GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ויצמן שירי: הם בונים כאן מספר מטרים מסוים ומבקשים שנעזור להם ככנסת.
ויצמן שירי: אני באתי אליהם בטענות מדוע זה לא מתקדם מספיק מהר.
ויצמן שירי: אני לוחץ עליהם ורוצה שהם יגמרו את החניונים עד סוף פגרת הקיץ, כלומר באוקטובר.
ויצמן שירי: כשנחזור מהפגרה הם יתחילו לעבוד על אזור החנייה ואז חברי הכנסת יוכלו לחנות מתחת לחניון ולא יהיו כל הבלגן והרעשים.
ויצמן שירי: הם אמרו לי: אתם לוחצים ולוחצים שנגמור מהר ככל האפשר אבל אין לנו מספיק עובדים.
ויצמן שירי: על-פי הפרמטר של מספר המטרים מגיע להם 150 עובדים לבנייה בכנסת אך הם מעסיקים בקושי 40 עובדים.
ויצמן שירי: הם מבקשים שנעזור להם, כי לנו בכנסת יש כוח ויש כלים.
ויצמן שירי: כעת מועסק מספר קטן של עובדים אבל בעתיד יהיו הרבה יותר.
ויצמן שירי: עכשיו עובדים רק על החניון אבל בעתיד כשיעבדו על האגף החדש וייבנו את חדרי הוועדה החדשים יידרשו הרבה יותר עובדים.
ויצמן שירי: יהיו הרבה יותר עובדים רק אם הם יקבלו אישור למה שמגיע להם בחוק.
ויצמן שירי: בינתיים לא נותנים להם, ולא רק להם, זה כך בכל מדינת ישראל: מי שקרוב לצלחת ויש לו קשרים, מקבל.
משה רז: הנה, הם קרובים לצלחת והם לא קיבלו.
ויצמן שירי: אנחנו הצלחת?
ויצמן שירי: הם נמצאים בכנסת והכל גלוי, כל דבר שהם עושים מייד נחשף מכל זווית, הכל פתוח ופרוץ.
ויצמן שירי: הנה, אפילו דנים על כך בוועדה.
ויצמן שירי: מהם אנחנו יכולים לדרוש שיפעלו על-פי ההסכם אבל אנחנו גם צריכים לראות האם אנחנו יכולים לעזור להם.
ויצמן שירי: בסופו של דבר אנחנו עוזרים לעצמנו.
ויצמן שירי: קראתי פעם בעיתון שבשירות התעסוקה מעסיקים עובדים זרים בשיפוץ, או שבלשכת השר או סגן השר העסיקו עובדים זרים בשיפוץ.
משה רז: העסקת עובדים זרים - זה בסדר, אבל ההם צריכים להיות עובדים זרים כחוק.
איוב קרא: אין לנו בעיה עם עובדים זרים.
איוב קרא: אנחנו גם יכולים לעזור לחברה הבונה לקבל יותר מכסות אם צריך.
ויצמן שירי: זה הכי חשוב, אז יהיו להם אישורים וגמרנו.
איוב קרא: הבעיה שלנו היא העובדים הלא חוקיים.
איוב קרא: מחר, באישור הממשלה, אעלה הצעה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא העובדים הזרים הלא חוקיים.
ויצמן שירי: אני אתמוך בהצעתך.
ויצמן שירי: מי שאשם בהבאת העובדים הלא חוקיים האלה היא מדינת ישראל.
משה רז: אתה כבר יודע מה יהיו מסקנות הוועדה?
ויצמן שירי: אגיד לך איפה הבעיה.
ויצמן שירי: אני מכיר את הנושא.
ויצמן שירי: כשאתה מגיע לביקורת הדרכונים בשדה התעופה, אתה נותן את הדרכון, הפקידים מקישים את מספר תעודת הזהות שלך ונגמר הסיפור.
ויצמן שירי: כאשר אתה חוזר לארץ, שוב מקישים את מספר תעודת הזהות ובכך זה נגמר.
ויצמן שירי: אז המדינה יודעת אם חבר הכנסת איוב קרא נמצא בארץ או שהוא נמצא בחוץ-לארץ.
ויצמן שירי: לגבי עובד זר זה אחרת.
ויצמן שירי: זה שיטת הפעולה של משרד הפנים, של משטרת הגבולות.
ויצמן שירי: כאשר אומרים לנו שזורקים 150,000-200,000 עובדים לא חוקיים זה לא בדיוק נכון.
ויצמן שירי: למה?
ויצמן שירי: תיקח רשימה של 200 אנשים שאתה יודע שעזבו לפני חצי שנה.
ויצמן שירי: אם תבדוק, תמצא שברשימה בשדה התעופה הם עדיין מופיעים, שלא זיכו אותם על אף שברור שהם לא בארץ.
ויצמן שירי: אני אומר את זה באחריות.
ויצמן שירי: אתה הרי יודע מה דעתם של פקידי משרד הפנים על העניין.
ויצמן שירי: איך הם יכולים לעכב?
ויצמן שירי: יש החלטת ממשלה והם לא יכולים לבטל אותה, אז איך הם מביאים?
ויצמן שירי: או בשירות התעסוקה - ואנחנו יודעים מי זה - או במשרד הפנים - וגם שם אנחנו יודעים מי זה.
ויצמן שירי: התקופה היחידה שבה הסיפור הזה היה יותר נורמלי היא התקופה שהשר נתן שרנסקי היה שר הפנים, תקופה מאוד קצרה.
