GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
א' קרא: זו סוגיה כואבת מאד.
א' קרא: אם לא היה הנושא המדיני, אולי זו היתה הסוגיה הכי קשה למדינת ישראל להתמודד איתה היום.
א' קרא: יש לי מחלוקת לגבי הטיפול בסוגיית הלא-חוקיים.
א' קרא: באופן אישי, אני חושב שזה צריך להיות כמו בחוץ-לארץ, שהטיפול צריך להיות יותר מאסיבי על המעסיקים ולא על העובדים.
א' קרא: לדעתי, רק דרך המלחמה במעסיקים אפשר להגיע לתוצאות אמיתיות.
א' קרא: כמה שתעשה, כמה שתמלא בתי-סוהר, זו לא התשובה, כי יום-יום ושעה-שעה זורמים לפה עובדים בכל מיני צורות ובכל מיני זויות.
א' קרא: לצערי הרב, עם כל הכבוד, אין שליטה, ולא אתה אשם.
א' קרא: לדעתי, גבולות המדינה פרוצים.
א' קרא: אנו במזרח-תיכון שבו גבול סגור הרמטי שגם הוא לא הרמטי - גבול הלבנון ועם סוריה, אבל את הגבול עם ירדן אפשר לעבור ולבוא לעבוד פה; כמו שאתה יודע, יש פה עשרות אלפי עובדים לא-חוקיים בתוך מדינת ישראל.
א' קרא: יש ממצרים עשרות אלפי עובדים לא-חוקיים.
א' קרא: על-פי הדיווחים, מהרשות הפלשתינית, בשעת סגר, נכנסים לפה עשרות אלפים.
א' קרא: זה דבר מדהים, וזה לא קורה באף מדינה בעולם.
א' קרא: אם המלחמה פרטנית, לא נגיע לבשורה שאתה מייחל לה.
א' קרא: חשוב לעצור כמובן, אבל הבעיה שלנו היא המעסיקים.
א' קרא: הדוגמא של ספרד נכונה מבחינתך; שם באמת מעסיק שפועל בניגוד לחוק מקבל פעם ראשונה קנס גבוה ובפעם שניה שוללים לו את רשיון העסק והוא גם נכנס לבית-הסוהר.
א' קרא: לדעתי, זו המדיניות שצריכה להיות.
א' קרא: לחבר-הכנסת וילן היה משהו להגיד בקשר לעובדים הסינים.
א' וילן: הדיון היום נעשה על-פי בקשה לדיון מהיר.
א' קרא: לא. הדיון הזה נעשה בגלל שיקול אחר, אבל זה לא שייך.
א' קרא: חבר-הכנסת וילן, בבקשה.
א' וילן: זה דיון מהיר שלישי, שפניתי לקיים בנושא הזה, כי הפירסומים בעיתונות הם ללא סוף, ואני גם לא רואה שאנו מצליחים להתמודד ברמת המאקרו.
א' וילן: כבוד השר, האזנתי לך ברוב קשב, ואני, בהחלט, מגלה פה רצון טוב.
א' וילן: להערכתי, אנו רחוקים מהגשמת המטרה מרחק שנות אור, ואגיד לך מדוע.
א' וילן: שוב חזרת לדוגמאות של החקלאות, הבניין והסיעודיים, למרות שבסיעודיים יש פה מספר מדהים.
א' וילן: איך פתאום תוך שנה קפצו המספרים ב-50%.
א' וילן: משהו פה לא סביר.
א' וילן: האם חלו יותר אנשים וכו'?
א' וילן: אבל, בוא ונגיד, אם בגדול, במסה, יש מאה אלף עובדים זרים חוקיים ולעומת זאת מסתובבים 140-150 אלף שאינם חוקיים,--
א' קרא: יותר.
א' וילן: אני הולך למספרים מינימליים.
א' וילן: --יש לנו פה בעיית אמת לא כל הזמן איך לחפש את המטבע מתחת לפנס אלא בסופו של דבר לעבוד על אותן פרצות.
א' וילן: אתה בעצמך אומר, שמעסיקים משלמים 500 דולר.
א' וילן: ברגע שהעסק הזה מתקיים, ברור לגמרי שהשוק השחור בעובדים זרים יעלה ויפרח.
א' וילן: איך מתמודדים עם זה?
א' וילן: קודם כל, יש את מה שאמר כבוד יושב-ראש הוועדה; אותו מעסיק, שמעסיק מתחת לשכר המינימום - להכנס בו בכל הכוח.
א' וילן: כך עושים במדינות חוק.
א' וילן: יש חוק שכר מינימום, ומי שמעסיק מתחת לזה - לך עליו בכל הכוח.
א' וילן: אני יודע, שבמשרדך - ואינני רוצה עכשיו לחזור לזה וזה לא הנושא - ששה פקחים דרוזים מתעסקים בנושא שבת.
א' וילן: בסדר, כולנו מתכתשים על זה.
א' וילן: בגדול, הרי הבעיה שלך היא לא אותם מאה אלף.
א' וילן: הבעיה שלך היא אותם 150-200 אלף לא-חוקיים - זו לא הבעיה שלך אלא הבעיה שלנו - ששוהים פה.
א' וילן: אין לך כלל כלים במשרד, מבחינת העובדים והיכולת, להתקיף את התופעה ולהתמודד.
א' וילן: התיאום בין משרדי הממשלה - אמרת פה שהקמתם רשות.
א' קרא: לא. הוא בודק.
