האטה בפעילות וכו'.
יהודה שגב: אין לנו בעייה עם ההחלטה של סגירת השמיים, אבל אנחנו צריכים עובדים מקצועיים.
איוב קרא: האם מתוך העובדים שנעצרו והועברו לענף הבנייה---
יהודה שגב: התהליך עוד לא התחיל.
יהודה שגב: אנחנו נמצאים בדיאלוג מתמשך עם הרצל גדז’, ואכן אנו מצפים לראות את הסיכום – כיצד מתכוונים לממש את התהליך של הסדרה.
יהודה שגב: אם תהליך ההסדרה הזה יאייש את העובדים שחסרים לנו על הפיגומים – בבקשה, שיסגרו את השמיים ושיאיישו לנו  עובדים.
יהודה שגב: אבל אם התהליך הזה לא יצליח שוב נהיה חסרי אונים, וניכנס שוב למערבולת של חוסר בכוח אדם מקצועי לענף הבנייה שימשיך את ההאטה ואת הירידה בהיקף ההכנסות, ושיקטין את היקף הפעילות.
אופיר פינס-פז: גנות אומר לך דבר מדהים; למרות הירידה במספר העובדים הזרים המאושרים בענף הבנייה, עדיין 45,000 עובדים מיומנים מערביי ישראל מובטלים היום.
יהודה שגב: על פי בדיקה שלנו, רשומים 4,000 דורשי עבודה מקצועיים בענף הבנייה והתשתית.
יהודה שגב: כל מסר אחר – עורבא פרח.
יהודה שגב: תבקש נתונים לגבי מספר דורשי העבודה במדינת ישראל, שהם בעלי מקצועות רטובים בענץ הבנייה והתשתית.
יהודה שגב: אני גם פניתי אל אותם אנשים, וגייסתי מתוכם 750 ישראליים ערביים מתחילת השנה, בלי סיוע של אף אחד.
יהודה שגב: אבל מה זה 750?
יהודה שגב: אנחנו צריכים 50,000 עובדים על הפיגומים.
יהודה שגב: בלי זה הענף הזה לא נוסע.
יהודה שגב: אנחנו מחכים להחלטה לגבי ביצוע ההעברה.
יהודה שגב: אנחנו מקווים שזה ייצא לפועל, ואם לא – יצטרכו לחזור להחלטה מחדש.
יוסף בליר: אנו רואים את מה שנאמר פה בעין טוב מלבד דבר אחד.
יוסף בליר: היינו באמצע ההסדרה, והעניינים אינם מסודרים עד הסוף.
יוסף בליר: בחלקלאות ישראליים לא עזבו את העבודה, לא היו פיטורי ישראליים, וכל החלק הזר בחקלאות לא היה לפני כן במספרים משמעותיים.
יוסף בליר: אם צו בית המשפט וההחלטה של 28 א יקויים, על פי ההקצאות, לנו אין שום בעייה.
יוסף בליר: הסיפור שמתנהל בערים הגדולות לא נוגע לנו.
יוסף בליר: אין לנו בעייה עם מה שנאמר פה חוץ מכך שהדברים צריכים להיות מוסדרים.
יוסף בליר: אם הם לא יהיו מוסדרים, אנו גוררים את החברים שלנו להעסקה בלתי-מסודרת ואולי גם בלתי-חוקית.
איוב קרא: הרצל, האם מבחינה אופרטיבית אתם מתכוונים את ה- 28,000 שמיועדים לחקלאות למלא מבפנים?
איוב קרא: ואם זה לא יצליח – המכסה בעינה עומדת?
הרצל גדז’: מי שמגיע לו – יקבל.
הרצל גדז’: רון דרור:     	אני לא רוצה להגיד שיש אומרים שאנחנו, 2,000 החקלאים שביקשו עובדים, הם האשמים בכך שכביכול הביאו עובדים לענף שמייצר הכנסות למשינת ישראל.
הרצל גדז’: אני ממשיך כאן את דברי יו"ר התאחדות הקבלנים, ויש לי שאלה אחת ובקשה אחת.