ויצמן שירי: אני אומר לך באחריות, לצערי זאת העובדה.
ויצמן שירי: הבעיה האמיתית היא שכאשר אדם שולח את עובדיו בחזרה לחוץ-לארץ אני מצפה שהוא יקבל תוך 48 שעות, או שבוע, או חודש זיכוי ממשרד הפנים שהוויזה התפנתה כי הוא שלח את העובדים.
ויצמן שירי: המעסיק שולח את העובד אך במחשב רשום כאילו העובד עדיין בארץ, על אף שהוא כבר חזרה ברומניה או באירלנד.
ויצמן שירי: אם בכל זאת הוועדה רוצה לסייר באתר, אני מציע שנעשה סיור מסודר ואני גם אתלווה אליכם.
ויצמן שירי: נעשה סיור, נתאם איתם, בכבוד, והבעלים יהיה.
ויצמן שירי: אין לי בעיה שתביא איתך גם מתרגם לרומנית או לסינית.
ויצמן שירי: בואו נעשה את זה מסודר.
ויצמן שירי: רוצים להביא את אגף האכיפה - בסדר, אבל עלינו לזכור שאין זו עבודתנו ללכת לעובד ולשאול אותו האם יש לו אישור עבודה, כמה הוא מרוויח וכדומה.
איוב קרא: לא אמרתי את זה.
ויצמן שירי: בדף הזימון לישיבה כתוב: לגבי ההסכם.
ויצמן שירי: באשר להסכם יבדוק היועץ המשפטי של הכנסת.
איוב קרא: עזוב את ההסכם.
איוב קרא: לא איכפת לי שיועסקו כאן עובדים זרים.
אלכסנדר צינקר: על-פי ההסכם כל העובדים הזרים צריכים להיות חוקיים.
ויצמן שירי: החברה אומרת שהיא מוכנה לקלוט מחר בעבודה 50-100 ישראלים.
איוב קרא: לא זאת הבעיה.
איוב קרא: אנחנו מכירים את המאטריה, אנחנו חיים בתוך עמנו כמוך.
איוב קרא: לא היינו על הפיגומים אבל היינו חקלאים, אני בוגר בית-ספר חקלאי כדורי.
ויצמן שירי: הגענו לזמנים טובים שברהט, הישוב הבדואי הגדול ביותר בנגב, עם כמעט 40,000 תושבים, שיש בו 45% אבטלה, מי שמטאטא את הרחובות זה עולים מרוסיה.
ויצמן שירי: הם באים מבאר-שבע ומנקים את רחובות רהט כי הם רוצים לעבוד, כי הם יודעים שהם לא יקבלו דמי אבטלה.
ויצמן שירי: לעומת זה יש ישראלים שמסתמכים רק על דמי אבטלה.
ויצמן שירי: עכשיו עשינו שינוי, דחינו במקום 180 ימי אבטלה ל-360 ימי אבטלה.
ויצמן שירי: עכשיו לאור הקיצוצים אין ברירה, כי אין מאיפה לשלם.
ויצמן שירי: יעשו בעניין הזה שוב טיפול ומי שרוצה לעבוד ייתנו לו עוד 2,000 שקלים, במקום לתת לו שכר מינימום בדמי אבטלה, ואנשים יתחילו לעבוד.
איוב קרא: בזה אני מסכים איתך.
ויצמן שירי: אין שום סיבה שבחקלאות ובבניין לא יעבדו ישראלים.
ויצמן שירי: לפני 20 שנים עבדתי בעבודות פיזיות.
ויצמן שירי: השתחררתי מהצבא כנכה צה"ל עם 42% נכות אך לא ביקשתי טובה מאף אחד, הלכתי ועבדתי.
ויצמן שירי: מדברים על כך שיש 270,000 מובטלים, ובקצב הזה עוד חצי שנה יהיו 400,000 מובטלים.
ויצמן שירי: גם כך כל המדינה נמצאת במצב של פשיטת רגל.
ויצמן שירי: אנחנו צריכים לבדוק איך אנחנו כחברי כנסת יכולים להשפיע ולהזיז את העסק קדימה.
איוב קרא: אנחנו מסכימים לדברים שאתה אומר.
איוב קרא: רק דבר אחד, אנחנו אומרים שזכותנו לדעת אם העובדים הזרים הללו חוקיים או לא חוקיים.
איוב קרא: אנחנו יצאנו לסיור באתר הבנייה והם התחמקו.
איוב קרא: אתם באים עכשיו לוועדה ומתחמקים.
איוב קרא: זה הבעיה שלי.
ויצמן שירי: מה זאת אומרת "מתחמקים"?
ויצמן שירי: אני צריך לתת דין וחשבון על עובדים?
איוב קרא: אנחנו רוצים לבדוק אם העובדים הזרים באתר הבנייה בכנסת הם חוקיים או שאינם חוקיים, זה הכל.
ויצמן שירי: סליחה, אני לא מנהל את היומן שלהם.
ויצמן שירי: נמצא פה הבעלים.
ויצמן שירי: אני אומר לך שזה לא מנדט שלנו.
ויצמן שירי: אתה רוצה לשאול אותו?
ויצמן שירי: בבקשה.
ויצמן שירי: תשאל אותו אם העובדים הם חוקיים.
ויצמן שירי: מר ישראל שפירא, אם חבר הכנסת קרא והוועדה רוצים לבוא ולבדוק, תדאג שמישהו מטעמכם, מנהל העבודה או מי שאחראי על האתר יתלווה אליהם.
