GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל ארד: 36,000 זרים בלבד ו 25,000 פלסטינאים.
שמואל ארד: גם עם הצהרות מתאם הפעולות בשטחים על 5000 פלסטינאים.
שמואל ארד: תראו, הענף היום דורש עבודה מקצועית.
שמואל ארד: אף אחד היום לא יקנה דירה אם הטיח שלה לא יהיה ישר והריצוף לא יהיה ישר.
שמואל ארד: אי אפשר לקחת עובד שהכשירו אותו בעשר השנים האחרונות לזרוק אבנים באינתיפאדה.
שמואל ארד: הפלסטינאים לא הכשירו עובד בניין מקצועי אחד 15 שנה.
שמואל ארד: אין.
שמואל ארד: פשוט אין.
שמואל ארד: אנחנו עושים ירידי תעסוקה, לא מגרדים אפילו חמש מאות עובדים פלסטינאים מקצועיים ואנחנו צריכים היום עובדים מקצועיים.
שמואל ארד: אין להם, פשוט אין להם.
שמואל ארד: יש פריחה בעזה, יש פריחה ברמאללה ובכל הגדה.
שמואל ארד: העובדים המקצועיים באמת לא מגיעים לישראל.
שמואל ארד: פועלים כלליים לסחוב עגלות ובטון ומלט - עברו הימים האלה.
שמואל ארד: היום יש תיעוש.
שמואל ארד: יש מנופים ויש ציוד תעשייתי.
שמואל ארד: צריכים אותם כפועלים מקצועיים.
שמואל ארד: אנחנו היום אחרי ארבע שנים של מיתון, מיתון חריף עם כצמצום של 30 עד 40% בענף הבניה.
שמואל ארד: שתבינו, לפני שנתיים וחצי היו לנו 74,000  עובדים.
שמואל ארד: ירדנו ב 30 עד 35%, אבל את העובדים הזרים הורידו לנו, תעשו את החשבון, ב 50%.
שמואל ארד: מ 74,000 עובדים ל 36,000 ויש שוק בתנאי מחסור היום.
שמואל ארד: אם יורידו אפילו עוד עשרת אלפים עובדים - כשהם מדברים על סדר גודל של 20,000 - ענף הבניה משותק.
שמואל ארד: כל מי שיושב פה שישים יד על הלב.
שמואל ארד: העובדים הזרים עושים בעיקר ארבע עבודות בסיסיות שמקימות את השלד.
שמואל ארד: מה שמכונה בסלנג המקצועי "עבודות רטובות".
שמואל ארד: אלה העבודות עם הבטון והברזל.
שמואל ארד: ברזלנות, טפסנות, מי שיודע מה זה, טיח וריצוף.
שמואל ארד: אני אומר לכם ותסתכלו על עצמכם, אין היום אף ישראלי, אין, באחריות גמורה, שמוכן להיות רצף, טייח, ברזלן וטפסן.
שמואל ארד: לא קיים דבר כזה.
שמואל ארד: גם לא ילד של מובטל.
שמואל ארד: ואתם יודעים מה?
שמואל ארד: עברנו את הימים שכשאני הייתי צעיר, בחופשות, עבדתי בבניין.
שמואל ארד: אין דבר כזה היום.
שמואל ארד: הם לא מוכנים לבוא לבניין.
שמואל ארד: לא לעבודות האלה.
שמואל ארד: את זה עושים העובדים הזרים.
שמואל ארד: מתי באים הישראלים?
שמואל ארד: הישראלים באים לעבודות הגמר.
שמואל ארד: לזה הם עוד מואילים לבוא.
שמואל ארד: הם באים למערכות האינסטלציה, מעט, לעבודות הגבס בתוך הבניין, הם מגיעים למערכות מיזוג האוויר ולמערכות החשמל.
שמואל ארד: כשהבניין והשלד עומדים, אז הם נכנסים.
שמואל ארד: זאת אומרת, בלוגיקה פשוטה, ותבינו שכך זה עובד: כשהבניין נעצר ואין מי שיעשה את השלד, הישראלי לא יכנס למאגר.
יאיר פרץ: אבטלה עקיפה.
שמואל ארד: כן.
שמואל ארד: במילים אחרות, אני אומר לכם, אם יקרה שיפוטרו היום אפילו עשרת אלפים עובדים זרים  כתוצאה מהחלטת הממשלה שמדברת על 20,000, נרד נניח ל 30,000 עובדים זרים כשאנחנו צריכים כ 43,000, הענף משותק במדינה ואין לו פשוט תחליף.
שמואל ארד: לא בישראלים ולא בפלסטינאים.
שמואל ארד: הלוואי והיה.
שמואל ארד: תראו היום בידיעות אחרונות.
שמואל ארד: אנחנו מוציאים היום מאות אלפי שקלים בשנה.
שמואל ארד: יש מודעה כזאת היום בידיעות אחרונות שקוראת לישראלים לבוא לקורסים בענף הבניה.
שמואל ארד: תראו בטלוויזיה בשבועיים הקרובים פרסום במאות אלפי שקלים.
שמואל ארד: אנחנו קוראים לישראלים לבוא.
שמואל ארד: הם לא באים לעבודות האלה.
שמואל ארד: בקיצור, אין תחליף ואנחנו עוד בשנת שפל.
שמואל ארד: מילה אחת על מה שאמר היושב ראש.