הרצל גדז’: אין לנו בעייה עם זה שיספחו עובדים מתוך מאגר קיים, אנו רק מבקשים להקפיד על סדר העובדים.
הרצל גדז’: אנחנו שומעים את ניצב גנות שמדבר בהתלהבות על העבודה שהוא עושה, והוא עושה עבודה חשובה – הוצאת אנשים בלתי-חוקיים ממדינת ישראל; אנו שומעים את מר גדז’, שדואג שיהיו כאן מיכסות.
הרצל גדז’: אבל סדר הדברים הוא הפוך: ניצב גנות עושה את העבודה שלו כמשטרה, ומוציא את הבלתי-חוקיים, במקביל עוצרים את הכניסות לישראל, אבל את הפיתרון לאנשים שזכאים לעובדים שומרים לשלב שני.
הרצל גדז’: זה הרי הפוך; צריך קודם כל לדאוג שמיגזר יצרני כמו מיגזר החקלאות – יהיו לא העובדים, ובשלב השני לטפל בדברים האחרים.
הרצל גדז’: הרי אם תנקטו לפי הדרך הנוכחית, נחזור לאתה בעייה שהיינו בה בבג"ץ, שאנשים שזכאים למיסכות יבואו בעוד זמן מה---
יעקב גנות: במקום שיש בו 200,000 בלתי חוקיים, ועזבו את הארץ 2,677 – גם אם משרד הפנים יקבע את הקריטריונים תוך שבוע-שבועיים אני מבטיח לך שעוד לא פגענו אפילו בעובד אחד במיגזר החקלאי.
יעקב גנות: עוד לא נכנסנו למיגזר החלקאי.
חיים חדד: אנחנו לא מדברים כרגע על תוספת אלא על החלפת עובדים.
חיים חדד: יש לי שלושה עובדים, ואם יעזבו - תנו לי אחרים במקומם.
יעקב גנות: ההחלטה התקבלה רק לפני שבועיים, ואין פה אף אחד שחסר לו עובד.
שמחה בניטה: קודם כל, אני מברכת על הקמת הרשות, שאולי תתן מענה בעתיד, אבל לא דיברו פה על בעיית נטישת הנכים והקשישים, שלא יכולים ללכת ולחפש את העובדים.
שמחה בניטה: אתמול הייתי בוועדה אחרת, שדיברו בה על זה שאחרי ארבע שנים מי שצריך לגרום לעובד לצאת מהארץ הוא החולה, ואני לא ראיתי עוד חולה שיכול להוביל את העובד שלו החוצה.
שמחה בניטה: בסוגייה הזאת מישהו צריך לקחת אחריות, ולהטיל יותר אחריות על חברות כוח אדם בנושא ההעסקה ותשלום המשכורות.
שמחה בניטה: כל חברה שהביאה עובדים תיקח עליהם אחריות, והניוד לא צריך להיות מחברה מסוימת לאחרת.
שמחה בניטה: יש גם עניין של עובדים שנוטשים, ומחליפים דרכונים בשגרירויות שלהם בטענה שהדרכון שלהם הלך לאיבוד, ועם דרכון חדש הולכים ומקבלים רשיון העסקה בחברה אחרת.
שמחה בניטה: הבאתי כאן דוגמה.
שמחה בניטה: נושא הסיעוד צריך לכאוב לכולם; חולה שננטש לא יכול לתת מענה כמו בחקלאות או בבניין.
אופיר פינס-פז: אני מברך את גנות על שהגיע לוועדה והציג את תמונת המצב כפי שהוא אמון עליו.
אופיר פינס-פז: למען הגילוי הנאות אני רוצה לומר, שאיני מאמין במכשיר הזה.
אופיר פינס-פז: אני חושב שהרשות היא רשות שאין לה שום סיכוי לעמוד ביעדים שהמשלה הציבה לפנייה.
אופיר פינס-פז: מי שחושב שאפשר לגרש ממדינת ישראל 50,000 איש בכלים שעומדים היום לרשות המדינה טועה ומטעה.
אופיר פינס-פז: אני מציע לא להשלות בעניין הזה ולא לספר סיפורים.