שלמה בניזרי: לא הקמתי רשות.
א' וילן: זו ועדה בראשות יובל רכלבסקי.
שלמה בניזרי: כן.
א' וילן: אינני יודע היכן נציגי משרד הפנים.
א' וילן: כל פעם משרד הפנים, הגברת בתיה כרמון, הרצל גת, מינהל האוכלוסין - יופי, תפסו נבחרת כדורגל מניגריה שבאה לפה למחנה אימון להתמודד ובעצם היו עובדים זרים.
א' וילן: זה יופי של סיפור ויופי של צבע.
א' וילן: הם מתמחים תמיד במתנדבים או בכל מיני פרוייקטים שרצים, שב-95% הם מסודרים.
א' וילן: תמיד יש לך איזו שהיא זליגה קטנה בשוליים, ועיקר האנרגיה הולכת לשם.
א' וילן: איך חודרים 140-150 אלף או 200 אלף איש בשנה, שאותם כלל לא תופסים - בזה לא משקיעים אנרגיות.
א' וילן: רק לגבי נבחרת כדורגל או איזה שהוא מתנדב מאקוודור יש דיונים וזמן.
א' וילן: האם, למשל, יש הצלבת נתונים?
א' וילן: נתוני השמות ביניכם לבין משרד הפנים ובין משטרת ישראל - האם יש מאגר מידע אחד שבלחיצת כפתור שלושת המשרדים האלה יכולים להכנס ולפחות שהאינפורמציה עוברת באופן שווה?
א' קרא: האפשר לצמצם בדבריך?
א' קרא: א' וילן:     	כן.
א' קרא: אני מסיים.
א' קרא: בוא ונקרא לילד בשמו.
א' קרא: קבלנים עושים הון עתק מכל ייבוא העובדים הזרים.
א' קרא: היה לנו פה דיון עם השגרירות הסינית לפני שבועיים, והסתבר ששם הכל כלכלה סוציאליסטית.
א' קרא: שם לא סתם משלמים אלא גם מתחייבים למדינה, ואז יש גם מפקחים מטעמם פה שבודקים זאת.
א' קרא: בקיצור, זו 'מסחרה' נוראית שמנוגדת לכבוד האדם וחירותו ולכל דבר הגון.
א' קרא: זה שוק עבדים.
א' קרא: זה סחר עבדים בגדול.
א' קרא: שאלת הסיום שלי - בכל אופן, גם פה יש קבלנים.
א' קרא: אז, ראיתי את כל התחרויות ומי מקורב למי ואת כל הפירסומים בעיתונים.
א' קרא: אני אומר, שגם פה יש כר נרחב מאד ברשות המחוקק.
א' קרא: לא ראיתי ש'התלבשו' על הקבלנים היבואנים שבעיקר מייבאים את הבלתי-חוקיים, והעסק פרוץ שממה.
א' קרא: אני מציע, שוב, את אותם מאה אלף.
א' קרא: עוד פעם אמרנו חקלאות, עוד פעם אמרנו בניין ובלי פלשתינים.
א' קרא: בוא ונעזוב אותם, ונתחיל להתעסק ב-150-200 האלף שנכנסים לפה, שכל מיני אנשים מביאים אותם ושאיש לא מטפל בהם.
א' קרא: בואו ונכפה את חוק שכר מינימום, ונראה שאז התוצאות ישתנו.
שלמה בניזרי: לא היית פה, כשדיברנו על סין.
שלמה בניזרי: אנו סגרנו שמיים.
א' וילן: הייתי.
שלמה בניזרי: יש עוד דבר אחד שלא אמרתי, שאלי ישי חתם על אותו צו לגבי מס גולגולת, וזה ייקר מאד את עלות העובד הזר.
שלמה בניזרי: זה דיון שצריך להיות ב-17 לחודש, נדמה לי מחרתיים, בבית-המשפט העליון או בבג"ץ, ושם יחליטו האם אפשר להטיל את מס גולגולת או לא.
שלמה בניזרי: אני חושב, שדבר כזה הוא דבר מאד רצוי, והוא רק יתן תוספת.
יורי שטרן: למה הוא רצוי?
יורי שטרן: הוא רק מעלה את היעילות של העסקה לא חוקית וכל הסיפור.
א' וילן: זו, בדיוק, הנקודה.
א' וילן: אתה הולך על מאה אלף החוקיים, אבל אני אומר לך שהבעיה היא מאתיים האלף הלא-חוקיים.
א' וילן: אני לא בא בטענות אליך.
א' קרא: תודה רבה לחבר-הכנסת וילן.
א' קרא: אזכיר פה לכולם, שגם שוהה בלתי-חוקי, אם בצורה זו או אחרת נכנסה משפחתו לפה, מדינת ישראל מוציאה עליו בשיירותי החינוך, הבריאות והרווחה מתוקף אמנה באו"ם שחתמה עליה ישראל.
א' קרא: לכן, יש גם הוצאות של מדינת ישראל שמוערכות בהון עתק.
א' קרא: גם אם, חלילה, קורה לו משהו, לא חשוב באיזו צורה הוא נכנס לפה והעיקר שזו צורה חוקית, אם זה תייר או לא תייר, או עובד שבעצם פג תוקף שהייתו פה, גם כך מחוייבת לו ישראל; המדינה חייבת לו לשלם לו, אם חלילה קורה לו איזה משהו מבחינת פיגוע ביטחוני.
א' קרא: חשוב שהציבור יידע על כך.