שמואל ארד: רבותי, העלייה השנה לשמחתנו מגיעה ל 70,000 איש, ובשנה הבאה כנראה גם כן ל 70,000.
שמואל ארד: זה יהיה כנראה כך בשנים הקרובות.
שמואל ארד: אנחנו מתחילים השנה לא יותר מ 33,000 עד 35,000 דירות, בשנת 1999.
שמואל ארד: תוך שנה שנתיים הולך להיות מחסור.
שמואל ארד: אם אין את הפועלים הזרים יש שוק שחור אדיר כי הכלים השלובים עובדים.
שמואל ארד: הכלכלה עובדת.
שמואל ארד: אבל מה שיקרה זה, שבמקום שהבניין ייקח שנה וחצי – שנתיים, הוא ייקח בין שנתיים לשלוש.
שמואל ארד: זה מה שיקרה והישראלי שבא לסוף העבודות, לא יכנס.
שמואל ארד: יפוטרו אלפי ישראלים והענף ישותק.
שמואל ארד: זאת סכנה אחת.
שמואל ארד: סכנה שנייה, שכבוד היושב ראש לא הזכיר אותה היא, שבאותה תפיסה שהיא לא הגיונית והיא לא חיה בשנות האלפיים, הולכים בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת להניח חוק עובדים זרים שעיקרו באידיאולוגיה עקומה: הטלת מיסוי כבד - מס גולגולת שאבותינו היו משלמים בפולניה - על כל עובד זר.
שמואל ארד: מערכת המיסוי המתוכננת בוועדת העבודה היא בסדר גודל של כ 10,000 שקל לשנה על עובד זר.
שמואל ארד: ואני קורא פה לכל הארגונים.
שמואל ארד: זה נוגד את האמנות הבינלאומיות שישראל חתומה עליהן.
שמואל ארד: זה ירע את מצב העובדים הזרים כי הכל יהפוך להיות שחור.
יאיר פרץ: זה יגדיל את הלא חוקיים בגדול.
שמואל ארד: תבינו מה המספרים האלה אומרים.
יורי שטרן: רק הערה אחת: לא מדובר פה על הכספים שהולכים לרווחת העובד.
יורי שטרן: לא לביטוח בריאות וכולי.
יורי שטרן: זה סתם היטלים שהאוצר לוקח מהקבלנים.
שמואל ארד: האידיאולוגיה היא – בואו נעלה את המסים על העובדים הזרים, אז לקבלן זה יעלה יותר והוא ייקח ישראלי להיות טייח.
שמואל ארד: אבל כבר אמרנו – אף ישראלי, גם אם נכפיל את המשכורות, לא יבוא להיות טייח היום.
שמואל ארד: הוא לא יבוא, ואולי בצדק.
חגי הרצל: אתה גם לא בעד להשוות את התנאים לעובד הישראלי?
שמואל ארד: לא, אני בעד לתת את מה שהחוק מחייב.
שמואל ארד: בוא נדבר על זה אחרי זה.
שמואל ארד: תנו לי רק עוד להשלים בכמה מילים.
שמואל ארד: שתבינו מה זה אומר.
שמואל ארד: אני אתן לכם דוגמא, אני לא אוהב לעשות את זה, של חברה אחת קטנה, סולל בונה.
שמואל ארד: חברה הסתדרותית בעבר, חברה בסיסית בישראל.
שמואל ארד: סולל בונה מעסיקה 3000 עובדים זרים.
שמואל ארד: אם החוק הזה יחול, היא במכה אחת צריכה לשלם בשנת 2000 - נניח שהחוק יחול בשנת  2000 - 30 מיליון שקל.
שמואל ארד: קחו את המאזנים של כל חברות הבניה וסולל בונה היא חברה ציבורית, תראו איך הם גומרים את שנת 1999, ותראו שמכה של מס חדש של 30 מיליון שקל, פשוט ממוטטת את החברה.
שמואל ארד: היא עוברת לעשרות מיליוני שקלים הפסדים, על חוזים שהיא כבר חיה אתם ועובדת אתם והיא כבר התחייבה לדיירים ופתאום 30 מיליון שקל מסים חדשים.
שמואל ארד: אני מבקש לקבל גם תמיכה בעניין זה, כי שני הדברים הולכים ביחד בלוגיקה לא הגיונית.
שמואל ארד: מה הם הולכים לעשות?
שמואל ארד: לשתק את הענף, להגדיל את השוק השחור ואת העבודה והעובדים השחורים והלא חוקיים, למוטט את החברות, להביא לפיטורים של ישראלים וכל זה במקום ללכת לצמיחה.
שמואל ארד: הענף הזה, אמר היושב ראש, במשק הפנימי שלנו הוא הענף הכי משפיע על השוק.
שמואל ארד: כי מעבר למאתיים אלף שהזכרתי לכם, כל המעגלים, תחשבו על כל פריט בחדר הזה, משטיח ורצפה ועד קיר ווילון, הכל הולך סביב הדירות.
שמואל ארד: את זה לא מניתי במתפרנסים מהענף.
שמואל ארד: זה מאות אלפי אנשים.
שמואל ארד: במקום ללכת לצמיחה אנחנו עלולים ללכת לשקיעה וזה הולך להעלות באחוזים רבים מאד את מחירי הדירות.
שמואל ארד: רבותי, מילה אחת.
שמואל ארד: הגיע הזמן בשנת החמישים ואחת למדינה שכל אחד יוכל לרכוש דירה, כמו שדיבר פעם פרס על מכונית.