אופיר פינס-פז: הרשות תעשה את עבודתה, אתם רואים מה היא מגרשת, וזה מה שהיא יכולה לגרש.
אופיר פינס-פז: מעבר לזה זה פשוט לא יילך.
אופיר פינס-פז: יהיו דיונים, טירוף מערכות, יהיה פה שיגעון, סיכסוך עם עשרים מדינות וזה פשוט לא יילך.
אופיר פינס-פז: אפשר לגרש פה ושם כמה אלפים.
אופיר פינס-פז: גנות, אני בעניין הזה הרבה מאוד שנים, וגם אפרים כהן גירש 500 איש בתקופות היפות.
אופיר פינס-פז: חברים, צריך להגיד את הדברים כפי שהם.
אופיר פינס-פז: הפתרון הוא להתמודד קודם כל עם האשרות החוקיות, כי רוב העובדים הזרים הלא-חוקיים היו פעם חוקיים.
אופיר פינס-פז: אני לא קונה את הסיפור ש- 200,000 איש גונבים את הגבול דרך שדות התעופה.
אופיר פינס-פז: חלק אמנם מגיעים כתיירים.
אופיר פינס-פז: אני מבין את בעיית הסיעודיים.
אופיר פינס-פז: במדינת ישראל החליטו שאין כאן תקרות, ויש כאן מקרים מאוד קשים, אבל כבר היום יש תופעות הפוכות.
אופיר פינס-פז: הייתי כבר בבתים שבני הזוג לא עובדים, ויש להם עובד זר בבית.
אופיר פינס-פז: זה כבר לא רק אצל העשירים, אלא נפוץ הרבה יותר.
אופיר פינס-פז: זה יותר זול מבייביסיטר.
אופיר פינס-פז: אני אומר שצריך לטפל בדברים האלה טיפול יסודי וכולל.
אופיר פינס-פז: הראית לנו נתונים על 1990.
אופיר פינס-פז: מה, אז לא היתה מדינה?
אופיר פינס-פז: לא עבדו בחקלאות?
אופיר פינס-פז: לא בנו בניינים?
אופיר פינס-פז: אתה לא רוצה לקחת פלשתינאים.
יאיר ביטון: זה לא נכון, אני כן מעסיק אותם.
אופיר פינס-פז: המנהיגים שלך מודיעים רשמית בישיבות הממשלה שהם לא רוצים פלשתינים.
אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להיכנס לוויכוחים האינסופיים - האם יעבדו ישראליים, לא יעבדו, כן ישלמו להם, לא ישלמו שלהם.
אופיר פינס-פז: עייפתי מהוויכוחים האלה, ואני מניח שגם אתם.
אופיר פינס-פז: המציאות היא שאנחנו אחרי שוויץ.
אופיר פינס-פז: אותי זה מעניין.
אופיר פינס-פז: כשאריק שרון החליט על סגירת שמיים זו היתה החלטה שנועדה לרצות את דעת הקהל, ואין אדם רציני שעוסק בזה שחשב שאפשר לעמוד בזה.
אופיר פינס-פז: זה לא ריאלי ולא רציני.
אופיר פינס-פז: הצעתי לו לקצץ את המכסות: יש היום 116, הגענו לשיא, אז לא לעשות פופוליזם.
אופיר פינס-פז: מ- 116,000 לא מגיעים לאפס ביום.
אופיר פינס-פז: זה קשקוש.
אופיר פינס-פז: אבל בראינו ב- 96' היינו 86,000.
אופיר פינס-פז: אפ היינו ב- 116,000 היה צריך להחליט לרדת בשנה עד 90,000.
אופיר פינס-פז: זה הגיוני, לשבת עם כל סקטור באופן פרטני.
אופיר פינס-פז: בשולחן הזה היו מנהיגים של עובדים זרים שהסכימו להסדר הלבנה של שנתיים שהייה באישור ויציאה עם ערביות בנקאיות, ואף אחד לא עשה עם זה כלום.
אופיר פינס-פז: צריך לעשות מדיניות שאפשר לנהל ולקדם: לקצץ במכסות בצורה ריאלית והגיונית, ללכת להסדר הלבנה בצורה יסודית.
