GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עזרא ג'אנו:
לפני שתי דקות עשיתם חיסור מ34,000- אישורים מינוס 7,000 אישורים, ועכשיו אני מקווה שאתם מבינים שזה לא 34,000 אישורים מינוס 7,000 אישורים, אלא 34,000 אישורים פלוס 7,000 אישורים.
נתן פרנקל:
אישורים.
עזרא ג'אנו:
שאנחנו מריצים אותם הלאה, פלוס 7,000 אישורים שאישרנו חדשים, פלוס 1,200 אישורים שבאו במסלול הפלשתיני.
עזרא ג'אנו:
רבותיי, אני רוצה שתדעו שנכון להיום מספר העובדים הזרים גדול.
עזרא ג'אנו:
הפוליטי, אבל אני משער כאזרח המדינה הזאת, שהערכת המצב של יושב ראש הוועדה היא הערכה נכונה על מה שעתיד לקרות.
עזרא ג'אנו:
זה לא ענייני כפקיד מדינה.
עזרא ג'אנו:
זה עניינה של הממשלה, של הכנסת, שיחליטו, אנחנו נבצע.
עזרא ג'אנו:
שימו לב איזה מאמץ אדיר מושקע כדי שנוכל לשמור על המסגרת ולתת לכם את הכלים שהממשלה מקצה לנו את הטוב ביותר.
שמואל ארד:
היו"ר יורי שטרן: השאלה המרכזית כעת האם יש לכם תאריך
שמואל ארד:
החדשות?
שמואל ארד:
מחודש ינואר אומרים לנו את זה.
עזרא ג'אנו:
מהלך.
עזרא ג'אנו:
תעקבו קצת אחרי השירות הזה במהלכים שבעיני הציבור הם עניין של מעשה יום יום, ואני אומר לכם, המעשים הם מעשים דרמטיים.
עזרא ג'אנו:
דבר שלכאורה הוא פשוט מאוד, החלטה על העברת מרכז הכובד בטיפול בעניין העובדים הזרים בבניין מרחובות לירושלים.
עזרא ג'אנו:
על פניו זה נראה עניין מאוד טריוויאלי, עניין מאוד פשוט.
עזרא ג'אנו:
אני מודיע לכם, אני לא מוכן לפרוש, לא נכון לפרוש בפני הוועדה את האימפליקציות שיש עם המעבר הזה, אבל אני מודיע לכם שזאת הייתה מלחמת גוג ומגוג.
שמואל ארד:
עזרא ג'אנו: נכון, אני מודה לך.
שמואל ארד:
אני רוצה שנבין
יורי שטרן:
שמואל ארד: יש פיגור של 3 חודשים למאות חברות.
יעקב ניזרי:
היו"ר יורי שטרן: ביום שלישי הבא תהיה ישיבת הוועדה?
יעקב ניזרי:
שמואל ארד: יש מאות תיקים שם.
יעקב ניזרי:
אתה יודע מה זה
יעקב ניזרי:
היו"ר יורי שטרן: אף אחד לא חייב אתכם לעשות את המעבר
יעקב ניזרי:
פנימי שנפל בעיתוי הלא נכון.
יעקב ניזרי:
פה מקלות.
יעקב ניזרי:
אמיתית שלכם היום להציל את המשק.
עזרא ג'אנו:
היו"ר יורי שטרן: אין פה תנאים.
עזרא ג'אנו:
אפילו אם הקבלנים
עזרא ג'אנו:
לצרכים האמיתיים, אני מודיע לך שאני
עזרא ג'אנו:
היו"ר יורי שטרן: כאשר בא אליך אדם רעב ואתה מתחיל
שמואל ארד:
מונחים, למעלה מ500- תיקים, בשירות התעסוקה.
שמואל ארד:
אני יודע על יותר.
שמואל ארד:
גם את הנתונים שהבטיחו שהם יהיו שקופים, אנחנו לא מקבלים.
שמואל ארד:
אני מדבר על מאות חברות שיש להן פרוייקטים חדשים לשנת 2001.
שמואל ארד:
היו"ר יורי שטרן: הקצב חייב להיות אחר, עם כל הבעיות
שמואל ארד:
כל יום שעובר.
שמואל ארד:
להיעשות גם בתחום הבניין.
שמואל ארד:
אני פונה לראש הממשלה הנבחר, היום הוא נשבע, אני גם דיברתי איתו על זה, אני פונה אליו בבקשה לראות את המצב כמצב חירום, לטפל בו בדחיפות.
שמואל ארד:
אני פונה למר שלמה בניזרי שר העבודה הנבחר, לתת עדיפות.
שמואל ארד:
אני מציע לכם, אתם לא צריכים לעמוד כילדים מול מורה כשהדיונים האלה יתחילו.
שמואל ארד:
להפך, כל מה שאתם יכולים לעשות היום, היום ולא בעוד שבוע, עם כל הבעיות הטכניות, זה להיכנס מיד בתדירות גבוהה, ואני בטוח שזה לא קל, ואני בטוח שיש לכם בעיות גם עם קבלת הבקשות.
שמואל ארד:
הבירוקרטיה של מדינת ישראל.
שמואל ארד:
אף אחד.
שמואל ארד:
תבואו בתלונה, תזעקו, תכתבו מכתבים, תשלחו העתקים לנו, אנחנו גם נצעק ונזעק.
שמואל ארד:
אתם חייבים לספק את הסחורה, והסחורה שלכם זה אישורים, ומדובר בשנת 2001 שעוד מעט הרבעון הראשון שלה נגמר.
