GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
א' קרא:
אני רוצה, שייצאו מפה דברי השר בדיוק משודרים לציבור בישראל כדי שיידעו מה היא המדיניות בדיוק לגבי הזרים, מה היא המדיניות שהחליט עליה לגבי הלא-חוקיים שבמדינת ישראל ומה הן ההקצאות שהיו לענפים השונים.
א' קרא:
אני  חושב, שברגע שיישמעו דברי השר היום, הם יהיו הדברים הקבילים, הנכונים והראויים מבחינת מדינת ישראל וממשלת ישראל.
א' קרא:
לכן, יש דברים שאולי לא ינעמו למישהו או לא ימצאו חן בעיני מישהו.
א' קרא:
אני מבקש מראש להודיע, שאסור להכנס לדברי מישהו.
א' קרא:
כל הרוצה להגיב נוכל לתת לו להגיב בסוף דברי השר, אבל אינני מוכן לקבל תגובות והערות באמצע.
א' קרא:
אני אומר לכם חד-משמעית: לשר היו הרבה דברים לעשות והוא גם מרגיש לא טוב ובכל זאת הוא הגיע.
א' קרא:
הוא אמר לי זאת אתמול.
א' קרא:
מבחינה בריאותית, הוא לא בקו הבריאות.
א' קרא:
אני מבקש לא להפריע.
א' קרא:
אנו באים ללבן סוגיה כואבת.
א' קרא:
יש פה מצב לא נוח.
א' קרא:
יש פה נושא במיוחד הלא-חוקיים הנמצאים במדינת ישראל, שלדעתי זו  מכת מדינה וסוגיה שמשליכה מבחינה חברתית, חינוכית, בריאותית וגם תדמיתית על מדינת ישראל.
א' קרא:
צריך לקחת בחשבון שמי שהממונה ואמור לתת את התשובות סביב כל הסוגיות הללו זה השר הממונה שיושב לימיני.
א' קרא:
אני מבקש לשמוע ולראות בדבריו דברים שהוא משתדל לעשותם בצורה מכובדת והטובה ביותר והאינטרסנטית ביותר למדינת ישראל.
א' קרא:
זו רוח הדברים, וכך צריך לראות אותם.
א' קרא:
אני מזמין את השר, תחילה, לתת לנו סקירה על כל הקונצפציה של הזרים ובמיוחד על המדיניות האחרונה שקבע אותה בהקשר למיכסות, למלחמה בכל סוגיית השהייה הלא-חוקית פה וכל הקונצפציה הזו.
א' קרא:
אדוני השר, בבקשה.
שלמה בניזרי:
אדוני היושב-ראש, חבר-הכנסת איוב קרא, מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, מכובדיי, ראש המינהלת לעובדים זרים, מר אפרים כהן, שבהזדמנות זו ברצונו לברכו שהיום, עד כמה שנודע לי וגונב לאוזני, מלאו לו חמשים שנה בשירות המדינה.
שלמה בניזרי:
אנו מברכים אותו להמשך דרך ארוכה נוספת.
שלמה בניזרי:
תמשיך את פעולותיך הנפלאות במסגרת עבודתך בשירות המדינה.
שלמה בניזרי:
מכובדיי, כל הארגונים, העובדים מכל הכיוונים, נכנסתי לתפקידי לפני כעשרה חודשים, ובמסגרת תפקידיי, עבודה וגם רווחה, נחשפתי מיד לבעיית האבטלה הגואה מיום ליום.
שלמה בניזרי:
ניסינו לחשוב על כל מיני דברים.
שלמה בניזרי:
נכון, שאמרו שצריך שהמדינה תשקיע בתשתיות, תבנה, תפתח, תחזק ותעשה את כל הדברים.
שלמה בניזרי:
ניסיתי למקד את הבעיה.
שלמה בניזרי:
ראיתי שמספר המובטלים הולך וגדל מיום ליום, עד כדי כך שהיום אנו יותר נוכל לפרסם את נתוני דורשי העבודה וגם החודש יש גידול די גדול בנתוני האבטלה שאנו נגיד אותם יותר מאוחר במסגרת אחרת, והגענו בחודש שעבר לכ-190 אלף דורשי עבודה, ולפי נתוני הלמ"ס - ל-237 אלף מובטלים במדינת ישראל.
שלמה בניזרי:
ניסינו לבדוק באמת מה שורש הבעיה ומדוע הולכים ומתרבים המובטלים במדינת ישראל.
שלמה בניזרי:
כמובן, שיש את כל ההשפעות הבינלאומיות; האבטלה היא לא רק בעולם, ויש את משבר ההיי-טק.
שלמה בניזרי:
לנו יש משברים נוספים: המשבר הביטחוני שמביא לפגיעה בענף המלונאות ובכל הענפים הנילווים.
שלמה בניזרי:
לכן, האבטלה הולכת וגדלה.
שלמה בניזרי:
אבל, אמרתי לעצמי: בואו ונבדוק כמה עובדים זרים יש לנו במדינת ישראל.
שלמה בניזרי:
התברר, שהגענו למספר של כ-100 אלף חוקיים וכ-150 אלף לא-חוקיים.
שלמה בניזרי:
המספרים נעים לכאן ולכאן, אך אלה הם פחות או יותר המספרים.
