GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב ניזרי:
מסתבר שאתמול בשעות הצהריים, מנהל אזור שהוא מוביל לאורך שנים בדחיפת ישראלים, קרי, אזור המשולש, קיבל בפקס שמות מעודכנים - זה לא שליפה מהמותן - ישראלים שפוטרו אצל אותם החקלאים.
איוב קרא:
אבל מי אמר שמפני שהם רוצים זרים?
יעקב ניזרי:
אני משער: וירא כי טוב, קיבל זר - ישראלי החוצה.
קריאה:
חודשיים וחצי לא נכנסים זרים, על מה אתה מדבר?
יעקב ניזרי:
יש לי פה רשימה מעודכנת של ישראלים שפוטרו אתמול.
יעקב ניזרי:
אז אם המצוקה היא כזאת, כמו שמציירים אותה, למה פוטרו ישראלים?
יעקב ניזרי:
אם הקטיף בבעיה, למה פוטרו ישראלים?
יעקב ניזרי:
יש סיבה?
איוב קרא:
אנחנו ניתן לחקלאים לענות למה פוטרו.
יעקב ניזרי:
אני אומר שוב: אנחנו ערוכים, אם תהיה פנייה אמיתית של החקלאים שתאמר: אנחנו זקוקים - הם יקבלו, למרות כל המגבלות.
יעקב ניזרי:
אנחנו יודעים שכתוצאה מהצפות של הפרדסים יכול להיות שהם לא ייכנסו לעבודה.
יעקב ניזרי:
בנוסף לכך, אדוני היושב ראש, לפני כחודשיים יזמנו פנייה לשירות בתי הסוהר.
יעקב ניזרי:
אמרנו להם: בואו נדחוף גם את האסירים שמותר להם על פי כל אמות מידה לצאת לעבודה.
אברהם יחזקאל:
תדחוף את התנזים.
יעקב ניזרי:
מר אברהם דניאל, אל תפריע לי, אני אכאיב לך באמת.
אברהם יחזקאל:
אדוני, אני עשיתי תכנית להכשרת מנהלי עבודה בענף הפרחים ומר אלי ישי הודיע מעל בימת הכנסת שהם לא מוכנים.
יעקב ניזרי:
תעזוב בנפטלין את כל ההצעות שלך.
אברהם יחזקאל:
מה זה תעזוב?
אברהם יחזקאל:
נכשלתם בגדול.
יעקב ניזרי:
לפני כחודשיים, בתיאום עם שירות בתי הסוהר, אמרנו: רבותיי, יש פה גם אלמנט שיכול להקל על המצוקה.
יעקב ניזרי:
אמנם מספרית הוא לא מי יודע מה, וסיכמנו שכ200-300- אסירים שמותרים על פי חוק יצאו לעבודה בקטיף.
יעקב ניזרי:
כל המערך הזה היה סגור, אלא מה?
יעקב ניזרי:
האדונים שנמצאים כאן אמרו לשירות בתי הסוהר: איתנו תשנו את הנהלים של העסקת האסירים.
יעקב ניזרי:
כל המעסיקים עד היום עובדים בשיטה סיסטמתית שאומרת איך יוצא האסיר, איך מוחזר האסיר, מה הוא נדרש לעשות, מי משלם לו.
יעקב ניזרי:
רק החקלאים - מבחינתם, לשנות את סדרי הנוהל.
יעקב ניזרי:
אילו היו מסכימים להסכמות בדבר העסקת אסירים, 300 אסירים היו יוצאים לפני כחודשיים לעבודה.
יעקב ניזרי:
עד היום הם לא יצאו לעבודה.
יעקב ניזרי:
מה ההסבר לדבר הזה?
יעקב ניזרי:
בנוסף לכך, יש לנו מנה גדושה שמשרד הביטחון החליט עליה, שמותר לאותם הפלשתינאים לצאת לעבודה.
יעקב ניזרי:
המספרים, סדר גודל של 2,600, נוצלו כ1,200-, יש לנו יכולת, אם אותם החקלאים שיפנו ויאמרו, דרך מדור תשלומים: אנחנו מוכנים להעסיק פלשתינאים בקטיף - ואני רוצה להזכיר לכולם פה, תמיד שידכו את העובדים הפלשתינאים בקטיף, הם טובים, הם טובים יותר מכולם, הם פרודוקטיביים, הם מסוגלים להביא את התוצרת, אתם תמיד רציתם את הפלשתינאים - עד היום אולי 40% מההזמנה לא נוצלה, הפוטנציאל של ההזמנה.
יעקב ניזרי:
כלומר, הפתרונות שאנחנו נתנו, גם הפלשתינאים, גם ההקצאה שאנחנו נתנו השבוע, וכל הדברים שאני אמרתי, היו יכולים להקל על הבעיה.
יעקב ניזרי:
(קריאות וצעקות)
איוב קרא:
חברים, אנחנו שומעים סקירה ממנו, כל אחד יתייחס לדברים בתורו, אחרת אנחנו לא נבין והוא גם לא יעביר את המסר לאלה שמכתיבים לו את המדיניות במשרד.
איוב קרא:
אני חייב לומר שאנחנו רוצים לצאת מפה עם תוצאות.
איוב קרא:
אני רואה שהעסק חם, אני מבין שיש פה מצוקה קשה, אבל כל אחד צריך לכבד אותו, הוא בא, הוא פקיד של משרד, הוא לא נבחר ציבור, זה לא פשוט להיות בעמדה שלו, אני אומר לכם, אני לא מקנא בו.
