GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ערוסי:
על כן אחת ההצעות שלנו היא להגדיל את השכר ל75- אחוז מהשכר הממוצע במשק, במקום שיקבל 3,266 שקלים, שיתחיל עם 5,000 וכמה שקלים, ושוב על פי שיקולכם והמלצתכם.
חיים ערוסי:
את השכר הזה בלי שום חקיקה.
חיים ערוסי:
היום כל איש מקצוע, כל מי שעובד באתרי בנייה, שכרו נע בין 5,000 שקל ל6,000- שקל.
חיים ערוסי:
והבנייה, 	אנחנו נציע להכפיל את המענק, במקום 7,687 שקלים בענפים מסוימים שהם קריטיים כמו חקלאות ובנייה, להכפיל את זה ל10,000- שקל או 15,000 שקל.
חיים ערוסי:
שוב, זה עניין תקציבי.
חיים ערוסי:
אנחנו רק מעלים את זה על הנייר.
חיים ערוסי:
סעיף ג' – מענק התמדה.
חיים ערוסי:
זאת אומרת, אם אנחנו רוצים שחייל יישאר בענף, כי האוצר טוען שחיילים מסיימים 150 יום והולכים לדרכם ללימודים או לחוץ לארץ, והם באים כאילו מתוך מטרה לקבל את המענק וללכת.
חיים ערוסי:
באילת, למשל, כדי לפתות את החיילים להמשיך לעבוד בבתי המלון, הם אומרים שאם הוא יישאר עוד חצי שנה, הוא יקבל נסיעה לחוץ לארץ ועוד 5,000 שקל, ובזכות זה הם נשארים.
חיים ערוסי:
אנחנו מציעים לתת מענק התמדה לחייל שימשיך להישאר בענף הזה כדי שיהיה לו טעם להישאר, ואז אולי הוא ימשיך הלאה.
חיים ערוסי:
לתת לו מענק התמדה של 5,000 שקל או כמה שאפשר לתת.
חיים ערוסי:
מקורות  מימון –  מר  אזי  פרל הזכיר שהשנה במסגרת   	חוק  ההסדרים  האוצר "הרוויח" כ70- מיליון שקל, אז   	ישנם מקורות מימון אם רוצים.
אזי פרל:
היו"ר איוב קרא: 	אבל אולי זה הלך למקורות אחרים.
קריאה:
היו"ר איוב קרא: 	תעשייה בניין וחקלאות יותר חשובות מתחנות דלק.
קריאה:
התקציב  לעבודה   מועדפת   השנה,  אבל   על   זה  יגיב
קריאה:
2 נקודות זיכוי במס הכנסה – אם רוצים כחלק מהעניין לתמרץ את החיילים בבניין ובחקלאות, אז תנו להם עוד 2 נקודות זיכוי כדי שהשכר שלהם יהיה פטור.
קריאה:
זה עוד תמריץ לענפים הקריטיים כמו שאתם מציינים, לכן ציינו פה להעניק להם 2 נקודות זיכוי נוספות לחודש כל עוד הם עובדים בבניין ובחקלאות.
קריאה:
סעיף 4 – שינויים תחוקתיים – אם רוצים להוסיף למעגל העובדים עוד חיילים משוחררים, אחת האוכלוסיות המקופחות, והמוסד לביטוח לאומי יעיד על זה, אני רוצה להזכיר פה לנוכחים שחייל משוחרר משירות חובה יכול לצבור 6 חודשי עבודה נדרשת או מועדפת רק בתוך שנתיים מיום שחרורו משירות חובה.
קריאה:
מה קורה בפועל?
קריאה:
חיילים צעירים שעברו ברציפות מחובה לקבע עקב זה שהצבא חייב אותם כתנאי או עיסוק במקצוע או קורס קצינות או קורס קצינים, יוצאים אחרי שנתיים או שנה וחצי ואומרים: אתם שוללים ממני את האפשרות, אתם מענישים אותי כי אני עברתי לשירות קבע כי הצבא רצה שאני אהיה קצין ואני גם רציתי, והצענו כבר מזמן למוסד לביטוח לאומי, והוא קיבל את זה, ואני יודע שזה בגלגולים ולא קורה כלום.