שלמה בניזרי:
אמרתי: יש לנו כ-250 אלף עובדים זרים, ואם הם שוהים פה - אני מתאר לעצמי שלא רק בגלל שיש להם פה איזה סל קליטה או איזו הטבה מיוחדת אלא יש להם פה ודאי עבודה במדינת ישראל ויש להם אינטרס לשהות במדינת ישראל.
שלמה בניזרי:
אני מעריך שלרובם לפחות יש עבודה כאן במדינת ישראל.
שלמה בניזרי:
אם יש להם עבודה ל-250 אלף ואפילו ל-200 אלף, זה אומר שהם נמצאים במקומות עבודה של ישראלים.
שלמה בניזרי:
דובר:     	- - -משוואה פשוטה.
א' קרא:
אני מבקש: אף מלה.
א' קרא:
תנו לשר לדבר, ובתורך תדבר.
ע' לקסר:
המשוואה כל כך מקוממת, שזה היה מחוייב.
שלמה בניזרי:
זו לא כנסת פה.
א' קרא:
אל תתקומם ואל תעשה שום דבר.
א' קרא:
אבקש מהסדרנים להוציא כל מי שיעיר פה לשר.
שלמה בניזרי:
מליאת הכנסת נמצאת למעלה.
שלמה בניזרי:
האמן לי, נשאיר את התרבות למעלה ולא פה.
שלמה בניזרי:
מכובדיי, הבנתי שיש בעיה.
שלמה בניזרי:
אם תמשיך לשמוע את דבריי, אני חושב שאולי כן אתרץ את שאלתך הגדולה.
ע' לקסר:
לא. זו פשוט השוואה שמזמינה דברים גזעניים.
ע' לקסר:
זו השוואה מסוכנת מאד.
ע' לקסר:
אז, כדאי מאד להזהר, כשעושים את ההשוואה הזו.
א' קרא:
אני מבקש שוב: לא להעיר לשר, וגם אם יש לך תגובה - תגיב אותה בחוץ ותחזור.
א' קרא:
פה - לא.
ע' לקסר:
בבקשה.
שלמה בניזרי:
יש כל כך הרבה עובדים זרים.
שלמה בניזרי:
מי שאשם בחטא הזה זה אנו החברה, מכיון שאנו הבאנו אותם.
שלמה בניזרי:
אנו לא יכולים לבוא אליהם בטענה.
שלמה בניזרי:
קודם, נבוא אל עצמנו בטענות.
שלמה בניזרי:
יגידו אנשים: "סליחה, האם אתה מאמין שישראלים יכולים לעשות עבודות שעובדים זרים יכולים לעשות?"
שלמה בניזרי:
. תחילה, אני כן מאמין.
שלמה בניזרי:
המדינה שלנו נבנתה בציונות מלאה.
שלמה בניזרי:
מי שעשה את הקמת המדינה זה יהודים ישראלים שחיו כאן ויכלו לעבוד בבניין וגם בחקלאות.
שלמה בניזרי:
אלא מה לעשות?
שלמה בניזרי:
פיתחנו לנו כאן נורמות חדשות שיהודי פתאום לא יכול לעבוד בבניין, שיהודי לא יכול לעבוד בחקלאות ושיהודי לא יכול לעבוד בסיעוד.
שלמה בניזרי:
מה לעשות?
שלמה בניזרי:
אנו צריכים להביא עובדים זרים.
שלמה בניזרי:
לדעתי, צריך לשבור את הנורמה החדשה הזו שהתקבלה כאן.
שלמה בניזרי:
דבר אחד אני יכול עוד להבין - נושא של סיעוד.
שלמה בניזרי:
שם באמת יש לנו בעיה קשה מאד וכאובה, שישראלים אינם יכולים לשהות במחיצת אותו חולה שהם צריכים לסעוד אותו במשך 24 שעות.
שלמה בניזרי:
זו עבודה קשה מאד.
שלמה בניזרי:
דרך אגב, שם אפילו לא נגעתי.
שלמה בניזרי:
אנו רק הולכים וגדלים במספר הזה; יש למעלה משלושים אלף עובדים זרים בתחום הסיעוד, אבל גם ביקשתי דיון השבוע אצלי כדי לבדוק.
שלמה בניזרי:
צריך לדעת איך יכול להיות שהמספרים בשנה ובשנתיים האחרונות קפצו בצורה מדהימה - מפחות מעשרים אלף הגענו כבר ללמעלה משלושים אלף.
שלמה בניזרי:
אני הולך לקיים דיון מקיף אצלי, כדי לבדוק.
שלמה בניזרי:
למרות שאני מאד רגיש בנושא סיעוד ואינני רוצה שאזרח אחד שזקוק לסעד ייפגע, צריך לבחון גם את הנושא הזה שוב כדי לדעת איך אנו עוצרים גם את התופעה שם.
שלמה בניזרי:
לגבי בניין, אני מאמין שאת רוב העבודות יהודים כן יכולים לעשות והשאלה היא רק המחיר.
שלמה בניזרי:
יקומו קבלנים ויאמרו: "עשינו, פירסמנו, שילמנו ונתנו".
שלמה בניזרי:
רבותי, אם נשלם טוב, אין לי ספק שיהיו גם יהודים, ואם לא יהודים - יש לנו ערבים ישראלים שעבדו במשך כל השנים בבניין.