איוב קרא:
כל אחד בעמדתו הוא, צריך לכבד אותו ולהבין אותו.
יעקב ניזרי:
לשאלה בקשר למכרז המנוידים - אנחנו נתבקשנו, כוועדת מכרזים בשירות התעסוקה, לשבת עם היועץ החיצוני שליווה את הפרויקט הזה, מר קובי גינזבורג, הוא FREE LANCER של משרדי הממשלה.
יעקב ניזרי:
הוא ליווה את הפרויקט הזה, אנחנו יושבים איתו היום בשעה 14:00.
יעקב ניזרי:
אם יהיו מסקנות, הן יועברו לגורמים המשפטיים שנוגעים בדבר.
יעקב ניזרי:
נכון לרגע זה, היות שהעניין הזה נמצא במעגל משפטי של דיון, אין לי יכולת לתת בשורה שאומרת מתי זה יצא לפועל, בעוד יומיים, בעוד ארבעה ימים.
יעקב ניזרי:
זה נמצא היום בשעה 14:00 בדיון אצלנו, אני לא יכול להוסיף מעבר למה שאמרתי כרגע.
איוב קרא:
כמה דברים לא מובנים לי.
איוב קרא:
נקבעו אמות מידה לחלוקה לחקלאות.
איוב קרא:
על פי מה שראיתי במפגש עם החקלאים ביום ראשון, אמות המידה האלה לא קוימו כלשונן.
איוב קרא:
זאת אומרת, אם נקבע לוורדים - סתם אני אומר - כל 4 דונם מגיע לחקלאי עובד, ויש לו 8 או 12 דונמים, הוא קיבל עובד אחד.
איוב קרא:
איך זה קרה ולמה זה צריך לקרות?
איוב קרא:
תן לחקלאים פה להבין, כדי לצאת מפה בהרגשה שלא נעשתה פה איפה ואיפה.
יעקב ניזרי:
חס וחלילה.
יעקב ניזרי:
על מנת שתבינו, זה לא שליפה מהמותן, זה לא מה שמתחשק לפקיד.
יעקב ניזרי:
כל העניין של בניית אמות מידה לחלוקה היה בתיאום עם משרד החקלאות, עם היחידות הכי מקצועיות שלהם.
יעקב ניזרי:
גם הם, לקראת התיאום של חלוקת ההקצאה, אמרו: רבותיי, בואו נשב עם עצמנו, יכול להיות שיש פה גם סטיות וטעויות.
יעקב ניזרי:
נתנו להם את האפשרות לתקן.
יעקב ניזרי:
כל התיקונים שהועברו באמצעותם אלינו, תוקנו.
יעקב ניזרי:
היו פה הסכמות אחד לאחד שאומרות: זה מה שמגיע.
יעקב ניזרי:
אני מניח שיהיו פה חקלאים שייפלו בדרך.
יעקב ניזרי:
יכול להיות שאותו חקלאי, שבמסגרת החלוקה ההיסטורית החזיק 6-7 היתרים, היום יחזיק פחות.
איוב קרא:
אני לא מדבר על זה, אני מדבר על אמות המידה החדשות, שעל פיהן הוא צריך לקבל עובדים לפי המפתח.
יעקב ניזרי:
חד משמעית.
איוב קרא:
סליחה, קבע משרד החקלאות, והם הסכימו לקביעה הזו.
יעקב ניזרי:
זה לא סוד צבאי - כל מי שירצה להסתכל - הרי כל התיאום נעשה באמצעות מנהלי המחוזות שלהם שהם הכי מקצועיים.
יעקב ניזרי:
כל חקלאי שירצה לדעת למה נפל בחלקו פחות ממה שהוא חשב לקבל, זכותו לערער על ההחלטה, אנחנו ציינו בהיתר: זכותך לערער בתוך 14 יום.
יעקב ניזרי:
הגיעה אלינו ביומיים האחרונים כמות לא מבוטלת של עררים.
יעקב ניזרי:
אנחנו נדון בוועדה, עם משקיף שלהם, נדון בוועדת ערר לגבי כל פנייה ופנייה.
יעקב ניזרי:
והיה אם יהיה מקום לתקן, עובדתית אנחנו השארנו מנה של 800 היתרים.
יעקב ניזרי:
אני פה רוצה לבשר - מה המשמעויות של מה שנקרא פה המהפכים בשירות שלנו בנושא הזה?
יעקב ניזרי:
אזור מסוים, שאני לא רוצה להגדיר אותו פה, אתם ודאי תזהו אותו, שהוא בחזקת העדפה ראשונה מכל מיני סיבות - כתוצאה מהנתונים שאנחנו עיבדנו, האזור הזה יקבל הרבה פחות מאשר הוא קיבל.
יעקב ניזרי:
ייווצר מצב שאותו אזור, למרות שהוא קיבל עדיפות על פי אמות המידה המוסכמות, יקבל פחות.
קריאה:
מוסכמות על מי?
איוב קרא:
רבותיי, אני מבקש מכם, אמות המידה הללו הן על דעת המשנה למנכ"ל משרד החקלאות.
איוב קרא:
אנחנו נקיים דיון על אמות המידה הללו, אם הן עונות על הדרישות או לא.
איוב קרא:
כרגע, אם גם אמות המידה הללו לא יתקיימו, אז יש לנו כפל של בעיה.
יעקב ניזרי:
אותו אזור שקיבל העדפה בהסכמה לאומית על פני האזורים האחרים - הגענו למה שנקרא TOTAL ואותו אזור יצטרך להשתחרר מכמויות בלתי מבוטלות שהיו לו.
