GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יונתן יגודובסקי: משך הזמן של הקשר שלנו, של הצוותים שלנו עם אותם נפגעים הוא קצר לעין ארוך ממשך הזמן בבתי החולים, וזה טבעי, כך שיכולת ההתרשמות שלנו מי הוא מה - זה לא כל כך מעניין אותנו למען האמת, זה לא אכפת לנו.
יונתן יגודובסקי: אותנו מעניין לטפל באותם אנשים שצריך לטפל בהם וכך אנחנו עושים, ולא חשוב לנו מה לאומיותו של האדם, אם הוא שוהה חוקי או לא, נכנס חוקי או לא נכנס חוקית לארץ.
יונתן יגודובסקי: הדבר הנוסף שכן נתקלנו בו, וזה בשונה מכל האירועים האחרים שהיו לנו עד כה שהיו בהם עובדים זרים, זה שהיו נפגעים שנפגעו בגופם, כמו שתיארתם, ולא רצו להתפנות לבית החולים.
יונתן יגודובסקי: גם תועד איזה קטע מסוים בטלוויזיה - צוותים שלנו ישבו וניסו לשכנע אותם, תוך כדי חבישות, כיסויים ותחבושות, לשכנע אותם להתפנות לבית החולים ואנשים לא רצו להתפנות.
יונתן יגודובסקי: זו סיטואציה שחוזרת לתחילת הדיון שלכם, שקיים איזה שהוא חשש מובנה של אותם אנשים, כנראה לא הגיוני, על סמך הדברים שאנשי ביטוח לאומי אומרים, וגם בתי החולים, וגם משרד הפנים, שהוא מוטבע בתוכם וכתוצאה מזה עלול להיגרם נזק.
יונתן יגודובסקי: אנחנו יודעים מניסיוננו שפגיעות מסוג הפגיעות האלה של כל מיני מתכות שחודרות לגוף ופוגעות באיברים חיוניים, היות והם קטנים, הנזק הוא לראשונה נזק קטן, אבל לאחר מכן הוא הולך ומחמיר, והיו מקרים שאנחנו פינינו אנשים בהכרה מלאה, והוגדרו כנפגעים באורח בינוני, ולצערנו אחרי כמה שעות נפטרו בבתי החולים כתוצאה מפגיעות פנימיות, כאשר בשעה, שעה וחצי הראשונות של הטיפול באירוע, אנשים מרגישים יחסית טוב, הם הלומים מהאירוע עצמו, הם מפחדים, הגוף שלהם עובד אחרת, הם מגיבים אחרת לגמרי, ואחרי כמה שעות, או אפילו יום ויותר, מתחילות בעיות יותר חמורות, ולכן חשוב כן להביא למצב הסברתי כזה או אחר, להביא את אותם אנשים להבנה שמערכת הבריאות הישראלית - ובצד הזה גם ביטוח לאומי - בא להיטיב עמם ולא להזיק להם.
יורי שטרן: בעניין זה אני רוצה שאנחנו נמליץ כוועדה.
איוב קרא: כן, אולי תשאיר את זה לסיכום?
יורי שטרן: אולי עכשיו, בשביל לסכם את הקטע הזה.
יורי שטרן: לדעתי המלצה למשרד הפנים צריכה להיות שעובד זר שנפגע באירוע חבלני, או נדרש על ידי המשטרה לתת עדות, מקבל חסינות לחצי שנה, או עד לגמר הטיפול, אם הטיפול נמשך מעל חצי שנה.
מתי הכהן: בוא נאמר אזרח זר ולא עובד זר.
איוב קרא: אני בדיוק אתייחס לזה כי אני כבר ישבתי עם הזרים בדיוק אחרי הפיגוע, ואני אגיד לכם מה לדעתי צריך לעשות, אבל אני רוצה לשמוע מהמשטרה - האם זה נכון שיש חשד סביר ורציני שבעצם מטרת הפיגוע הייתה מלכתחילה לפגוע בעובדים זרים, בגלל שזה היה ט' באב, או בגלל שזה היה במקום הומה של עובדים זרים - האם יש חשד שבאמת בגלל שהם לקחו להם את העבודות, היה מגמתי הפיגוע הזה דווקא, או מכוון נגד זרים?
רפ"ק מוטי לוי: אנחנו לא יכולים להעיד על כך.
רפ"ק מוטי לוי: למעשה הנסיבות של האירוע עדיין נחקרות, הזהות של שני המחבלים המפגעים עדיין לא ידועה, גם שירות הביטחון הכללי וגם המשטרה עדיין חוקרים את האירוע, כך שאנחנו לא יכולים לומר אם המטרה שלהם מלכתחילה הייתה לבצע פיגוע באזרחים זרים ששהו במקום, או לחילופין באזרחים ישראלים תושבי המדינה.
רפ"ק מוטי לוי: האירוע עדיין נחקר ככה שאין לנו עדיין תשובה מדויקת לכאן או לכאן.
יורי שטרן: האם היו בכלל בקרובים של ארגוני הטרור, או בתעמולה כלשהי, היו איזה שהן קריאות נגד העובדים הזרים?
רפ"ק מוטי לוי: לא שאנחנו יודעים.
רפ"ק מוטי לוי: בפירוש לא.
יורי שטרן: זאת אומרת, הם לא היו מזוהים כמטרה.
רפ"ק מוטי לוי: לא, בפירוש לא.