אופיר פינס-פז: לא להתבייש, לעשות את זה, ולראות שמסיימים את ההלבנה ביציאה ברצון ועם הפקדת ערבויות.
אופיר פינס-פז: אפשר להגיע לזה, וכך ניתן להגיע ברמת ל- 50,000.
אופיר פינס-פז: זה לא אפשרי בכל דרך אחרת.
יאיר יצחקי: צריך לדעת, שבעשרים השנים האחרונות מי שבנה את מדינת ישראל הם פלשתינים.
יאיר יצחקי: 80,000 פלשתינים עבדו מ- 67' ועד עכשיו ובנו את מדינת ישראל.
יאיר יצחקי: הם אינם היום, ועל זה אין ויכוח.
יאיר יצחקי: מי שבונה היום את מדינת ישראל הם ברובם עובדים זרים.
יאיר יצחקי: עם ישראל שלנו, לצערי הגדול מאוד, לא מסוגל לתת להתאחדות הקבלנים את כמות העובדים שהיא זקוקה להם.
יאיר יצחקי: אגב, בחברה שבה אני נמצא הצלחנו לגייס 300 ישראלים בקושי רב, אנחנו משלמים משכורות שבין 7,000-6,000 ש"ח, ולא מצליחים לגייס יותר.
יאיר יצחקי: זה המצב.
יאיר יצחקי: אני חושב, שבתחום האכיפה והסדר של הרשויות ההקמה של מינהלת ההגירה הזאת היא הדבר הטוב ביותר שקרה.
יאיר יצחקי: עובדה היא שזה הרבה יותר טוב ממה שהיה, בעיקר הטיפול במעבידים, שהם הבעייה, העיקרית, ואני מסכים עם מה שאמר גנות.
יאיר יצחקי: יחד עם זה צריך להבין, שהתהליך הזה של הקטנת כמות העובדים במדינת ישראל צריך להיות הדרגתי.
יאיר יצחקי: דרך ההלבנה נכונה.
יאיר יצחקי: אם בעוד שנה נראה שיש חצי חוקיים וחצי לא חוקיים, התקדמנו מאוד, כי בחוקיים לפחות שולטים איפה יעבדו.
יאיר יצחקי: את התהליך הזה צריך להמשיך, ולהכניס אותו לנתיב של לוח זמנים, כי בינתיים קורה משהו בענף הבנייה, ולא ניתן להתקדם בעבודה.
יאיר יצחקי: אם זה לא יצלח, נצטרך להרים ידיים.
הרצל גדז’: ספרת את הבלתי-חוקיים בבניין?
יאיר יצחקי: אני אומר, ששני שלישים מהזרים השוהים במדינת ישראל הם בלתי-חוקיים, ושליש חוקיים.
יאיר יצחקי: אם בעוד שנה נראה ש- 50% חוקיים, התקדמנו במשהו.
יעקב גנות: חבר הכנסת אופיר פינס אמר: קח את ה- 112,000 שאושרו השנה בהנחה שיאשרו הכל לשנה הבאה, ומזה נוריד עשרה עשרה אחוז.
יעקב גנות: אנחנו מסכימים, לא צריך להוריד כלום.
יעקב גנות: בהנחה שלא נוריד אפילו אחד מה- 112,000, כיום אנו מטפים אך ורק בבלתי-חוקיים.
הרצל גדז’: יקבל פרס או מדליה אותו מעסיק חקלאי או עובד בניין שיביא עובד זר אחד מיותר שהוא מחזיק אותו שנתיים מעבר לאשרה.
הרצל גדז’: יושב פה יו"ר ההתאחדות, יש להם אלפי עובדים מעל ההקצאה, ולא יצא עובד אחד.
הרצל גדז’: הם נהנים מזה שהעררים לא הסתיימו, כי אין קבלן שהגיש ערער, ומחזיק יותר עובדים.
הרצל גדז’: כולם פה מדברים יפה, כי יש להם אינטרס אחר, אך אנחנו כפקידים חוטפים את הביקורת.