יעקב ניזרי:
זה ייכנס לתוך המאגר שיחולק לכולם.
יעקב ניזרי:
המכסה נכפתה על ידי החלטת הממשלה, לא אנחנו שותפים לדבר הזה.
איוב קרא:
אני מעריך שלא תהיה תשובה היום בעניין המכרז אם מה שיקרה הוא כמו שקרה בכל הישיבות עד עכשיו, אבל לחקלאות, על 4,000 העובדים הללו, מה התשובה שלכם לחקלאים?
איוב קרא:
אני לא יכול להמשיך להמתין.
יוסי הונגר:
הגשנו בג"צ, אדוני, שייתנו לנו תשובה, יש להם עוד שבוע לתת לנו תשובה.
איוב קרא:
אני לא מדבר על המכרז.
יוסי הונגר:
לא על המכרז, גם אנחנו לא מדברים על המכרז.
יוסי הונגר:
זה בג"צ אחר.
יוסי הונגר:
יש פה אינפורמציה לא מדויקת.
יוסי הונגר:
הגשנו בג"צ והיה דיון לפני כמה ימים, בראשותו של ברק, אנחנו דרשנו להביא מיד 3,000 עובדים לענף ההדרים, לא מעניין אותי מאיפה, בלי קשר למכרז.
יוסי הונגר:
בג"צ נתן להם שבועיים ימים לתת את התשובה.
יעקב ניזרי:
הדיון היה לפני כשבוע, הכרעה צריכה ליפול בפרק זמן של 14 יום, אני לא בעל סמכות להגיד מה אנחנו אמורים לעשות במשך 14 הימים שנותרו לנו.
אפרים כהן:
אני חשבתי שהיום תבואו ותברכו את המערכת, שפעם אחת, אחרי כל כך הרבה שנים, התחיל להיות סדר, התחיל להיות עם קריטריונים ולא שירות תעסוקה עם פקידה שתחליט מי יקבל את ההיתרים, אלא דרג מקצועי במדינת ישראל, עם משרד החקלאות, אשר ישבו על כל פרט ופרט יחד עם החקלאים בנושא הזה.
אפרים כהן:
זו פעם ראשונה שמתחיל להיות סדר ולא כוחניות, סוף סוף יש מערך מסוים ובמדינה הזאת מתחיל להיות סדר, בלי כל השמצות ובלי כל הפרסומים בעיתונים, אז אתם צריכים לברך על העניין הזה.
אפרים כהן:
אני שומע את מר יעקב ניזרי אומר שכמעט לכל אלה שהגישו - 17,200 כבר קיבלו היתרים על פי קריטריונים שנקבעו על ידי משרד החקלאות, על ידי שירות התעסוקה, שותפתם בבית דגן, עם הקריטריונים, קיבלתם גם פירות וגם עוגות ולכן אני מתפלא, איך אתם באים היום.
אפרים כהן:
אני מבין שיש מצוקה, אבל אל תשכחו שעד לפני שנה וחצי-שנתיים, ההיתרים שהיו לנושא חקלאות היו 17,335.
אופיר פינס-פז:
כמה יש היום?
אפרים כהן:
היום נקבע על ידי החלטה על 22,000, כשכמעט 18,000 חולקו על פי אמות מידה של כולם, ו4,000- הנושא של המכרז, יש סוביודיצה.
אפרים כהן:
אני מבין שיש מצוקה, בא סמנכ"ל בכיר של שירות התעסוקה ואומר: אנחנו פועלים בהתאם להחלטת בית המשפט שקובעת שאנחנו צריכים לשבת עם המומחה החיצוני.
אפרים כהן:
היום בשעה 14:00 ישבו איתו, ואני מעריך שהיושב ראש יקבל תשובה מסכמת בנושא, מה סוכם על מנת להתקדם בנושא הזה.
אפרים כהן:
אני חושב שאתם צריכים לברך, אני חושב שלא צריך להתנפל על המערכת המקצועית, זו מדיניות ממשלה שמתבצעת על ידי פקידים, וסוף סוף מתחיל להיות סדר בחקלאות, ואני מברך על כך.
אופיר פינס-פז:
האמת היא שאני באתי לזמן קצר, משום שאני יושב ראש ועדת חוקה, ואני מכנס את הוועדה בשעה 10:00, אבל אני גם חבר בוועדה הזו ואני גם הייתי מי שיזם אותה בזמנו.
אופיר פינס-פז:
אני מאוד לא אהבתי את נושא הישיבה.
אופיר פינס-פז:
אני אומר את זה בידידות לחברי, איוב קרא, כי אני יודע שאתה זימנת את הישיבה מכוונות טובות, כי אתה דואג למצב, אבל אני אומר לכם: שום ועדה בכנסת לא יכולה לשים על סדר יומה דיון בנושא שתלוי ועומד בבית משפט.
אופיר פינס-פז:
הרי מה אנחנו עושים פה?
אופיר פינס-פז:
הכנסת לא יכולה להפעיל לחץ על בית המשפט.
אופיר פינס-פז:
מה אתם רוצים, שהמסר יצא מהוועדה הזאת שאנחנו מבקשים מבית המשפט לטייח?
אופיר פינס-פז:
אני יודע שאתם לא רוצים את זה, אבל זה המשמעות של הדברים.
איוב קרא:
אז מה אתה רוצה?
איוב קרא:
שימתינו עוד שנה כדי לקבל את העובדים?
איוב קרא:
אני לא מבין.