שמואל ארד:
אני לא אומר שום דבר על הסיבות.
שמואל ארד:
בטוח שיש הרבה סיבות.
שמואל ארד:
זה צורך מחייב לעזור לענפים האלה, ואני עוד לא יודע מה קרה בחקלאות, אם התחלתם לחלק את האישורים או לא.
יעקב ניזרי:
פלשתינאים, יצאו כבר.
יעקב ניזרי:
היו"ר יורי שטרן: בסדר.
יעקב ניזרי:
תבדקו ותגידו מתי אתם יכולים
יעקב ניזרי:
יעקב ניזרי: זה נשמע שיש פה איזה שהוא ואקום שנוצר
שמואל ארד:
התעסוקה שיבדקו.
שמואל ארד:
שוב חוזרים
יורי שטרן:
מדומה.
יורי שטרן:
במציאות המדומה עבדו 20,000 פלשתינאים.
יורי שטרן:
במציאות האמיתית עבדו 60,000 עובדים בענף הבניין.
יורי שטרן:
נכון שקודם כל מגיע טיפול נאות למי שעשה את העבודה שלו כחוק, אבל כשהמחסור האמיתי הוא 60,000 איש, אז מה קורה?
יורי שטרן:
אותו אחד שעמד בדרישות החוק, היום אצלו נוצר חור, חור עוד יותר גדול, כי העובדים שלו כבר מזמן עברו לאחרים שאצלם עבדו למשל העובדים הפלשתינאים הלא חוקיים.
יורי שטרן:
זה מחסור מתגלגל.
יורי שטרן:
אי אפשר לא לראות את הנתונים האלה.
יורי שטרן:
זאת אומרת, זה 7,000 אישורים, עשירית בערך ממה שהיה בענף ולא שליש ממה שהיה.
יורי שטרן:
נכון שאתם מטפלים בבקשות של אלה שעבדו כחוק, אבל הם חלק מהמחסור הזה.
אלי פז:
החליטה שההיתר להעסקה שלהם יסתיים
אלי פז:
שמואל ארד: לא יסתיים.
אלי פז:
יש דיון בממשלה על ההמשך.
אלי פז:
שאני אמרתי אותה, אלא מפני שלכאורה 7,000 האישורים הם לא נמצאים עכשיו על השולחן, ואם אכן הצורך הזה קיים, אז אני מציע גם להתאחדות הקבלנים וגם למשרד הבינוי להעלות את העניין הזה, משום ששירות התעסוקה היום מנוע, אם המנהל הכללי רוצה לעמוד בהקפדה על פי החלטות ממשלה, מנוע מהנפקת 7,000 ההיתרים האלה בגלל קוצר הזמן.
אלי פז:
היו"ר יורי שטרן: נאמר פה על ידי מר הרצל גדז' שהוא מצידו
אלי פז:
הרצל גדז': גם את 7,000 האישורים האלה אין סיכוי
אלי פז:
היו"ר יורי שטרן: משרד הפנים פותח את זה לשנה.
אלי פז:
זה רק המעביד הישיר.
אלי פז:
אולי בצדק אומר מר יעקב ג'אנו שהקבלנים לא התייצבו ולא רצו אליו לקבל את העובדים.
אלי פז:
כי חלק מהקבלנים עובדים דרך קבלני משנה.
אלי פז:
אותו קבלן משנה הוא היחיד שיכול להביא את העובדים.
אלי פז:
בגלל כל מה שקרה, הוא כבר מזמן איננו, הוא התמוטט, ואותה חברת בנייה שיש לה הפרוייקט, שאתה בא לאתר ואתה רואה שהיא עומדת, היא לא יכולה לפנות בכלל לשירות התעסוקה לקבל עובדים ואז התהליכים הם כאלה שהם לא יכולים להגיע.
אלי פז:
הבסיסית היא שהאנשים בכלל אינם שקרנים והאנשים בדרך כלל לא עושים את ההפך מהאינטרס שלהם.
אלי פז:
כל מה שקורה בענף הבנייה זאת התמוטטות.
אלי פז:
ישנם נתונים ואתם יכולים לראות כמה מטרים פתחו הקבלנים בהתחלות החדשות.
אלי פז:
אלה דברים בדוקים, הם לא תיאורטיים.
אלי פז:
אתם צריכים לראות את זה כסיבה לבדיקה ולא כסיבה לשבת ולחכות עד שיבואו.
אלי פז:
אני מבקש לקיים את הישיבה הזאת לכל המאוחר ביום שלישי, אבל אם אפשר להקדים.
אלי פז:
לקבוע לוח זמנים נוקשה ולשבת עם התאחדות הקבלנים.
אלי פז:
יש לכם זמן, שבו עוד עכשיו ותקבלו את ההסברים איפה הדברים האלה לא נפגשים.
אלי פז:
כי לא יכול להיות שהם סתם לא באים ולא יכול להיות שהם לא באים מפני שיש להם עובדים, כי אין להם עובדים.
אלי פז:
לכן כנראה זה בנוי כנוהל בצורה כזאת שהם לא יכולים להיענות לו.
אלי פז:
בבקשה, נסו להבהיר זה לזה כי משהו פה לא מסתדר גם אצלי.