א' קרא: אני מזמין את סגן השר יורי שטרן לומר את דברו.
א' וילן: הוא יושב-הראש הקודם של הוועדה.
יורי שטרן: כבוד יושב-ראש הוועדה וכבוד השר, בעבר, כשעוד היה קומוניזם ומדינות קומוניסטיות, אחת הבדיחות הנפוצות היתה על מרקס מייסד התורה הזו: האם הוא היה מדען?
יורי שטרן: אמרו: "לא, הוא לא היה מדען, כי אם הוא היה מדען הוא היה מנסה קודם על החיות ורק אחר כך על בני-אדם".
יורי שטרן: הדברים בפוליטיקה שלנו בתחום העובדים הזרים הם בדיוק מסוג זה של ניסוי על בני-אדם.
יורי שטרן: הניסוי נכשל, וכל המדיניות הזו נדונה לכשלון מראש וברור למה.
יורי שטרן: היא מטפלת דוקא בקטע המסודר והנכון של העובדים הזרים, וזה הקטע החוקי.
יורי שטרן: אתה אומר שאתה סוגר את השמיים.
יורי שטרן: מול מי אתה סוגר את השמיים?
יורי שטרן: - מול מי שנכנס עם הרשיון.
יורי שטרן: אינך יכול לסגור את שמי מדינת ישראל, וגם את גבולות מדינת ישראל אי אפשר לסגור.
יורי שטרן: לכן, על כל אדם שלא נכנס באופן לא-חוקי, כשיש מחסור, נלקח מישהו באופן לא-חוקי.
יורי שטרן: עובדה היא, שאחרי כל הנסיונות, אחרי כל המחסורים, אחרי זה שנעלמו במשק הישראלי, לפי הנתונים שנמסרו לוועדה, 60 אלף עובדים פלשתינאים בבניין, ולפני נתוני בנק ישראל שפורסמו אתמול - 45 אלף, במקומם ניתנו עוד 7,000 אישורים לעובדים זרים.
יורי שטרן: נוצר פה מחסור של כמה עשרות אלפי ידיים עובדות.
יורי שטרן: איך הוא יתמלא?
יורי שטרן: בעובדים ישראלים?
יורי שטרן: איפה הם?
יורי שטרן: אם הגירסה היא שכתוצאה מהמחסור, מסגירת השמיים, מסילוק העובדים, יבואו ישראלים מובטלים ויעבדו בבניין, למה זה לא עובד כבר שנה וחצי?
יורי שטרן: הרי המצב הוא נתון כל הזמן.
יורי שטרן: כל הזמן יש מחסור בכוח-אדם בבניין, ולפני נתוני בנק ישראל מדינת ישראל, המשק שלנו, איבד כשלושה מיליארדי שקל.
ע' לקסר: כי עובד ישראלי לא יכול לעבוד בענף הבניין ב-500 דולר.
א' קרא: אני מבקש ממך!
יורי שטרן: אל תעזרו לי וגם אל תפריעו.
יורי שטרן: אני מדבר על התוצאה הסופית שהיא: 18 חודשים יש לנו מחסור בכוח-אדם.
יורי שטרן: המחסור הזה מתמלא כמעט אך ורק בעובדים הלא-חוקיים.
יורי שטרן: אם אתה אומר שאתה בודק את העובדים הסינים, מי נתן להם רשיונות?
יורי שטרן: מי אלה שנתנו רשיונות להבאת העובדים הסינים שאין להם פה תעסוקה?
יורי שטרן: השחיתות גדלה בודאי וכן הפרות החוק, מה שלא תעשה: תגרש אלף איש - יבואו עוד אלף במקומם.
יורי שטרן: אתה הולך להעניש את מי בין המעסיקים?
יורי שטרן: את הקבלנים והחקלאים.
יורי שטרן: הם צריכים להיות האחרונים בתור - הענפים הכלכליים.
יורי שטרן: תעניש את האנשים בכפר-שמריהו.
יורי שטרן: תתחיל לטפל באותם אנשים שמעסיקים זרים בצורה שלא מועילה לכלום במדינת ישראל, ורק בשלב האחרון תגיע לאלה שבאמת מעסיקים ונותנים תפוקה, והתפוקה הזו מפרנסת את המדינה ואת הישראלים.
יורי שטרן: איבדנו, כתוצאה מאובדן המוצר החקלאי וענף הבניין, מסים בלבד יותר ממה שאתה מוכן עכשיו לתת לנכים.
יורי שטרן: אין לך יותר כסף.
יורי שטרן: אני מסכים איתך, שאין לך מה לתת.
יורי שטרן: מדינת ישראל איבדה במסים, שלא קיבלה בגלל אובדן התוצר החקלאי והבנאי, יותר ממה- - -
שלמה בניזרי: דברים שאינך בטוח בהם- - -
יורי שטרן: אני בטוח לחלוטין.
יורי שטרן: שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	הרי אתה לא יודע.
יורי שטרן: תסלח לי.
יורי שטרן: אני מכיר את הסוגיה הזו.
יורי שטרן: אני כלכלן במקצועי.
יורי שטרן: לכן, אני בטוח לחלוטין.
יורי שטרן: המחסור לא יוצר שום דבר טוב במשק הפתוח.
שלמה בניזרי: זה נשמע גורף.
שלמה בניזרי: הייתי מציע, שתביא איזה שהוא מסמך כתוב שמוכח ממנו שזה כתוצאה מאיזו שהיא עצירה.