ויצמן שירי: תתאמו את זה בצורה מסודרת - בכל זאת זה אתר בנייה, לא נוחתים על אתר בנייה באמצע היום ככה.
איוב קרא: אבל תיאמנו בפעם הקודמת והם התחמקו.
איוב קרא: לפיכך אמרנו שהיום נצא לסיור באתר.
ויצמן שירי: אני לא יודע עם מי תיאמו.
ויצמן שירי: הבעלים לא יודע שתיאמו.
ישראל שפירא: אם רוצים לעשות בדיקה, אפשר לעשות מתי שאתם רוצים: עכשיו, בעוד שעה, בעוד יומיים, אין שום מניעה.
איוב קרא: אנחנו בסך הכל רוצים לבדוק.
איוב קרא: אם הכל חוקי - אז בשבילי העניין יסתיים.
ויצמן שירי: חבר הכנסת איוב קרא, אני אומר לך שהכל חוקי.
איוב קרא: אם יש לכם בעייה להשיג עובדים אז תערבו אותנו, אולי נוכל לעזור לכם.
אלכסנדר צינקר: רק אם נסייר באתר הבנייה נוכל באמת לדעת.
אלכסנדר צינקר: כאן אנחנו יכולים לשמוע רק את המעסיקים.
ויצמן שירי: יש פה עניין משפטי.
ויצמן שירי: הוא אומר לך שהכל חוקי ואתה אומר שאתה לא בטוח שהכל חוקי.
ויצמן שירי: מה שאתה צריך לעשות הוא לא לדבר איתו.
ויצמן שירי: תזמן מייד את אגף האכיפה, תתלווה אליהם ותראה מהצד מה הם עושים.
איוב קרא: אני רוצה ציבורית להראות שוועדה של הכנסת בודקת את העניין.
ויצמן שירי: ציבורית - אתה לא מפקח מטעם משרד העבודה והרווחה אלא אתה חבר כנסת.
ויצמן שירי: התפקיד שלך לגרום לכך שמי שאמון על העניין הזה יטפל בו.
ויצמן שירי: אם אתה רוצה לפקח עליו, תפקח עליו שהוא עושה את העבודה.
ויצמן שירי: פיקוח על העובדים הוא לא מנדט שלנו, לא שלך, לא שלי ולא של אף ועדה.
ויצמן שירי: אם אתה חושב שמשהו לא בסדר, יש גוף שנקרא אגף האכיפה.
ויצמן שירי: בואו נלך לדוגמה קיצונית, נניח שתפסת עובד שהוא לא חוקי.
איוב קרא: אני לא רוצה לתפוס.
ויצמן שירי: מה תוכל לעשות?
ויצמן שירי: אתה רק תבזה את עצמך.
ויצמן שירי: אם אתה מתלווה לגוף שזה התפקיד שלו - הוא צריך לעשות את עבודתו, נקודה.
ויצמן שירי: אם הוא לא עשה את התפקיד שלו אז אתה פונה לבוס שלו, לשר, מזמן את השר ומתאר לו מה אירע ובזה נגמר העניין, והוא צריך לשבור את הראש.
ויצמן שירי: זה התפקיד שלך.
ויצמן שירי: אנחנו הרשות המחוקקת ולא רשות מבצעת.
ויצמן שירי: אנחנו מחוקקים ומקבלים החלטות שקשורות לרשות המבצעת.
ויצמן שירי: לא סביר שהרשות המחוקקת היא שתבצע.
איוב קרא: מדבריך נובע שוועדות הכנסת לא צריכות לפעול או ללכת לשום מקום בלי שיצטרפו אליהן אנשי הממשלה הממונים על כל דבר ודבר.
ויצמן שירי: אתה זימנת סיור של הוועדה בשירות בתי-הסוהר.
איוב קרא: גם פה תואם סיור כבר פעמיים.
ויצמן שירי: בבית-הכלא שוחחת עם האסירים והם סיפרו לך כל מיני דברים.
ויצמן שירי: האם מזה אתה מוציא מסקנות?
איוב קרא: אני לא מוציא מסקנות.
איוב קרא: אני מתרשם וזהו.
איוב קרא: פה אני רוצה לעשות דבר דומה.
ויצמן שירי: יש ועדה בכנסת המורכבת מכל בעלי התפקידים, ממזכיר הכנסת ועד היועץ המשפטי.
ויצמן שירי: אם יש משהו שאתה חושב שאינו בסדר - יש לך דרך לפעול.
ויצמן שירי: אם אתה רוצה סיור, יהיה סיור.
ויצמן שירי: אני אבוא איתך, אין בעיה.
ויצמן שירי: ואם אתה רוצה ללכת לבד, לך לבד.
איוב קרא: אבל קבענו סיור היום.
ויצמן שירי: אבל תקבע איתו.
ויצמן שירי: עם מי אתה קובע, עם מנהל העבודה?
ויצמן שירי: עם מי דיברת?
תמי ברוך: ביום שלישי שעבר חברי הכנסת שוחחו עם מנהל העבודה.
תמי ברוך: אמרו לו שבשבוע הבא ביום שלישי באותה שעה הוועדה תסייר באתר.
תמי ברוך: הוא אמר שהוא יודיע לבעלים.