קריאה:
זאת הזדמנות לתת אפשרות של שנתיים נוספות למי שהיה עד שנתיים בקבע, וזה בדרך כלל הצעירים ולא יותר.
אזי פרל:
חיים ערוסי: 	כן,  עקב  התניות  שהצבא  העמיד  לצעיר   הזה.
אזי פרל:
אנחנו
אזי פרל:
מענק חלקי – ישנו מצב אבסורדי שהחוק קובע היום שאם חייל לא עושה 6 חודשים מלאים, הוא לא מקבל אגורה שחוקה.
אזי פרל:
מתוך 3,000 החיילים בשנת 2000 שנדחו, גם בגין זה, יכול להיות מצב אבסורדי שחייל עבד 5 חודשים ו3- שבועות ו3- ימים והוא נסע לחוץ לארץ, הוא היה בטוח שיקבל את המענק ועשה את 150 הימים על פי החוק והוא מגיש תביעה למוסד לביטוח הלאומי, אומרים לו: אדוני, החוק קבע 6 חודשים קלנדריים, לא השלמת אותם, לא תקבל דבר.
אזי פרל:
זה אבסורד.
אזי פרל:
קביעת זכאות על פי מספר ימי עבודה – חוק הביטוח הלאומי אנחנו מציעים לפשט אותו.
אזי פרל:
היום בחוק הביטוח הלאומי אין אזכור של מספר ימים, אבל כדי שלחיילים יהיה סדר בראש, אז המוסד לביטוח לאומי קבע בפרשנות שלו, בחוברות ההסברה, שצריכים לעבוד 6 חודשים קלנדריים שבהם יהיו 150 יום.
אזי פרל:
ישנה כאן בעיה של עובד יומי או עובד חודשי, והחיילים לא יוצאים מזה וקשה להם להבין את התפיסה הזאת.
אזי פרל:
יש חיילים שאומרים: עשיתי 150 יום, תן לי את הכסף, מה אתם רוצים ממני.
אזי פרל:
שושנה בר: 	קודם  כל  אם  הוועדה  מעוניינת  לקבל   נתונים   לגבי
איוב קרא:
שושנה בר: 	כל  הרשימה  שמר  חיים ערוסי מסר היא רשימה
איוב קרא:
שושנה בר: 	המוסד  לביטוח לאומי לא  מנכה  מס במקור.
איוב קרא:
אנחנו לא
איוב קרא:
אזי פרל: 	זה  נכון  ואנחנו  מצטרפים.
איוב קרא:
היא  פשוט  צודקת  במאת
איוב קרא:
אסתר טולדנו: 	אני פשוט רוצה להראות קודם שב10- השנים האחרונות
איוב קרא:
היו"ר איוב קרא: 	יש  לך  נתונים  באחוזים  כמה יוצאים ממעגל העבודה
איוב קרא:
אסתר טולדנו: 	בשנת 2000 מספר מקבלי דמי האבטלה הוא כמעט כפול
איוב קרא:
הם 265,000 מובטלים.
איוב קרא:
אסתר טולדנו: 	כן,  אבל  אני   רוצה  להראות   ולהשוות.
איוב קרא:
היו 145,000
איוב קרא:
היו"ר איוב קרא: 	זה  מראה  שמענק  העבודה   הנדרשת  עולה
איוב קרא:
אסתר טולדנו: 	עשינו  מחקר  ובדקנו  את  החיילים  המשוחררים בזמן
דוד גבאי:
אסתר טולדנו: 	השכר  הממוצע  בבנייה הוא 3,700 שקל, בתעשייה הוא
דוד גבאי:
דוד גבאי: 	הכוונה שלי פה היא שכשאומרים שהם משלמים 6,000
דוד גבאי:
מדברת בעד עצמה.
קריאה:
היו"ר איוב קרא: 	זה  לא  טפסן  או  עוזר טפסן או ברזלן.