איוב קרא: האם יש סימנים כלשהם להשערה הזאת, שאני שמעתי אותה בביקור שלי באותו יום של הפיגוע?
רפ"ק מוטי לוי: אין לנו שום עדות לכך ושום תמיכה לכך.
רפ"ק מוטי לוי: גם על פי שירות הביטחון הכללי וגם על פי מה שאנחנו יודעים.
יורי שטרן: העובדים עצמם חושבים ככה?
איוב קרא: כן, ההערכה בקרב הרבה אנשים והעובדים הזרים, אפילו אלה שנפגעו, שהם כביכול מדברים על כך - חלק מהם לפחות - שנפגעו בגלל שהיה מגמתי מצד אותם גורמים קיצוניים לפגוע באנשים שלקחו להם מקומות עבודה.
איוב קרא: ההערכה שלי באופן אישי, אחרי ששמעתי את זה, שבט' באב, במקום שכמעט אתה לא רואה ישראלים, היה הפיגוע, וידעו על כך, זה לא שבאו לאיזה מקום בשוליים, אלא נכנסו וחדרו עד תחנה מרכזית הישנה, שבעצם היום זה הומה זרים, ובט' באב, שידעו שאם כבר ישנם עדיין ישראלים - הרוב כבר נמצאים בבתי כנסת בשעה זו.
עדנה אלתר-דמבו: אולי מילת הקדמה - עיריית תל אביב לצערנו מאד מיומנת ומנוסה בטיפול בכל הנושא של פיגועים ואירועי טרור.
עדנה אלתר-דמבו: המערך העירוני, לאחרונה התחלנו באיזה שהיא פעילות של הכנסת הנושא של הזרים לטיפול העירוני בנושא חירום - אנחנו התחלנו באיזה שהיא סדנה שאנחנו קיימנו למנהיגים מהקהילה הזרה כדי לגייס אותם כמתנדבים לצד המערכת העירונית באירועים של חירום, וזה בגלל שאנחנו צפינו שאירוע כמו מה שקרה השבוע יכול להיות עוד הרבה יותר גרוע, ושכל הנושא של תקשורת ושל מנהגים של אנשים שמגיעים מארצות שונות, והצרכים השונים, יכול מאד לעלות, ואנחנו מדברים על מסה אדירה של אנשים שבהעדר קשר עם המנהיגים שלהם, אין לנו שום קשר, ולמדינת ישראל אין שום קשר איתם.
עדנה אלתר-דמבו: דיברו פה על כל הנושא של הטסת גופות, טיפול בהרוגים, כל הדברים האלה אתה חייב להיות בקשר עם הקהילה הזאת כדי לדעת איך בכלל לגשת אליהם.
עדנה אלתר-דמבו: כל הנושא של תרגום, כל הדברים האלה, ואנחנו מתחילים איזה שהוא מהלך, שכבר התחלנו אותו והוא עכשיו באמצע הדרך, של להיות בקשר עם אותם המנהיגים על מנת לתת להם כלים, לתת להם את התחושה שמבחינת עיריית תל אביב הם חלק מהמערך העירוני, וכדי לצפות שהם באמת יוכלו לסייע לנו במצבים כאלה, אם יקרו.
עדנה אלתר-דמבו: כמו שאמרתי, אנחנו פתחנו את מסיל"ה משהו כמו חצי שעה אחרי הפיגוע, זה היה מדהים, פעם ראשונה לשמחתי שאני מנהלת מרכז מידע כזה - מבתי החולים קיבלנו מידע תוך חצי שעה, תוך שעה היו לנו רשימות מכל בתי החולים על הפצועים, ותוך שעתיים היו עוד 3 קווי טלפון שפתחנו למידע, לקבל אנשים.
עדנה אלתר-דמבו: היו צוותים שלנו שברגע שהמשטרה אפשרה, עברו בבתים, הסתובבו ודיברו עם אנשים וניסו לראות אם יש שם אנשים עם תגובות פוסט-טראומטיות, או אנשים שזקוקים לעזרה, גם למחרת בבוקר הסתובבו במקום, הלכו מבית לבית לראות אם יש אנשים שזקוקים לעזרה.
עדנה אלתר-דמבו: אנחנו היינו פתוחים עד 3 בבוקר באותו לילה, ולמחרת מ7- בבוקר עד 7 בערב לקבל טלפונים - אני חייבת לומר שבאמת כל המערך העירוני, ומבחינת עיריית תל אביב, ההתייחסות היא בהחלט הייתה כמו אל כל פיגוע אחר, וכל הטיפול שניתן בכל מצב חירום אחר, ניתן גם פה, בלי קשר לאנשים שנפגעים, כי באמת מבחינתנו אין שום הבחנה - זה אנשים שגרים בתחומי העיר והם זכאים בדיוק לאותם שירותים.
עדנה אלתר-דמבו: אני חושבת שהסיפור האמיתי של הפיגוע הזה זה שאנשים לא פנו.
עדנה אלתר-דמבו: אלינו פנו כמה עשרות, אבל לא הייתה הצפה דרמטית של אנשים.
עדנה אלתר-דמבו: היו פניות של אנשים שביררו, ובאמת המידע מבתי החולים מאד מאד עזר, כי מהר מאד יכולנו להגיד לאנשים שחיפשו, איפה הקרובים שלהם נמצאים.