שלמה בניזרי: דרך אגב, עד לרגע זה אני השר שהגדלתי את המיכסות בבניין ובחקלאות--
יורי שטרן: --ב-7,000.
שלמה בניזרי: --ולכן אל תגיד דברים.
שלמה בניזרי: המדיניות החדשה התחילה ב-1 בינואר.
שלמה בניזרי: על מה אתה מדבר?
שלמה בניזרי: איך זה נפגע?
שלמה בניזרי: אני הגדלתי להם ל-45 אלף.
שלמה בניזרי: היו לחקלאים 22 אלף.
דובר: על הנייר זה לא- - -
יורי שטרן: קודם כל, תוספת עובדים.
א' קרא: יורי שטרן, אני מבקש לצמצם.
א' קרא: יש פה ליגה שלמה שצריכה לשאול שאלות.
יורי שטרן: אני מצמצם.
יורי שטרן: אני אומר זאת בכאב.
יורי שטרן: אני כן אינטרסנט.
יורי שטרן: אני אינטרסנט לא של הבניין ולא של החקלאות.
יורי שטרן: אני אינטרסנט של המשק הישראלי--
שלמה בניזרי: ה'מאכערים'.
יורי שטרן: --שצריכים להוציאו מהמיתון, והצעדים שנוקטים הורסים את המשק ולא מביאים תועלת.
יורי שטרן: ראשית, כדי להביא תועלת, אם אתה רוצה לסגור את הכניסה, אז קודם כל תלך על ליגליזציה של העובדים הנמצאים פה ואז לפחות את אותו מאגר אפשר להעביר למצב חוקי ולמלא חלק מהמחסור - לא את הכל, כי לא לכולם יש מקצועות מתאימים.
יורי שטרן: שנית, אם כבר רוצים - קודם כל צריכים ללכת על המעסיקים הלא-חוקיים לא במגזרים הכלכליים אלא במגזרים הפרזיטים, במשקי הבית, לשם גונבים עובדי סיעוד ושם מעסיקים את התיירים.
יורי שטרן: מזה צריכים להתחיל.
יורי שטרן: כל דבר צריך להיות בהדרגה.
יורי שטרן: צריכים להיות תמריצים לעובדים ישראלים שבאמת יבואו, כי הם לא מגיעים.
יורי שטרן: צריך להיות תמריץ אמיתי, כולל הסעות לעובדים והמשך תשלום של לפחות חלק מדמי אבטלה.
יורי שטרן: רק ע"י כלים משולבים ומכלול של אמצעים, אפשר להגיע לתוצאה ולא בבת אחת - לא ב-31 בדצמבר ולא ב-1 בינואר.
יורי שטרן: כשאתה רק לוקח קטע אחד, ואתה פה ממשיך דרך של מי שקדמו לך בקטע הזה, אני אומר שזו מדיניות מוטעית שמביאה לנו רק אובדן התוצר הכלכלי והגדלת מספר העובדים הלא-חוקיים.
שלמה בניזרי: להזכירך, שהשר שלך, ואתה גם סגן שר בממשלה, הצביע בעד המדיניות הזו.
שלמה בניזרי: לכן, תחליטו.
יורי שטרן: כתבתי מכתב לראש הממשלה ודיברתי איתו על הנושא הזה.
יורי שטרן: אמרתי, שהמדיניות הזו מוטעית.
א' קרא: יש פה אנשים שממונים על ענפים שונים במשק פה, וזו הזדמנות לשר לשמוע שאלות והבהרות לגבי נושאים שקשורים עמם.
א' קרא: הייתי רוצה להבהיר דבר אחד לשר.
א' קרא: היינו בסיור לפני כמה ימים.
א' קרא: שירות התעסוקה יחד עם התאחדות הקבלנים עשו יריד תעסוקה מאד מכובד ויפה.
א' קרא: לצערי, לא מצליחים לגייס עובדים ישראלים לבניין.
א' קרא: כנראה, שכל התפוקה בענף הבניין יורדת יום-יום ושעה-שעה.
א' קרא: המפחיד יותר הוא, שהון מישראל, הרבה כסף, מושקע כרגע בחוץ-לארץ.
א' קרא: זו סוגיה מאד כואבת.
א' קרא: אני מבקש, שתתייחס אליה.
שלמה בניזרי: לגבי חברי-הכנסת שהתייחסו, הם אמרו, שאנו לא מטפלים ושאנו מטפלים רק בבניין ובחקלאות.
שלמה בניזרי: זה שקר, מכיון שאנו מטפלים בכל הסוגים.
שלמה בניזרי: יוכל לציין זאת אפרים כהן.
שלמה בניזרי: אמרתי לו להתעסק עם כולם.
שלמה בניזרי: לגבי אלה שהם סיעודיים שבורחים להם אותם עובדים זרים והולכים להרצליה פיתוח- - -
ע' לקסר: מה זה "בורחים"?
ע' לקסר: "בורחים" - עבד בורח.
ע' לקסר: עובד לא בורח.
ע' לקסר: עובד עוזב את המקום שלו.
שלמה בניזרי: יגיע תורך.
ע' לקסר: כשמשלמים לו 2,000 שקל לחודש, הוא חייב לעזוב את המעסיק הסיעודי שלו וללכת.
שלמה בניזרי: לגבי אותם אנשים, עד היום משרד העבודה לא יכול היה להכנס לבתים ולעצור אותם.
א' קרא: עכשיו, יש אפשרות.
שלמה בניזרי: היום, כשיש לנו את המשטרה, יש את האפשרות.