שלמה בניזרי:
מה קרה?
שלמה בניזרי:
בשבוע שעבר פגש אותי אזרח ערבי וגם חבר-כנסת ערבי בכנסת ואמר לי: "אצלנו ערבים בכפרים רוצים לעבוד, ורק צריך לדרבן אותם, צריך לשלם קצת יותר טוב וצריך לדחוף אותם, ולא לתת להם את דמי האבטלה בקלות או את השלמת הכנסה, אבטחת הכנסה או כל דבר אחר".
שלמה בניזרי:
יש פירצה שקוראת - לא חלילה וחס לגנב - לאנשים להכנס לאותה נישה.
שלמה בניזרי:
נניח, שנבוא ונשלם מחיר יותר גבוה ורציני לאזרח הישראלי ונקשה את התנאים.
שלמה בניזרי:
מה זה "נקשה"?
שלמה בניזרי:
היום, כאשר האזרח הישראלי בא להתקבל למקום עבודה, יש לו בעיה, מהסיבה הפשוטה שיש לו מתחרה ב-500 דולר ולפעמים גם בפחות, שמסוגל לעבוד שעות יותר ארוכות; יש לו מחוייבות.
שלמה בניזרי:
הוא לקח הלוואות במדינתו, והוא צריך להחזירן.
שלמה בניזרי:
אין לו ברירה.
שלמה בניזרי:
הוא מעין עבד אצל אותם מעסיקים.
שלמה בניזרי:
לכן, אפשר, ואני מצטער לומר זאת, לנצל אותו.
שלמה בניזרי:
זה נאמר בלי, חס ושלום, להטיל דופי באף מעסיק, אך יש בעיות קשות וכאובות.
שלמה בניזרי:
נמצאים פה כל מיני ארגונים וולונטריים שמטפלים בתלונות אותם עובדים זרים, כאשר הם מגיעים אליהם, על אותו עושק שהם נעשקים במקומות העבודה שלהם.
שלמה בניזרי:
לכן, אני רוצה ליצור תחרות הוגנת בין עובד ישראלי לבין עובד זר.
שלמה בניזרי:
ראשית, כשמגיעים שניהם, למעסיק הישראלי לא תהיה תמיד את הנוחות להעדיף את העובד הזר.
שלמה בניזרי:
קודם כל, כמדינת ישראל, לנו יש אינטרס לדאוג לאזרחי המדינה: יהודים, ערבים, נוצרים ומי שיהיה, כל מי שהוא אזרח המדינה, ורק לאחר מכן אם אין לנו אפשרות - בסדר, "ממרחק תביא לחמה", ונביא אנשים שיסייעו לנו ונגיד להם תמיד את התודה רבה כי הם באמת מסייעים לנו.
שלמה בניזרי:
אבל, אנו מעדיפים מלכתחילה כחול-לבן.
שלמה בניזרי:
חונכתי במשך ארבעים שנות חיי על כחול-לבן ולא על מדינות אחרות.
שלמה בניזרי:
לכן, מהרגע הראשון קראתי וניסיתי לפעול לצמצם.
שלמה בניזרי:
אבל, נכנסתי בדיוק לתוך מערבולת באותה שנה: לחץ, אינתיפאדה וכל הגורמים; אמרנו: "בואו ונגמור את שנת 2001", ואף הגדלנו את המיכסות בבניין מ-35 אלף ל-45 אלף, והגדלנו לחקלאות עד 22 אלף.
שלמה בניזרי:
השתדלנו בשנה הראשונה.
שלמה בניזרי:
ואז, באה הממשלה בדיונים התקציביים האחרונים ואמרה לי: "צריך לעצור את כל נושא העובדים הזרים.
שלמה בניזרי:
לא יכול להיות שהסחף ימשך.
שלמה בניזרי:
האבטלה הולכת וגדלה.
שלמה בניזרי:
אנו מוציאים מיליארדי שקלים מדי שנה עבור האנשים המובטלים"; אני לא מדבר על התופעות אחר כך: יש השחתת נורמות מצד המעסיקים מול העובדים, והשפעות חברתיות, קהילתיות ואתניות שליליות ביותר על החברה.
שלמה בניזרי:
נוצרה לנו כאן בתוך המדינה מדינה נוספת, ערים נוספות.
שלמה בניזרי:
מי שמסתובב בתל-אביב ובמקומות אחרים, אנו רואים זאת שם.
שלמה בניזרי:
סיירתי, ראיתי, נכנסתי לכנסיות שלהם ובדקנו בתים.
שלמה בניזרי:
ראיתי את התנאים, ופעמים רבות אלה גם תנאים מחפירים ביותר.
שלמה בניזרי:
זה גם יכול לגרום להשפעות מדיניוּת.
שלמה בניזרי:
היו לנו טענות קשות גם כן בנושא הסינים שנחשף לפני כמה זמן במדינות אחרות.
שלמה בניזרי:
נפגשו איתי שרי חוץ ממדינות אחרות, והיו להם תלונות קשות מאד, מרומניה, מתאילנד וממדינות אחרות, והם באו ואמרו לי: "אנו מקבלים תלונות קשות על יחס המעבידים מול העובדים שמגיעים אליכם.