איוב קרא:
אנחנו לא דיברנו על המכרז, דיברנו שאנחנו רוצים תשובה אלטרנטיבית.
אופיר פינס-פז:
מר יעקב בוכריס, שהוא מנכ"ל שירות התעסוקה, לא יכול לבוא לפה כי הוא עד במשפט, הוא קשור לעניין.
אופיר פינס-פז:
מקיימים פה דיון בנושא רגיש מאוד, על איך נבנים מכרזים במדינת ישראל.
איוב קרא:
לא, אולי לא הבנת את הדיון.
איוב קרא:
חסרים לי 4,000 עובדים לחקלאות, אותי לא מעניין אם דרך בית משפט או לא דרך בית משפט, אני רוצה שהחקלאים יקבלו את העובדים הללו, זה בעצם מה שאני אומר.
איוב קרא:
אני לא נכנס לסוגיה המשפטית בכלל.
אופיר פינס-פז:
אתה כותב פה: "הקצאת 4,000 עובדים זרים ישירות לחקלאים במקום המכרז שהוקפא עקב החלטות בית המשפט", זה נושא שאי אפשר לדון בו, חברים, שתדעו.
אופיר פינס-פז:
יש בעיות, יש מצוקה, יש בעיה עם המכרז, יש בעיה בוודאי - הכל נכון.
אופיר פינס-פז:
יש גם חוק במדינה ויש בית משפט במדינה, וזה לא כסף קטן וזו לא פרשייה קטנה.
אופיר פינס-פז:
זו פרשייה שיכולה להיגמר - אני לא יודע במה, לא רוצה להיכנס, לא רוצה גם אני להגיד את הדברים, כי זה לא נכון לומר אותם.
אופיר פינס-פז:
מצד שני, יש מצוקה, נכון, שהיא גם באה לידי ביטוי קיצוני יותר כתוצאה מההסתבכות בעניין של המכרז הספציפי שעליו מדובר.
אופיר פינס-פז:
אני הבנתי שהבג"צ הולך להידרש לעניין הזה ממש בשבוע הבא.
אופיר פינס-פז:
אני מבקש אתכם להמתין בעניין הזה, לשמוע קודם כל מה יש לבג"צ לומר, בינתיים מר יעקב ניזרי אמר כמה דברים שאפשר להתווכח עליהם.
אופיר פינס-פז:
לא מתקבל על דעתי שלא לוקחים לעבודה אסירים שמוכנים לעבוד.
קריאה:
לוקחים.
אופיר פינס-פז:
אבל הוא אומר שלא.
חיים אורון:
אני חתמתי על הסכם עם 200 אסירים עם שירות בתי הסוהר.
חיים אורון:
שלחתי את ההסכם בחתימתי, עם ערבות בנקאית לקיום ההסכם.
חיים אורון:
בן אדם בשירות בתי הסוהר במילואים חודש, אין מי שיחתום על ההסכם.
יעקב ניזרי:
ואם אני ארצה לחתום איתך על ההסכם הזה?
חיים אורון:
תחתום.
חיים אורון:
החתימה שלי בשירות בתי הסוהר על 200 עובדים.
אופיר פינס-פז:
חברים, אני מדבר כאן לא כדי להרתיח אתכם.
אופיר פינס-פז:
יש כאן ועדת כנסת שצריכה באמת לברר את הדברים בין הרשויות לבין הגורמים שצריכים לקבל את העבודה, אבל יש פה דברים שמעבר לשאלה הזאת.
אופיר פינס-פז:
אם איזה פקיד נמצא במילואים ואין לו מחליף, אז זה דברים שבאמת אפשר להיכנס וצריך להיכנס, אבל יש עוד כמה פתרונות שיכולים לתת מענה מסוים לתקופה של שבוע.
אופיר פינס-פז:
כשהוא מספר לי שיש לו פה פקס של ישראלים שפוטרו מהעבודה בימים האלה, אני לא יכול לקלוט את זה, אני לא יכול להבין את זה, זה לא קשור למכרז.
חיים אורון:
את ה850- שמר יעקב ניזרי ציין, החברה שלי נתנה לשירות התעסוקה.
חיים אורון:
ביום שישי לפני שבועיים דיבר מר יעקב בוכריס ברדיו ואמר: החקלאים לא נותנים בקשות לעובדים זרים.
חיים אורון:
צלצל מנהל מחלקת משאבי אנוש של החברה שלי ודיבר עם הדוברת ואמר לה: אני הגשתי לך באוגוסט, תזכורת בספטמבר, תזכורת בנובמבר, על 850 עובדים.
חיים אורון:
מה?
חיים אורון:
באמת?
חיים אורון:
לא ידעתי, איפה זה נמצא?
חיים אורון:
תראה לי, תשלח לי עוד פעם בפקס.
חיים אורון:
העלו את זה מהאוב.
חיים אורון:
אנחנו הבאנו את 850 העובדים, נכון ל9- בספטמבר יש לנו, הרי עונת ההדרים זו עונה שצומחת לאט.
חיים אורון:
נכון ל9- בספטמבר יש כבר בקשות בכל לשכות שירות התעסוקה על 340 עובדים מהחברה שלי בלבד, אנשים לעבודה.
חיים אורון:
נכון להיום, בשירות התעסוקה באופקים - סתם אני אתן את זה בתור דוגמה ששמעתי בדרך בטלפון, אבל זה נכון לאורך כל הארץ - 30 עובדים שהיו צריכים להגיע לראיונות וכדומה, הגיעו 10 כי כל השאר היה להם קר היום בבוקר.