שמואל ארד: אני אומר לכם שהיום זוג צעיר, כולל הילדים שלי, לא יכול לקנות דירה.
שמואל ארד: אני אחרי שלושים שנה בצבא לא מסוגל לקנות לשלושה ילדים דירות פשוטות, של שלושה חדרים.
שמואל ארד: 60% מערך הדירה היום הוא מסים, היטלים וקרקע, שהיא כולה בידי המדינה.
שמואל ארד: 92% מהקרקעות מינהל.
שמואל ארד: 30% ממוצע מחיר הקרקע במדינה - בתל אביב זה 50% - ועוד יותר מ 30% מיסים והיטלים.
שמואל ארד: אם המס הזה יתווסף, זה יגיע ל 34% עד 35%.
שמואל ארד: כל הרווח על הדירה, העבודה שהזכרנו אותה, המימון, הרווח הקבלני והחומרים, הם בסך הכל פחות מ 40% מעלות הדירה.
שמואל ארד: מה שעושים פה זו פעולה לא הגיונית שתעלה את מחירי הדירות, תשתק את השוק ותגרום למחסור חריף מאד.
שמואל ארד: אני יודע מה שיקרה.
שמואל ארד: המדינה תאבד מיליארדים וחצי שנה עד שנה, עד שאם לא תמנעו את זה הממשלה תבין שהיא עשתה צעד מוטעה כי הענף משותק ואז יחזרו אחורה ואז איבדנו שנה תמימה.
שמואל ארד: שנה תמימה זה מיליארדים להכנסות המדינה, זה עליית מחירי הדירות בצורה דרסטית מאד וזה להרחיק את הצעירים שלנו מהיכולת להשיג דירה.
שמואל ארד: אלה הדברים בצורה מאד מאד כללית ואני מציע שמר פרנקל יוסיף עוד כמה דברים.
שמואל ארד: איש המקצוע האמיתי זה מר פרנקל, שאמרתי שהוא מנהל את אחת החברות הגדולות במשק והוא יסביר לכם את המשמעויות האמיתיות של העניין מעבר לראייה במאקרו.
שמואל ארד: החלטה קשה, לא לוגית ולא הגיונית וצריך למנוע אותה, כי אחרת פשוט מה שיקרה זה שהגלגל יחזור בעוד שנה והשוק השחור בינתיים יפרח.
יורי שטרן: אני שוב אזכיר את סדר הדיון.
יורי שטרן: אנחנו נשמע את הקבלנים, אנחנו נשמע את המוסדות, נשמע אתכם.
שרה טנן: מה עם קוו לעובד?
יורי שטרן: כן, אתכם אני התכוונתי גם לקו לעובד.
נתן פרנקל: אני לא אחזור על דברים שמר ארד אמר, הוא הציג אותם יפה, אני רוצה להרחיב טיפה את הבעיה.
נתן פרנקל: ענף הבניה זקוק לעובדים.
נתן פרנקל: אני חושב שאין עוררין על כך שבשנים האחרונות כתוצאה מהמיתון ירד מספר התחלות הבניה, הצרכים לא ירדו, ונוצר היום מחסור.
נתן פרנקל: תעיד גברת רחל הולנדר ממשרד השיכון, שאנחנו צופים שבמידה ונצא מהמיתון, צריכות התחלות הבניה לגדול באופן משמעותי, על מנת לספק את הצרכים של מדינת ישראל, ולא – יווצר פה מחסור בדירות ואחר כך תשבנה וועדות אחרות של חברי כנסת וחברים בהן יתחילו לצעוק גוואלד, למה לא בונים דירות, למה מחירי הדירות עולים ולמה האינדקס עולה.
נתן פרנקל: אנחנו צריכים עובדים.
נתן פרנקל: מה מקורות העובדים?
נתן פרנקל: מקורות העובדים הם שלושה.
נתן פרנקל: עובדים ישראלים, עובדים פלסטינאים ועובדים זרים.
נתן פרנקל: אתם שואלים אותנו – אנחנו לא חסידים של עובדים זרים, רבותי.
נתן פרנקל: אני רוצה להבהיר בצורה חד משמעית, אנחנו נשמח אם יהיו בראש ובראשונה עובדים ישראלים, אנחנו נשמח אם אחר כך יבואו עובדים פלסטינאים וכשאין ברירה, אנחנו צריכים לקחת עובדים זרים.
נתן פרנקל: באיזה בעיות אנחנו נתקלים?
נתן פרנקל: אמר את זה מר ארד במילה אחת וזה הנושא של איכות הבניה.
נתן פרנקל: אנחנו היום לא נמצאים בשנות הארבעים ומי שחי בשנות הארבעים זוכר שהפועלים היו הולכים עם קרש על הגב ומעלים את הבלוקים למעלה ופועל הבניין היה נחשב לעבודה קשה.
נתן פרנקל: היום פועל הבניין זו עבודה מקצועית.
נתן פרנקל: ענף הבניין השקיע מאות מיליוני שקלים, מאז העלייה של שנות התשעים בתיעוש הבניה.
נתן פרנקל: נכון שאומרים שעדיין לא מספיק, אבל מי שמסתובב בנתיבי איילון או באזור הבורסה ורואה את התבניות המתועשות שהביאו כדי לעבוד, היום באירופה בקושי רואים את הדברים האלה.
נתן פרנקל: הזמנתי את גברת הולנדר, היא היתה בסיור אצלנו באחד האתרים.