שלמה בניזרי:
איך אתם נותנים לתופעות כאלה להימשך?"
שלמה בניזרי:
. לכן, אני אומר: "לא מדובשֵך ולא מעוקצֵך.
שלמה בניזרי:
אני רוצה להשתמש בשוק המקומי שלנו.
שלמה בניזרי:
עניי עירך קודמים לעניי עיר אחרת".
שלמה בניזרי:
באה הממשלה והחליטה לצמצם במספר העובדים הזרים.
שלמה בניזרי:
אומר את המספר הראשון עליו החליטה הממשלה, יחד עם האוצר - דרך אגב, כל הממשלה - ובאותה ישיבה השתתף גם שר השיכון שהוא ידידי הטוב, מר שרנסקי, והוא ידע שמצביעים על קיצוץ במיכסות הבניין מ-45 אלף ל-23 אלף עובדים.
שלמה בניזרי:
דרך אגב, הצבעתי נגד אותו תקציב, אבל הוא הצביע.
שלמה בניזרי:
שר החקלאות היה באותה ישיבה בה הוחלט על העמדת המספר על כ-22 אלף, כש-18 אלף יוקצו ישירות לחקלאים שזה חידוש יפה שעשינו אותו השנה בתחילת כהונתי; הקמנו ועדה, ואותה ועדה גילתה שכאשר מחלקים את ההיתרים גלובלית לכל מיני גופים גדולים יש שם דברים, שאינני רוצה לקרוא להם שחיתויות, לא הכי נעימים שקיבלנו תלונות קשות מרוב החקלאים שטענו: "למה אנו לא מקבלים את ההקצאה באופן ישיר?"
שלמה בניזרי:
. קמה אותו ועדה, והחליטה שהם יקבלו זאת באופן ישיר.
שלמה בניזרי:
כל הדיון בוועדה היה בתיאום עם משרד החקלאות.
שלמה בניזרי:
לגבי כל הסיכום שם, עמד בראש הצוות מטעם משרד החקלאות המנכ"ל לשעבר יוסי ישי, וכך קיבלנו את ההחלטה: 18 אלף יוקצו ישירות לחקלאים ועוד 4,000 יהיו ניידים.
שלמה בניזרי:
התברר לנו שיש קטיף עונתי, והקטיף העונתי לא צריך.
שלמה בניזרי:
קטיף זה 4 או 3 חודשים או חצי שנה, כלומר לא צריכים את העובדים באותו מקום.
שלמה בניזרי:
אחרי שהסתיים אותו קטיף באותו מקום, למעשה, הם מיותרים.
שלמה בניזרי:
לכן, החלטנו ללכת על כ-4,000 עובדים ניידים, שינויידו, דרך חברות קבלניות שתזכינה באותם המכרזים.
שלמה בניזרי:
ואז, הוצאנו את המכרז לפירסום, וזכו שתי חברות.
שלמה בניזרי:
זה נפסל ע"י בית-המשפט, ולאחר מכן זכו שתיים אחרות ושוב התערב בית-המשפט.
שלמה בניזרי:
בסופו של דבר, בשבוע שעבר או לפני שבועיים התקבלה החלטה סופית על חמישה גופים או חמש חברות שזכו במכרז.
שלמה בניזרי:
עכשיו, בבקשה שיתחילו לנייד.
שלמה בניזרי:
אבל, עליהם לזכור החלטה אחת מאד מעניינת שקיבלתי במשרדי: שמיים סגורים - אין יותר כניסה של עובדים זרים למדינת ישראל, מבחינתי נכון לעכשיו.
שלמה בניזרי:
אינני מתכונן לפתוח את השמיים לכניסת עובדים זרים.
שלמה בניזרי:
יש במלאי די והותר.
שלמה בניזרי:
מי שרוצה עובדים זרים, מכרזים לניידים, תקחו בבקשה.
שלמה בניזרי:
יש פה במדינת ישראל 22 אלף, ומיספרנו אותם, בחקלאות: 18 אלף יגיעו ישירות לחקלאים, ולגבי 4,000 בבקשה יש נוהל דרך משרד הפנים שצריך לעמוד מולם, ולא אכנס עכשיו לפרטים וזה לא תפקידי, ואיך עושים את ניוד העובדים הזרים במסגרת החקלאות.
שלמה בניזרי:
אני יודע שכל מיני אנשים באים ואומרים: "אבל, אנו זכינו במכרז, ואנו רוצים להביא".
שלמה בניזרי:
אני אומר לאותם אנשים: "לשם מה לכם להביא מחוץ-לארץ?
שלמה בניזרי:
כדי להביאם, תצטרכו לשלם עליהם טיסה והוצאות אחרות וחבל לכם.
שלמה בניזרי:
יש במלאי במדינת ישראל ותחסכו טיסה והכל, אלא אם כן, חס ושלום, יש פה איזה משהו שמריח לא טוב שמישהו גובה שם בחוץ-לארץ".
שלמה בניזרי:
לכן, קחו פה מהארץ.
שלמה בניזרי:
אדרבא, נחסוך לכם עלויות.
שלמה בניזרי:
ברגע שאצמצם סגירת שמיים, מתחילים בשלב ההוצאה - להשיב את הבנים לגבולם.