עדנה אלתר-דמבו: העובדה שאנשים לא פנו וסירבו להתפנות, לדעתי מצביעה על בעיה מאד קשה של הקהילה הזרה, שקצת דיברו עליה מקודם, אבל אני כן רוצה לקחת את הדברים של מר יחזקאל לביא - במקרה הזה אנשים לכאורה סירבו להתפנות - זה הבעיה שלהם, זה הפציעה שלהם, אבל אפשר ללכת עם זה למצבים הרבה יותר קשים - תיאר פה הנציג של מגן דוד אדום מה יכול לקרות.
עדנה אלתר-דמבו: העובדה שיש נתק בין הממסד ושהאנשים האלה חוששים מכל מגע, זה בעיה שיכולה מאד מאד לפגוע בנו.
עדנה אלתר-דמבו: דיברתם על מחלות ממאירות, מדברים על פיגועים, זה נכון לגבי משטרה - כל מה שקשור להגשת תלונות במשטרה - לא יעזור.
עדנה אלתר-דמבו: ולמשטרה יש נוהל שבעיקרון מי שמגיש תלונה על עבירה שנעברה כלפיו, לא יעצרו אותו, ועובדה שאנשים שגונבים להם, שלוקחים להם, ששודדים אותם, הם לא מגישים תלונות.
עדנה אלתר-דמבו: אם היו שם עדים לפיגוע, או מישהו שדיבר עם המפגעים והיה יכול להעיד - אני לא בטוחה שהוא היה מעיד במצב הקיים.
עדנה אלתר-דמבו: צריך לקחת בחשבון שיש פה קהילה עצומה של אנשים שהם במצב שהם לא ישתפו פעולה, גם כשזה פגיעה בהם, זה דבר מאד מאד קריטי בעיני.
עדנה אלתר-דמבו: הדבר השני, שקשור לתיעוד - הייתי בטוחה שיהיו מקרים של אנשים שאין להם תיעוד, אני לא יודעת אם לכל הפצועים בבתי החולים יש איזה שהוא מסמך מזהה, אבל לדעתי צריך להיערך למצב שאנשים מגיעים, נפגעו בפיגוע ואין להם מסמך מזהה.
עדנה אלתר-דמבו: אנחנו מכירים המון אנשים בלי מסמכים מזהים.
איוב קרא: אתם ארגנתם ביקור חולים עבורם?
עדנה אלתר-דמבו: אנחנו מלווים את הפצועים אחרי שהם שוחררו.
איוב קרא: אבל בבתי החולים אתם מבקרים?
עדנה אלתר-דמבו: כל עוד הם בבתי חולים, אנחנו בקשר עם השירותים הסוציאליים של בתי החולים.
יורי שטרן: לא, מבחינת תמיכה.
עדנה אלתר-דמבו: אנחנו הפנינו, בעיקר לתל השומר, הרבה מאד מתנדבים שלנו דוברי רומנית.
עדנה אלתר-דמבו: באיכילוב הם כבר יותר מיומנים.
איוב קרא: תודה רבה, אנחנו רוצים לסכם את הדיון.
איוב קרא: תדעו לכם שאני מודאג מעצם הקטע הזה של הבריחה מהאפשרות לקבל טיפול בשעת פיגוע טרור, וצריך פה לעשות איזה מעשה - לא יכול להיות שבמדינת ישראל יהיה פיגוע טרור ואנשים לא יעיזו, יפחדו להגיע לטפול רפואי.
איוב קרא: זה יכול לקרות במדינה אחרת, לא בבית ספרנו.
איוב קרא: לדעתי אנחנו כולנו צריכים להיות מאוחדים לאפשר לאנשים הללו בכל זאת להגיע ולקבל טיפול.
איוב קרא: אני חושב שהדבר הנכון יהיה לעשות, אחרי שאני הסתובבתי ובדקתי את כל הסוגיה הזו גם במקום, היא שמפה תצא המלצה לכל הגורמים שנוגעים לסוגייה הזו, שעם גמר הטיפול והשחרור מבית החולים, משך חצי שנה לפחות יקבל אותו עובד זר אפשרות התארגנות ומעבר חופשי והחלמה חופשית, מה שנקרא.
איוב קרא: לדעתי זה יעודד אנשים בכל מצב, גם לגבי דברים אחרים, לאו דווקא לפעולות טרור.
איוב קרא: אני מודאג מעצם התופעות של מחלות כרוניות וממאירות, שבעצם אנשים יכולים להדביק אחרים ולא יגיעו לבתי חולים, וזו יכולה להיות תופעה נפוצה בתוך המדינה.
איוב קרא: לכן, אם אנחנו מאפשרים להם חצי שנה התארגנות עם השחרור, אני חושב שיהיה אפשר להביא למצב שאנשים לא יירתעו, וצריך ללכת על הכיוון הזה בהסברה אצל כולם.
יורי שטרן: אני רק מציע להוסיף לזה מתן עדות למשטרה, ליד הטיפול הרפואי.
איוב קרא: אז אני מדבר על גמר הטיפול, כולל מתן עדות במשטרת ישראל.
יורי שטרן: כי יכול להיות שמישהו לא נפגע, אבל הוא ראה.
איוב קרא: גם אם הוא מסר עדות בעניין הזה, אנחנו צריכים יותר להסתכל על הצד ההומני, שבעצם בן אדם שנפגע, בכל זאת נשארים לו מטענים, ואנחנו צריכים לתת לו אפשרות שהתסכול שלו לא יפול על המדינה אלא על גורמים אחרים.