שלמה בניזרי: באכיפה הגענו למסעדות ולכל המקומות.
שלמה בניזרי: בסך-הכל, בחמישה ימים השתדלנו להקיף הרבה מקומות, אז זה נגע גם בחקלאות.
שלמה בניזרי: בנוסף לכך, כשאמרתי שהגשנו 131 כתבי אישום, הגשנו בתקופה הזו יותר מ-2,700 קנסות.
שלמה בניזרי: ע' לקסר:     	כמה כתבי אישום הם לגבי שכר מינימום?
א' קרא: לא נדבר בסימפוזיון.
א' קרא: אני מבקש שתביאו את הסדרנים שיוציאו אותו מפה.
א' קרא: זה כך מהרגע הראשון.
ע' לקסר: אני מצטער.
שלמה בניזרי: אגף האכיפה שלנו, של עורכי-הדין - אמרתי, שמספר כתבי האישום הלך וגדל, והקנסות הולכים וגדלים באלפים מיום ליום.
שלמה בניזרי: אמרתי שאנו מתעסקים לא רק עם העובדים, אלא המדיניות היום היא להתעסק יותר עם המעסיק.
שלמה בניזרי: אמרתי, שאם יש עוד רעיונות נוספים בנוסף למה שהעליתי, שאתם חושבים שאפשר לפגוע במעסיק שמעסיק בלתי-חוקיים, זו באמת מגמתנו היום.
שלמה בניזרי: אבל, בד בבד אינך יכול להגיד לעובד הזר: "תמשיך לשהות פה".
שלמה בניזרי: הוא צריך לדעת שיש איזה שהוא איום מסויים עליו שהוא כן יוּצא מהארץ.
שלמה בניזרי: אנו עוסקים בשני המישורים: גם בזה וגם בזה.
א' קרא: מי מייצג את ענף הבניין?
א' קרא: אחד ידבר.
א' קרא: נתן פרנקל, בבקשה.
נ' פרנקל: כבוד השר, אנו יושבים פה לא פעם ראשונה.
נ' פרנקל: ישבנו פה כשהיה פה חבר-הכנסת יורי שטרן, ישבנו כמה פעמים עם חבר-הכנסת איוב קרא ונפגשנו איתך.
נ' פרנקל: ניסינו להסביר, לאורך כל ציר הזמן, שבאופן עקרוני אנו מוכנים ורוצים לעבוד עם ישראלים.
נ' פרנקל: הפכו אותנו, את הקבלנים, כאילו לאוייב העם.
נ' פרנקל: אבל, מה לעשות, ענף הבניין הפסיק להיות ענף בו עבדו סבלים ושכל אחד יכול היה לעבור מכל ענף שהוא לענף הבניין ולהתחיל לעבוד.
נ' פרנקל: במשך שנים, אנו באים וטוענים: "רבותי, אם ממשלת ישראל רוצה לעבוד עם עובדים ישראלים, תעשו הכשרה של עובדים.
נ' פרנקל: בואו ונעשה מעבר מסודר ולא רק בהכרזת ממשלה להודיע 'רבותי, מעכשיו כל המכרזים הם עם עובדים ישראלים', אלא לקחת ולוודא שפרוייקטים מסויימים, ממשלתיים ,למשל פה בכנסת, אך ורק עובדים ישראלים עובדים בהם, ולכתוב זאת במכרז".
נ' פרנקל: אבל, אתם לא עושים זאת.
א' קרא: עכשיו, כן.
א' קרא: עכשיו, זה הולך להיות.
נ' פרנקל: סליחה.
נ' פרנקל: אני השתתפתי במכרז הזה, ולא היה שום איזכור.
דובר: זה עד ה-31 בדצמבר.
נ' פרנקל: סילחו לי.
נ' פרנקל: תנו לי לסיים.
נ' פרנקל: היתה החלטת ממשלה לפני כמה חודשים שיעבדו אך ורק עם עובדים ישראלים, אבל זה לא יושם במכרזים.
נ' פרנקל: הצענו, ואנו עדיין מציעים: רבותי, תאכפו את החוק ותכריזו על פרוייקטים לאומיים שעובדים בהם אך ורק עובדים ישראלים.
נ' פרנקל: אבל, זה לא מספיק.
נ' פרנקל: מרשימות שירות התעסוקה מופיע, לאורך כל ציר הזמן, סדר-גודל של 4,000 עובדים.
נ' פרנקל: עבודה בבניין היא עבודה מקצועית.
נ' פרנקל: אני רוצה לראות פה אדם אחד שירים את ידו שהוא מוכן לקבל עובד היי-טק שיניח אצלו מרצפות, ואני מדבר על עובד היי-טק שהוא אדם אינטלגנטי, או שיגמור אצלו את הטיח.
נ' פרנקל: בגרמניה לוקח להכשיר עובד בניין שלוש שנים.
נ' פרנקל: בארצות-הברית זה לוקח חמש שנים עד שהם רושמים אותו לאיגוד המקצועי.
שלמה בניזרי: לפי מה שאתה אומר, צריך להיות פרופסור.
נ' פרנקל: זה לוקח זמן עד שרושמים אותו, וזה לא לוקח יום או יומיים.
נ' פרנקל: אמרנו: "בואו ותכשירו עובדים, ואנו בנושא הזה נעזור".