שלמה בניזרי:
התחלנו יחד עם ראש המינהלת, מר אפרים כהן, בשילוב עם המשטרה ומשרד הפנים.
שלמה בניזרי:
בעבר, היתה לנו בעיה בהוצאת עובדים זרים לא-חוקיים ממדינת ישראל, והיינו צריכים לעמוד מול משטרת ישראל.
שלמה בניזרי:
אין לי, חלילה וחס, לומר דבר רע על המשטרה, אך היה לה קושי לשתף איתנו פעולה מהסיבה הפשוטה - המצב הביטחוני.
שלמה בניזרי:
בעבר, מדינת ישראל הקצתה עשרה מליוני שקלים עבור 47 תקנים של המשטרה, כדי שיסייעו לנו בהוצאת העובדים הזרים.
שלמה בניזרי:
כדי להוציא עובד זר, הנוהל זה הנוהל: ממשרד העבודה והרווחה מגיעים לאתר עם המשטרה.
שלמה בניזרי:
כשמגיעים לאותו אתר, איש משרד העבודה יכול לעשות אך ורק דבר אחד - לתת קנס מינהלי למעסיק.
שלמה בניזרי:
הוא לא יכול לעצור עובד זר, כי הוא לא שוטר.
שלמה בניזרי:
ואז, תפקיד השוטר לעצור ולהוציאם, לקחתם לבית-המעצר.
שלמה בניזרי:
לוקחים אותם לבית-המעצר, ושם מתחיל תהליך ההידברות עם העובד, כלומר בודקים אם יש לו עדיין בעיות פה בארץ, למשל לא שולמו לו כספים שהיו מגיעים לו, או אם יש לו כל מיני בעיות אחרות.
שלמה בניזרי:
החוק אומר, שלפחות עד שלושה ימים הוא צריך לשהות במשמורת כאן.
שלמה בניזרי:
יש כאלה עם בעיות עם דרכונים ועם שאר הדברים.
שלמה בניזרי:
לאחר מכן, משרד הפנים נכנס לתמונה, ואז אותו עובד זר מוצא.
שלמה בניזרי:
היתה לנו בעיה עם המשטרה.
שלמה בניזרי:
בעבר, היינו מוציאים בערך כמאתיים בחודש והיו גם מקרים של כמאה בחודש.
שלמה בניזרי:
אמרתי: "רבותי, אני מבין את הבעיה והמצוקה של המשטרה.
שלמה בניזרי:
אני רוצה לנהל את העסק אצלי.
שלמה בניזרי:
אני מרגיש אחריות באופן אישי, כי זה תפקיד שקשור למשרד.
שלמה בניזרי:
למשטרה יש עיסוקים רבים נוספים".
שלמה בניזרי:
ואז, הוחלט, בתיאום עם המשטרה, שלמעשה התקציב עובר למשרד העבודה.
שלמה בניזרי:
למעשה, אצלנו זו מעין קניית שירותים כזו מהמשטרה, וכך אנו נותנים להם תכנית עבודה שבועית וקובעים איתם במקום פלוני אלמוני ואנו מגיעים.
שלמה בניזרי:
ראו זה פלא, התחלנו את העבודה, ותוך ארבעה או ששה ימי עבודה הגענו ל-300 מעצרים של עובדים בלתי-חוקיים, כאשר בעבר בחודש הגענו אולי למאתיים או 150 והיו פעמים שזה גם קצת קפץ מעבר לכך.
שלמה בניזרי:
אנו רואים, שכאשר רוצים לעבוד באינטנסיביות עם אחריות רבה - אנו מצליחים להוציא בצורה מאסיבית, כי זה מה שמדינת ישראל צריכה היום לעשות.
שלמה בניזרי:
יש לנו את העניינים הפנימיים שלנו, יש לנו את האינטרסים הפנימיים שלנו, לדאוג לסייע למציאת מקומות עבודה עבור הישראלים.
שלמה בניזרי:
זה מה שאנו התחלנו לעשות.
שלמה בניזרי:
המבצע רץ, ונתקלנו בבעיה אחת.
שלמה בניזרי:
תוך ארבעה ימים התמלאו בתי-המעצר, ואי אפשר להוציא.
שלמה בניזרי:
נוצרו פקקים מכל מיני סיבות.
שלמה בניזרי:
לצערי הרב, גם כל מיני ארגונים וולונטריים נכנסים לתוך בית-הסוהר ונותנים רעיונות רעים מבחינת מדינת ישראל- - -
ע' לקסר:
מבחינת השר בניזרי, ולא מדינת ישראל.
שלמה בניזרי:
סליחה.
שלמה בניזרי:
אם תדבר עוד מלה אחת - אדאג שאתה תצא החוצה.
שלמה בניזרי:
אתה שמעת אותי?
ע' לקסר:
אם זה לא נוח, אני אצא החוצה.
ע' לקסר:
שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	כן.
ע' לקסר:
אתה תיתן לי לסיים, ואחר כך אשמע אותך בכבוד רב.
ע' לקסר:
זו דרך העבודה שלי ודרך הדיבור שלי.
ע' לקסר:
הם באים לשם ונותנים להם כל מיני עצות אחיתופל מבחינת המדינה, ולא מבחינתם, איך לדאוג לעשות תרגילים להשאר פה, כאשר הם יודעים שאנשים אלו הם שוהים בלתי חוקיים והם עוברים עבירה על החוק במדינת ישראל.