נתן פרנקל: הבאנו ציוד שעולה בסביבות 400$ למטר מרובע.
נתן פרנקל: עם הציוד הזה ארבעה פועלים מיומנים עושים 500 מטר מרובע ליום.
נתן פרנקל: הישראלים לא באים לעבוד בעבודות האלה.
נתן פרנקל: השקענו, כמו שאמר מר ארד, סכומי כסף גדולים מאד, עשינו הכשרות של קורסים ואותם צעירים שבאו לקורסים האלה וסיימו אותם, חלק גדול מהם, בסביבות 80%, עבדו את החצי שנה, קיבלו את המענק ואחר כך הלכו ללמוד במכללות או באוניברסיטאות.
נתן פרנקל: הם לא רוצים לעבוד בבניין ואני מוכרח להגיד שאני מבין אותם.
נתן פרנקל: הצעירים רוצים לעשות עבודה שהתפוקה שלה מביאה פרנסה יותר טובה, יותר מעניינת, מאשר להיות טפסן.
נתן פרנקל: כמו בכל אירופה ובארצות אמריקה הצפונית, שהתושבים אינם עובדים בבניין ורוב העבודה הרטובה נעשית בידי פועלים מארצות אחרות.
נתן פרנקל: באחת הישיבות שהיינו בזמנו עם ראש הממשלה הקודם, ציין מי שציין שכמו שהיום תעשיית הטכסטיל במדינת ישראל הולכת ומתחסלת, כיוון שהיא איננה מסוגלת לפרנס את עובדיה ומעבירים אותה לארצות השכנות ופה רק נותנים את המותג ומייצאים את זה, אילו אפשר היה לקחת את השלד של הבניין, לייצא אותו לארצות השכנות, לגמור אותו ולהחזיר אותו לפה, אז היה טוב לכולנו.
נתן פרנקל: אבל מאחר והדבר הזה לא ניתן, אז אין מה לעשות, צריך להכין את העובדים לעבוד פה.
נתן פרנקל: עם הפלסטינאים, שהם המקור השני, יש מספר בעיות.
נתן פרנקל: הבעיה הראשונה היא הנושא של המקצועיות.
נתן פרנקל: בטווח ארוך אני בטוח שאפשר לפתור את הבעיה הזאת, על ידי זה שעושים הכשרה של עובדים פלסטינאים שיוכלו לעבוד במקצוע הזה.
נתן פרנקל: אני מדבר כרגע על העבודות הרטובות.
נתן פרנקל: זאת בעיה מספר אחד.
נתן פרנקל: דרך אגב, באים פלסטינאים ועובדים.
נתן פרנקל: בעייה שניה היא הרציפות שלהם.
נתן פרנקל: כלומר ההתמדה.
נתן פרנקל: פועל פלסטינאי עובד היום סדר גודל של 13 יום בחודש, בממוצע.
יורי שטרן: איך זה?
יורי שטרן: כולל חגים וכולי?
שמואל ארד: בגלל היציבות שלהם.
נתן פרנקל: בגלל שהוא עושה מסיק זיתים ועובד בגינה שלו ובכל מיני עבודות מזדמנות אחרות.
יעקב ניזרי: הבלתי לגליות.
נתן פרנקל: לא, לא.
נתן פרנקל: החוקיים.
נתן פרנקל: רק חוקיים.
יעקב ניזרי: הוא לא יכול לעבוד 13 יום, רק 15 יום, כי אז הוא כבר בלתי לגלי.
שמואל ארד: בפועל הוא לא מגיע.
נתן פרנקל: דבר שני, הם עובדים 8-9 שעות.
נתן פרנקל: אפילו פחות מ 8 שעות.
נתן פרנקל: הם באים בסביבות 07:30 או 08:00, והם עוזבים בסביבות שעה 16:00, כיוון שהם צריכים לעבור את כל המחסומים וכולי, וימי שישי חלקם הגדול לא בא.
נתן פרנקל: יש פגיעה אדירה בתפוקה.
נתן פרנקל: עכשיו, כאשר אותו עובד לא בא אחרי שלימדת אותו במשך חודש ימים לעשות את העבודה של הרכבת התקרה שעלתה מאות דולרים למטר מרובע ואחד מאותם ארבעה עובדים לא מגיע – התפוקה יורדת בסביבות 40%.
נתן פרנקל: מספיק שאחד לא מגיע.
יורי שטרן: איך זה היה לפני שהתחילו לייבא עובדים מחו"ל?
יורי שטרן: הרי פלסטינאים עבדו.
נתן פרנקל: עבדו בטפסנות רגילה, ולא היה מחסור בעובדים, גם פלסטינאים.
נתן פרנקל: עבדנו בלוחות עץ ובדיקטים, וזוג טפסנים היו עושים בסביבות 10 עד 12 מטר מרובע ליום.
נתן פרנקל: היום אנחנו עושים הרבה יותר, גם לוחות הזמנים התקצרו והשקעת העבודה קטנה וכל הדברים האלה.
נתן פרנקל: היום, המקצועיות גדלה כי השקענו הון עתק בהבאת ציוד.
נתן פרנקל: מי שעובר על יד וילות, רואה שעושים את זה עדיין באותן השיטות זה עדיין לא נעלם לחלוטין, כי קשה מאד לתעש וילה.
נתן פרנקל: אבל כשאתה בונה בנייני משרדים או בנייני דירות, מתעשים את הדברים האלה.