חיים אורון:
אדוני, זה מה שאנחנו מקבלים.
חיים אורון:
ואם הוא יציע לי 2,000 עובדים או 1,000 עובדים ישראלים, אולי יגיעו 200 עובדים ישראלים.
חיים אורון:
החברה שלי בשנה שעברה - ואת זה הוא יודע - נתנה 12,000 ימי עבודה לעובדים ישראלים שהיו עם המענק הזה של ה40- שקל, רק החברה שלי קיבלה את המענק של 450,000 שקל, את מרבית התקציב.
חיים אורון:
זה לא נכון כל הדברים.
חיים אורון:
שיביאו את העובדים הישראלים, הם מבורכים כולם, האסירים מבורכים, עובדי אולפנה מבורכים, מפוטרי בתי מלון באשקלון מבורכים, כולם מגיעים אלינו, את כולם אנחנו מעסיקים, למרות התפוקה הנמוכה שלהם.
אופיר פינס-פז:
באיזה שכר אתה מעסיק אותם?
חיים אורון:
אני מעסיק אותם בשכר המינימום.
חיים אורון:
תבין, תאילנדי ממלא 4 מיכלים על כל מיכל אחד שישראלי ממלא.
אופיר פינס-פז:
אתה מספר לי שאי אפשר להתמודד עם תאילנדים?
אופיר פינס-פז:
אני יודע את זה.
אופיר פינס-פז:
הם עובדים 7 ימים בשבוע, 24 שעות ביממה.
אופיר פינס-פז:
אי אפשר להתמודד עם זה.
אופיר פינס-פז:
אני יודע, אתה מספר לי?
אופיר פינס-פז:
אז כולם פה יהיו תאילנדים במדינה?
חיים אורון:
בסדר, אתה צודק, בגלל זה אני אומר - ואני גם בבג"צ אמרתי - הענף צריך 11,500 עובדים בשיא העבודה.
חיים אורון:
מה אנחנו מבקשים?
חיים אורון:
תביא את כל הישראלים שאתה יכול, את כולם נעסיק.
חיים אורון:
יקטוף מיכל אחד, אז במקום תאילנדי אחד יהיו 4 ישראלים - זה היחס - בסדר, שיבוא, שיקטוף.
חיים אורון:
כשהפרי נשאר על העצים ההפסד גדול יותר, אבל תביא גם את התאילנדים שהבטיחו לנו, שלפחות יהיה לנו איזה בסיס שבא כל בוקר ולא אומר שקר לו.
אופיר פינס-פז:
אבל אומר לך מר אפרים כהן שהיה לך משך שנים 15,000, 16,000, 17,000, היום, לפני ה4,000- של המכרז.
חיים אורון:
אבל היו פלשתינאים.
חיים אורון:
תביא את כל הפלשתינאים, תזרוק את כל התאילנדים מהארץ.
קריאה:
עד הנסיגה מלבנון היו גם לבנונים.
חיים אורון:
אין קוטף טוב יותר מפלשתינאי, תביא אותם ותזרוק את כל התאילנדים.
אופיר פינס-פז:
חברים לא רוצים פלשתינאים.
אופיר פינס-פז:
תראה, יש חלק מהחברים שאומרים פה בצורה  ברורה, ואני לא בא אליהם בטענות - יש אנשים שחוששים מאוד במשק המשפחתי, ואני יכול להבין את זה.
יוסטה בלייר:
והממשלה לא חוששת?
אופיר פינס-פז:
חוששים להשיג פלשתינאים.
חיים אורון:
אדוני, לחברה שלי יש 54,000 דונם.
אופיר פינס-פז:
מישהו פה למד כלכלה?
אופיר פינס-פז:
את האל"ף-בי"ת של הכלכלה כולנו יודעים?
אופיר פינס-פז:
כשיש מחסור בכוח אדם, לא משלמים שכר מינימום.
אופיר פינס-פז:
יש ביקוש ויש היצע.
אופיר פינס-פז:
כשיש מחסור, כשלי חסר עובד ואני רוצה - אני משלם לו עוד 1,000 שקל.
אופיר פינס-פז:
כל זמן שאתם על שכר מינימום...
אברהם רביץ:
אדם היה מוכן לשלם 6,000 שקל לחודש, הוא פרסם את זה בקול ישראל, בא אליו בסופו של דבר אחד, אחרי 200 מטר הוא אמר: עזוב אותי, זה לא בשבילי, הביתה.
אברהם רביץ:
אני אומר לך על 6,000 שקל לא על 3,000 שקל.
חיים אורון:
אדוני, אני מוכן לשלם לישראלי שיקטוף לפי תפוקה, שיגיע גם ל6,000- שקל לחודש.
איוב קרא:
סליחה, אני רוצה לשמוע מארגון החקלאים לגבי הפיטורים קודם כל.
אברהם רביץ:
אתמול אחר הצהריים קיבלתי את הרשימה של המפוטרים באזור של השומרון.
אברהם רביץ:
טילפנתי לאנשים.
אברהם רביץ:
קודם כל, שיהיה ברור לכולם - להתחיל להגיד: מפטרים שמה ואתם בהדרים אין לכם, אז מי שעובד בזכרון יעקב לא ילך לעבוד באשקלון לקטוף פרי הדר, זה שיהיה ברור.
אברהם רביץ:
דבר נוסף, אזור השומרון שעליו מדובר - וזה אני מדבר בעיקרון - זה אזור מטעים, שזאת לא העונה שלו.