איוב קרא: כוועדה שמענו סקירה מניצב יעקב גנות ומהממונים, ולפחות על פניו הכל נראה ורוד.
איוב קרא: אנחנו מאחלים לכם הצלחה, זאת רק תחילת הדרך.
איוב קרא: ללא עזרה של הציבור, של הקבלנים ושל כל מי שעתיד המדינה חשוב לו, אי אפשר יהיה למגר את התופעה הזאת חד-משמעית.
איוב קרא: אני חושב, שההכבדה והלחץ צריך להיות על המעסיקים.
איוב קרא: ככל שנפעיל לחץ על מעסיקים לא חוקיים, כך העבודה תיטב, כי אחרת שום מנגנון לא יוכל למגר את התופעה.
איוב קרא: גם ככה יום יום שעה שעה עוברים דרך גבול מצרים, דרך הרשות הפלשתינית, ומפלס הזרים הלא חוקיים עולה מדי יום.
איוב קרא: לדעתי, עם כל הכבוד למעצרים, הם אפילו לא מאזנים את הכניסה הלא חוקית לישראל.
איוב קרא: אולי זה יקרה בהמשך, אך כרגע הגבולות פרוצים, ואין דין ואין דיין לפחות בכמה מקומות שאני מכיר.
איוב קרא: לכן יש לעשות כמה פעולות.
איוב קרא: ראשית, יש לשאוב ולהחזיר לאט לאט, אם המצב יאפשר, עובדים פלשתינים יומיים מאורגנים, שנבדקים מבדיקה בטחונית – בהסעות מאורגנות הלוך וחזור.
איוב קרא: יש גם לבדוק אופצייה שעובדים ירדנים ייכנסו לישראל לעבודה יומית, לפחות לאיזור הצפון והדרום.
איוב קרא: בימים הקרובים אצא לבדוק את העניין, ואני מציע לכוחלם להצטרף.
איוב קרא: ככל שנכניס למעגל העבודה עובדים מהרשות המפלשתינית ומירדן – זה יהיה על חשבון הזרים, והזרים יברחו מפה, כי לא תהיה עבודה.
איוב קרא: כל זה כפוף לנושא הביקורת, ואם נוכל לבצע את זה, הזרים יורחקו באופן מאסיבי.
איוב קרא: אני חושב, שאין שום בעייה להביא בהסעות מרוכזות אוטובוסים יומיים של עובדים מירדן, שיעברו את גשר שעם, לפחות בענפים שאנחנו מדברים עליהם.
איוב קרא: אני מציע ליעקב גנות ליזום שכל העובדים הזרים בישראל יקבלו תלוש משכורת כמו העובדים שמגיעים מהרשות הפלשתינית, כלומר דרך שירות התעסוקה.
איוב קרא: זה יביא למצב שתהיה שליטה ולו בעוד עמה עשרות אחוזים.
איוב קרא: אם זה יהיה דרך שירות התעסוקה, השליטה תהיה קלה יותר.
אפרים כהן: בניגוד למדיניות הממשלה.
איוב קרא: אני אומר את זה למרות שעד היום הממשלה לא צידדה בזה.
איוב קרא: לדעתי, זה מקנה לעובדים תנאים ראויים, יש שליטה על התנאים הסוציאליים שלהם ולא תהיה בעייה בעניין הזה מבחינת משרד העבודה.
איוב קרא: אני ממליץ שהאכיפה תתבצע בהתחלה בעיקר באיזורים כמו הרצליה פיתוח ולא באתרי הבנייה ובחקלאות.
איוב קרא: צריך ללכת ל"שמנת", ושם לעצור את הלא חוקיים, כי שם בדרך כלל עובדים במקום ישראליים.
יעקב גנות: קלענו לדעת חכמים.
יעקב גנות: המגזר החקלאי בכלל לא טופל ומגזר הבנייה כמעט לא טופל.
איוב קרא: אני רוצה לפתוח את ישיבת הוועדה.
איוב קרא: על סדר היום החלטת הממשלה לאשר 25,000פלשתינים לחזרה לעבודה בישראל.