חברי הוועדה:
משה גפני יורי שטרן
מוזמנים:
חזי אופיר - ממונה על רישוי קבלני כ"א, משרד העבודה והרווחה יעקב בוכריס - משרד העבודה והרווחה אפרים כהן - ראש מנהלת העובדים הזרים, משרד העבודה והרווחה עו"ד אלי פז - סמנכ"ל בכיר לנושא כ"א בשנת חירום, משרד העבודה והרווחה שושנה שטראוס - יועמ"ש במשרד העבודה והרווחה אילנה בן-שחר - עובדת סיעודית ארצית, משרד הבריאות מלכה טל - מח' גריאטריה, משרד הבריאות בתיה כרמון - ממונה על אשרות, משרד הפנים חגי הרצל - עוזר השר לעובדים זרים, המשרד לביטחון הפנים פק"ד דוד פרץ - המשרד לביטחון הפנים עמיחי כץ - רפרנט אגף תקציבים, משרד האוצר עו"ד שי סומך - משרד המשפטים מתי הכהן - מנהל המחלקה הקונסולרית, משרד החוץ תמר גלטנר - ביטוח לאומי אריאלה בן צור - אחיעוז, חברת כ"א לסיעוד ציפי גלעד - אחיעוז, חברת כ"א לסיעוד שמואל ערמון - אחיעוז, חברת כ"א לסיעוד חנה זוהר - מנהלת קו לעובד עו"ד יואל אייזנברג \
מוזמנים:
שמחה בניטה עודד ג'ינאו רז דורון - איגוד נותני שירותי סיעוד בישראל שלומי מורד - איגוד חברות הסיעוד מוניקה מורן דוד קיסוס - מנכ"ל שירותי רפואת סיעוד אסתר חלפון רוני פאלנק
סדר היום:
עובדים זרים בענף הסיעוד
יאיר פרץ:
אני פותח את ישיבת הוועדה.
יאיר פרץ:
במסגרת סידרת דיונים שאני עורך בוועדה לעובדים זרים אני מתכנן להקיף את כל הענפים.
יאיר פרץ:
אני משתדל להפריד בין הענפים.
יאיר פרץ:
כל ענף הוא ייחודי בפני עצמו, ולכל ענף ישנן הבעיות של עצמו ולכן בשלב זה קיימתי דיונים בענף החקלאות, בענף הבנייה והיום בענף הסיעוד, כאשר המטרה והמגמה היא לבחון את הבעיות, שבעבר גם בתפקידיי הקודמים, לפחות בתחום הסיעוד, למדתי אותם מקרוב.
יאיר פרץ:
שמעתי אתמול, לתדהמתי, שכל הבעיות עדיין נותרו בעינן, וצר לי מאוד שזה כך, דווקא בתחום כזה, שהוא תחום ייחודי שנועד למטרה אחת ויחידה: לסייע לאותם אנשים שגורלם לא שפר עליהם וכתוצאה מכך הם נאלצים היום להיות מרותקים למיטה ומתמודדים עם בעיות ביורוקרטיות קשות ביותר.
יאיר פרץ:
לכן, ברשותכם, הייתי רוצה לשמוע קצת בנושא הזה, למקד את הבעיות הקיימות במטרה לצאת עם החלטה מסויימת.
יאיר פרץ:
אני מקווה שבאותה החלטה שנקבל היום, לפחות לגבי הבעיות שקיימות היום וממשיכות להתקיים, נוכל להוביל פתרון לגבי כל אותן בעיות שצצו בעבר ועדיין לא נפתרו.
יאיר פרץ:
הגב' אריאל בן צור, בבקשה.
אריאלה בן צור:
הייתי רוצה לדבר על שני המשרדים שנותנים את ההיתרים לעובדים הזרים.
אריאלה בן צור:
האחד, משרד העבודה, שירות התעסוקה, שלפחות לגבינו ממה שאנחנו רואים בשנה האחרונה, חל שיפור עצום מבחינת ההיענות של המשרד, מבחינת הזמנים, ואכן הם עומדים במה שהם הבטיחו.
אריאלה בן צור:
אם אנחנו כבר בעניין של התייעלות ורואים את ההתייעלות, אז שני דברים.
אריאלה בן צור:
האחד, הובטח שיוצא טופס לכל החולים הכרוניים, או לנכים הכרוניים.
אריאלה בן צור:
הובטח שיוצא טופס לגבי הארכת האשרה, האישור.
אריאלה בן צור:
הרשיון הוא לשלוש שנים.
אריאלה בן צור:
בתום שלוש שנים, פג הרשיון, ויש להאריך אותו מחדש.
אריאלה בן צור:
ההארכה לעתים לוקחת כשלושה חודשים.
אריאלה בן צור:
עכשיו היא גם צומצמה, אבל הוחלט כאן והועלתה הצעה שיהיה טופס מסוים, שאכן הנכים הללו לא יצטרכו לעמוד שוב בוועדה, ולא יצטרכו לעמוד בהארכה, אלא זה יהיה אוטומטי.
אריאלה בן צור:
לצערי, נכון להיום עדיין לא חל שום שיפור בעניין הזה וחבל כי, לפחות כחמישים אחוז מהפונים, הם עדיין באותו מצב סטטי.
אריאלה בן צור:
לגבי אף אחד מהם לא חל שיפור.
אריאלה בן צור:
אני לא מדברת על החמרה.
אריאלה בן צור:
דבר שני, לגבי משרד הפנים.
אריאלה בן צור:
משרד הפנים, נכון להיום, עובד בכל הלשכות בארץ, כאשר כל לשכה פועלת באופן עצמאי.
אריאלה בן צור:
יש אולי מדיניות שיוצאת מבתיה כרמון.