איוב קרא: לגבי התביעות - סדר הדברים שדיברנו עליו, של הפינוי של הפצועים - אנחנו ממליצים למשרד הבריאות לשבת עם הביטוח הלאומי ומשרד העבודה והרווחה ולעשות נוהל שבעצם מוסכם שלגבי עובדים זרים יוגשו התביעות על ידי בתי החולים ולא על ידי העובדים הזרים, כדי שאותם בתי חולים יוכלו לקבל את התמורה מבלי להביא למצב של בירוקרטיה באמצע בטיפול באותם זרים.
איוב קרא: הדבר האחרון, בעקבות כל הפרסומים האחרונים והטיפולים האחרונים וכל הסוגיה של השהיה הבלתי חוקית בישראל, אנחנו מזמינים את ראש הממשלה להופיע בוועדה, או לקבל את הוועדה לדיון מיוחד בהקדם האפשרי.
איוב קרא: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
איוב קרא: החלטנו לזמן לדיון את ניצב יעקב גנות כדי לדון בפעילות המינהלת שהוחלט עליה בממשלת ישראל, כדי לדון ולשמוע על ההחלטות שהיו בממשלה בנושא גירוש 50,000 העובדים הזרים הלא-חוקיים.
איוב קרא: בנוסף, נדון בנושא סגירת השמיים.
איוב קרא: אלה הם שני הנושאים שהוחלט עליהם בחודשים האחרונים, ואנו מבקשים לקבל דיווח מניצב יעקב גנות על הפעילות של המינהלת, על הכוחות שפועלים בה, על המצוקה, אם ישנה, על סדר גודל כוח האדם וכו'.
איוב קרא: אנחנו רוצים לדעת איך המינהלת הזאת מתנהלת עם הסוגיה הקשה ביותר, אולי, כיום מבחינה חברתית-כלכלית במדינת ישראל.
איוב קרא: זאת הישיבה הראשונה שמתארח בה ניצב יעקב גנות, ואנחנו מאחלים לו הצלחה מכל הלב להביא לפתרון עם הזמן של הסוגיה הכואבת ביותר, אולי, שנכנסנו אליה מבחינה חברתית-כלכלית.
איוב קרא: אני מזמין ממך לתת סקירה מקיפה בנוגע לתכנית האופרטיבית שלכם.
יעקב גנות: ראשית, אני רוצה להודות ליו"ר הוועדה ולחברי הכנסת על שהזמינו אותנו ומצאו לנכון להקדיש ישיבת ועדה לנושא זה.
יעקב גנות: אני מבקש להציג את הבעיה כמינהלת הרחקת זרים ולא גירוש זרים, כפי שאנחנו רואים אותם.
יעקב גנות: את הנתונים קיבלנו מדו"ח מבקר המדינה, נתונים רשמיים שקיבלנו מהלישכה המרכזית לסטטיסטיקה ומנתונים נוספים של משרד הפנים ומשרד העבודה והרווחה.
יעקב גנות: אני מבקש להדגיש ששותפים לנו אנשי משרד הפנים, משרד העבודה והרווחה, משרד החוץ ומשרד התחבורה, כך שאנחנו רק חלק מהמרכיב הכולל של הטיפול בנושא הזה.
איוב קרא: למעשה, זאת הפעם הראשונה שאתה בוועדה, זאת הפעם הראשונה שהדברים נשמעים החוצה והפעם הראשונה שאנחנו יכולים להבין כיצד המטריה שאתה עומד בראשה פועלת.
איוב קרא: לאחר הסקירה שלך יתייחסו הענפים השונים והמוזמנים.
יעקב גנות: בישיבת הממשלה ב- 18 באוגוסט הוחלט להקים מינהלת שתרכז את פעילות משרדי הממשלה, כשהיעד הוא הרחקת 50,000 עובדים זרים בלתי-חוקיים בארבעה עשר חודשים, כלומר עד 1.1.2004.
יעקב גנות: בתאריך הזה המינהלת אמורה ליהפך לרשות הגירה במסגרת משרד ממשלתי.
יעקב גנות: זאת החלטת הממשלה, ויש לה שלב נוסף: סגירת השמיים.
יעקב גנות: החלטה זאת התקבלה לפני כחודש, ואתייחס אליה בהמשך.
יעקב גנות: אנחנו מבקשים להציג סרט קצר – לקט של מה ששודר בטלויזיה הישראלית בימים האחרונים.
יעקב גנות: נעבור למצגת.
יעקב גנות: המשימה: הרחקת נתינים זרים השוהים בארץ שלא כדין.
יעקב גנות: היקף הבעייה: כפי שאנחנו יודעים היום, בישראל ב- 200,000 שוהים בלתי-חוקיים.
יעקב גנות: מספרם הולך וגדל.
יעקב גנות: השוהים הבלתי-חוקיים מקורם תיירים ללא אשרות שעובדים בארץ, בעלי אשרות עבודה שלא בתוקף, נתינים זרים מסתננים מהגבול המצרי וממעברים בלתי מפוקחים ושב"חים מארצות ערב.
יעקב גנות: היקף היתרי העבודה: אני מבקש להדגיש, שאם ב- 96' היו בארץ 106,161, ב- 2002 הגענו ל- 111,382 היתרי עבודה.
יורי שטרן: אתה לא מתייחס לפלשתינאים?