נ' פרנקל: כאשר יכריזו על פרוייקטים בהם עובדים רק ישראלים, יעלו שם את השכר, ישלמו את השכר המתאים לעובד ישראלי; אם זה יהיה 10,000 דולר לחודש - שישלמו כולם 10,000 דולר.
נ' פרנקל: זה לא אכפת לי.
נ' פרנקל: אם כל המתחרים שלי יכניסו 10,000 דולר לחודש לעובד ישראלי - שיהיה כך.
נ' פרנקל: הייתי בדנמרק והלכנו לראות את הגשר בין מלמו לבין קופנהאגן וראיתי שם חבר'ה דנים וחבר'ה שבדים.
נ' פרנקל: עלותם למעביד לשעת עבודה היא 45 דולר.
נ' פרנקל: אם זה יהיה פה 45 או 35 דולר, לי זה לא אכפת אם כולנו נכניס זאת.
נ' פרנקל: אבל, רבותי, אם היום נרצה לשלם 45 דולר, אין מספיק עובדים.
נ' פרנקל: באנו אליכם, במשך שנים, ואמרנו: "בואו ותכשירו, ולאט לאט תיצרו מסה קריטית שנוכל לעבוד עם עובדים ישראלים".
נ' פרנקל: דבר זה לא נעשה, אלא בוקר אחד קמים ומכריזים, ללא שום עבודת מטה מסודרת: "רבותי, ממחר בבוקר לא עובדים פה יותר עובדים זרים, אלא עובדים אך ורק עם עובדים ישראלים".
נ' פרנקל: העובדים הישראלים האלה אינם, גם כשאנו רוצים להעסיקם.
נ' פרנקל: אנו מוכנים, ותמיד היינו מוכנים, ללכת לתכנית, כפי שציינתי קודם.
נ' פרנקל: כבוד השר, במידה ויבצעו את מה שנאמר על-ידך, אתה תיצור תוהו ובוהו הן בענף הבניין והן בענף החקלאות.
נ' פרנקל: אני מניח, שהם ידברו בשמם והם יודעים להגיד את מה שהם רוצים לומר.
נ' פרנקל: אנו איננו מסוגלים לעמוד בגזירה הזו.
נ' פרנקל: אנו מוכנים ביחד איתך לעבוד על תכנית, שתהיה מקובלת על ממשלת ישראל, להוריד באופן הדרגתי את העובדים הזרים.
נ' פרנקל: אנו פונים שוב אליך ולכל מי שידו בדבר: "אל תפגעו בענף הבניין"; על כל עובד זר שיירד, יירד גם עובד ישראלי.
נ' פרנקל: אני יכול להגיד לך שבחברה שאני עובד בה אני מעסיק עובד זר על כל עובד ישראלי.
נ' פרנקל: אם אצטרך להוריד את מספר העובדים הזרים, אצטרך להוריד במקביל להם את המהנדסים, את מנהלי העבודה ואת הפקידים שעובדים איתם.
נ' פרנקל: אני מבקש, שתחשבו על הדבר הזה.
נ' פרנקל: תודה.
א' קרא: השר, אני רק רוצה לציין דבר חשוב ואבקש שתתייחס אליו: האפשרות שכתוצאה מהמצב הנתון הזה של הבניין והנזק שנגרם בעקבות זה שאין ידיים עובדות, גם ישראלים נפגעים.
א' קרא: אני גם חושב שבנושא החקלאות יש התמרמרות קשה סביב הקריטריונים.
שלמה בניזרי: איך יש התמרמרות?
שלמה בניזרי: סידרנו איתם את המספר.
א' קרא: תתייחס בסוף.
שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, המספר הזה נסגר עם החקלאים במשרד החקלאות - 22 אלף, ולא נגעתי באחד.
שלמה בניזרי: אני לא מבין זאת.
שלמה בניזרי: בחקלאות הם לא יכולים לדבר בכלל.
שלמה בניזרי: זה משגע אותי.
א' קרא: לא. הויכוח הוא על הקריטריונים ויישום הקריטריונים, שלא יהיו מעוותים.
א' קרא: מבחינת רשות הדיבור, אעשה סבב בין הענפים.
א' הראובני: אני אברהם הראובני מהתאחדות האיכרים, וברצוני להתייחס במהירות לכמה דברים שאמרת.
א' הראובני: אינני מתכוון לפגוע באף אחד.
א' הראובני: בנושא מחיר אמרת "תשלמו יותר".
א' הראובני: אני אומר לך, שהיו חקלאים שהציעו ברדיו שכר מינימום כפול שלוש, התקשרו קרוב לחמישים אנשים והגיע אחד ואמר: "זה לא בשבילי" והלך הביתה.
א' הראובני: אין פה בעיה של מחיר.
א' הראובני: אציג לך זאת אחרת.
א' הראובני: באים אלינו חקלאים ואומרים: "אנו מוכנים לקבל עובדים ישראלים לעבודה, בתנאי אחד - שאיש שירות התעסוקה יגיע באופן סמוי, יעמוד מאחורנית ויראה מה קורה.
א' הראובני: איך מאיימים עלינו אחרי שתי דקות: 'אם אינך נותן לי פתק שאינני מתאים...'
א' הראובני: , וכל הסיפורים שאתה יודע אותם יותר טוב ממני".
א' הראובני: העסק הזה לא עובד.
א' הראובני: ישראלים לא רוצים לעבוד בחקלאות.
א' הראובני: אומר לך יותר מזה, בלי לפגוע באף אחד בחדר.