אריאלה בן צור:
על פניו, ממה שאנחנו נתקלים בשטח, המדיניות אינה מדיניות גורפת, כאשר כל משרד עובד באופן אחר לגמרי.
אריאלה בן צור:
אין נוהל כתוב, זה מה שאומרים לנו.
אריאלה בן צור:
כשנאמר לנו במשרד הפנים בירושלים שאפשר לעשות את זה בצורה איקס, אז אין נוהל כתוב שיעשו את זה בירושלים.
אריאלה בן צור:
כלומר, אין שום מדיניות קבועה בכל משרדי הפנים.
אריאלה בן צור:
במה הדברים אמורים?
אריאלה בן צור:
לדוגמא, יש משרדי פנים שמחייבים מכתב שחרור אם המעסיק נפטר.
אריאלה בן צור:
יש משרדי פנים שנתנו היתר שאין צורך במכתב שחרור אם המעסיק נפטר.
אריאלה בן צור:
כלומר, כל אחד קובע את המדיניות של עצמו וזה מאוד מבלבל אותנו אם אנחנו רוצים לנסות לעזור לאותם מטופלים להגיע למשרדי הפנים.
אריאלה בן צור:
גם כך, משרדי הפנים ברובם אינם מאפשרים לחברות כוח אדם, למרות שאנחנו חתומים על כתב התחייבות, לייצג את המשפחות.
אריאלה בן צור:
אז המשפחות עצמן הולכות, וזה אולי בסדר מבחינת החוק, זה פחות בסדר מבחינת המשפחה, כי זו בדרך כלל המתנה מאוד מאוד ארוכה, ובודקים כל פסיק וסייג וזה בסדר אבל, כשאין מדיניות כתובה ואין נוהל כתוב ואתה מנחה משפחה מסוימת או מטופל מסוים לפי מה שאתה יודע ממדיניות של משרד הפנים שהוכתבה לך מבתיה כרמון והסתבר שמשרד הפנים שכפוף לה לא מקבל את ההנחיות.
יאיר פרץ:
על אילו דוגמאות גברתי מדברת?
אריאלה בן צור:
לדוגמא, מכתב השחרור הזה, או יש משרדי פנים שדורשים מכתב פירוט מהמעסיק הראשון שפיטר את העובדת.
אריאלה בן צור:
עד היום היה מכתב שחרור וזה הספיק.
אריאלה בן צור:
מסתבר שהיום יש צורך גם במכתב הסבר, וזה לא מספיק שכתוב: "אי התאמה".
אריאלה בן צור:
מדוע יש אי התאמה?
אריאלה בן צור:
אז גם עבור זה, אם יש מכתב שחרור עדיין זה לא תקף ומבקשים שבכל זאת יצורף גם מכתב הסבר.
אריאלה בן צור:
לצערי לא כל האנשים המבוגרים מסוגלים לשבת ולפרט מה היה ולמה היה.
אריאלה בן צור:
מבחינתם מכתב שחרור זה לנתק את הקשר עם אותה עובדת ובצורה חוקית.
אריאלה בן צור:
וכשכל משרד פנים מבקש בקשות אחרות, יש לנו בעיה.
אריאלה בן צור:
דבר נוסף לגבי משרד הפנים, אני יודעת שיש הנחיה שעובד זר יכול להישאר בארץ ארבע שנים כאשר יש לו יציאה אחת.
אריאלה בן צור:
אנחנו נתקלים בהמון בעיות וכדאי לתת את הדעת על כך.
אריאלה בן צור:
עובדים טובים נשארים בארץ גם באופן לא חוקי אחרי ארבע שנים, כיוון שאין מסגרת אכיפה שיכולה להוציא אותם מכאן, כי לנו, חברות כוח אדם, אין אפשרות להוציא צו גירוש עליהם.
אריאלה בן צור:
העובדים הללו נמצאים ארבע שנים אצל מטופל.
אריאלה בן צור:
היום הייתה מטופלת שהגיעה למשרד הפנים ברמת גן, נאמר לה שהיא יכולה להעסיק את העובדת רק עוד חצי שנה.
אריאלה בן צור:
מה העובדת הזאת תעשה אחרי חצי שנה?
אריאלה בן צור:
כולנו יודעים שהעובדת תיטמע בתוך הארץ.
אריאלה בן צור:
אז אם כבר יש עובדים שהם חוקיים, שהם טובים, שנשארו בתוך המאגר הזה, אין שום סיבה לא להאריך.
אריאלה בן צור:
כך אנחנו רואים את זה.
אריאלה בן צור:
הן באות אלינו, מבקשות עבודה, והן כבר שש ושבע ושמונה שנים בארץ.
אריאלה בן צור:
כך שאני לא חושבת שאפשר לתת פתרון שהוא כפייתי, שהוא לא בר סמכא, שהוא לא בר קיימא בשטח.
אריאלה בן צור:
יש לנו עם זה בעיה.
אריאלה בן צור:
אני שוב חוזרת למכתב השחרור, צריך להוציא נוהל קבוע בעניין הזה.
אריאלה בן צור:
העובדת, לדוגמא, הגיעה לארץ באופן חוקי ומסודר למעסיק, ומשום מה הבן של המעסיק החליט לקחת אותה כדי להיות או-פר שלו.
אריאלה בן צור:
היא הגיעה אלינו וסיפרה שהיא או-פר.
אריאלה בן צור:
הבן לא מוכן לתת לה מכתב שחרור.
אריאלה בן צור:
העובדת לוקחת את חפציה, בורחת בעצם מהמעסיק, אבל לא בורחת ממאגר העובדים.