נתן פרנקל: את הבעיות האלה צריך לפתור.
נתן פרנקל: אנחנו זקוקים לעובדים, שעובדים את התשע שעות ביום, ולפעמים גם את העשר, כשיש יציקה.
נתן פרנקל: אין מה לעשות.
נתן פרנקל: אנחנו רק צריכים שהעובדים האלה יבואו ויתנו את התפוקות.
נתן פרנקל: זוהי בעיה מספר שתיים.
יורי שטרן: אין הגבלות לאורך יום עבודה?
נתן פרנקל: הם מקבלים שעות נוספות.
נתן פרנקל: עובדים בענף הבניין עובדים את השמונה, תשע ועשר שעות עבודה.
נתן פרנקל: היום, יש אגדה שהעובדים הפלסטינאים יכולים להגיע במספרים בלתי מוגבלים.
נתן פרנקל: זה לא נכון.
נתן פרנקל: כפי שמר ארד ציין, יש הרבה מאד עבודה היום בגדה, וחלק גדול מהם מעדיף להישאר בגדה ואני חושב שבצדק.
נתן פרנקל: רוצה לעבוד אצלו בבית ולא לנסוע כל יום ולעבור את כל הבעיות הביטחוניות שכרוכות בכך, את החיפושים שעורכים עליהם וכולי.
נתן פרנקל: אני יכול להבין שמישהו רוצה לעבוד אצלו בבית, לחזור הביתה מוקדם, לא לעבור במחסומים, לא לצאת בארבע לפנות בוקר ולחזור הביתה בשבע שמונה בערב.
נתן פרנקל: הבעיה הזו קיימת ואי אפשר להתעלם ממנה.
נתן פרנקל: אני לא נכנס לזה כי זה לא מענייני.
נתן פרנקל: אני אומר שאני צריך עובדים ושהפער בין מה שיש לבין מה שצריך, היה צריך להתמלא על ידי עובדים זרים.
נתן פרנקל: אני רוצה לגעת גם בנקודה שאני בטוח שיעלו אותה.
נתן פרנקל: הנושא של התנאים של העובדים הזרים.
נתן פרנקל: נתפסה פה אגדה, שמכיוון שאנחנו הצרכן הכי גדול של עובדים זרים, אז כתוצאה מענף הבניין יש פה את כל מה שקורה על יד התחנה המרכזית בתל אביב.
נתן פרנקל: אני רוצה לומר לכם, מבדיקה שעשינו, רוב העובדים הזרים הלא חוקיים, מעל 90%, אינם פליטי ענף הבניה.
יורי שטרן: מר פרנקל, סליחה, אני אעצור אותך לרגע.
יורי שטרן: האם זה גם נתון שיש למנהלת העובדים הזרים  או המשטרה?
יורי שטרן: שרוב העובדים הלא חוקיים הם אינם ירושה מעבודה בבניין?
אפרים כהן: מאשר.
עדי לקסר: על סמך מה אתה מאשר?
אפרים כהן: תשאל אותי בצורה נכונה, אני אענה לך.
אפרים כהן: יש לנו נתונים, שבשלב מסוים כשנים עשר אחוז מכלל האישורים של עובדים זרים הם ברחנים או שעזבו, לא חזרו למקומותיהם.
אפרים כהן: למה?
אפרים כהן: בידי שרות התעסוקה קיים הכלי, שאם עובד זר לא יוצא, הוא לא מקבל במקומו.
אפרים כהן: זה כלי.
אפרים כהן: משרד הפנים לא מאשר.
אפרים כהן: ישנה רשימה מפורטת.
אפרים כהן: כן, תחייכי, גברתי, מותר לך.
שרה טנן: מה אתה רוצה?
שרה טנן: שאני אבכה?
אפרים כהן: לכן הדבר הזה בדוק וקיים, שאם מעסיק לא מוציא את העובד הזר, הוא לא מקבל במקומו.
אפרים כהן: לכן, כשניתן היתר זה תנאי מותנה.
אפרים כהן: לא יצא – לא יקבל.
עדי לקסר: אנחנו מדברים על העובדים הלא חוקיים.
אפרים כהן: שאלת שאלה, עניתי לשאלה שלך.
יורי שטרן: השאלה היתה, האם נכון הוא שרוב העובדים הלא חוקיים לא נשארו בארץ אחרי עבודה חוקית בבניין.
יורי שטרן: והתשובה היא כן.
יורי שטרן: זה לא אומר שהם לא עובדים בבניין.
יורי שטרן: זה אומר רק שהמקור של הגעתם, הסיבה שבגללה הם קיבלו בזמנו אישור להגיע ארצה היא לא הזמנה רשמית של קבלן בניין.
יורי שטרן: זה יכול להיות מי שהגיע בתור תייר או בדרכים אחרות.
שמואל ארד: העובדים הזרים שלנו ממזרח אירופה שהם הרוב הגדול, משפחותיהם נשארות שם  והם חוזרים אליהם.
שמואל ארד: זאת התשובה.
שמואל ארד: השאלה היתה אם הם המקור לברחנים הלא חוקיים.
שמואל ארד: התשובה היא לא.
שמואל ארד: זה מה ששאלו.
שמואל ארד: זה הכל.
שמואל ארד: שלנו חוזרים חזרה לרומניה.
יורי שטרן: השאלה היא כזאת: אם הממשלה לא תצמצם את המכסה כפי שהיא רוצה לעשות, האם זה יביא גם, בסוף הדרך, לגידול מספר הלא חוקיים.