קריאה:
הם מדברים על
קריאה:
אזי פרל: 	אבל  כל  אלה  שבאים  לעבוד  בעבודות מועדפות, אלה
אסתר טולדנו:
אזי פרל: 	כי עובדים מקצועיים לא מקבלים עבודה מועדפת.
קריאה:
חיים הרוש: 	הפילוסופיה  של  הדיון   בוועדה   לעובדים   זרים,  כמו
קריאה:
המדינה כמדינה צריכה לעודד את אזרחיה לא לקבל דמי אבטלה ולא לקבל הבטחת הכנסה וללכת לעבוד.
קריאה:
לא משנה כרגע היכן.
קריאה:
אם כל מקצוע וכל סוג עבודה הוא מועדף לחייל משוחרר, למה שילכו לעבודה קשה במקום שהמדינה מביאה עובדים זרים?
קריאה:
אם בתחנת דלק אני מקבל את אותו מענק שאני מקבל בבניין, למה אני אעבוד בבניין?
חיים רמון:
אזי פרל: 	למעלה משנה.
חיים רמון:
יש לנו נתוני המוסד  לביטוח לאומי.
חיים רמון:
חיים הרוש: 	לכן  אנחנו  מציעים קודם כל לבניין להצטרף לפרוייקט
חיים רמון:
היכן הבעיות?
חיים רמון:
הבעיות הן בשני תחומים.
חיים רמון:
העבודות הרטובות, שזה באמת הבנאות, הטפסנות וכדומה, לשם אנחנו נדרשים לעובדים זרים, וסוגים מסוימים שאני מקווה שאלה כן ייפתרו בקלות, ונדמה לי שיש לנו גם בעיה של ראיית החברה הישראלית.
חיים רמון:
יש נתונים גם למשרד העבודה ולמחלקת הפיתוח שלהם, לנו יש מחקר של הטכניון על השכר בכלל במשק, ולא רק לחיילים אלא לכולם.
חיים רמון:
אנחנו מציעים פה שורה של צעדים שלדעתנו צריך לעשות, ולשלב אותם עם העניין של העובדים הזרים.
חיים רמון:
כדאי שחברי הוועדה ויושב ראש הוועדה יקראו את נתוני מדינת ישראל.
חיים רמון:
נתוני המס מעידים שככל שמספר העובדים הזרים בענף הבנייה בארץ גדול, כך מספר הישראלים המועסקים בענף גדול יותר.
חיים רמון:
הסיבות הן רבות, אפשר להתווכח עליהן, אבל זאת עובדה.
חיים רמון:
זאת עובדה שהולכת לאורך שנים כבר.
חיים רמון:
זה יכול להיות הבעיה הפוליטית, הביטחונית, אינני רוצה לנתח את זה, אבל אלה הנתונים.
חיים רמון:
במסמך שהגשנו, אינני נכנס לפרטי פרטים, דיברנו על הסבסוד שאנחנו מציעים לקבלן.
חיים רמון:
ישנן משפחות שלא אחד ולא שניים מהם מובטלים, אבל כשהם רואים שהם מקבלים את הסך של דמי אבטלה או דמי הבטחת הכנסה אז הם לא יוצאים לעבודה, זה יותר נוח להם לא לעבוד, אני מדבר על בית אב אחד, לא חלילה נשואים.
חיים רמון:
בבית אב אחד לא כדאי להם לצאת לעבוד.
חיים רמון:
המדינה צריכה לחשוב על זה.
חיים רמון:
שושנה בר: 	מחצבות  כן, אבל  אנחנו כלולים  בתעשייה,  ועכשיו זה
חיים רמון:
חיים הרוש: 	תודה  רבה.
חיים רמון:
מחצבות   מבחינתנו   זה  ענף  בנייה.
חיים רמון:
גם
איוב קרא:
חיים הרוש: 	בסדר,  אם  אני מקבל את ההצעה שלו של 15,000 שקל
חיים רמון:
היו"ר איוב קרא: 	זה המקסימום ואז אנחנו צריכים לעשות שיטת דירוג.