אריאלה בן צור:
היא נשארת אצלי במשרד.
אריאלה בן צור:
אני מתקשרת לבן של המטופל ואומרת לו: תשלח לי מכתב שחרור של שני הצדדים כיוון שבמקרה הזה אתה השתמשת בה שלא כחוק.
אריאלה בן צור:
הוא לא מוכן לתת מכתב שחרור.
אריאלה בן צור:
משרד הפנים לא מוכן לקבל אותה לעבוד אצל מעסיק אחר.
אריאלה בן צור:
אלא הם הדברים על פניו כרגע .
יאיר פרץ:
תודה, גבירתי.
יאיר פרץ:
עו"ד אייזנברג, בבקשה.
יואל אייזנברג:
אני מייצג פה את ארגון מזור, שזה ארגון נכים.
יואל אייזנברג:
אני מבקש לדבר על בעיה קשה מאוד של אותם עובדים זרים שמגיעים לארץ עם היתרים על גבם של הנכים.
יואל אייזנברג:
הם מגיעים כדי לשרת את הנכים.
יואל אייזנברג:
כל אחד מגיע לנכה ספציפי שביקש להביא אותו, אבל לפעמים הם לא מגיעים בכלל לאותם נכים.
יואל אייזנברג:
כבר משדה התעופה הם מגיעים למשפחות במקומות כמו סביון, ובמקומות אחרים שבהם מחזיקים או-פרים, והנכה בכלל לא זוכה לראות אותם.
יואל אייזנברג:
יש מקרים אחרים שבהם הם מגיעים לנכים.
יואל אייזנברג:
פתאום הם מגלים שזאת עבודה די קשה ואז הם מחליטים שעדיף לעבור לעבוד אצל זקן, שזה יותר קל מאשר לעבוד אצל נכה, והם עוזבים, נוטשים את הנכה הזה, בלי שום התראה, בלי שום דבר, משאירים אותו חסר ישע ועוברים לאותו זקן, כשהעבודה היא, לדעתם יותר קלה, או שבמקרה יותר גרוע עוברים לעבוד אצל איזו משפחה כאו-פרים ומרוויחים הרבה יותר כסף וגם עובדים עבודה הרבה יותר קלה.
יואל אייזנברג:
בדיונים קודמים העלינו מספר הצעות לפתרון.
יואל אייזנברג:
אחת ההצעות הייתה לעשות שימוש בסעיף חוק שקיים כיום כבר בחוק, וזה סעיף שמדבר על נטישת חסרי ישע.
יואל אייזנברג:
היועץ המשפטי של הוועדה התבקש לתת חוות דעתו למה לא לעשות שימוש בסעיף הזה.
יואל אייזנברג:
זה סעיף שמדבר ממש על המטרה הזאת, וגם בכותרת שבחוק נאמר שהוא אמור להתייחס גם לבעיית הנכים.
יואל אייזנברג:
אנחנו מבקשים עדיין לשלב את החוק ולתת את אותה חוות דעת.
דוד פרץ:
גם בסעיף של החוק תראה שלא בכל מקרה מדובר בנטישת חסר ישע.
דוד פרץ:
בדקנו את זה במחלקת חקירות.
יואל אייזנברג:
הייתם אמורים לתת פה תגובה בכתב.
דוד פרץ:
לא היינו אמורים---
יאיר פרץ:
רשמתי לפניי את ההערה שלך.
יאיר פרץ:
אני אבדוק את זה עם היועץ המשפטי של הוועדה.
יאיר פרץ:
אם צריך לתת חוות דעת כתובה, היא תינתן.
יאיר פרץ:
הגב' מוניקה מורן, בבקשה.
מוניקה מורן:
גם אני מחברת כוח אדם.
מוניקה מורן:
בעצם לא באתי לייצג את חברת כוח האדם, אלא את הציבור שפונה אליי, הקשישים והעובדים הזרים, ואני בטוחה שכולנו היינו רוצים לראות אותם קשישים בעת זקנתם מטופלים כמו שצריך, עם קצת חום ובעיקר עם הכבוד המגיע להם.
מוניקה מורן:
כפי שכבר נאמר פה, צריכים להמתין הרבה זמן לרשיון לקבלת העובד הזר, וכשהעובד---
יאיר פרץ:
כמה זמן עובר מהגשת הבקשה עד מתן הרשיון?
מוניקה מורן:
בממוצע כשלושה חודשים.
קריאות:
זה לא מדויק.
קריאות:
- לא נכון.
קריאות:
- מקסימום חודש וחצי.
קריאות:
- חמישה שבועות.
אפרים כהן:
אני מאוד מבקש.
אפרים כהן:
יש רגעים של ביקורת, וצריך לעשות ביקורת, וטוב לעשות ביקורת, כי אנחנו מדברים על אוכלוסייה מאוד חלשה וכאובה.
אפרים כהן:
ופה לא צריך להיות גיבורים על הנושא הזה.
אפרים כהן:
אני חושב שמגיעה פה מילה טובה לשירות התעסוקה על ההתייעלות ועל התשובות המהירות.
אפרים כהן:
בעבר משפחה סבלה עד לקבלת ההיתר, ואפילו היה הגורם שגרם לכך שהיא תעבור על החוק, לקחת עובדת זרה לא חוקית כדי לתת פתרון מיידי לאותו סיעודי.