תמי ברוך: כמו כן, בהזמנה לישיבה שנשלחה אליהם נכתב במפורש שבסיום הישיבה תיערך בדיקה באתר הבנייה.
ויצמן שירי: אם אתה רוצה סיור, הם יעשו איתך סיור.
ויצמן שירי: אני אומר לך, לא נכון לפעול כך, אבל זה עניין שלך.
איוב קרא: אני כיושב-ראש ועדה רוצה לסייר באתר הבנייה בכנסת.
ויצמן שירי: מותר לך, מותר לך לעשות הכל.
ויצמן שירי: אחת הזכויות של חבר כנסת היא חופש התנועה.
ויצמן שירי: פרט למתקן בטחוני אתה יכול להסתובב איפה שאתה רוצה במדינת ישראל.
ויצמן שירי: אבל אני מציע לך שנעשה את זה באופן מסודר.
ויצמן שירי: גברת תמי ברוך, כמו שאת מזמנת כל גוף אחר, כשאת רוצה לזמן משהו שקשור לבית חולים בילינסון או הדסה את לא פונה ליושב-ראש הוועדה וגם לא למנהל האדמיניסטרטיבי או למנהל כוח-אדם.
ויצמן שירי: את פונה להנהלה, לבעלים.
ויצמן שירי: תעשו את זה באופן מסודר, תיפנו למי שצריך, יש כתובת.
ויצמן שירי: הם אחראים גם כלפינו.
ויצמן שירי: הרי כשאתם פונים דרך מנהל העבודה זה כאילו לא פניתם.
תמי ברוך: הוא  האדם היחיד שהיה שם.
ויצמן שירי: מה זה קשור?
ויצמן שירי: ואם הוא לא היה, מה הייתם עושים?
תמי ברוך: החלטנו לקיים ישיבה ושלחנו זימונים.
תמי ברוך: גם הם קיבלו זימון מסודר.
איוב קרא: אני לא מבין מה הבעיה.
ויצמן שירי: אם יש בעיה כלשהי ואתם רוצים סיור, אז צריכים לעשות סיור.
ויצמן שירי: אבל זה אתר בנייה.
איוב קרא: אז מה?
איוב קרא: מותר לי כיושב-ראש ועדה לסייר באתר.
איוב קרא: כחבר בוועדת הפנים ואיכות הסביבה או בוועדת הכספים אתה מסתובב בכל מיני אתרים.
איוב קרא: מה, אתה מביא איתך את אנשי הממשלה לסיור?
איוב קרא: אני רוצה לסייר באתר הבנייה, לשמוע.
איוב קרא: אם הכל בסדר, אומר שלום, אומר שללחשושים האלה אין על מה לסמוך ונגמר העניין.
איוב קרא: אני לא מבין למה ההתעקשות הזאת שלך.
ויצמן שירי: זה לא התעקשות.
ויצמן שירי: אני מדבר על הפרוצדורה.
ויצמן שירי: תתייעץ עם הייעוץ המשפטי של הכנסת.
ויצמן שירי: מה שהם יגידו, אני אכבד.
איוב קרא: אני בסך הכל עושה סיור.
איוב קרא: אני לא בא לתפוס אף אחד.
ויצמן שירי: מר ישראל שפירא, האם יש בעיה לארגן איתם את הסיור?
ויצמן שירי: אתה רוצה לקבוע איתם שעה לסיור?
איוב קרא: קבענו לצאת לסיור מייד אחרי ישיבת הוועדה.
ישראל שפירא: אם הם רוצים סיור - אז נעשה סיור.
ישראל שפירא: נראה להם מה שירצו לראות.
ישראל שפירא: (הוועדה יצאה לסיור באתר הבנייה בכנסת)
איוב קרא: לאחר פניות מכל מיני גורמים, החלטנו לקיים דיון בנושא הבנייה, מאחר שיש הקצאת עובדים ויש טענות שלא מאשרים אותם ולא מכניסים אותם לפה.
איוב קרא: ארגון הקבלנים, תציגו את הבעיה בבקשה.
נתן פרנקל: קשה לי לתאר את המצב של ענף הקבלנות היום.
נתן פרנקל: אנחנו נמצאים כבר במחצית יולי, יש לנו קשיים אדירים כתוצאה מהמצב בשוק - היקף הבנייה הצטמצם, התחרות גדולה מאוד.
נתן פרנקל: מי שפותח את המאזנים של החברות, רואה שרוב החברות נמצאות בהפסדים, כמעט אף חברה לא מרוויחה.
נתן פרנקל: הדולר עלה בצורה דרמטית, אם כי לאחרונה הוא ירד אבל הוא עדיין גבוה.
נתן פרנקל: לא מספיקות המכות האלה, יש לנו גם המכה שאין לנו עם מי לעבוד.
נתן פרנקל: אנחנו נאנקים כבר חצי שנה בשל העובדה שאין לנו פועלים, בענף חסרים כרגע אלפי פועלים; הפועלים גומרים את עבודתם, רוצים לחזור לארצות מוצאם אחרי שגמרו פה שנה או שנה וחצי עבודה ואי אפשר להביא במקומם עובדים אחרים.
נתן פרנקל: אני מודע לכך שהן משרד הפנים והן משרד העבודה, שירות התעסוקה, עושים מאמצים כדי לנסות לפתור את הבעיה, אבל לצערי הרב התוצאה כרגע גרועה מאוד.