חיים רמון:
אחרות, את הגבוה יותר.
חיים רמון:
אינני חושב שצריך להרחיב את המענק לכל תחומי המקצוע במדינת ישראל.
חיים רמון:
מכיוון שאם מרחיבים אותו, פוגעים בבניין ובאותם מקומות שאנחנו רוצים לצמצם את עבודת העובדים הזרים.
חיים רמון:
ישנם סעיפים שהם קשורים רק לבניין.
חיים רמון:
המדינה רוצה שלא יהיו זרים והמדינה רוצה לעודד ישראלים לעבודה, אבל המדינה לא עושה שני דברים בסיסיים.
חיים רמון:
האחד הוא - מדוע המדינה לא מכניסה בחוזה האחיד שלה של משרדי הממשלה סעיף שמחייב העסקת ישראלים?
חיים רמון:
לסבר לכם את האוזן, בבסיסי צבא הגנה לישראל אין בחוזה סעיף שמחייב רק עובדים ישראלים.
חיים רמון:
זו המדינה.
איוב קרא:
חיים הרוש: 	לא,  צריכים אישור, זה בסדר.
איוב קרא:
בהרבה מקומות עובדים
איוב קרא:
דבר שני - הסעיף שחייבים להעסיק עובדים בהתאם לחוק בין ההסכמים הקיבוציים, בחוזה המדינה, הרי זה חוק קיים, אבל במכרז זה חייב להיות.
איוב קרא:
מדוע?
איוב קרא:
התאחדות הקבלנים מסכימה ותובעת את הסעיף הזה, כיוון שקבלן שלא מאורגן, עלויות העבודה שלו פחותות בהרבה מאשר קבלן מאורגן, שצריך לשלם את כל המסים, ולכן מטבע הדברים הוא במכרז מראש בבעיה מול הקבלן.
איוב קרא:
אם השוויון הזה ייווצר  במכרז של המדינה, נדמה לי שבזה המדינה מעודדת גם את העבודה המאורגנת וגם את העובדים הישראלים.
איוב קרא:
אני רוצה לומר שלא תמיד רק מענק עוזר.
איוב קרא:
אמרתי מה שאמרתי ואת הנתונים של המוסד לביטוח לאומי נצטרך לקחת לתשומת לבנו.
איוב קרא:
אנחנו בקרן לעידוד הבנייה, שהיא מיסודה של הקבלנים, מזה כמה שנים נותנים מענקים לכולם, לאזרחים המובטלים, לעולים החדשים ולחיילים המשוחררים.
איוב קרא:
אנחנו נותנים מענקים לכ10,000- חיילים משוחררים בגין התמדה, אני חייב לומר שזה לא הוכיח שזאת הסיבה שבגללה הם נשארים.
איוב קרא:
אם מבטיחים לחייל גם שכר טוב בשוטף, שכר של הקבלן, וגם קידום מקצועי, יש לו סיכוי להישאר.
איוב קרא:
זה הכיוון שאנחנו עכשיו מנסים לבנות עליו, שהוא יבין שהוא הולך גם להכנסה אבל גם לקידום מקצועי.
איוב קרא:
מה שניתן לעשות זה לחסום מצד אחד את הנוחות באבטלה, מצד שני לעודד מעסיקים וחיילים, ולחשוב איך לשלב את העניין של הבקשה לעובדים זרים עם הישראלים ביחד.
איוב קרא:
צריך  לשלב את הרעיון ביחד.
איוב קרא:
יכול להיות שזה יוביל  להעסקת יותר ישראלים.
איוב קרא:
החקלאות.
איוב קרא:
בצער אני לא מוצא פה אף אחד שהוא לוביסט לחקלאות, זה אומר דרשני.
איוב קרא:
כאשר הם נדרשים להציג את הבעיה שלהם, הם יודעים לצעוק בכל מקום, ונשאלת השאלה למה הדבר הזה?