א' הראובני: יקום אחד שיש לו בן לא חקלאי, אחד מאלה שאינם חקלאים, ויגיד שהוא מוכן או שבנו מוכן לעבוד בחקלאות בשכר מינימום כפול שלוש.
א' הראובני: אף אחד לא יעבוד, ואנו יודעים זאת.
א' הראובני: כל העניין של 22 אלף - אני מצטער לומר, שזו הכרזה בלי שום דבר מאחוריה.
א' הראובני: אני מבקש למעלה משנה שתתנו לנו את הרשימה.
א' הראובני: אתם טוענים, וגם אתה אמרת: "יש בארץ 22 אלף פועלים.
א' הראובני: אני לא נותן להביא אחד".
א' הראובני: אני חושב, שסודות האטום הם כלום לעומת הסוד ברשימה הזו.
א' הראובני: אנו מבקשים, שתתנו לנו את הרשימה איפה נמצאים 22 אלף הפועלים.
ע' לקסר: אברהם- - -
א' הראובני: אני לא צריך את העזרה שלך.
א' הראובני: תעשה לי טובה.
א' קרא: הוא ממש מקומם והורס את הישיבה, ואי אפשר כך.
א' קרא: אני מבקש להוציאו מכאן.
א' קרא: מהרגע הראשון ועד עכשיו הוא רק גורם למתח בישיבה.
ע' לקסר: לאיש הזה- - -עובדים.
ע' לקסר: הוא לא רוצה עובדים סינים.
א' קרא: אני מבקש ממך לעזוב את הישיבה.
א' הראובני: אתה קשקשן.
א' הראובני: מאיפה המצאת את זה?
קריאה: סלח לי.
קריאה: בוא נראה אותך עובד בחקלאות.
קריאה: א' הראובני:     	הוא עולה לי על העצבים, וזה לא מהיום.
קריאה: האם אתה חושב שזה מהיום?
קריאה: אני מוכרח להסביר פה איזו היא נקודה.
קריאה: אני טוען שאין 22 אלף, ואני מוכן גם להסביר למה.
קריאה: אם ניקח, למשל, את מה שקרה בזמן הנסיגה מלבנון, הביאו במקום 300 או 450 סינים בורחים 450 פועלים תאילנדים.
קריאה: אתם לא זיכיתם אותם.
קריאה: זה נוסף לרשימה.
קריאה: כלומר, אם היינו במצב של אז, 18 או היום 20 אלף, כבר יש לכם עוד 450.
קריאה: בנוסף, בזמנו, לגבי עובד תאילנדי שעוזב את הארץ, היית הולך למשרד הפנים עם מסמך של חברת התעופה ומקבל זיכוי.
קריאה: היום, זה לא כך.
קריאה: היום, אומרים שזה הולך דרך מחשב משרד הפנים.
קריאה: לעובד התאילנדי לא קוראים ג'וני הולידיי, אלא יש לו שם שמתחיל פה ונגמר בקצה השני.
קריאה: ברגע שהקלדנית בלוד טועה באות אחת, העובד הזה תקוע חצי שנה.
קריאה: יש לנו עובדים שתקועים חצי שנה ואי אפשר להוציאם.
קריאה: ברשימות שלכם הם מופיעים ככאלה שהם בארץ, והם עזבו את הארץ מזמן.
קריאה: אנו לא יכולים להוכיח שהם עזבו את הארץ.
קריאה: גם בבג"ץ שלנו זה מופיע ביום חמישי.
קריאה: אינני זוכר עד איזה תאריך ואינני רוצה להכנס לתאריך עצמו, אבל החקלאות הפסידה 250 מליון או 300 מליון שקל.
קריאה: האם אתה באמת חושב שיש חקלאי או אדם במדינה הזו שמוכן להפסיד כל כך הרבה כסף כי איננו רוצה לשלם לעובד ישראלי יותר כסף?
קריאה: אני מכיר זאת באופן אישי.
קריאה: אנשים מתמוטטים.
קריאה: אנשים מחסלים משקים, כי אין להם את הפועלים האלה.
קריאה: אני אומר לך שוב, שאין 22 אלף.
קריאה: נניח, שהיינו יודעים שיש 22 אלף ואתה מחלק אותם, אבל אין.
קריאה: יש לנו גם למעלה מ-2,500 בורחים.
קריאה: ברצוני לתת לך דוגמא.
קריאה: נניח לרגע, שחקלאי מסויים קיבל עכשיו הודעה שיש לו שני פועלים.
קריאה: אתה אומר לו: "לך תיקח אותם, לך תחפש אותם ברחוב".
קריאה: הוא יבוא אלי, שלי יש שניים עודפים, ויגיד: "תן לי את הפועלים שלי".
קריאה: אגיד לו: "קח אותם - הם רק ברחו".
קריאה: מה יעשה היהודי הזה?
קריאה: ישאר נייר בלי ויזה.
קריאה: למעשה, זה מה שקורה אצלנו.
א' קרא: אני  מבקש לסיים.
א' הראובני: סיימתי.
א' הראובני: תודה.
שלמה בניזרי: הנציגים פה משירות התעסוקה יתיחסו לחלק מהמספרים.
שלמה בניזרי: אני חושב, שבכניסתנו לתפקיד ישבנו הכי הרבה עם החקלאים יחד עם השר שלכם ועם יוסי ישי שישב איתנו פה והקמנו ועדה.
שלמה בניזרי: ישבנו ובנינו תכנית שהיתה מקובלת על רובם.
שלמה בניזרי: נכון, שהיו אחד או שניים שהתנגדו, אך על רובם היא היתה כן מוסכמת.