איוב קרא: אני הייתי רוצה לשמוע מנציג הצבא סקירה לגבי האישור הזה.
איוב קרא: כלומר, מה עומד מאחורי ההקלות הללו למרות שפעולות הטרור נמשכות.
איוב קרא: אני הייתי רוצה גם לדעת, האם המכסה הזו יוצאת החוצה כל יום?
איוב קרא: אחר כך נשמע את נציגי משרד העבודה, משרד החקלאות וארגון הקבלנים.
איוב קרא: אדוני, בבקשה.
יצחק גורביץ: קודם כל, אני רוצה להתנצל על האיחור.
יצחק גורביץ: ראשית כל, הסוגייה של החזרת העובדים הפלשתינים לעבודה בישראל היא תוצאה של החלטת קבינט.
יצחק גורביץ: לפני מספר חודשים הצגנו לקבינט תוכנית מקיפה להקלות לאוכלוסייה הפלשתינית או צעדי סיוע לאוכלוסייה הפלשתינית לאור המצוקה הכלכלית.
יצחק גורביץ: כחלק מאותה תוכנית נכללה הסוגיה של חזרת העובדים הפלשתינים לעבודה בישראל.
יצחק גורביץ: בזמנו, נקבעה איזשהי תוכנית כוללת ללא  מכסה ספציפית מסוימת, אלא צעדי התקדמות לפי המימוש ולפי המצב הביטחוני.
יצחק גורביץ: חשוב לציין שמדיניות הממשלה, לא רק של תיאום פעולות בשטחים, היא שיש הבחנה ברורה או שצריך לעשות הבחנה בין האוכלוסייה הפלשתינית התמימה לאוכלוסייה המעורבת בפעילות טרור.
יצחק גורביץ: המימוש של אותה מדיניות הוא ממש לאפשר לאוכלוסייה התמימה מרקם חיים נורמלי עד כמה שניתן ובמקביל, פעילות ביטחונית מול הטרור.
יצחק גורביץ: מימוש  הצעדים.
יצחק גורביץ: מתוך ה-25 אלף עובדים, חילקנו היתרים בפועל על 19 אלף.
יצחק גורביץ: בואו נחלק את ה-25 אלף כדי שיהיה לנו ברור: 11 אלף  מאיו"ש, 14 אלף  מעזה.
יצחק גורביץ: מתוך אותם 19 אלף שאני ציינתי, בערך כ-6,800 הם מאיו"ש ו-12,200 מעזה.
יצחק גורביץ: מבחינת הענפים אנחנו מדברים על 9,600 לענף הבנייה, 5,100 לחקלאות, כ-2,400 למסיק זיתים וכ-1,800 ליתר הענפים.
איוב קרא: מה עם יתר הענפים?
יצחק גורביץ: פנינו גם למשטרה וגם לגורמים אחרים כדי לקבל את  התייחסות שלהם בנושא.
יצחק גורביץ: בחקלאות למשל, זה מצריך התארגנות.
יצחק גורביץ: בבנייה יש אולי יותר תיחום של מקום הלינה בעוד שבחקלאות  זה פחות מבחינת הריכוז או הפיזור.
יצחק גורביץ: בסופי השבוע הם אמורים לחזור הביתה.
יצחק גורביץ: אני לא מומחה לביטחון, אבל על פניו נראה לי שהעסקה הזו של הלינה היא כדאית לפחות באותם מקומות שבהם התנועה של אנשים מקשה על כוחות הצבא וקשה להבחין מי לעבודה ומי לא.
יצחק גורביץ: מכל מקום, כוחות הביטחון הם אלה שצריכים להחליט על זה.
יצחק גורביץ: בנוסף ללא קשר לעבודה בתוך ישראל, אנחנו נותנים היתרים ל-11,600  עובדים שייכנסו לעבוד באזורי התעשייה בהתיישבות ובהתיישבות עצמה.
יצחק גורביץ: זה מעבר ל-19 אלף עובדים.
איוב קרא: האם  הם נכנסים באותם הקריטריונים?
יצחק גורביץ: לא. הקריטריונים הם טיפה יותר קלים.