נתן פרנקל: לאחרונה אישר שירות התעסוקה הרבה פחות פועלים ממה שאנחנו צריכים, ולמרות שאישרו, ברגע זה אנחנו לא מסוגלים לקבל אף לא פועל אחד.
נתן פרנקל: אנחנו נמצאים תחת לחץ אדיר מכיוון שיש ברחנים שאיש לא עושה כנגדם שום דבר.
נתן פרנקל: ישבנו אתך כבר פעמיים בישיבות, הנושא הזה עולה מחדש, וקצרה ידם של השלטונות מלהושיע.
נתן פרנקל: קבלנים מקבלים עבודות ואינם מסוגלים לבצע אותן.
נתן פרנקל: אני חושב שכל הקבלנים, גם הגדולים וגם הקטנים יותר, כולנו רוצים לשמור את החוקים אך איננו מסוגלים לבצע את העבודות שלנו.
נתן פרנקל: מסתובבים בחוץ פועלים בורחים, וקורץ לך לקחת אותם כדי שתוכל למלא את החובות שלך.
נתן פרנקל: כולנו קיבלנו עבודות, את מעט העבודות שיש לנו, והיום יש לחץ אדיר לבצע אותן במהירות גדולה מאוד, רוצים לעבוד שתי משמרות.
נתן פרנקל: יש לנו כבר ציוד, יש תבניות מודרניות, השקענו בכך מאות מיליוני דולרים על מנת שנוכל לייעל את העבודה ולחסוך בכוח אדם, אבל את כל זה לא מסוגלים להפעיל.
נתן פרנקל: לכן יש פיגור במסירת דירות, יש פיגור במסירת פרוייקטים.
נתן פרנקל: יש עכשיו פרוייקט של הסטת מסילת הברזל בשדה התעופה לוד, זה נכנס לפיגור עצום כי אין עובדים.
נתן פרנקל: בכל פרוייקט יש פיגור כי אין לנו עובדים.
נתן פרנקל: התוצאה היא קנסות כבדים מאוד לקבלנים, התארכות משך הפרוייקט שיוצרת עלויות נוספות של תקורות לקבלנים.
נתן פרנקל: בנוסף לכל הצרות שיש לנו מהשוק, עכשיו יש לנו הצרה הזאת ויש לפעמים תחושה שאין עם מי לדבר, זה לא מעניין אף אחד.
נתן פרנקל: זו לא בעיה של הפקידים הבכירים או היותר זוטרים במשרדים, הם עושים אולי כמיטב יכולתם מתוך רצון לעזור, אני חושב שפה דרושה החלטה שלטונית שתיתן הוראה להזיז את הדברים כך שבסופו של דבר נוכל לקבל פועלים.
נתן פרנקל: אם אפשר היה לצעוק, תאמין לי שהייתי צועק פה היום כי הכאב הוא איום ונורא.
נתן פרנקל: כולנו אזרחי מדינת ישראל, כולנו מצפים שהמדינה תעשה משהו על מנת לעזור לנו.
נתן פרנקל: אם לא צריך את ענף הקבלנות, שיחסלו אותו.
נתן פרנקל: אבל אם צריך את הענף, צריך לתת לו את האמצעים לחיות.
נתן פרנקל: פשוט האמצעים האלה אינם.
איוב קרא: איפה זה תקוע?
איוב קרא: במשרד העבודה אני מבין שהכל בסדר, ההקצאות קיימות.
נתן פרנקל: אני מציע שמשרדי הפנים והעבודה יסבירו איפה זה תקוע.
נתן פרנקל: כרגע זה תקוע בין משרד הפנים לבין משרד העבודה.
איוב קרא: הרי קיבלת הקצאה ממשרד העבודה.
נתן פרנקל: קיבלנו הקצאה ממשרד העבודה, אבל בשלב הזה משרד הפנים עוד לא מאפשר את החלוקה של העובדים, לא מאפשר להביא עובדים חדשים.
נתן פרנקל: יש פועלים שרוצים לנסוע הביתה לחופשה, הם לא מקבלים אינטר-ויזה.
נתן פרנקל: יש פועלים שאנחנו רוצים לנייד בין החברות, בשלב זה הדבר לא מתאפשר וקצרה ידינו מלהושיע.
איוב קרא: מר אהרון ברזאני משירות התעסוקה, בבקשה.
אהרון ברזאני: מבחינתנו העברנו את כל החומר למשרד הפנים, אבל לפני כן אני רוצה להדגיש שהמכסה שאושרה על-ידי הממשלה היא 30,000, עד היום הנפקנו 26,448 אישורים.
אהרון ברזאני: היתרה היא 3,552, וזה מכיוון שהמעסיקים לא באו לקחת.
אהרון ברזאני: ביום חמישי היה היום האחרון, הארכנו את מועד קבלת ההיתרים עד סוף השבוע הזה, עד ה-18 לחודש.
אהרון ברזאני: אנחנו יוזמים טלפונים אליהם כדי שיבואו לקחת את ההיתרים, יש כאלה שלא מגיעים - כנראה בגלל שכמות העובדים שהם צריכים פחתה לעומת השנה שעברה - אבל רובם הגיעו, ובשלב זה חולקו 24,146 מתוך ה-26,448.
אהרון ברזאני: כמעט כולם באו לקחת את הפועלים.
אהרון ברזאני: 49 מעסיקים באו לקחת, כאשר נותרו 324 מעסיקים קטנים שיש להם עובדים בודדים.