יעקב גנות: אני מדבר על חוקיים.
יעקב גנות: היקף היתרי העבודה על פי חתך מגזרי: אם ב- 96' ענף הבנייה היה הענף המוביל, יש שינוי דרסטי עד 2002: מ- 75,000 בערך ירדנו לכ- 45,000.
יעקב גנות: בחקלאות היתה עלייה מכ- 18,000 ל- 28,000.
יעקב גנות: בענף הסיעודי היתה עלייה דרסטית, ובתעשייה מספרים זעומים יחסית.
יורי שטרן: אתה יכול לפרט בנוגע לסיעוד?
יעקב גנות: כמעט 30,000.
יעקב גנות: סכנות ואיומים כפי שאנו רואים אותם כמשטרת ישראל: הסכנות הן כלכליות, חברתיות, פליליות ובטחונית.
יעקב גנות: כלכליות: ההשפעה השלילית: תרומה לגידול האבטלה, כשברור לנו שנכון להיום בערך 264,000 מובטלים, 300,000 זרים חוקיים ובלתי-חוקיים, כאשר זה מתחלק לשליש ולשני שלישים.
יעקב גנות: השפעה על שכר העבודה: שכר ממוצע במשק הוא 7,500, שכר ממוצע של העובדים הזרים הוא 4,300.
יעקב גנות: אי-תשלום מיסוי כחוק: מס הכנסה, ביטוח לאומי, ביטוח רפואי וכל יתר המיסים.
יעקב גנות: השתלטות על מגזרים ספציפים: נכון להיום, 35,000 מערביי ישראל החליפו עבודה, יצאו ממעגל העבודה בבנייה, ומקומם נתפס על ידי עובדים זרים.
יורי שטרן: מה זאת אומרת "מקומם נתפס"?
יורי שטרן: האם הם פוטרו ובמקומם מעסיקים עובדים זרים או שהם עזבו את הענף?
יעקב גנות: זאת שאלה היפוטתית שאין ביכולתי לענות עליה.
יעקב גנות: כעובדה, אם לפני כשלוש-ארבע שנים היו X עובדים מהמגזר הערבי בענף הבנייה, היום הם X מינוס 35,000.
יורי שטרן: מינוס 35,000 זה רק אם אתה לוקח עשר שנים, זה לא שנה או שנתיים.
יורי שטרן: בעשר השנים האלה מספר העובדים הזרים ירד כי הענף הצטמצם.
יעקב גנות: אתה טועה.
יעקב גנות: אני לא מייצג את משרד העבודה והרווחה או את משרד הפנים, אבל בהיקף העבודה בענף היו 75,000 קשרי עבודה, והיום בבנייה יש כמעט 40,000, ובכל זאת יצאו מהמגזר הערבי מהמעגל הזה 35,000.
יעקב גנות: אנו יודעים שהשכר הממוצע הוא 4,000, ואני לא בודק את הסיבה.
יעקב גנות: העברת מט"ח לחו"ל: על פי הדיווחים מדובר בכמעט 800 מיליון דולר, כסף שמועבר לחו"ל כל שנה.
יעקב גנות: פגיעה בהכנסות השלטון המקומי: אם בדירה גרים 50 עובדים זרים והמיסים משולמים על פי גודל הדירה, אני לא צריך לפרט.
יעקב גנות: עובדים זרים יחסית לכוח העבודה האזרחי: אנחנו במקום השני בעולם המודרני אחרי שוויץ.
יעקב גנות: זה המצב, ועם עובדות לא מתווכחים.
יעקב גנות: היקף העובדים הזרים בישראל: אם בשנת 90' היו 16,000 עובדים זרים בישראל, נכון להיום המספר עומד על 300,000.
יעקב גנות: זה נתון שנותן בסיס לכל הפעילות.
אבשלום וילן: כמה פלשתינים עבדו בארץ בתחילת שנות ה- 90'?
יעקב גנות: מנסיון אישי, בשנת 90' היתה פריחה של המשק.
יעקב גנות: אחוז העובדים הזרים לפי היתרי עבודה: אני חושב שאין צורך להסביר את המהפך.
אופיר פינס-פז: והמסקנה מזה היא שצריך להפסיק להנפיק אשרות לעובדים זרים חוקיים.
אופיר פינס-פז: בשביל זה לא צריך רשות ולא כלום.
אופיר פינס-פז: צריך החלטה אחת בממשלה, שלוקחת רבע שעה, להפסיק את העניין הזה.
אבשלום וילן: כל עובד זר – אלף דולר, אלף עובדים – אלף דולר.
איוב קרא: הממשלה כבר החליטה על סגירת השמיים, דיברתי עם ראש הממשלה לפני שיצא לארצות הברית.
יעקב גנות: כדי להדגיש את הרווחים ואת מהות הבעייה, אני מבקש להדגיש שקף אחד.
יעקב גנות: אני מדבר על פי עדות של עובד סיני, מפקח עבודה שנעצר, ושמסר עדות.
יעקב גנות: הוא מפקח על קבוצה של אלף עובדים.
יעקב גנות: העובדים שילמו על פי עדותו 7,000 דולר בסין, מזה 1,000 דולר העבירו לחברת כוח אדם, קנו כרטיסים, והביאו את האלף לארץ.