איוב קרא: מתי אושרה הקבוצה הזו?
יצחק גורביץ: זה נמשך כל הזמן.
יצחק גורביץ: אבל, היו פרקי זמן שבהם למשל באיו"ש היה איסור כולל.
יצחק גורביץ: באזור התעשייה ארז נכנסו כל הזמן.
יצחק גורביץ: יש  לו גם בידוק ביטחוני משל עצמו.
יצחק גורביץ: 11,600 העובדים נחלקים כך: לאזורי תעשייה והתיישבות כ-800.
יצחק גורביץ: בהתיישבות עצמה באיו"ש-3,500.
יצחק גורביץ: אזור תעשייה ארז מבחינת היתרים, 4,700.
יצחק גורביץ: בממוצע אתה מוצא ביום 4,000 כי יש גם משמרות וכו'.
יצחק גורביץ: התיישבות בעזה-2,600.
יצחק גורביץ: סך הכל מועסקים בישראל ובהתיישבות בערך 30 אלף בפועל.
איוב קרא: בפועל, מאושרים 35 אלף.
יצחק גורביץ: אם הפוטנציאל ימוצה יוכלו להיכנס 36,600, אותם 25 אלף שציינתי קודם  פלוס 11,600.
יצחק גורביץ: מיצוי הפוטנציאל תלוי יותר בהתארגנות הקבלנים ומעסיקים אחרים.
אהרון ברזני: כולל גם מרמאללה וצפונה.
יצחק גורביץ: נכון.
יצחק גורביץ: זה לא רק חברון, זה יריחו, חברון, תרקומייה, בית לחם.
יצחק גורביץ: לצפון השומרון לא מתאפשר בשלב זה יציאת פועלים.
איוב קרא: כמה מתוך הפועלים הללו היו מעורבים בפעולות טרור?
אהרון ברזני: מי שעשה משהו פלילי גם לא נכנס לעבודה.
איוב קרא: האם חלק מהאנשים שנכנסו לארץ היו מעורבים בפעילות טרור לאחר כניסתם לארץ?
יצחק גורביץ: לא. המקרה היחיד שהיה היה בינואר 2001 עם דריסת החיילים בטרמפיאדה בחולון על ידי נהג אוטובוס.
יצחק גורביץ: מאז לא.
איוב קרא: מה קורה עם כל המכסה הזו כאשר יש סגר?
יצחק גורביץ: מאחר וזו איזשהי מחויבות של הממשלה כלפי המעסיקים, יש איזשהו פרק זמן של התקררות של יום יומיים ולאחר מכן אם אפשר לחדש, מחדשים.
איוב קרא: כשיש סגר הם לא מגיעים לעבוד.
יצחק גורביץ: לא.
משה טראוריג: חלק מהם חסיני סגר.
משה טראוריג: אתה לא יכול להחזיר את אלה שיש להם אישור עם לינה.
יצחק גורביץ: לא, לא.
יצחק גורביץ: חסיני סגר זה מושג שכבר לא קיים.
יצחק גורביץ: הוא היה קיים בזמנו בהסדר מסוים.
יצחק גורביץ: אנחנו אמרנו שגם בעת סגר יצאו פועלים לתעשיות רגישות.
יצחק גורביץ: אין את המצב הזה עכשיו.
יצחק גורביץ: נניח והפועל נמצא בארץ כשיש אירוע והוא לן, סביר להניח שהוא יחזור כי הוא לא יודע מתי הוא יחזור הנה.
יצחק גורביץ: אם הוא לא חוזר אז הוא נמצא.
יצחק גורביץ: אם הוא נמצא הוא כנראה גם לא היה מעורב באירוע.
יצחק גורביץ: שוב, יש פרק זמן של יום או יומיים עד שכל המצב מתקרר, עד אשר בודקים מה הקשר של הפיגוע, אם יש לו קשר לאותם עובדים.
יצחק גורביץ: אם לא נמצא שום קשר כזה הם חוזרים.
יצחק גורביץ: אף אחד גם לא יבטיח שבעתיד זה לא ישתנה.
יצחק גורביץ: מצד שני, זו הכוונה.