אהרון ברזאני: הנתונים שלנו עברו למשרד הפנים, כך שבקטע הזה סיימנו את העבודה שלנו, למעט זה שאנחנו עכשיו בתהליך של קבלת עררים מהמעסיקים, ושלב ב' - השלמת פרוייקטים למי שיש לו פרוייקטים חדשים.
איוב קרא: הרצל גדז', מנהל מינהל האוכלוסין, בבקשה.
הרצל גדז': לפני כעשרה ימים חולקו הקצאות על-ידי שירות התעסוקה.
הרצל גדז': בד בבד עם חלוקת ההקצאות לבניין, חולקו חודש לפני כן ההקצאות לחקלאות.
הרצל גדז': בחקלאות מדובר בכ-7,000 מעסיקים ובבניין בעוד כ-1,800 מעסיקים.
הרצל גדז': בסך-הכל, בבת אחת בתהליך של חודש, חולקו הקצאות ל-9,000 גורמים שצריכים לקבל עובדים זרים.
הרצל גדז': זה המצב של ההקצאות, כאשר אנחנו חייבים להיצמד להחלטת ממשלה לגבי מכסת העובדים הזרים שצריכים להיות בישראל.
הרצל גדז': אני רוצה להזכיר לכולם שבתחילת 2002 דובר על 48,000 עם חלוקה של 22,000 לחקלאות ו-23,000 לבנייה.
הרצל גדז': היו ערעורים בחקלאות והיו עדכוני הקצאות ושינויים, בסוף בחקלאות הגיעו ל-28,000 לפני פחות בחודש.
הרצל גדז': גם בבניין היו ערעורים, ולפני כשבועיים אושררה החלטה חדשה שהמספר עולה ל-30,000.
הרצל גדז': אני לא בטוח שתיקנו את המכסה של ה-48,000, אבל זו לא בעיה שלי, זו בעיה של הממשלה.
הרצל גדז': המכסה היא 30,000, אני לא יודע אם היא מספיקה לבניין או לא, אני לא יכול להתערב בזה, אני לא מבין בזה הרבה, כי זו אחריות שירות התעסוקה מול הקבלנים.
הרצל גדז': אני צריך ליצור מצב שבארץ תהיה מכסת העובדים בהתאם לקביעת הממשלה.
הרצל גדז': אם רשומים לי בארץ 30,001 עובדים, אני לא צריך להביא אף אחד, אלא אם מישהו פה יגיד שאפשר להביא עובדים זרים כדי להשלים את כל הפערים לכל מי שחסר ואפשר לחרוג מהמכסה.
הרצל גדז': אם זה ייאמר ויירשם בפרוטוקול, נבצע כל פעולה אחרת, אבל אף אחד לא לוקח אחריות לנושא הזה.
הרצל גדז': לגבי העובדים, יש לי פה את הדו"ח של שירות התעסוקה.
הרצל גדז': כל מי שרשום בעמוד הראשון ברובריקה השמאלית, את רובם צריכים להוציא מכאן, לא לקבל.
הרצל גדז': יש כמה בודדים שצריכים לקבל.
הרצל גדז': נלך לרובריקה האחרונה שצריכה להיות טבלה ששני משרדי ממשלה - גם משרד הפנים וגם שירות התעסוקה - עומדים עליה בתוקף, ואני הולך פה לקולה, לא לחומרה, לגבי התאחדות הקבלנים.
הרצל גדז': לפי המצבה שנמצאת במשרד הפנים ברישומים, אני אומר בעדינות שבסך-הכל יש 47,000 עובדים זרים בתחום הבניין.
הרצל גדז': אני לא מדבר על אלה שיצאו מאז שהרישומים סגורים, אני לא מדבר על אלה שמוגדרים כברחנים, הרי הם ברחנים בארץ.
הרצל גדז': 10,000 ברחנים בבניין זה פועלים שעברו מקבלן א' לקבלן ג'.
נתן פרנקל: או לבתי קפה, לענפים אחרים.
הרצל גדז': אני אומר את דעתי, הם בתוך הארץ.
אפרים הניג: או שהמחשבים שלכם לא מדוייקים.
אפרים הניג: ניתן לך שמות של אנשים שיצאו מהארץ.
הרצל גדז': הלכתי אתך עד הסוף, לא סתם אמרתי 30,001, לא אמרתי שיש פה 38,000.
הרצל גדז': אני עומד על כך שיש 30,001 עובדים חוקיים במדינה.
הרצל גדז': זה ודאי.
הרצל גדז': אני אחמיר את העניין - לפי הנתונים שלי יש 48,000.
הרצל גדז': אני סופר את 10,000 הברחנים, ירדתי ל-38,000.
הרצל גדז': עוד 3,000 יצאו - ירדתי ל-35,000.
הרצל גדז': עוד 3,000 טעות שלי - 32,000.
הרצל גדז': עוד 2,000 אני מוותר לכם - המספר הוא 30,001.
הרצל גדז': אם תחליטו פה שאפשר להכניס לכל קבלן בהתאם לפועלים שחסרים לו בלי להתחשב בנתונים שקיימים במשרדי הממשלה, ושאפשר לתת יותר ממה שהממשלה החליטה - אני כפקיד מוכן לבצע את זה, חובתי לבצע את זה.
הרצל גדז': השאלה אם אפשר להגדיר שיש בפועל רשמית יותר מ-30,001 פועלים רשומים.
הרצל גדז': הצגתי את זה בפני החברים לא מזמן, הבעיה היא אצלי, אני לא יכול לעזור לכם.