איוב קרא:
בתת התודעה זה מוחלט שיש פה איזה פול של מועסקים בענף החקלאות, שהוא ברובו בא מעבר לים והמדינה חיה עם הדבר הזה.
איוב קרא:
הבעיה בענף החקלאות היום מתמקדת בפיקים הגבוהים של הפעילות, קרי, הקטיפים למיניהם.
איוב קרא:
אינך צריך להיות אגרונום או חקלאי על מנת לאתר את הבעיה.
איוב קרא:
אנחנו יודעים יפה מאוד מתי הפיקים יוצאים ומתי הם מסתיימים.
איוב קרא:
יש לנו תאריכים פחות או יותר עונתיים.
איוב קרא:
אם נשנה את השדרוג לעניין העבודה המועדפת, נדחוף את החיילים לפחות בעניין הזה של החקלאות.
איוב קרא:
מעבר לנתונים שנאמרו כאן כמה מועסקים בכל ענף ותת-ענף, כל מי שירד פעם אחת לאילת, יודע שיש לו מול העיניים ישראלים, חיילים משוחררים.
איוב קרא:
אני יודע מתוך המקורות שלי שמדי חודש כל בתי המלון מתמודדים עם הדבר הזה שנקרא יציאה וכניסה של 25 אחוז מסגל העובדים.
איוב קרא:
זו עובדה, כל חודש 25 אחוז נכנסים ויוצאים.
איוב קרא:
הוא קיבל את המענק, הוא הולך.
איוב קרא:
כלומר, אין פה מצב סטטי בענף המלונאות, אבל למרות זאת הנהירה היא למלונאות מכל מיני סיבות.
איוב קרא:
התנאים שם הם אסטרונומיים, החל ממה שנקרא לינה וחדרים משופרים ועוד דברים נוספים.
איוב קרא:
למה לעלות על הפיגום בקומה 18?
איוב קרא:
אני העליתי את הרעיון הזה לפני מספר חודשים, לצערי הרב, מי שקיבל את הרעיון שלי אמר: אני מטפל בעניין, וזה לא קיבל שום ביטוי.
איוב קרא:
לדעתי, על מנת לדחוף את המנה המצומצמת הזאת שנקראת חיילים, כשאנחנו פותרים את הבעיה הלאומית, לא חייבים לצמצם את העובדים הזרים בעניין החקלאות כדי לגרום ללגיטימציה, נתנו מענה, אנחנו נדחוף עם פיתוי גבוה מאוד בפערים של זמן עבודה מ150- יום ל90- יום, אני מניח שכולם יהיו שמחים ואני מניח שללכת לעבודה בקטיף, למרות שאנחנו יודעים שבקטיף בזמן החורף אין לך מצב שאתה יוצא מדי יום לפרדס, יש ימים של גשמים, יש ימים של עוד גשמים, יש ימים שאתה יכול להיכנס לפרדס או לא יכול להיכנס לפרדס, בכל זאת העבודה בקטיף היא עבודה שיש בה מה שנקרא הנאה לנשמה, אתה יוצא החוצה, אתה גם קוטף, וגם נהנה וגם משתזף.
איוב קרא:
לכן העניין הזה של הורדת הפער בין 150 יום ל90- יום יכול להיות שזה ייצור גירוי.
איוב קרא:
ענף הבניין - עד לפני כשנה הדגל שהמדינה הזאת הרימה בעניין של "בוא לעבוד", הייתה: "בוא להיי-טק".
איוב קרא:
לצערי הרב, קרה מה שקרה, הייתה פה נפילה תהומית.
איוב קרא:
ענף הבניין מעולם לא הגיע למצב שחלילה לא תהיה עבודה.
איוב קרא:
אין דבר כזה.
איוב קרא:
אם יחשבו במונחים של דחיפה עם ביטוי חיובי לדבר הזה, לדעתי, אפשר לפרוץ את החומה הזאת.
איוב קרא:
כי לב הבעיה כרגע הוא מעבר לעניין של התגמולים, וחייבים להיות פה תגמולים.