ע' לקסר:
אני מבין שרצונכם לדאוג לזכויותיהם - דאגו, כי גם ההנחיות שלי מאז כניסתי לתפקיד הן לדאוג לכל הזכויות, ויוכל להעיד על כך אפרים כהן וציפי שינקמן מהאכיפה שנמצאים איתנו.
ע' לקסר:
אנו ביקשנו לדאוג עד הפרט האחרון: לתת להם תנאי אנוש הראויים לכל אדם.
ע' לקסר:
נוצר לנו פקק, ואי אפשר לעצור יותר בצורה מאסיבית, ומיד דאגתי שימצאו מקומות נוספים חלופיים - לא בתי-סוהר דוקא.
ע' לקסר:
משהו מסוג של אכסניות נוער או משהו כזה, כדי להכניס את אותם שוהים ולתת להם את התנאים האופטימליים והמכסימליים.
ע' לקסר:
אנו במשא ומתן, ואני מקווה שבימים הקרובים נקבל עוד 300, כלומר מדובר במקום שנוכל להגיע לתוספת של עוד 300 מקומות, כדי שנוכל להכניס את אותם עצורים שישהו שם בתקופה הרלוונטית עד להוצאתם מן הארץ.
ע' לקסר:
היה סיפור על סינים, שקראתי עליו בעיתון "ידיעות אחרונות", שבאמת נגע ללבי, שלא ידענו אותו.
ע' לקסר:
אמרתי: אם יש 13 אלף סינים חוקיים אך הם מובטלים במדינת ישראל, הנושא כואב.
ע' לקסר:
התבררה לי תופעה נוראית מאד.
ע' לקסר:
מאותם סינים גובים בארץ מוצאם, וזה יכול לנוע בין 2,000 דולר עד 10,000.
ע' לקסר:
הם מגיעים לפה למדינת ישראל ומבטיחים להם עבודה, ולפתע משחררים אותם פה והם מוצאים עצמם מובטלים.
ע' לקסר:
גובים מהם בארץ מוצאם ריבית עצומה, לפעמים עד 10%.
ע' לקסר:
כלומר, הוא עובד פה כדי לשלם את הריבית של 10% לחודש.
ע' לקסר:
הוא עובד כדי לשלם את הריבית שהוא צריך לשלם בארצו, ואם לא - יאונה רע למשפחתו.
ע' לקסר:
אלה דברים נוראיים ששמעתי.
ע' לקסר:
קראתי והודעתי לשירות התעסוקה: "מכיון שאומרים ב'ידיעות אחרונות' שיש 13 אלף, ואף אחד לא יודע מאיפה המספר הזה דרך אגב, בואו ונעשה כזה דבר".
ע' לקסר:
הוצאנו קול קורא, ואמרתי שיעשו זאת בכל השפות דרך שגרירויות, ויגידו לכל עובד זר סיני שהוא חוקי, כלומר יש לו היתר ורק אין לו עבודה  במדינת ישראל, שיגיע לשירות התעסוקה, יירשם שם, יגיד את סוג המקצועיות שלו ונדאג לשלבו במקומות עבודה ולא נוציא אותו.
ע' לקסר:
דרך אגב, עד כמה שאני יודע היום, הגיעו לשירות התעסוקה עשרות בודדות.
ע' לקסר:
עדיין לא מצאתי את 13 האלף.
ע' לקסר:
דיברתי, נדמה לי, עם חנה מ"קו לעובד", ושאלתי אותה מה קורה.
ע' לקסר:
היא אמרה: "זה בהתחלה.
ע' לקסר:
הם עדיין לא יודעים בדיוק".
ע' לקסר:
דרך אגב, אני עדיין מחכה להם.
ע' לקסר:
יש ששים סינים, והרשימה אצלכם, שעדיין מחכים שישלחו אותם לעבודה.
ע' לקסר:
עדיין לא עניתם לנו על ששים הסינים שנמסרו לכם ושטרם שובצו לעבודה.
שלמה בניזרי:
האם אתה מסוגל לרשום דברים או שאתה עדיין עומד במרייך?
ע' לקסר:
נאמרים פה דברים, אז כדאי שדברים יהיו מדוייקים.
שלמה בניזרי:
אתה מפריע לי ברצף הדברים.
ע' לקסר:
אני מתנצל.
ע' לקסר:
הדיוק של הדברים מאד חשוב.
ע' לקסר:
שר העבודה והרווחה ש' בניזרי:     	זה לא עניין שהם לא מדוייקים.
ע' לקסר:
הדברים, שאני אומר עד עכשיו, מלה מלה מדוייקת.
ע' לקסר:
אלא מה?
ע' לקסר:
אם יש לך טענה שלא טופל או משהו, תעלה זאת ואנו נטפל בזה.
ע' לקסר:
אבל, סבלנות.
ע' לקסר:
אמרתי, שאנו ניתן להם עדיפות בתוככי מדינת ישראל, מכיון שאני מבין את מצוקתם.
ע' לקסר:
אבל, עובד זר שהוא לא-חוקי - אין מקומו כאן.
ע' לקסר:
נוצרה לנו בעיה אחת עם ה-31 בדצמבר.