יעקב גנות: בארץ לקחו להם את הדרכונים,  לוקחים להם את 500 הדולר לחודש, ובאמצעות בנקים מרמאללה וקלקיליה מעבירים כל חודש את הכסף לסין.
יעקב גנות: איפה לסין, למי ומה השיטה – עוד לא בדקנו.
יעקב גנות: נכון להיום, בבדיקה פשוטה מאוד – 7,000 דולר כפול אלף עובדים כפול בערך חמישה דולר: 35 מיליון שקל שילמו אותם אלף עובדים כדי להגיע לארץ.
יעקב גנות: זה נתון בכתב, שנמסר על ידי מפקח בעל דרכון בתוקף.
יעקב גנות: בחיפוש בביתו מצאנו 300 דרכונים של עובדים זרים שנלקחו על ידי אותו מפקח, להערכתנו - כדי למנוע מהם לעזוב את מקום העבודה לפחות בשנה הראשונה ולאיים עליהם.
יעקב גנות: הנושא בבדיקה כרגע.
יעקב גנות: בעיות חברתיות: בתל אביב 40 כנסיות, נישואי תערובת, קבוצות כדורגל וליגת כדורגל של עובדים זרים, עיתונות זרה לא חוקית.
רון דרור: מה הבעיה החברתית בכדורגל?
יעקב גנות: גם אם זו לא בעייה חברתית, אני מציין עובדות.
יעקב גנות: העובדים הזרים מהווים היום את המיעוט השני בגודלו בארץ: יהודים, מוסלמים, מיעוטים, מוסלמים ונוצרים.
יעקב גנות: זה הסדר.
יעקב גנות: אלה הנתונים הסטטיסטיים הפורמליים.
יעקב גנות: אחוז העובדים הזרים מכלל אוכלוסיית הזרים נכון לשנת 2001: כמעט 5%.
יעקב גנות: נכון להיום כבר הגענו ל- 5%.
יעקב גנות: שיעור הזרים לאלף תושבים: השיעור הגבוה ביותר באירופה.
יעקב גנות: פלילי: צאו מנקודת הנחה שמדובר באוכלוסיה חלשה, שהם קורבנות שלא מתלוננים.
יעקב גנות: ביטחוני: אני מאוד זהיר, ואני יכול להדגיש עובדה אחת: הרבה מאוד עובדים זרים מתאכסנים מחוץ לגבולות ישראל מהסיבה של שכר דירה אפסי לעומת עלויות אצלנו בתנאים מחפירים, אבל הם יכולים לשמש פלטפורמה.
יעקב גנות: לא חיפשנו, אבל גם לא רוצים להעלות נושא שלא הוכח מבחינתנו.
יעקב גנות: ידי מינהלת העבודה: הרחקת 50,000 עובדים זרים בלתי-חוקיים בשנה הקרובה, טיפול יסודי ומעמיק במעסיקים, ואני מדגיש שאין לנו שום כוונה להציק.
יעקב גנות: אנחנו מתכוונים לטפל אך ורק בעובדים זרים בלתי-חוקיים, במעסיקים ובמעבידים, ואני מדגיש את המונחים.
יעקב גנות: אנו מתכוונים לטפל בכל מי שעובד על החוק ונוטל מהעובדים את תעודת הזהות שלו, כלומר את דרכונו.
יעקב גנות: אנחנו מתכוונים לראות בכל עבירה פלילית במסגרת חוק עושק, סעיף 1-3-4 בכל מי שמעסיק עובד זר בלתי-חוקי, שיוצא מנקודת הנחה שעובד זר בלתי-חוקי, בעצם היותו בלתי-חוקי הוא במצב נפשי כזה שאפשר לסחוט אותו ולהפיל אותו במשכורת לא מתאימה, ללא תלוש משכורת, ללא תנאים סוציאליים, בתנאים לא תנאים, לא במצב שאפשר להעסיק עובד במסגרת חוקית.
יעקב גנות: נתונים סטיסטיים נכון להיום: מ- 1.9 הובאו לחקירה, נבדקו, נעצרו והורחקו סך הכל 9,151 עובדים זרים.
יעקב גנות: זה מספר האנשים שנפגשו עם שוטרי ועובדי משטרת ישראל, משרד הפנים ומשרד העבודה והרווחה.
יעקב גנות: סך הכל מעסיקים ועסקים שנבדקו: 3,732; נחקרו ונפתחו תיקים פליליים: 766 תיקים כנגד מעסיקים בלתי-חוקיים ומנהלי חברות כוח אדם במשך החודש וחצי; עזבו את מדינת ישראל – חלקם דרכנו, לאחר שנעצרו, וחלקם לאור הלחץ של חוסר רצונם להישאר כעובדים בלתי-חוקיים.
יעקב גנות: בנוסף, חוסר רצון מעבידים ומעסיקים להעסיק אותם כעובדים בלתי-חוקיים בשים לב לסנקציה של תיק פלילי נכון להבוקר: 2,665 איש עזבו את הארץ.
יעקב גנות: הנתון הוא כלפי מטה, ולמעשה – הרבה יותר גבוה.
יעקב גנות: בשים לב לעובדה שראש הממשלה לפני חודש החליט על שמיים סגורים, וזאת אומרת שמלבד שלושה ענפים נכון להיום: התחום הסיעודי, התחום המקצועי המיוחד – מומחים ותעשייה – עוד לא, יתר התחומים הגדולים והקשחת הבדיקות של משרד הפנים בכניסות למדינת ישראל, אנו יוצאים מנקודת הנחה שהיציאה היא כבר לא אותה דרך מסתובבת.