יורי שטרן: כנראה שלא.
נתן פרנקל: אני חוזר למקום שעצרת אותי.
נתן פרנקל: מקור העובדים הזרים הלא חוקיים, או יותר נכון המהגרים הלא חוקיים, איננו בענף הבניה.
נתן פרנקל: נכון, שאנחנו, בצד החוקי, הצרכן הכי גדול של עובדים זרים.
נתן פרנקל: לכן מתלבשים עלינו בנושא הזה ואומרים: בגללכם ישנם עובדים לא חוקיים.
נתן פרנקל: זה נכון, שלפני שלוש או ארבע שנים, היתה בעיה שהעובדים הרומנים ברחו מענף הבניין ועברו להיות עובדים בלתי חוקיים כי הציעו להם סכומי כסף יותר גדולים.
נתן פרנקל: טיפלנו בנושא הזה עם הרשויות ברומניה ומתוך בדיקות שעשינו רובם עזבו את הארץ והיום כמעט שאין בורחים מענף הבניין.
נתן פרנקל: לא אגיד שאין בכלל, אבל הכמות היא שולית בהחלט.
נתן פרנקל: הבעיה של העובדים הבלתי חוקיים, ואני לא אכנס לנושא הזה, היא בכך שהרשויות בארץ אינן מטפלות בנושא האכיפה.
נתן פרנקל: אמרו פה שיטפלו במעסיקים שלא מעסיקים לפי החוק, רבותי, אנחנו בעד.
נתן פרנקל: היתה תקופה שמאחר שהתלבשו עלינו, באנו ואמרנו למשטרה בואו נעזור לכם לממן.
נתן פרנקל: תטפלו בנושא כי כולם מטפסים עלינו.
נתן פרנקל: אנחנו איננו מעודדים עובדים בלתי חוקיים.
נתן פרנקל: אמר פה חבר הכנסת פרץ שיש לנו עובדים בלתי חוקיים בענף.
נתן פרנקל: אני רוצה להגיד לך שיש מעט מאד.
נתן פרנקל: דבר שני, לגבי הטיפול בעובדים הזרים.
נתן פרנקל: אני יושב בועדת עובדים זרים בהתאחדות הקבלנים.
נתן פרנקל: יש לנו ועדה שעוברת בכל האתרים ובודקת את תנאי העסקתם ואת תנאי הלינה של העובדים, כי יש גם דברים לא בסדר.
נתן פרנקל: אני לא אגיד שבכל תעשיית הבניה הכל בסדר וכל העובדים מטופלים כמו שצריך.
נתן פרנקל: יש גם כאלה שלא מטופלים כמו שצריך.
עדי לקסר: 70%.
עדי לקסר: 70% לפי דוח המבקר.
שמואל ארד: יש שיפור אדיר.
יורי שטרן: חברים, אנחנו נעשה ביחד סיור עם מר פרנקל לפי הכתובות שיספקו לנו.
יורי שטרן: נבדוק את הנושא.
רמי אדוט: זה אבסורד שהם בודקים את עצמם.
שמואל ארד: אנחנו בודקים את עצמנו.
יורי שטרן: אין פה התדיינות.
נתן פרנקל: משרד העבודה עושה בדיקות משלו.
עדי לקסר: איזה בדיקות?
נתן פרנקל: כאשר איזה שהוא ארגון, כולל קו לעובד, שמוצא שיש תנאי מחיה לא מסודרים, יואיל בטובו ויפנה אלינו, אנחנו נטפל.
נתן פרנקל: אני רוצה להגיד לכם, שאצלנו יש וועדת משמעת.
נתן פרנקל: כאשר הנושא הזה עולה ואנחנו מעירים לקבלן שהוא לא מטפל, אנחנו נוקטים באמצעים נגד אותם קבלנים.
נתן פרנקל: כיוון שלנו יש עניין שעובדים יעבדו בתנאים מסודרים.
עדי לקסר: עם כל הכבוד, כשקו לעובד פונה אל התאחדות הקבלנים, התאחדות הקבלנים אומרת, אנחנו לא הכתובת.
יורי שטרן: מדברים פה אחד אחד.
שרה טנן: אז מה, אנחנו לא נדבר?
נתן פרנקל: אנחנו מוכנים לטפל.
נתן פרנקל: אני אומר פה, אם אנחנו רוצים לדבר בהגינות וביושר, שלא תמיד כשאתם מעירים, אנחנו מסכימים.
עדי לקסר: לא שלא מסכימים, אומרים אנחנו לא הכתובת.
יורי שטרן: אני מבקש.
יורי שטרן: אין פה רב שיח.
יורי שטרן: כל אחד בתורו.
נתן פרנקל: אנחנו מוכנים לטפל וזה מעניינינו שהעובדים יעבדו בתנאים אנושיים ויטופלו, כי בסיכומו של דבר, עובד הוא בן אדם.
נתן פרנקל: הוא לא מכונה.
נתן פרנקל: כאשר לעובד טוב, אז גם למעביד טוב.
נתן פרנקל: זאת הגישה שלנו וכך אנו רואים את פני הדברים.
נתן פרנקל: אני מזמין את כל מי שרוצה מחברי הועדה לסיור ונלך לכתובות שלנו ואני מוכן גם ללכת לכתובות של עובדי בנין שאתם תתנו.
נתן פרנקל: אם משהו לא בסדר נטפל.