איוב קרא:
מעבר לעניין של התגמולים והבעיה של הדימוי, צריך פשוט להיכנס ולדבר במונחים אחרים לענף הבניין, ולא ללכת בצעדים מרחיקי לכת ולהצניח במכה אחת את אותם החיילים בענפים שהם עבודות רטובות.
איוב קרא:
אני יכול לומר שהענף של קירות גבס הוא פרופר ישראלי, אנחנו מכירים את זה, אבל, לצערי הרב, גם בתקופה האחרונה מגיעים אלינו ידיעות שגם העובדים הזרים חודרים לענף הזה, וזה כואב.
איוב קרא:
קשה לי להאמין ולחשוב במונחים של האינסטלטורים למיניהם, החשמלאים לבניין, עובדי הגבס למיניהם, כל עבודות המוזאיקה, כל עבודות האבן למיניהן, אלה עבודות מקצועיות שניתן בהכרה נכונה לדחוף את הישראלים.
איוב קרא:
היו"ר איוב קרא: 	אתה בעצם אומר שבעניין הבנייה אין שום סיכוי ליצור
איוב קרא:
יעקב ניזרי: 	אני אומר שבשלב ראשון זה יכול להיעשות בהדרגה.
איוב קרא:
אפילו את זה אתה לא נותן.
איוב קרא:
קבוצת חיילים משוחררים שגם ברמה המקצועית יכולה להתמודד עם קבלנות משנה של קבוצות עבודה, זה הדבר שיוצר גירוי.
איוב קרא:
יש לזה ביטוי בכיס, וביטויים בכיס הם בעלי משמעות גדולה מאוד.
איוב קרא:
ושהוא יהיה קבלן משנה כל כך מהר, זה לא הגיוני.
איוב קרא:
קבוצות עבודה של חיילים משוחררים, מעין קואופרטיב שיוצא לעבודה בהנחה שאתה נותן להם את הכלים, אתה בונה אותם, אתה מעודד אותם, אתה נותן להם חשיבה איך בונים מעגל כזה של קבוצת עבודה תוך כדי התנסות בעבודה.
איוב קרא:
בסופו של דבר הענף הזה הוא זקוק לכוח עבודה.
איוב קרא:
גם הקבלן ירצה להיעזר על מנת להוסיף עוד נופך של כוח אדם ישראלי לעניין הזה.
איוב קרא:
אז אסור לקחת את החייל הבודד ולשים אותו בקומה 17 ולהגיד לו: אתה עכשיו טייח או שאתה רצף.
איוב קרא:
חיים הרוש: 	אנחנו  לא  דנים  על  חיילים  משוחררים  בלבד.
איוב קרא:
אנחנו
איוב קרא:
ולא רק על חייל משוחרר.
איוב קרא:
חיים הרוש: 	החייל  המעין  צעיר  בגישתו.
איוב קרא:
ראו כמה עולים חדשים
איוב קרא:
מהפך - אני לא מסכים.
איוב קרא:
כי אם נעשה מבחן ליושבים בשולחן, כמעט כולנו מסכימים שאף אחד לא רוצה שהבן שלו יהיה הבנאי והטפסן.
איוב קרא:
אבל אם הוא יידע שהבן בסופו של דבר יגיע גם לסוג של תפקיד מקצועי, הנדסאי, מנהל עבודה, שמביא אותו גם להכנסה הרבה יותר גבוהה, לדעתי, הם ילכו.
איוב קרא:
אבל מהפך זה לא ייצור.
איוב קרא:
אזי פרל: 	אני חושב שזה מתחיל ונגמר בכסף.
איוב קרא:
לא יעזור שום דבר.
איוב קרא:
חיים הרוש: 	סליחה,  אי  אפשר לזרוק מספרים שלא מבינים.
איוב קרא:
הקבלן
איוב קרא:
אזי פרל: 	גם  בהיי-טק  עובדים  לפי  תפוקות.
איוב קרא:
אני מסכים איתך,
אזי פרל:
יוסי ארבל: 	אם  היו  משלמים  לבן  שלך   10,000  שקל נטו לחודש,
אזי פרל:
שים יד על הלב.