אפרים כהן:
היום ישנן תשובות מהירות בעניין הזה, ישנן ועדות שיושבות יומם ולילה, ויש מקרים, אני לא אומר שכולם, שצריך בהם בדיקה יותר מעמיקה, וזה לוקח יותר זמן, אבל הממוצע, ואני בדקתי את זה, ויעיד על זה סמנכ"ל שירות התעסוקה, הוא שזה לוקח עשרה ימים, עד שבועיים, ויש אישור.
אפרים כהן:
שירות התעסוקה שם את זה בסדר העדיפות שלו בכך שזו אוכלוסיית מצוקה שצריכה לקבל את הפתרון לא מחר אלא אתמול.
אפרים כהן:
כשהסיעודי נמצא בבית חולים ולפעמים אומר: "מחר לצאת?
אפרים כהן:
" ואין להם פתרון למחרת, מה לעשות בעניין הזה.
אפרים כהן:
לכן, אני חושב שצריך להגיד גם מילה טובה בעניין הזה, ויש מה לשפר.
אפרים כהן:
יש מה לעשות בעניין הזה, כי זו אוכלוסייה כאובה מאוד וקשה.
יאיר פרץ:
תודה רבה אדוני.
מוניקה מורן:
אז העובד הזר, נניח, הגיע.
מוניקה מורן:
אנחנו בעצמנו לא יודעים לשמור על הנישה הזו, על האפשרות שניתנה לקשיש להביא עובד זר לטפל בו עשרים וארבע שעות, בעצם נוכחות של עשרים וארבע שעות.
מוניקה מורן:
מה שקורה, הוא שאנחנו לא מממשים את החוקים שחלים על העובדים הזרים.
מוניקה מורן:
העובד הזר יודע כבר מחוץ לארץ שברגע שהוא מגיע לכאן הוא יכול לעשות כל מה שעולה על דעתו, לבקש יותר שכר, למרות שנקבע מראש לאיזה שכר הוא בא, למי הוא בא, לאיזה תפקיד הוא בא.
מוניקה מורן:
הוא לא רוצה לעבוד, הוא לא רוצה את השכר הזה, הוא לא רוצה את זה, הוא לא רוצה את ההוא.
מוניקה מורן:
הוא בקיצור, הופך לפרה קדושה פה, הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
מוניקה מורן:
יש לי כרגע מקרה של עובד שפשוט אמר: "אני הולך לעבוד בניקיון, אני מרוויח יותר שם".
מוניקה מורן:
כמו שהאדון אמר, במקום לעבוד עם הנכה שהזמין אותו, הוא הולך לעבוד בתור או-פר או בניקיון.
מוניקה מורן:
מדוע אנחנו, בחברת כוח אדם, שיש לנו רשיון, ואנחנו מתחת זכוכית מגדלת, מקבלים כל שנה את החידוש של הרשיון, מדוע שלא נקבל קצת יותר כלים וקצת יותר כוח לעמוד בכל הבעיות האלו?
מוניקה מורן:
לגבי הבעיה של ארבע השנים, זה חוק להיפוכו, שאחרי ארבע שנים הוא חייב לצאת.
מוניקה מורן:
כמובן שהוא לא רוצה לצאת מרצונו החופשי, ולנו אין אפשרות להוציא אותו.
מוניקה מורן:
אין לנו אף גוף שבא לעזור לנו, לממש את הזכות הזאת.
יאיר פרץ:
מה קורה לעובד אחרי שהוא סיים את התקופה של ארבע השנים?
מוניקה מורן:
הוא נשאר בשוק החופשי.
שמוליק ערמון:
הוא מצטרף לעובדים הזרים.
רז דורון:
אין שליטה עליו.
מוניקה מורן:
הבעיה היא שהקשיש נשאר חסר ישע.
מוניקה מורן:
הוא לא יכול להביא מישהו אחר מחו"ל, ואם אנחנו ניתן לו מישהו מהמאגר החופשי---
יאיר פרץ:
בואי תסבירי לי.
יאיר פרץ:
למה אדם שסיים את תקופת ארבע שנותיו נשאר בארץ?
יאיר פרץ:
למה האיש לא מקבל במקומו אחר?
אריאלה בן צור:
ההיתר אומר שעל מנת להזמין עובד חדש מחו"ל, אתה חייב לשחרר את העובד הקודם.
אריאלה בן צור:
השחרור יכול להתבצע כך שאו שמעסיק חדש מקבל את אותו עובד, או שאותו עובד עוזב את הארץ.
אריאלה בן צור:
על מנת לא להגדיל את מאגר העובדים הזרים בארץ, אין שום אפשרות לקבל עובד חדש מחו"ל אלא אם כן אותו מטופל שיחרר כחוק את העובד.
אריאלה בן צור:
ברגע שהוא נספג אחרי ארבע שנים, מודיעים עליו כעל בורח, כי הוא נספג במאגר פה, ולכן אותו קשיש יכול לקבל עובד אך ורק מתוך המאגר הקיים, שזה בסדר, אבל בעייתי מבחינה כלכלית.
יאיר פרץ:
הבנתי, ברור.
מוניקה מורן:
סליחה, עוד דבר אחד שרציתי להוסיף.
יאיר פרץ:
כן, בסדר.
מוניקה מורן:
אילו אפשר היה לגרש את האנשים הלא חוקיים, אנשים שבורחים, הכל היה בא על פתרונו, גם מבחינת המעסיק, גם מבחינת המשפחה, וגם מבחינת המדינה.
יאיר פרץ:
תודה.
יורי שטרן:
אדוני היו"ר, אם אפשר פה דווקא להעיר הערה, לגבי המצב של האנשים שנמצאים אצל אותו מטופל שנים רבות.