נתן פרנקל: אני מזמין את אנשי קו לעובד.
נתן פרנקל: את אותם מקרים שאתם תעבירו לידיעתנו, יושב פה מר ספי שניר, הוא איש המנגנון שלנו שמטפל בנושא הזה, תביאו לידיעתו ואני מבטיח לכם שנטפל.
נתן פרנקל: אני אומר בכנות, לא תמיד כשאתם תעירו אנחנו נסכים שזה באמת לא בסדר.
נתן פרנקל: אבל באותם מקרים שאנחנו נחשוב שזה לא בסדר, נעיר ונטפל.
נתן פרנקל: אני יכול להביא לכם מהפרוטוקול של הישיבה האחרונה שהיתה עם ועדת עובדים זרים.
נתן פרנקל: באתי ואמרתי אני רוצה שתביאו לידיעתי את אותם מקרים שהעירו לקבלן יותר מפעמיים שהוא צריך לטפל במשהו והוא לא טיפל.
נתן פרנקל: אנחנו נטפל בו, נביא אותו לועדת משמעת.
נתן פרנקל: אני רוצה שתבינו.
נתן פרנקל: אנחנו לא מחפשים איך לסדר או "לדפוק", בלשון העם, את העובדים.
נתן פרנקל: אנחנו בסך הכל רוצים את העובדים, שיעבדו אצלנו, שיחיו בתנאים אנושיים, שיקבלו תנאים אנושיים ושיעבדו.
נתן פרנקל: אנחנו צריכים את העובדים.
נתן פרנקל: אני חושב שכל הפרעה במתן עובדים או צמצום מספר העובדים יגרום לתוצאות שידונו בועדות אחרות של הכנסת.
נתן פרנקל: בעליית המדד, במחסור בדירות, בייקור הדירות ואז יתחילו הועדות הסוציאליות לבוא בצעקות שאין מספיק עובדים זרים.
נתן פרנקל: אני קורא לועדה לעזור לנו במשרדי הממשלה להביע עמדה, שאת אותם עובדים זרים צריך לתת במכסות ובהתאם לצורכי ענף הבניין.
יורי שטרן: כמה דברים לסיכום הצגת הדברים על ידיכם.
יורי שטרן: א' אני יוצא מנקודת הנחה שיש לנו אינטרס משותף גם בשמירת זכויות העובדים ושיפור תנאיהם, כי אחרת זה חוזר כבומרנג ומכה בכם ולכן אנחנו נצא לסיור משותף לפי הכתובות שיספקו לנו ארגוני זכויות האדם וזכויות העובד.
יורי שטרן: הכתובות האלה תהיינה ידועות רק לנו, כחברי הכנסת.
יורי שטרן: אתם תצטרפו אלינו.
שמואל ארד: כמה כתובות אנחנו גם ניתן לכם.
יורי שטרן: דוגמא טובה ודוגמא לא טובה.
יורי שטרן: נראה את זה.
יורי שטרן: אתמול שודר בערוץ 2 בטלוויזיה, על מותם של שלושה עובדים זרים מהרעלה.
יורי שטרן: אתם יודעים משהו על זה?
יורי שטרן: עובדי בנין.
שמואל ארד: ראיתי בעיתון.
שמואל ארד: זה מה שאני יודע.
שמואל ארד: לא מעבר לזה.
יורי שטרן: אני מבקש גם מד"ר ברלוביץ'.
ד"ר יצחק ברלוביץ': זה כרגע נבדק אצלי.
ד"ר יצחק ברלוביץ': ההודעה היא הודעה מהמשטרה.
ד"ר יצחק ברלוביץ': מה שכתוב בעיתון זה, שהמשטרה הודיעה שהפטירה היתה קרוב לוודאי על רקע של קניית משקה בבידו, בכפר ערבי.
ד"ר יצחק ברלוביץ': זו, דרך אגב, תופעה שאנחנו כבר מכירים אותה, שקונים משקאות אלכוהוליים מורעלים בגדה.
יורי שטרן: איפה בכפר בידו מוכרים בכלל אלכוהול?
יורי שטרן: זה כפר מוסלמי.
ד"ר יצחק ברלוביץ': זה המקור.
ד"ר יצחק ברלוביץ': גם העובדים שנמצאו, נמצאו מסביב לבידו, בהר אדר ובהר שמואל.
ד"ר יצחק ברלוביץ': הם הגיעו לבית החולים הדסה ולשכת הבריאות בירושלים, כך שנקבל את כל הפרטים.
יורי שטרן: אם זאת תופעה לא נדירה, אז כדאי לחלק איזה שהוא חומר הסברתי בין העובדים.
יורי שטרן: גם באמצעות הקבלנים.
יורי שטרן: אני מבקש בדיקה בנושא זה.
יורי שטרן: שאלה, לפני שאנחנו עוברים לגורמים אחרים.
יורי שטרן: שלוש שאלות, ואולי יש לחברי הכנסת עוד.
יורי שטרן: אני רוצה לדעת מה ההיקפים, לפי הערכתכם, של הבניה של הקבלנים הישראלים בחו"ל.
יורי שטרן: אם בעקבות הצטמצמות הענף אצלנו התופעה הולכת וגדלה ובעצם אנחנו משקיעים כסף בחו"ל במקום לבנות אצלנו, לפי הערכתכם.
יורי שטרן: קיבלתי לא מעט תלונות על העסקת הזרים בעבודות טובות.