אזי פרל:
הסיפור הזה הסתיים.
אזי פרל:
שלי.
אזי פרל:
עבודות על הפיגומים, לצערנו הרב, במדינות מתקדמות הולך ויורד.
אזי פרל:
סע לגרמניה וסע לארצות-הברית וסע לכל המדינות, אין מה לעשות.
אזי פרל:
הנוער היום הוא משכיל יותר והוא רוצה ללכת לעבודות המתוחכמות יותר, ובמקרה הגרוע הוא ילך למלונאות.
אזי פרל:
כמו שאמר יושב ראש הוועדה, יש שם מיזוג אוויר ויש שם בגד לבן.
אזי פרל:
יוסי ארבל: 	צריך  למצוא  במה  שניתן, אבל לבוא ולהגיד הכללה זה
אזי פרל:
יעקב ניזרי: 	דובר פה על הקבלנים שבונים עבור המדינה.
אזי פרל:
כאשר
אזי פרל:
ישנם פה נתונים שמדברים על מה שנעשה בשנים האחרונות בעניין של זרימה של חיילים.
אזי פרל:
הרי הם נבלעו.
אזי פרל:
אי אפשר לדעת מה הסיבות לכך שנבלעו.
אזי פרל:
אבל אם אנחנו יודעים דבר אחד, יש איזו חסימה שאומרת לקבלן: בפרוייקט כזה אתה מחויב, הוא בעל כורחו, ירצה או לא ירצה, הוא יחפש את הישראלי גם אם הוא רחוק לו מהעיניים.
אזי פרל:
הוא יעסיק אותו גם בעבודות שאנחנו מדברים עליהן שהן לא כליל השאיפה של עבודה בענף הבנייה.
קריאה:
אהוד בן דרור: 	אני  מאוד  מתנצל  שאני  מוסר  את  עמדת האוצר.
קריאה:
אני
קריאה:
עמדת האגף – לא מזמן דנו בחוק ההסדרים, וזה עניין שדנים בו הרבה, וזה עניין שכל הזמן יש עליו דיונים, ועמדת משרד האוצר נשארה כמו שהיא, שהבעיה פה היא בעיקר בעיה תקציבית.
קריאה:
יש עוד בעיות של עיוותים בשוק העבודה ועוד בעיות שהמענקים לחיילים משוחררים יוצרים, אבל הבעיה העיקרית היא האילוץ התקציבי, במיוחד בתקופה הזאת שעושים קיצוצים בכל התחומים בשביל להפנות כספים לתחום הביטחון.
קריאה:
אנחנו לא רואים אפשרות בתקופה כזאת להפנות משאבים נוספים לעניין העבודות המועדפות, שזה עניין שרק לא מזמן בחוק ההסדרים הוחלט לצמצם את התחומים של העבודות המועדפות, בעיקר עקב האילוץ התקציבי.
דהן:
מובטלים, עולים חדשים.
דהן:
העניין של הבנייה מקבל אצלנו תשומת לב מיוחד.
דהן:
יש תקציבים לקטע הזה של הבנייה, אבל אין לנו מספיק מועמדים.
דהן:
אנחנו בימים טובים הכשרנו 5,000 אנשים, 6,000 אנשים, 10,000 אנשים בשנה.
דהן:
אנחנו היום סביב 2,000 אנשים בשנה מסיימים.
דהן:
נפילה שנייה מגיעה אחרי שהוא מקבל את המענק המועדף של עבודה מועדפת.
דהן:
הוא מקבל את זה או שהוא נשאר אם זה מפתה אותו, כי בנינו מסלול קידום.
דהן:
אתה לא תהיה כל החיים שלך פועל רגיל, אתה גם יכול להגיע ולהיות מנהל עבודה והנדסאי וכדומה.