אברהם רביץ:
אבל אני צלצלתי לאנשים אישית, ואני מציין פה שמות, כי אני אמרתי לאנשים שאני היום בכנסת מציג את שמם:      	אור קרניאל מזכרון יעקב מעסיק בעונה 30 פועלים ישראלים.
אברהם רביץ:
במקביל הוא מחזיק 8-10 פועלים ישראלים קבועים, האיש החליף קבוצת עובדים ישראלים, לצורך העניין, בקבוצה אחרת.
אברהם רביץ:
אפשר לבוא ולבדוק - הוא פיטר 8 אנשים שלא היה מרוצה מהם, ולקח 8 אנשים אחרים שהוא כן מרוצה מהם, אבל הוא מופיע ברשימות.
איוב קרא:
סליחה, הוא פיטר 8 ישראלים ולקח 8 ישראלים במקומם?
אברהם רביץ:
אני אסביר לך איך זה עובד - יש קבוצות של עובדים, שהם מתמצאים בזמירה וכל הדברים האלה, ואז אם אתה מוצא קבוצה טובה יותר, אתה לוקח קבוצה טובה יותר.
אברהם רביץ:
פשוט לגמרי.
אברהם רביץ:
ומה אמרה פה הגברת?
אברהם רביץ:
וגם מר יעקב ניזרי אומר את זה: פיטרו כי התחילו לחלק תאילנדים.
אברהם רביץ:
אומר לי מר אור קרניאל: אני בעונה החזקתי 7 פועלים תאילנדים והיום אני מחזיק 3, כי אני לא צריך.
אברהם רביץ:
אז כל הנאומים האלה על פועלים תאילנדים, תעזבו את זה.
אברהם רביץ:
מר דודו ברעם מגבעת עדה - חלק גדול זה עובדים עונתיים, לוקחים אותם לעונה ואחר כך מפטרים אותם - היו לו 2 פועלים שגמרו קטיף ועזבו.
אברהם רביץ:
הפועלים באו אליו ואמרו לו: תן לי מכתב פיטורין, כי כשאני הולך עם מכתב פיטורין ללשכה, אני מופיע כמובטל, אני לא צריך להסביר הלאה.
אופיר פינס-פז:
פיטרו אותו, זכותו לקבל מכתב פיטורין.
אופיר פינס-פז:
פיטרו כי נגמרה העבודה, אז מה?
אופיר פינס-פז:
עדיין פיטרו אותו, אז זכותו לקבל מכתב פיטורין.
אברהם רביץ:
אני רוצה שתבין, אם לחקלאי יש 40 דונם רימונים והפועל גמר לקטוף באוקטובר, אז הוא פוטר.
אופיר פינס-פז:
אין לי טענות.
אברהם רביץ:
מר צביקה ארנס מבנימינה - החזיק עובד אחד, העובד סבל מבעיות גב, 15 יום בחודש התחיל לעבוד, בא צביקה ואמר: אני לא נכנס לכל הקטע.
אברהם רביץ:
בא הבן אדם ואמר: אתה יודע מה?
אברהם רביץ:
יש לי אליך בקשה, בוא תפטר אותי.
אברהם רביץ:
מה קרה בעצם?
אברהם רביץ:
עכשיו הבן אדם הבריא, בא אל צביקה ואומר: בוא תחזיר אותי, צביקה אומר: אני מוכן לקבל אותך חזרה.
אברהם רביץ:
הלאה, מר משה מרגלית מגבעת עדה - עובד שלו נפצע בטרקטורון והפך לנכה.
אברהם רביץ:
העובד הזה ביקש: תן לי מכתב פיטורין יען כי אני נכה, ובמקומו קיבל עובד אחר.
אברהם רביץ:
העובד הזה בינתיים פנה אליו לחזור, משה אומר לי: אני עוד לא יודע.
אברהם רביץ:
אבל קול ששון וקול שמחה - עובדת, מה לעשות, התחתנה.
אברהם רביץ:
באה ואמרה לו: תן לי מכתב פיטורין, בעלי לא רוצה שאני אעבוד יותר בחקלאות, הוא רוצה אותי בבית.
אברהם רביץ:
אז יש לו אותה כמופיעה בפיטורין.
אברהם רביץ:
אחד גדול, מר דהן, אומר לי דבר פשוט לגמרי: אני מעסיק בעונה 25-30 נשים לקטיף.
אברהם רביץ:
10 שנים, תבדוק אותי, תראה שזה הסיפור.
אברהם רביץ:
אני מחזיק אותן בקטיף, נגמר הקטיף, אני אומר להן: אין לי עבודה.
אברהם רביץ:
אני לוקח את הנשים האלה לעבודה עונתית בלבד.
אברהם רביץ:
את הנתונים האלה אפשר להביא לנו לישיבות 3 פעמים בשבוע, כי בכל ענף זה קורה, כי פעם נגמר לו אפרסק ופעם מתחיל לו השסק.
אברהם רביץ:
בכל ענף זה קורה.
אברהם רביץ:
לבוא ולהגיד את זה?
אברהם רביץ:
תראה, כמעט 4 חודשים לא נכנס תאילנדי לארץ, בחוץ נמצאים קרוב ל3,000- פועלים תאילנדים.
אופיר פינס-פז:
מר יעקב ניזרי, אתם לא עושים את ההפרדה בין עבודה עונתית לעבודה קבועה?
יעקב ניזרי:
אני אסביר.