יצחק גורביץ: אי אפשר לשחק גם עם המעסיקים.
יצחק גורביץ: אי אפשר לבוא ולומר לכם: יש לכם פועלים, ואחר כך להוציא להם אותם.
יצחק גורביץ: זה לא הולך ביחד.
איוב קרא: אבל, העובד יכול בהחלט למשוך עוד שבוע ועוד שבוע ולהיות באתר עצמו ולא לחזור, וכך הוא עוקף את הסגר.
יצחק גורביץ: לא, משום שכאשר הוא בא לחדש את ההיתר  אנחנו יודעים שהוא עשה את זה.
איוב קרא: לכמה זמן ניתן ההיתר?
יצחק גורביץ: ההיתר הוא לשלושה חודשים.
יצחק גורביץ: יש לנו גם שיטה מגנטית לעקוב אחרי העובד.
יצחק גורביץ: יש לו כרטיס מגנטי.
יצחק גורביץ: כדי לעבור בעזה, הוא ממש חייב להעביר את הכרטיס הזה.
איוב קרא: לכמה זמן ניתן הכרטיס?
יצחק גורביץ: הכרטיס  מתחדש כל שנה.
יצחק גורביץ: במחשב במעבר יש תמונה של העובד וכתוב שהוא מנוע, במקרה והוא אכן מנוע.
איוב קרא: האם הרגשתם שיש השתלבות של פלשתינים במקום עובדים זרים מרומניה ומסין?
יצחק גורביץ: יש.
יצחק גורביץ: אני נפגשתי עם מספר חברות בנייה והם לקחו פלשתינים במקום עובדים זרים.
יצחק גורביץ: יש להם דרישה לעוד.
איוב קרא: מדוע חברות הבנייה מבקשות לקבל עובדים פלשתינים במקום עובדים זרים?
יצחק גורביץ: הסיבה היא קודם כל מדיניות משרד העבודה והרווחה לגבי צמצום המכסה של העובדים הזרים.
יצחק גורביץ: במקרה הזה זה משתלב עם מדיניות הממשלה של הקלות לאוכלוסייה הפלשתינית.
יצחק גורביץ: פעם בשבוע אנחנו יושבים עם חברות קבלניות וגם עם החקלאים כדי לשמוע מהן הבעיות.
יצחק גורביץ: הם רוצים עוד.
איוב קרא: האם זה לא מפריע להם שיש נתק בשעה שיש סגר?
יצחק גורביץ: בטוח שהם לא שמחים מזה, אבל אין חלופה אחרת.
יצחק גורביץ: בהיעדר הפתרון הזה הייתה נוצרת מצוקה של עובדים, מחסור נוסף בעובדים.
יצחק גורביץ: יש סקטורים שבהם יש רק עובדים פלשתינים.
יצחק גורביץ: למשל, מסיק זיתים.
אהרון ברזני: צריך לזכור שעד לסגר  הגדול של ספטמבר 2000 הועסקו 45 אלף עובדים בצורה לגאלית.
אהרון ברזני: היום מתוך המכסה של ה-25 אלף ישנם כבר 20 אלף.
אהרון ברזני: בואו לא נשכח כי אמון המעסיקים נפגע באיזשהו שלב מהעסקת העובדים האלו.
אהרון ברזני: גם הנתק של שנתיים ימים עשה את שלו.
אהרון ברזני: לכן, אנחנו טוענים ששיקום היחסים בין המעסיקים לעובדים ייקח זמן.
אהרון ברזני: אבל, אנחנו רואים שישנה התגברות של הזמנות אצלנו לעובדים פלשתינים.
אהרון ברזני: הכנסת 20 אלף עובדים היא לא דבר של מה בכך.
אהרון ברזני: אפשר לראות מגמה של מעסיקים שחוזרים אלינו ומבקשים את העובדים.
אהרון ברזני: אנחנו נתונים עכשיו בעיצומים של למעלה משבוע.
אהרון ברזני: אבל, אני מאמין שאילולי העיצומים היינו מממשים את מלוא המכסה של ה-25 אלף עובדים והיינו מבקשים  גם תוספות.