יעקב גנות: אנו יוצאים מנקודת הנחה שכל מי שעוזב מרצון – טוב יותר ועדיף מאשר לצאת בגלל מעצר שלנו.
יעקב גנות: אנו מברכים את היציאה מרצון ותחת לחץ, כך שמבחינתנו, את היעד של 50,000 בשנה הבאה רואים כיציאה כוללת של דרך מעצר או מרצון.
יעקב גנות: זה הנתון.
איוב קרא: כמה נעצרו?
יעקב גנות: נעצרו על ידינו 1,177 איש, שכמעט כולם בחו"ל.
יעקב גנות: 2,666 זה כולל את ה- 1,177.
יעקב גנות: כלומר, הם יצאו לאחר שנעצרו, נחקרו ומיצו את כל זכויותיהם.
יעקב גנות: הם עזבו – חלקם מרצון – לאחר שקנו כרטיסים, וחלקם לוו על ידי שוטרים מסין עד רומניה, ממולדביה עד תאילנד.
יעקב גנות: למרות כל ההערות הפסימיות אני רוצה להדגיש, שנכון להיום המינהלת עובדת כשלרשותה 400 מקומות כליאה במעשיהו.
יעקב גנות: ב- 1.11 במלון רנסנס בנצרת אנו אמורים לקבל את המתקן למשמורת הראשון, ונחתם חוזה: עוד כ- 400 מקומות.
יעקב גנות: באמצעות משא ומתן באמצעות משרד האוצר עם השב"ס לקבל את מקומות המשמורת הנוספים.
יעקב גנות: סטטוס המינהלת: מבחינת משטרת ישראל נכון להיום, המינהלת הוקמה, היחידות הוקמו, הפריסה כמעט הושלמה.
יעקב גנות: פורמלית, היחידות פרוסות באיזור הצפון וחיפה, באיזור תל אביב-חולון, באיזור מרכז ירושלים ודרום.
יעקב גנות: היקף כוח האדם הוא כמעט מלא.
יעקב גנות: כל מערך הקשר: מיחשוב, רכב – הושלם.
יעקב גנות: פורמלית, המינהלת פעלה ופועלת עם השלמת ההכשרות.
יעקב גנות: משרד העבודה והרווחה ומשרד הפנים פועלים איתנו מהיום הראשון בהרמוניה מוחלטת.
יעקב גנות: יתרה מזאת, הם משלימים בימים אלה את הגיוס.
אפרים כהן: את זה צריך לציין לטובת משרד האוצר.
יעקב גנות: אני לא זוכר מתי בעבר היה שיתוף פעולה, תיאום והכוונה כאלה, כמו שיש היום, של כל משרדי הממשלה.
יעקב גנות: אני מדגיש בכל הזדמנות, גם הדגשתי לפני ראש הממשלה, את הפעילות של כל משרדי הממשלה - האוצר, הפנים, העבודה והרווחה, התחבורה, חוץ וכל יתר הגורמים.
יעקב גנות: אנו נמצאים בשלבים האחרונים של ההתארגנות ובשלבים הראשונים של הפעילות.
יעקב גנות: אני משוכנע, שעל ידי ההחלטה עם סיום ההתארגנות ועם ההשלמה שראש הממשלה קיבל של סגירת השמיים עם השלמת ההחלטה לגבי הקריטריונים שמשרד הפנים, העבודה והרווחה ובעזרתנו הצנועה, נשיג את היעד שנקבע.
יעקב גנות: מר הרצל גדז’ יציג את ההחלטות לגבי הקריטריונים להשארת עובדים והסדרת מעמדם של העובדים החוקיים.
איוב קרא: אנו מבקשים לדעת כיצד כל הסוגייה תעבוד בפועל; כיצג תעמדו מול הלחץ של הקבלנים, שכן ברוב הענפים יש דרישה לכוח אדם ולמילוי המכסות.
איוב קרא: כיצד אפשר להתמודד עם סוגיית דרישת המכסות לחקלאות, לבנייה וכו' מול סגירת השמיים, ומצד שני – הניסיון להסדיר.
איוב קרא: כיצד יש להתמודד עם הסוגייה הזאת?
יעקב גנות: סליחה, אני מבקש להדגיש שוב:  אם המעסיקים לא יעסיקו עובדים בלתי-חוקיים, המינהלת יכולה לסיים את תפקידה מחר בבוקר.
יעקב גנות: ללא העסקה עובדים על ידי מעסיקים בתנאים שמעסיקים אותם, אין צורך בשום מינהלת.
יעקב גנות: נטפל במעסיקים כדי להגיע ליעד של הקטנת מספר העובדים הבלתי-חוקיים.
הרצל גדז’: בסוגייה של העובדים הזרים, מי שיהיה צריך לעמוד בלחץ שיגיע בהמשך לגבי הבקשה לתוספת מכסות הוא דווקא הגרד הפוליטים.
הרצל גדז’: בדרך כלל, מי שנכנע ראשון ומשחרר זה אתם ולא הדרג המקצועי.
הרצל גדז’: כבר מעכשיו יש לחשוב על 2003, ואנחנו כבר באוקטובר.
איוב קרא: האם ההצעות יישארו בתוקף או שיבוטלו?
הרצל גדז’: תהיינה הצעות מעודכנות ל- 2003.