ע' לקסר:
טענו קבלני הבניין וארגוני הקבלנים, וחלק אף דיברו בצורה בוטה כלפי המנכ"ל ואיימו: "אם תפגעו במיכסה, נחצה את הכביש של ירושלים לשניים.
ע' לקסר:
אנו נלחם".
ע' לקסר:
אף אחד פה לא יאיים עלינו.
ע' לקסר:
בסך-הכל, אנו מיישמים פה מדיניות ממשלה.
ע' לקסר:
ברוך ה', יש ממשלה במדינת ישראל, והיא קבעה לנו מדיניות.
ע' לקסר:
אמרו לי להוציא את כולם עד ה-1 בינואר.
ע' לקסר:
באתי, בדקתי וראיתי: "עד ה-1 בינואר יכול להיות שזו בעיה.
ע' לקסר:
בנוסף, כדי להוציא את כולם באופן גורף, יש צורך בהיערכות מסויימת".
ע' לקסר:
בדקנו 45 אלף.
ע' לקסר:
הסתכלתי לראות מה הם הפרוייקטים המתמשכים לשנת 2002, והתברר לנו שיש לנו בערך 18,000 עובדים שצריכים להמשיך בפרוייקטים מתמשכים.
ע' לקסר:
אמרתי, שבאלה לא נוגעים - שימשיכו בינתיים על-פי המפתח הישן שהיה 6.8.
ע' לקסר:
אבל, אנו צריכים להוציא את שאר האנשים.
ע' לקסר:
ביקשתי להוציא, ואמרו לי: "זו בעיה עד שייערכו".
ע' לקסר:
אמרתי: "אין בעיות.
ע' לקסר:
בואו ונדחה את הוצאתם עד ה-28 בפברואר, וב-28 בפברואר כל אלה יצטרכו לצאת".
ע' לקסר:
בו-זמנית, דאגתי לכך בשירות התעסוקה, ולצערי הרב הם לא ביצעו מיידית את מה שאמרתי, אבל אתמול כבר פורסם בעיתון שכל הרוצה היתר לבנייה יוכל להגיש זאת בימים הקרובים.
ע' לקסר:
לשם כך, גייסתי מיידית, נתתי הוראה לפחות, וגם האוצר איתנו, להשיג את אותם מהנדסים, כדי שנוכל לעשות תהליך מואץ של בדיקת כל התיקים ונוכל לתת עד סוף החודש הבא את כל ההיתרים.
ע' לקסר:
אבל, עד סוף פברואר כל מי שלא חוקי במדינת ישראל, שהאשרה שלו מסתיימת ב-31 בדצמבר, ייאלץ לעזוב את הארץ.
ע' לקסר:
אני רואה, שבדבר הזה יש לחצים ע"י שרים, חברי-כנסת, ארגונים וכו'.
ע' לקסר:
אני מבין.
ע' לקסר:
אומנם אני חטפתי את הכתבות ואת כל ההאשמות, אבל אין דבר.
ע' לקסר:
אצלנו אומרים: "שתהיה כפרת עוונות".
ע' לקסר:
אתמודד עם כל הטענות.
ע' לקסר:
אבל, פתאום ראיתי היום כל כך הרבה אנשים אינטרסנטים בממשלה, בכנסת, שבאים אלי - כל מיני ארגונים - ומפעילים עלי לחצים ומתבטאים בכל מיני הזדמנויות.
ע' לקסר:
רבותי, לא יעזור לאף אחד כלום.
ע' לקסר:
סגרתי את השמיים.
ע' לקסר:
להכנס - לא יכנסו.
ע' לקסר:
גם אם בעתיד נחליט על כניסת נוספים בבניין ובחקלאות, ניקח רק מהמלאי הנוכחי.
ע' לקסר:
בנושא תעשיה אנו משאירים את ההקצבה על כ-3,000, כאשר שם מדובר על מומחים, ואז אינני יכול להתעקש ולהגיד: "אך ורק מהמלאי המקומי"; מכיון שמדובר שם פעמים רבות במומחים, אנו לא ניגע בקטע הזה ולא נתעקש בדבר הזה.
ע' לקסר:
אומר משפט אחד חשוב: אין שום מחוייבות למדינת ישראל לספק עובדים זרים.
ע' לקסר:
זיכרו את הכלל הזה.
ע' לקסר:
מדינה לא חייבת לתת היתר.
ע' לקסר:
היום, הגענו למצב אבסורדי.
ע' לקסר:
10% מכוח העבודה במדינת ישראל זה עובדים זרים.
ע' לקסר:
נדמה לי, שאנו המדינה השניה בעולם אחרי שווייץ, שגם כך אנו משיקים אליה מבחינת אחוזים, שמעסיקה כמות כל כך עצומה של עובדים זרים במדינת ישראל.
ע' לקסר:
מדוע אנו צריכים להגיע לדבר הזה?
ע' לקסר:
קודם כל, לגבי מי שיגיד "למה הורדתם מ-45 אלף?"
ע' לקסר:
, מי אמר שבכלל צריך להיות 23 אלף?
ע' לקסר:
מי צריך היה את ה-10,000 בכלל?
ע' לקסר:
אין שום חוק שמחייב אותנו כמדינה לתת, אבל יש מצוקות של חקלאים ושל בניין.