אברהם רביץ:
אף חקלאי לא ידע עד יום חמישי האחרון אם הוא יקבל או לא יקבל פועלים, בכלל לא נותנים להכניס פועלים, ואז מה שקורה, זה דבר פשוט לגמרי, לבוא ולומר היום: החקלאים ידעו שהם יקבלו פועלים תאילנדים ובגלל זה הם פיטרו פועלים ישראלים, זה פשוט לא רציני.
אברהם רביץ:
ומשפט אחרון, אני מוכרח להתייחס לדברים שאמר פה מר אפרים כהן.
אברהם רביץ:
קודם כל, לבוא ולהגיד שיש 22,000 פועלים, לי יש בקשה - הרי מה אומר שירות התעסוקה?
אברהם רביץ:
אני לא מביא לארץ פועל אחד, בארץ יש 22,000 פועלים וזה מה שיש, אני לא מכניס פועל אחד.
אברהם רביץ:
אני אומר לך שאין 22,000 פועלים בארץ.
אברהם רביץ:
אני כבר ביקשתי כמה פעמים, גם כשמר יאיר פרץ היה יושב ראש הוועדה: בבקשה, תביאו לנו את הרשימה איפה יש 22,000 פועלים?
אברהם רביץ:
אני אומר לכם שאין 22,000 פועלים.
אברהם רביץ:
דבר נוסף, יש למעלה מ2,500- בורחים.
אברהם רביץ:
מה הם אומרים לנו?
אברהם רביץ:
לא תקבל עליו זיכוי, זאת אומרת, בעברית פשוטה: אם אתה קיבלת 4 פועלים ואין לך אף אחד, ואני יש לי 8 ומגיע לי 2, יבואו אלי ויגידו לי: אברהם הראובני, תן לי את הפועלים שלך.
אברהם רביץ:
יבוא אברהם הראובני ויגיד: הם ברחו.
אברהם רביץ:
מה יגידו לך?
אברהם רביץ:
שאין פועלים.
אברהם רביץ:
אין לנו, חסר לנו את ה2,500- האלה.
יוסף אורן:
קודם כל, אני בהחלט מצטרף לברכות של מר אפרים כהן.
יוסף אורן:
נכון, נעשתה עבודה מבורכת מאוד, יחד עם שר החקלאות, יחד עם משרד העבודה ויצאו הקריטריונים, חולקו ההיתרים, נתמודד עם זה.
יוסף אורן:
זה במסגרת ה17,500- או 18,000 הקבועים.
יוסף אורן:
הצעקה או הבעיה העכשווית זה אותו החלק של 4,000 החסרים.
יוסף אורן:
אז אם אנחנו מסיטים את הדיון לכיוון אחר, אני חושב שאף אחד מהחקלאים לא אמר מילה על הקטע הזה של הקבועים, אלא על המנוידים.
יוסף אורן:
על הקטע הזה נצטרך להגיע לאיזה שהוא פתרון לכאן או לכאן.
יוסף אורן:
עכשיו לגבי השאלות ששאל מר יעקב ניזרי.
יוסף אורן:
ראו, אתמול קיבלתי את הרשימה הזאת, ואני אומר לך שאם תבדוק את הרשימה, הרוב זה נשים, והנשים לא תבואנה היום לקטיף בהדרים.
יוסף אורן:
זאת אומרת, זה לא אחד מול השני, ושמעת ממר אברהם הראובני מה כל אחד לגופו של עניין.
יוסף אורן:
גם לגבי האסירים, מר חיים אבידור נתן את התשובות, ואני חושב שיש פה איזו שהיא אי התאמה בין שני המשרדים.
יוסף אורן:
אנחנו אולי לא מעודכנים מספיק.
יוסף אורן:
אולי אם נתעדכן יותר ונדע בדיוק מה הבעיות זה של זה, אז לא נזרוק בוץ: אנחנו בסדר, אתם לא בסדר.
יוסף אורן:
אני חושב שהבעיה היא משותפת וכולנו צריכים ללכת ביחד, ולא שאתה תחפש איך להתגונן ואני אחפש איך להתגונן.
יוסף אורן:
אז בואו נשלב ידיים וננסה לפתור ביחד את הבעיה.
יוסי הונגר:
אני רוצה לפתוח בכך שלפי דעתי שירות התעסוקה עם משרד החקלאות עשו עבודה יפה.
יוסי הונגר:
אני גם לא רואה בינינו חילוקי דעות, או בוא נגיד, ניגודי אינטרסים.
יוסי הונגר:
מר יעקב ניזרי באמת השקיע מאמץ כדי לעזור לחקלאים.
יוסי הונגר:
רבותיי, הוא לא האויב שלנו, הוא עוזר לנו הרבה מאוד, ואני איתו בקשרים טובים, ומקצת שבחו אני אומר.
יוסי הונגר:
הוא רוצה לעזור לנו, אבל יש אילוצים, כל מיני אילוצים מחוץ למערכת שלא תמיד הוא יכול לעזור.
יוסי הונגר:
לעצם העניין - ענף ההדרים בזמן הקטיף משתמש ב11,500- עובדים.
יוסי הונגר:
אנחנו מדברים על 1,000 ישראלים.
יוסי הונגר:
גם אם נקבל את 4,000 התאילנדים, עדיין חסרים לי 7,500 עובדים, זאת אומרת, זה לא בא זה על חשבון זה, אני צריך את כולם, את האסירים, את הישראלים, את התאילנדים, אפילו את הפלשתינאים אני צריך.
יוסי הונגר:
זאת אומרת, כשבאים ואומרים שאני אקבל תאילנדים, זה לא אומר שאני לא רוצה גם את הישראלים.