הרצל גדז': אני אמרתי גם בישיבה אצל השר שצריך להשאיר את כל ההקצאה של ה-45,000 לפחות לשנת 2002, כי מה טוב בהקצאה באמצע יולי?
הרצל גדז': הרי עכשיו מתחילים כבר להגיש את ההקצאות ל-2003.
הרצל גדז': עכשיו אנחנו מדברים על חצי שנה, אנחנו לא נגמור את העבודה, רק לספור את האנשים ייקח לנו עד מרץ 2003.
הרצל גדז': אנחנו רודפים אחרי הזנב של עצמנו, ואז הם מטורטרים כל היום, אנחנו לא עושים עבודה יעילה כי אנחנו לא מסוגלים לספק את הסחורה, וכל הזמן עוסקים בכמה הקצאות יהיו, כמה הקצאות פחות, ולא מייצבים את המערכת על מכסה מסודרת שאפשר להתקדם איתה.
הרצל גדז': אני יודע שביום שלישי הבא אתם באים לביקור.
הרצל גדז': לפני מספר שבועות ביקשתי מהקבלנים את הרשימה.
הרצל גדז': ביקשתי מכל קבלן שיגיש לי רשימה מי לפי הדיווחים שלו עזב את הארץ, כי אם אדם עזב את הארץ אני מזכה את הקבלן; אם הוא נשאר בארץ ועבר מקבלן לקבלן, הוא במכסה.
הרצל גדז': אני חושב שכבר מתבצעת עבודת מטה, ולכן חשוב שאתה תיכנס לזה, אדוני היו"ר.
הרצל גדז': אנחנו כמשרדי ממשלה כנראה בסוף ניכנע ללחצים, אבל נקל על עצמנו את החיים כי אנחנו לא מעוניינים, כפקידים בכירים, להיות שק החבטות של כל המדינה בנושא של עובדים זרים.
הרצל גדז': מצד אחד אתה קורא בעיתון שכולם רוצים לגרש, מצד שני כולם רוצים להביא, ואנחנו בעצם לא יכולים לתת מענה.
הרצל גדז': אנחנו הולכים למצב - ואני אומר פה את זה פעם ראשונה בדיון - שנלך על הקצאה גלובלית לפי ההצעה של שירות התעסוקה.
הרצל גדז': ניתן מכסה, 30,000 ייכנסו, אותי לא מעניין לאיזה קבלן, לאיזה מעסיק; 22,000 בחקלאות - לא מעניין אותי למי, ואז אנשים ירוצו לבד אחרי העובדים והביקורת לא תהיה עלינו.
הרצל גדז': חברות כוח האדם יריבו ביניהם, לא יבואו אלינו, כי אנחנו בעצם משרתים את המערכת, דואגים שיהיו פה העובדים שצריכים להיות.
הרצל גדז': אני אומר בוודאות שיש היום בארץ לפחות עוד 100,000 עובדים זרים בלתי חוקיים שעובדים באיזשהו מקום.
הרצל גדז': רבותיי, אולי מישהו יגדיר מה רוצים שיהיה.
הרצל גדז': אני מוכן שיבוא מישהו ויגיד לי שיש היום במדינה פחות מ-30,001 עובדים זרים בבניין, ועל כל אחד כזה אנחנו ניתן זכאות מעכשיו לעכשיו.
הרצל גדז': לפני שבוע היה פה אותו הדבר עם הסיפור של החקלאים, וכולם עשו מזה בלגן.
הרצל גדז': אמרתי: אתם רוצים להכניס 5,000 פועלים?
הרצל גדז': בשבילי זה שורה אחת במברק לתאילנד.
הרצל גדז': כתבתי שורה אחת לקונסול בתאילנד: "מאשר 5,700 היתרים לחקלאות לחברות אלה ואלה, תביאו".
הרצל גדז': משרד הפנים לא עוצר את העניין הזה, אבל צריך להבין את הדינמיקה שיש פה.
הרצל גדז': מצד אחד רוצים להוציא שלא יהיו, מצד שני אומרים שיש אבטלה ואין תעסוקה במשק, מצד שלישי כולנו מצהירים שיש פה 100-150 אלף עובדים בלתי חוקיים, מצד רביעי אנחנו מציגים שיש למעלה מ-30,000 עובדים זרים בבניין.
הרצל גדז': לקראת סוף השנה אני אוכיח שבחקלאות יש יותר ממה שנאמר.
הרצל גדז': לפני שנה אמר שר החקלאות פה בשולחן הזה: "18,000 לחקלאות זה די והותר, זה מציף את השוק".
הרצל גדז': היום אנחנו מדברים בפועל שיש להם 26,000 וזה לא מציף את השוק.
הרצל גדז': תחליטו אתם, אני לא צריך להיות השומר של אף אחד בנושא הזה.
הרצל גדז': הייתי אצלך בוועדה לפני כמה שבועות, כל העסקנים צעקו עליי ודיברו בצורה בוטה, ואף אחד מחברי הכנסת לא קם להגנתי.
הרצל גדז': אני לא מוכן לתת דין וחשבון על מה שאני לא אחראי, שיבואו מישהו - גם לפי הנתונים שלכם - ויוכיח שיש פה פחות מ-30,001 עובדים שאושרו על פי החלטת ממשלה.
הרצל גדז': בנוסף לכך אני ביקשתי מהקבלנים את כל הרשימות של מי שיצאו, ואני בודק אותם על המחשב.