יורי שטרן:
מה האינטרס של המדינה כאשר לעובדים היציבים האלו שנמצאים במקום, וזה קשר כמעט משפחתי, לא מחדשים את ההיתר?
יורי שטרן:
יש פה פחד משירות קבע, אבל גם הופכים אותו ללא חוקי, וגם לא מעודדים יציבות.
יורי שטרן:
אם יש אפשרות להאריך את ההיתר, כך יש כאילו פרס על יציבות שממשיכים את הויזה, וגם בסך הכל המטופל לא נפגע בעזיבתו.
יאיר פרץ:
תודה רבה, חבר כנסת שטרן.
יאיר פרץ:
אני רוצה להפנות שתי שאלות, אחת למר אפרים כהן ואחת לגברת בתיה כרמון.
יאיר פרץ:
שאלה ראשונה למר אפרים כהן, מה האמצעים שאתם אוכפים על אותם עובדים שמסיימים את תקופת שירותם?
יאיר פרץ:
מה האמצעים שלכם על מנת להוציא את העובדים הזרים מגבולות המדינה?
יאיר פרץ:
השאלה לגברת בתיה כרמון, מה קורה עם אותו עובד שמגיע לאותו נכה ולאחר תקופה מסוימת מצא את דרכו לצפון תל אביב לעבוד במשק בית אצל משפחה?
יאיר פרץ:
אותו נכה נותר ללא עובד, ועל פי הבנתי, אני מבין שהוא לא יכול להביא עובד נוסף עד ש---
רז דורון:
רק מהמאגר המקומי.
יאיר פרץ:
רק מהמאגר המקומי, ואם אין במאגר המקומי, אז מה קורה ומה המדיניות שלכם לגבי הבעיה הספציפית הזאת?
יאיר פרץ:
בבקשה, מר אפרים כהן.
אפרים כהן:
אני הייתי מאוד מבקש, לפני שאענה על שאלתך, להציג מספר נתונים.
אפרים כהן:
אנחנו אמנם מדינה צעירה, אבל גם מזדקנת.
אפרים כהן:
נכון להיום, אפריל 2001, שירות התעסוקה הוציא היתרים ל- 28,970.
אפרים כהן:
אני נותן דוגמא, ב- 1996 היו 8,000, ב- 1997 היו כ- 11,000, ב- 1998 היו 14,000, ב- 2000 היו 21,000.
יאיר פרץ:
אני מבין שאלו רק חוקיים.
אפרים כהן:
חוקיים.
בתיה כהן:
כולם מדברים על כל אלה שאושרו בעבר וכרגע לא עובדים.
יאיר פרץ:
אפרים, ברשותך.
יאיר פרץ:
כמה יש כאלה היום שלא אושרו, שאין להם היתרים?
אפרים כהן:
אני הפסקתי לדבר על מספרים, כי כל אחד מומחה בנושא מספרים.
אפרים כהן:
יש כאלה שמדברים על עוד 20,000.
אפרים כהן:
יש כאלה שמדברים עוד 15,000, יש כאלה שמדברים על 8,000.
אפרים כהן:
ולכן אני חושב שהמספר הוא גדול, מפני שאנחנו כרשויות לא ביצענו אכיפות לגבי עובדים סיעודיים.
אפרים כהן:
ראשית, הייתי אומר שעובד סיעודי עובד בתוך בית ולא בתוך עסק.
אפרים כהן:
שנית, היו מגבלות משפטיות במשך תקופה מסוימת בכניסה לבית.
אפרים כהן:
שלישית, אנחנו האמנו בכך שגם אם יש אי שליטה בעניין הזה, בנושא עובד סיעודי זו מטרה עליונה לטפל באותו סיעודי, אם כי לצערי, לאחרונה, אנחנו רואים תופעה שלא כדאי לעבוד אצל נכה קשה כי כדאי לעבוד אפילו במסעדה.
אפרים כהן:
אנחנו רואים תופעה, שבמידה ולא טוב לי אצלו, אז אני יכול לעבור מחר ואין מישהו שיעשה לי משהו בעניין הזה.
אפרים כהן:
יש תופעות של אי תשלום שכר לפי חוק שכר מינימום.
אפרים כהן:
יש עוד הרבה בעיות.
אפרים כהן:
אין אכיפה בנושה הזה.
אפרים כהן:
לכן, יצטרכו לתת הודעה יחד עם השר לביטחון פנים ומקיימים איתו דיונים, לא רק בעניין הסיעודי, אלא גם בנושא הבניין וגם בנושא החקלאות, בכל מה שקשור לאכיפה.
אפרים כהן:
אני מקווה שגם הנושא הזה יעלה לדיון בהקדם האפשרי במסגרת ועדת שרים, על מנת שיטפלו בנושא אכיפה כוללת, לא רק בנושאי בניה וחקלאות אלא גם בנושא הסיעודי.
יאיר פרץ:
אני מבקש מאדוני להביא לנו כלים לישיבה הבאה שתתקיים בשבוע הבא עם השר לביטחון פנים ועם מפכ"ל המשטרה כאן, במקום הזה, ועם כל הגורמים הרלוונטיים, על מנת להתמודד עם האכיפה, על מנת שנוכל לצאת בוועדה הבאה בדברים קונקרטיים שנוכל לאכוף גם על העובדים הסיעודיים.
יאיר פרץ:
הבעיה היא חמורה, אני רואה את המספרים, ואני נדהם.