שלמה בניזרי: הייתי בטוח ששם הנושא הוא הכי סגור.
שלמה בניזרי: לפעמים, זה כל כך מקומם וגם מפליא.
שלמה בניזרי: הרי הגענו להבנות.
שלמה בניזרי: לפני שהגעתי לפה, האמן לי שעשינו איזו שהיא ספירה שהיינו צריכים אותה.
שלמה בניזרי: הראו לי את המספר: 21,900 ומשהו.
שלמה בניזרי: אתם רוצים את המספרים.
שלמה בניזרי: האם יש למישהו אינטרס לא לחשוף?
א' הראובני: אני רוצה לומר לך משהו אחר.
א' הראובני: אנו נמצאים בבית-המחוקקים הישראלי.
א' הראובני: אם היו צריכים להיות בארץ עשרים אלף פועלים ויש פה 2,000 פועלים בלי רשיון, מישהו פה עבריין, מישהו פה הוא עבריין פלילי ואתם לא עושים דבר ואתם גם לא תעשו שום דבר.
א' קרא: אחדד זאת.
א' קרא: אין כרגע ויכוח על המספר שקבעתם אותו.
א' קרא: הויכוח הוא על כך שהקריטריונים מעוּותים ולא נכונים.
שלמה בניזרי: לא שמעתי את זה.
שלמה בניזרי: לא שמעתי, שהקריטריונים מעוּותים.
א' קרא: מי שהגיש בקשה, לפעמים מגיע לו או לא מגיע לו, ואין בדיקה האם הבחור שקיבל 30 עובדים מגיע לו אחד או שלושים.
א' קרא: האם הבנת?
א' קרא: בזה לא אתה אשם.
א' קרא: משרד החקלאות צריך לבדוק זאת.
א' הראובני: אתה אומר שיש 22 אלף, ואני אומר לך שאין 22 אלף.
א' כהן: אני מבקש לומר רק הערה קטנה.
א' כהן: זו פעם ראשונה בתולדות המדינה שהקריטריונים נקבעו ע"י גוף מקצועי שמבין בחקלאות.
דובר: זה פוליטי.
א' כהן: לא מעניינת אותי פוליטיקה.
דובר: אפרים כהן, מי שהשחית את החקלאות זה הגוף שקבע את הקריטריונים.
דובר: יש לי במשק שבעה תאילנדים- - -
א' כהן: ברשותך, זה הויכוח ביניכם.
א' כהן: אין בדעתי להכנס בו.
א' כהן: אני לא הפרעתי לאף אחד.
א' כהן: זו פעם ראשונה שהשר החליט שנושא הקצאה וקריטריונים ייעשה ע"י גוף מקצועי, קרי משרד החקלאות, מדינת ישראל, שמופקד מקצועית על הנושא הזה.
א' כהן: --
א' דניאל: הוא עשה את זה פוליטית.
א' דניאל: איך הוא מופקד?
א' דניאל: א' כהן:     	--על כך נקבעו קריטריונים, על כך נקבעו מיכסות, על כך נקבע נוהל ועל כך נקבע הכל.
א' דניאל: על פי זו חשבנו.
א' דניאל: זו החלוקה הצודקת על-פי הקריטריונים המקצועיים.
דובר: אנו מסיטים את הנושא.
א' קרא: אני רוצה להבהיר דבר אחד.
א' קרא: אפרים כהן צודק.
א' דניאל: אני חייב להגיד, שבקריטריונים האלה חולקו עובדים למי שלא עוסק בחקלאות, וזה על חשבון החקלאים.
א' דניאל: אביא לך רשימה.
א' קרא: אבל, זו לא בעיה שלו.
שלמה בניזרי: מי עשה זאת?
שלמה בניזרי: אנו?
א' קרא: לא, לא אתה.
א' קרא: אתה לא בזה.
א' קרא: אברהם דניאל, אנו לא נפתור בעיה בצורה הזו.
א' קרא: כמו שאמרו, נקבעו קריטריונים, ושרד העבודה והרווחה הוא לא הצד והוא עשה את תפקידו.
א' קרא: מי שצריך לבדוק את הקריטריונים ולהביא את האמת: לכל אחד - מה שמגיע לו, זה משרד החקלאות.
א' קרא: אנו ביקשנו זאת בישיבה הקודמת, ואנו מבקשים שוב, שמשרד החקלאות יוציא פקחים שיבדקו האם אחד הגיש בקשה והאם זה באמת מגיע לו או לא.
א' קרא: אם למישהו מגיע יותר וקיבל פחות, שיקבל.
א' קרא: צריכה להיות חלוקה צודקת.
דובר: יש את עניין החישובים.
א' וילן: האם יש 22 אלף בחקלאות?
א' וילן: אנו מדברים פה על 150 אלף לא-חוקיים.
א' וילן: את כל הדברים האלה תעשו בדיון נפרד.
א' וילן: אנו דנו בוועדה.
א' וילן: אנו יושבים פה עם השר על נתוני מאקרו.
א' וילן: אני מבקש ממך, שנתמקד בדיון הזה.
א' קרא: אני נותן לנציגי ענפים לדבר.
א' קרא: אני רוצה לתת לענף הסיעוד לדבר.
א' קרא: דובר:     	אדוני, אל תדלג על ההדרים.
א' קרא: אתה מדלג על ההדרים.
א' קרא: זו חקלאות.
א' קרא: מה זה משנה?