יוסי הונגר:
לכן אני לא רואה בינינו בכלל ניגודי אינטרסים, אני רוצה גם את כל הישראלים וגם את התאילנדים.
יוסי הונגר:
אין ויכוח בינינו.
יוסי הונגר:
וביחד ננסה לגייס כמה שיותר ישראלים, אני זקוק להם, התאילנדים לא פותרים לי שום בעיה, זה רק קמצוץ.
יוסי הונגר:
לכן אני לא רואה בינינו בכלל ניגודים, בין שתי המערכות האלה.
יוסי הונגר:
הבעיה - ואנחנו מתעלמים ממנה - היא שהמגדלים קיבלו 17,500 היתרים.
יוסי הונגר:
חתיכת נייר שכתוב: אתה, יוסי הונגר, זכאי ל3- תאילנדים.
יוסי הונגר:
הנייר הזה לא שווה כלום, משרד הפנים לא נותן אותם, לא נותן להכניס אותם.
יוסי הונגר:
מר יעקב ניזרי עשה עבודה נהדרת, עבודת קודש, בזמן קצר.
איוב קרא:
מה זאת אומרת לא נותן?
יוסי הונגר:
לא נותן להכניס.
יוסי הונגר:
חבר'ה, חבל על כל העבודה שהוא עבד חצי שנה, השקיע ימים ולילות, ומשרד החקלאות.
יוסי הונגר:
פה קבור הכלב, רבותיי.
יוסי הונגר:
כל העניין - לו היינו מקבלים את ה17,500- יכולנו להביא אותו מחר בבוקר, אף אחד פה לא היה בוכה, תאמין לי, רוב האנשים פה היו מרוצים.
יוסי הונגר:
מה הבעיה?
יוסי הונגר:
בא משרד הפנים ואומר כזה דבר: ישנם בארץ תאילנדים - היום הם קיימים, הם נמצאים.
יוסי הונגר:
אלא מה?
יוסי הונגר:
הם לא נמצאים אצל אותו אחד שמגיע לו, שקיבל את ההיתר, הם נמצאים אצל מישהו שלא מגיע לו.
יוסי הונגר:
אז מה הם רוצים?
יוסי הונגר:
שאני אלך אל ההוא ואקח.
יוסי הונגר:
באיזו סמכות?
יוסי הונגר:
יש לי סמכות חוקית?
יוסי הונגר:
אני יכול לעשות את זה?
יוסי הונגר:
אני יודע איפה הם נמצאים?
יוסי הונגר:
אני יודע ממי לקחת וממי לא?
יוסי הונגר:
אז זרקו את הכדור אלי, כשפירושו של דבר שכל המגדלים מסתובבים עם חתיכות נייר, זה הכל.
יוסי הונגר:
פועלים אין.
איוב קרא:
חשוב לי לשמוע את תשובת משרד הפנים.
אפרים כהן:
אני מבקש לענות במשותף עם משרד הפנים - אנחנו שותפים לעניין הזה.
אפרים כהן:
אין ויכוח שכל העובדים הזרים שצריכים להיות בחקלאות, קיימים בארץ ולא צריך להביא עוד.
אפרים כהן:
מה שכן יש בעיה קטנה, ואפשר לפתור אותה, שאם מר אפרים כהן קיבל הקצאה של 8 בעבר, ועכשיו, לפי המתכונת החדשה, קיבל רק 3, הוא צריך להעביר 5 עובדים ליוסי הונגר.
אפרים כהן:
מי יבצע את זה?
אפרים כהן:
ראשית, אני מטיל אחריות על הארגונים, הם ארגונים כל כך טובים ומסודרים, ובין חברים, אני מתאר לי שזה אפשרי.
אפרים כהן:
אם רוצים לעשות סדר, אין סיבה בעולם שאם יש מושב שיש לו 7 חלקות ויש לאחד הקצאה של 2 ויש לו 4, צריך להעביר לשני - אז אין בעיה.
אפרים כהן:
אז נצטרך להביא שוטרים במיוחד לזה?
אפרים כהן:
מפקחים?
איוב קרא:
סליחה, הקריטריונים לחיוב ולשלילה, צריך לכבד אותם כלשונם, גם מצד הממשלה, גם מצד החקלאים.
איוב קרא:
זה לא חד סטרי.
אפרים כהן:
אדוני היושב ראש, לי אין ספק שאנחנו נטיל את כל האחריות על ארגון ההדרים ועל הפירות ועל הארגונים הגדולים, אלא גף האכיפה של משרד העבודה, זה יהיה תפקידו ואחריותו ללוות את הנושא הזה, שאם חקלאי קיבל אישור ל2- עובדים ומעסיק 5, זאת אומרת שהוא מעסיק 3 עובדים שלא כדין, ואם מעסיק שקיבל 4 היתרים ויש לו רק 2, אנחנו נסייע, כאגף אכיפה, להביא לכך בצורה מאורגנת ומסודרת שהאיש יקבל.
קריאה:
במשך 20 שנה לא תגמור לעשות את זה.
תומר רוזן:
הוא בעצם אומר: כל מי שקיבל עובד זר, זה לכל החיים, ולכן אני צריך כל פעם להכניס לפי השינוי.
תומר רוזן:
אין לזה הגבלה, זה מה שהם אומרים.
שאלתיאל שרעבי:
אבל אחרי חודש-חודשיים הוויזה תיגמר והוא יחזור לתאילנד, מה הקשקוש הזה?