יאיר פרץ:
28,000 זה המספר שצריך להיות פה, אבל יתרה מזו, 20,000 נוספים שמסתובבים פה במדינת ישראל, בתחום הזה, זה בא על חשבון אותם עובדים ישראלים.
אפרים כהן:
אדוני היו"ר.
אפרים כהן:
הבעיה היא קשה גם לעובד הזר שלא תמיד מקבל את תנאיו ההולמים לפי החוקים, הן בתנאי המגורים והן בתנאי השכר.
יאיר פרץ:
עד היום לא הבנתי למה לעובד שמסיים את תפקידו אחרי ארבע שנים לא ניתן לתת הארכה באותה משפחה?
אפרים כהן:
זו אחריות של גורם נוסף.
יאיר פרץ:
דבר נוסף, אם אותו עובד, מכל סיבה שהיא, או אותה משפחה, לא רוצה את אותו העובד, למה לא ניתן להוציא אותו בצורה חוקית כדת וכדין?
יאיר פרץ:
מה הבעיה?
יאיר פרץ:
אני לא מבין.
יאיר פרץ:
למה צריכה להיות פה בעיה?
בתיה כרמון:
ראשית, שתי הערות.
בתיה כרמון:
כולנו מדברים על נושא האכיפה.
בתיה כרמון:
אני נורא מצטערת להגיד את זה, אבל התופעה של העסקת עובדים זרים באופן בלתי חוקי, כולל עובדים שהגיעו לארץ למטרת סיעוד, פשטה לאו דווקא בקרב כל מיני אנשים שאנחנו לא מכירים אותם פה, אלא גם בקרב אנשים מוכרים מאוד, ואנשים שמתפארים בנושא הזה, כולל חברי כנסת ואפילו חברי ממשלה שמעסיקים בבית עובדים זרים באופן בלתי חוקי.
בתיה כרמון:
אנשים היום לא מתביישים אפילו, לא מסתירים את הדבר הזה, ואנשי ציבור מכל התחומים, בכל ראיון גם לתקשורת, מתפארים בזה.
בתיה כרמון:
אם אנחנו מדברים על אכיפה, קודם כל, צריכים להיות הדוגמא האישית של אנשי ציבור והטיפול הרציני והחד-משמעי באותם אנשי ציבור ובאותם גופים ציבוריים.
בתיה כרמון:
למשל, במקרה הזה, לא מדובר בעובדים סיעודיים, אתמול בבניין של משרד החינוך - ואני לא מדברת רק על משרד החינוך, כי זה בכל משרדי הממשלה - היו ארבעים עובדים זרים לא חוקיים שניקו את משרד החינוך.
בתיה כרמון:
אז על מה אנחנו מדברים בכלל?
בתיה כרמון:
קודם כל, צריכה להיות החלטה חד-משמעית של גופים ציבוריים ושל משרדי ממשלה, לא לקבל שירותים מאנשים שמעסיקים עובדים זרים באופן בלתי חוקי, ושתהיה ענישה.
בתיה כרמון:
ברור לי שאם ההחלטה תהיה חד-משמעית שהדבר הזה לא ייתכן ומעסיקים כאלו לא ינקו, ומשרדי ממשלה לא יתנו יד, גופים ציבוריים לא יתנו יד לדברים האלה.
בתיה כרמון:
אני לא באה ואומרת משרד כזה או משרד אחר, כולנו באותה סירה.
בתיה כרמון:
נגמור את העניין הזה, זה לא יהיה.
בתיה כרמון:
אותם אנשים נותנים לגיטימציה.
בתיה כרמון:
מה יחשוב אדם שרואה את השכן שלו, שהוא בן אדם מאוד רציני, מתוקשר, וכל העולם מדבר על כך שהוא מעסיק באופן בלתי חוקי?
בתיה כרמון:
למה שהוא לא יעסיק?
בתיה כרמון:
כלומר, בצורה חד-משמעית להתחיל עם הדבר הזה, זה ייגמר.
בתיה כרמון:
אני אומרת כל הזמן שאנחנו מראש לוקחים את הנושא הזה כאקסיומה, שיש נכים, וצריך עובדים זרים.
בתיה כרמון:
יש עוד נכים, צריך עוד עובדים זרים.
בתיה כרמון:
יש עוד קשישים, צריך עוד עובדים זרים.
בתיה כרמון:
מה בעצם אנחנו אומרים?
בתיה כרמון:
בעתיד, כל אוכלוסיית הנכים, כל אוכלוסיית הקשישים, כל אוכלוסיית המוגבלים - על ידי מי יקבלו טיפול?
בתיה כרמון:
על ידי עובדים זרים.
בתיה כרמון:
כמה עובדים זרים יהיו לנו בעוד כמה שנים?
בתיה כרמון:
50,000?
בתיה כרמון:
100,000?
בתיה כרמון:
500,000?
בתיה כרמון:
אני חושבת שזה באמת פתרון נוח לטווח הקצר.
בתיה כרמון:
יש נכה, תיגש לשירות התעסוקה, תוך תקופה קצרה תקבל עובד זר.
בתיה כרמון:
אני באה אליך אחר כך בטענות, ואתה בא ואומר שנתתי לך עובד זר, והוא צריך לפתור לך את כל הבעיות.
בתיה כרמון:
זה פתרון מצוין לטווח קצר, אבל כבר היום, אנחנו רואים שזה כבר לא עובד כמו שזה עבד פעם.
בתיה כרמון:
מסתבר שהעובדים הזרים הם בני אדם.