יורי שטרן: נניח מנופאים.
נתן פרנקל: כמעט אין מנופאים.
נתן פרנקל: היום הוציאו את רוב המנופאים והיום רוב המנופאים הם עובדים ישראלים.
נתן פרנקל: אנחנו עשינו בנושא הזה יריד תעסוקה לפני שלשה ארבעה חודשים ונקלטו הרבה מאד.
נתן פרנקל: נשארו איזה מאה עובדים זרים.
נתן פרנקל: אני יכול להגיד לך שאצלי בחברה היו כשבעה שמונה עובדים זרים  מנופאים, היום אין אף אחד.
נתן פרנקל: כולם ישראלים וככה ברוב החברות.
נתן פרנקל: אבל עדיין יש מחסור.
נתן פרנקל: כי  אנחנו, כל כמה זמן, בעזרת משרד העבודה, עושים קורסים ומכשירים מנופאים בעזרת ההתאחדות, כמובן ונשארו מעט מאד מנופאים.
שמואל ארד: הקורסים מסובסדים, כמובן.
שמואל ארד: אבל גם פה יש פער.
שמואל ארד: אין מספיק ישראלים.
שמואל ארד: לגבי חוץ לארץ, מה שקרה זה שהענף שקע בגלל כל הסיבות שהזכרנו ועוד כמה סיבות אחרות של המיתון המתמשך.
שמואל ארד: ולצערנו יש היום מצב שזוג ישראלי צעיר מפה, בפקסים, קונה בניו יורק דירה ב 85% מערך הדירה במשכנתא, לשלושים שנה ושני אחוז ריבית בשנה.
יורי שטרן: הם מכירים בניקוד שלנו?
שמואל ארד: אתה לא צריך שום ניקוד.
שמואל ארד: 85% הבנק נותן לך משכנתא, לשלושים שנה, בשני אחוז ריבית לשנה והם קונים.
שמואל ארד: מה אני אומר במילים אחרות?
שמואל ארד: מאחר והתנאים פה מאד מאד התדרדרו מכל הבחינות ואם לא נעצור את זה ימשיכו להתדרדר, אז בהחלט קבלנים ישראלים שמחפשים את פרנסתם פורצים כמעט לכל העולם היום.
נתן פרנקל: הם, אבל, עוסקים ביזמות.
נתן פרנקל: בקבלנות הם עובדים פחות.
נתן פרנקל: החברה שלי עובדת בדרום אמריקה ובצפון אירופה.
יורי שטרן: זאת אומרת שאתה משקיע שם.
נתן פרנקל: אני משקיע, אבל גם הוצאתי ציוד עודף שהיה לי פה.
נתן פרנקל: העברתי אותו לשם והוא עושה שם חלק מהעבודה, בכמויות מזעריות.
נתן פרנקל: לנו כישראלים, בצד הקבלני, אין הרבה מה להציע.
נתן פרנקל: באירופה בוודאות לא, באפריקה, ששם עובדת סולל בונה וחברות אחרות, שם עובדים ממש כקבלנים.
נתן פרנקל: בדרום אמריקה מעט כקבלנים, הרבה יותר כיזמים.
נתן פרנקל: אנחנו הבאנו את הידע, אבל כמעט ולא מחזיקים שם ישראלי אחד או שניים.
יורי שטרן: מזרח אירופה?
נתן פרנקל: במזרח אירופה אנחנו עובדים בטאלין, אחרים עובדים בפולין.
נתן פרנקל: בתשעים אחוז הם עובדים כיזמים ולא כקבלנים, כיוון ששם בקבלנות אין לנו מה להציע.
שמואל ארד: אני אסביר את מה שהוא אמר בלשון יותר פשוטה לעם.
שמואל ארד: מה זה עבודה כיזמים?
שמואל ארד: לא לוקחים ברומניה פועלים ישראלים ומביאים אותם לרומניה.
שמואל ארד: לוקחים את הפועלים הרומנים, בלי בעיה.
שמואל ארד: זאת אומרת היזמות קיימת בכל העולם היום, אדוני היושב ראש, לשאלתך, בכל ארצות מזרח אירופה פולניה, רומניה, הונגריה, צ'כוסלובקיה, סלובקיה, בדרום אמריקה, באפריקה ואפילו בארצות הברית, כתוצאה מזה שפה השוק שקע.
יורי שטרן: זאת אומרת שבעצם הכסף שיכול היה לזרום לתוך המשק שלנו ולתוך מקומות העבודה, בורח לחו"ל.
שמואל ארד: נכון.
יורי שטרן: גברת כרמון, איך את רואה את הדברים?
בתיה כרמון: אני לא רוצה להתיימר להבין במקצוע הזה.
בתיה כרמון: רק דבר אחד מציק לי כל השנים.
בתיה כרמון: מאותו רגע שהתחילו לדון בנושא הזה, מעולם לא טיפל ובדק את הנושא הזה איזה שהוא גוף חיצוני, כלכלן, צוות של כלכלנים, שיבדקו את הנושא הזה על כל היבטיו.
בתיה כרמון: צוות כלכלנים לא תלוי.
בתיה כרמון: אנחנו כל הזמן יושבים ושומעים את בעלי העניין.
בתיה כרמון: שומעים אותם, באים לקראתם, לא באים לקראתם, כל הזמן אנחנו מסתובבים בתוך איזה שהוא מעגל כזה ובעצם אנחנו לא יודעים מה האמת האמיתית פה.