ע' לקסר:
לא תמיד אנשים יוכלו לעבוד בעבודות רטובות.
ע' לקסר:
לא תמיד אנשים יוכלו לעבוד בחקלאות.
ע' לקסר:
אנו מגלים התחשבות.
ע' לקסר:
לבטח החקלאים לא יכולים לבוא להלין, כאשר במספר החקלאים לא נגענו והשארנו אותו כשהוא עומד היום על 22 אלף.
ע' לקסר:
בבניין אנו נפתח ירידי תעסוקה, ונשתדל לתת את הכל מהמלאי המקומי.
ע' לקסר:
לכן, מכובדיי, ברצוני רק לומר שאינני הולך להתעסק אך ורק עם העובדים הזרים.
ע' לקסר:
היו טענות: "מה אתה מתעסק עם העובדים הזרים?"
ע' לקסר:
. אצלנו ביהדות אומרים: "לא עכברא גנב אלא חורא גנב", כלומר לא העכבר הוא הגנב, אלא הפירצה היא זו שקוראת לגנב.
ע' לקסר:
עוד אומרים אצלנו: "לפתח חטאת רובץ", ויש גם אומרים: "לפת"ח חטאת רובץ".
ע' לקסר:
לכן, אמרתי: וכי רק העובד הזר?
ע' לקסר:
הוא מסכן.
ע' לקסר:
הוא בא למצוא את פרנסתו.
ע' לקסר:
האמן לי, שלי לא תמיד יש טענה כלפי העובד הזר, כאשר הוא בא למצוא את פרנסתו.
ע' לקסר:
לכן, אני תמיד אומר: "תדאגו להם, ואל תפגעו בזכויותיהם.
ע' לקסר:
גם אם צריך להוציאם, תנו להם את מלוא זכויותיהם".
ע' לקסר:
הבעיה שלנו היא עם המעסיקים.
ע' לקסר:
יש לנו יועץ משפטי חדש במשרד העבודה, ואמרתי לו שאני רוצה לטפל במעסיקים שהם אלו שגורמים לבעיה הזו.
ע' לקסר:
מה-21 באוקטובר עד היום כבר הגשנו 131 כתבי אישום, כלומר מספר התביעות נגד המעסיקים גדל בצורה משמעותית.
ע' לקסר:
חיזקנו את המחלקה המשפטית שמתעסקת עם המעסיקים.
ע' לקסר:
דיברתי עם נשיא בית-הדין לעבודה הארצי, השופט סטיב אדלר, שיתן לזה עדיפות, כאשר מגיעים אליו התיקים כדי שלא תיווצר סחבת, כי אז זה ישתלם לאותו מעסיק להישפט שכן ממילא זה יקח זמן.
ע' לקסר:
יש לנו כל מיני רעיונות נוספים שאנו מעלים אותם כיצד לבוא ולהתמודד מול המעסיק.
ע' לקסר:
היה רעיון, שאנו בודקים אותו, שכל עסק, למשל, שיימצא בתוכו עובד זר בלתי-חוקי ייסגר חודש או חודשיים.
ע' לקסר:
זה נעשה בספרד, ושמעתי שזה מצליח בצורה דרמטית ביותר.
ע' לקסר:
אני מחפש עוד דרכים ורעיונות, ואם יש למישהו - אדרבא אשמח לקבל, כיצד להתמודד מול המעסיק, כי אני חושב באמת ששם נמצא הפשע ושם הפירצה קוראת לגנב.
ע' לקסר:
לכן, אני אחפש כל דרך כיצד להתמודד מול אותם מעסיקים.
ע' לקסר:
אנו, למשל, הקמנו ועדה, בראשות יובל רכלבסקי מהאוצר, שתכליתה ותפקידה הקמת רשות הגירה, על מנת לאחד את כל הסמכויות של כל הגורמים הממלכתיים המופקדים על ביצוע המדיניות.
ע' לקסר:
ביקשתי מהם, שעד סוף החודש הבא יגישו לנו את מסקנותיהם, כדי שנוכל כבר לפעול.
ע' לקסר:
אני מתאר לעצמי, שהמדיניות שלנו לא תמיד נוחה ולא תמיד היא מוצאת חן בעיני אנשים.
ע' לקסר:
היא השתנתה מספר פעמים בשנה האחרונה, אבל, מה לעשות, האינתיפאדה באה וגרמה לכל מיני שינויים שהיינו צריכים לשנותם, ובודקים כל פעם.
ע' לקסר:
אני חושב, שעכשיו הגענו לכיוון חיובי ורצוי שהוא: צמצום העובדים הזרים החוקיים, והוצאת כמויות גדולות יותר של עובדים זרים בלתי-חוקיים תוך שמירה, אני מדגיש, על כבודם וזכויותיהם.
ע' לקסר:
אנו נשתדל לספק לחקלאים, לקבלנים או לכל מי שייתקע, ע"י שירות התעסוקה, לפחות שאנו אחראים עליו, במדינת ישראל את מספר העובדים שהם יזדקקו להם.
ע' לקסר:
תודה רבה.
א' קרא:
אדוני השר, ברשותך, חברי ועדה וכל האורחים, הייתי רוצה לתת אפשרות לאנשים.