הרצל גדז': העמדתי אצלי צוות של שלושה אנשים על חשבון מרכז מידע ארצי שייתן שירות לציבור כדי לבדוק.
הרצל גדז': אני רוצה להגיע למספרים הכי מדוייקים שאפשר כדי לראות אם אני באמת יכול לתת להם משהו, שלא יהיה חלילה מצב שבגללנו יש פחות מ-30,000 עובדים בבניין.
הרצל גדז': יש בעיה נוספת שכרגע היא בלתי פתירה, וכדי ללמוד איך פותרים אותה אנחנו צריכים את העזרה של שירות התעסוקה והמשטרה.
הרצל גדז': יש קבלנים שכבר בתחילת 2002 נאמר להם שלא יהיו להם הקצאות ל-2002, ויש קבלנים שעכשיו בהקצאות החדשות נאמר להם שאין להם הקצאות לעובדים זרים והם עדין מחזיקים את העובדים הזרים אצלם והם נספרים במכסה של ה-30,000.
הרצל גדז': אם מישהו יגיד שקבלנים שמחזיקים אצלם עובדים בניגוד לחוק לא נספרים בהקצאה של הזכאים, זה יכול לפתוח פתרון לבעיה, אבל שמישהו יגדיר את זה.
איוב קרא: אני חושב שהרבה מהדברים שאמרת הם צודקים, אבל חברה שמקבלת הקצאה לא מעניינת אותה כל הקונספציה, היא צריכה לקבל את שלה ואת המלחמה האחרת אנחנו ננהל - כל מי שקשור לסוגייה הזו, כולל משרדי ממשלה.
איוב קרא: בפועל אתה מנסה לשמור על מצב, אבל כתוצאה מכך אנחנו פוגעים בחברות שבעצם מגיע להן, וזה אני לא רוצה שיקרה.
איוב קרא: כל מה שאמרת הוא נכון, אבל המלחמה שלי היא שלא נפגע בחברה פעילה שזקוקה לעובדים.
איוב קרא: את כל מה שאמרת אתמול העליתי בפני ראש הממשלה ושר האוצר; ראש הממשלה החליט על מבצע גדול של אכיפה על ברחנים בכל הארץ, זו היתה הצהרה של ראש הממשלה לפני כל העולם.
איוב קרא: אבל בעניין החברות ששירות התעסוקה כבר נתן להן את הזכאות לתעסוקה, זה אני לא רוצה שייעצר.
הרצל גדז': אם תתקבל החלטה ותאושר שכל מי שקיבל הקצאה וזכאי לעובדים, נוכל לאשר לו להביא את העובדים שלו מבלי להתחשב בכמויות של האחרים שיש אצלם עובדים לא חוקיים שמופיעים ברשימות - אני אבצע אותה.
איוב קרא: יש מקרים שחברה קיבלה הקצאה, היא הולכת אליך ואתה עוצר את זה.
הרצל גדז': אני עוצר את זה לא מפני שאני רוצה לעצור.
הרצל גדז': אבל אם החלטת ממשלה קובעת שבארץ יהיו לענף הבניין 30,000 עובדים ויש בסך הכל לכל המעסיקים בבניין למעלה מ-30,000, זאת נקודה שסוגרת לנו את האפשרות למרחב התמרון כי החלטת ממשלה צריך לבצע.
הרצל גדז': אם תתקבל החלטה שכל מה שנתן שירות התעסוקה תהיה הנחיה לביצוע מבלי להתחשב באותם עובדים זרים שמועסקים באופן בלתי חוקי אצל מעסיקים שלא קיבלו הקצאה ל-2002, וזה הופך להיות מטופל על-ידי גורמי האכיפה מבלי להשפיע על הקבלנים שאושרה להם הקצאה - אני הראשון שמוכן ליישם החלטה כזאת.
איוב קרא: לדעתי זה גם הגיוני.
נתן פרנקל: הרצל גדז' מצפה לקבל הוראה מאיזשהו שר.
נתן פרנקל: הוא פקיד בכיר שקיבל הנחיה מהשר שלו, כנ"ל מר ברזאני, הוא עושה את מה שהשר שלו אומר.
נתן פרנקל: הבעיה היא לא הפקידים, אנחנו כל הזמן נמצאים בדו-שיח, מגיעים להסכמים, הם מבינים את הבעיה.
נתן פרנקל: הבעיה היא שאיש לא מטפל בברחנים כי אין כוח אדם לטפל בהם.
נתן פרנקל: אתה מקבל הקצאה של 200 עובדים, מגיעים אליך 200 עובדים מחו"ל, כעבור שעה מישהו מחכה להם מחוץ לשדה התעופה, חלקם לא מגיעים אליך.
נתן פרנקל: אתה בא להתלונן, לוקח חברת חקירות, אומר "הנה העובדים שלי", ואף אחד לא מטפל בזה.
נתן פרנקל: מקסימום אתה פונה לציפי שיינקמן, אז היא דואגת להגיש תלונה נגד העובד.
נתן פרנקל: אף אחד לא עוצר את העובדים, אף אחד לא מגרש אותם ואתה כאזרח עומד חסר אונים.
נתן פרנקל: מי שצריך לקבל את ההחלטה אלו השרים.
נתן פרנקל: היום בעצם משחקים בנו, התוצאה הסופית היא שידיו של ברזאני כבולות.
איוב קרא: ברזאני נתן את ההקצאה.