הרצל גדז’: יש סעיף נוסף שייכנס לפעולה בתקופה הקרובה: עלות ההרחקה של עובד זר בלתי-חוקי אצל מעסיק בלתי-חוקי.
הרצל גדז’: יש איזו משוואה שמעבדים אותה עכשיו באוצר, וברג שייתפס עובד זר בלתי-חוקי אצל מעסיק, כל העלות שהמדינה משלמת מרגע המעצר כולל המשמורת, המשכורת לפקחים כולל הכל – יהיו על המעסיק עצמו; צריך להזכיר את זה, וכך אנו מנסים ליישם את החלטת הממשלה.
הרצל גדז’: מי שיעבוד פה יהיו עובדים זרים חוקיים שאושרו כדין, וכל הבלתי-חוקיים ייאלצו לעזוב.
הרצל גדז’: לפני מספר חודשים אולצנו להכניס לפה אלפי עובדים נוספים כדי למלא מכסות של כל מיני מגזרים שדיברו על חוסר.
הרצל גדז’: אני לא רוצה להיכנס כרגע למספרים, אך אני יכול לומר שהשוק מוצף.
הרצל גדז’: הנתונים לגבי המכסות לא היו מדויקים, וכרגע אנחנו עושים עבודה שנביא לוועדה ונציג בפני ראש הממשלה ובית המשפט כדי להראות איך גורמים אינטרסנטיים מציגים נתונים מזויפים כדי להפעיל לחץ כזה או אחר על הדרג הפוליטי.
הרצל גדז’: לגבי החלטת "שמיים סגורים" מ- 3 באוקטובר; בתחום הבניין, לפי הנתונים של 2002 שעוד לא הושלמו כולם – מכסת העובדים הזרים המוגדרת היא 30,000.
הרצל גדז’: בפועל ניתנו כ- 27,000 היתרים.
הרצל גדז’: בשנת 2001 מיכסה של העובדים הזרים התחום הבניין עמדה על 45,000 בסך הכל הכולל; בתקופת הקיזוז - בפועל יש עובדים זרים בתחום הבניין מעל המכסה המותרת ב- 2002.
הרצל גדז’: רוצה לומר, שכל מי שהגיש בקשה למשרד הפנים עד ה- 5 באוקטובר, יקבל היתר להביא את העובדים שלו מבחוץ, והם מגיעים טיפין טיפין בתקופה האחרונה.
הרצל גדז’: האחרונים מגיעים בימים אלה.
הרצל גדז’: לגבי כל יתר האנשים שיצטרכו לקבל עובדים זרים תבוצע העברת עובדים ממעסיק למעסיק.
הרצל גדז’: יש הרבה מאוד מעסיקים שמחזיקים בפועל עובדים מעבר למיכסה המותרת, ועומדות בפניהם שתי אפשרויות: להוציא – וזאת בעלות שלא כדאי לו, או להעביר אותם בתיאום מול משרד הפנים.
הרצל גדז’: אני חייב לציין כאן את שיתוף הפעולה הטוב והיעיל שיש עם התאחדות הקבלנים, שרואים את הנושא הזה עין בעין איתנו.
הרצל גדז’: אני מדבר, כמובן, בנושא העבודה המקצועית: ההעסקה הנכונה והיעילה של כוח האדם הקיים בארץ.
הרצל גדז’: עוד יתאפשר: ניודים; קבלן שירצה לקבל עובדים מקבלן אחד בתחום ספציפי – נאפשר ניודים עד שלושה חודשים בהעברת רשימות פניומיות בתיאום מול התאחדות הקבלנים.
הרצל גדז’: לגבי כל היתרה שעדיין לא קופלו וייכנסו לנוהל עבודה מה- 3 באוקטובר: הם יעבדו בנוהל העברת עובדים ממעסיקים שיש להם יותר למעסיקים שיש להם פחות, ואין כוונה להכניס לפה עובדים מבחוץ.
הרצל גדז’: לגבי היתרים לעובדים שנמצאים; הכוונה היא שכל העובדים הזרים שהגיעו לארץ מינואר 2001 עד עצם היום הזה, וחלקם נמצאים ללא אשרת עבודה מסיבות כאלה ואחרות – בעיות של משרדי ממשלה או מעסיק שכבר לא צריך אותם – הם העובדים שיהיו חלק מהפוטנציאל להשמה אצל מעסקים חוקיים בצורה סדורה.
הרצל גדז’: אין כוונה, שעובד זר שהגיע לפה עד דצמבר 2000 ושהה באופן בלתי-חוקי אצל מעסיק בלתי-חוקי יקבל היתר או הכשר כזה או אחר.
הרצל גדז’: העובדים האלה שילמו כסף רב להגיע לפה, הם בסף הכל שנה-שנה וחצי פה, ויש להם פוטנציאל להיות פה עוד כשלוש שנים.
הרצל גדז’: צריך לנצל אותם כדי להביא אחרים, כי כל תנועת השרשרת של ההכנסה וההוצאה היא עבודה רבה למשרדי הממשלה ולגורמים אחרים.
הרצל גדז’: לגבי החקלאות; בעקבות החלטה שהתקבלה לפני מספר חודשים הוכנסו למעלה מ- 12,000 עובדים זרים בתחום החלקלאות.
הרצל גדז’: על פי כל הנתונים, זה הרבה יותר ממה שאמור להיות.