דהן:
אם בנפילה הזאת עוד הפעם אחרי שנה, חצי שנה קורס וחצי שנה של המענק, אחרי המענק עוד הפעם לחלק את מה שרוצים לתת את המקדם, את ההעדפה בבנייה, לתת את זה בתפר עוד הפעם בקטע הזה, אני חושב שהרבה יישארו, כי יש פה איזו מערכת של פיתויים, כמו שאמרו הדוברים הקודמים, מול הבנייה זה שמש, זה חורף, זה קיץ, זה כל מיני עבודות קשות, ושם המשחק, כמו שאמר פה מר אזי פרל, זה כסף.
דהן:
אין פה דבר אחר.
דהן:
הבחור רוצה להרוויח, ומהר להגיע למכונית ומהר לדירה ומהר לחוץ לארץ.
דהן:
זה לגיטימי.
דהן:
ישנם כאלה שיש להם קרובי משפחה, אז הם נשארים כדור המשך אצל המשפחה.
דהן:
אבל מי שאין לו דור המשך במשפחה, הוא מתמודד עם המציאות והולך למקום שמשלמים בו יותר.
דהן:
בנייה מתועשת – ניסינו, אבל כנראה הציבור הישראלי לא רוצה לגור בבית מתועש.
דהן:
הכנו תוכנית כמשרד העבודה והרווחה ובאנו עם זה לכל מיני גופים, ואתה רואה שאין היענות.
דהן:
קיימת עדיין חלקה קטנה שזה מגורים לעולים, שזה עדיין רץ העניין של המתועש, אבל גם כאן דיברתי עם משרד השיכון והבינוי, שהוא שותף שלנו לעניין, לעשות קצת יותר הסברה, שהתיעוש שהיה בשנות ה50- זה לא התיעוש של היום.
דהן:
היום יש חצי מתועש, היום גם מתועש הוא לא מתועש כמו שהיה, אלא יש כל מיני שיטות בנייה שאינך מרגיש את הקור או את החום, אלא נעים לגור בבית כזה.
דהן:
אני הבנתי מחבריי הקבלנים שעוסקים בתיעוש, שהעבודה המרכזית כאן היא התכנון.
דהן:
קודם כל התכנון, שיש שם חשיבה ומפעילים ראש.
דהן:
השאר אלה הן עבודות קשות, מסיביות, סבלות, ואם נותנים פה לעובדים צ'ופרים, אז הם אפילו עומדים בלוח הזמנים, דוגמת בניין עזריאלי.
דהן:
לבניין של עזריאלי הביאו אנשים מבחוץ ושפכו המון כסף שאנשים עבדו שם על בסיס קבלני והכל עמד בזמן ומסודר וגמרו את הפרוייקט, עזבו את הארץ.
דהן:
אולי על אותו בסיס לתת קצת תמריצים יותר לקטעים האלה של דברים חדשים.
דהן:
אם מתסכלים על כל העניין של יצירת תמריצים דרך החור של הגרוש, כמו שנציג האוצר אמר, המסקנה צריכה להיות בכלל הפוכה: הנזק הכלכלי שנגרם למדינת ישראל כתוצאה מהיעדר עובדים בענפים מסוימים כמו בחקלאות או בתעשייה הוא לאין-ערוך גבוה יותר מהחיסכון שנגרם להם כתוצאה מביטול ענפים אלו או אחרים למענק.
דהן:
מה זה 70 מיליון שקל שהם השיגו בביטול ענף התעשייה לעומת הנזקים הגדולים שקיימים בכל הענפים האלה?
דהן:
שבהם עובדים בדרך כלל פלשתינאים, כמו מכונאות רכב וחשמלאות רכב.
דהן:
מה העמדה שלכם לגבי הצירוף?
דהן:
תחול ב1- ביולי על משתחררי ה1- ביולי, בוטלו גם מוסכים ומכונאים.
דהן:
כל בתי המלאכה למיניהם וכל המוסכים בטלים במסגרת בתי המלאכה וחבל.
דהן:
ההסדרים.
דהן:
השכר הנמוך של העובדים הזרים.
דהן:
התאחדות הקבלנים והסתדרות עובדי הבניין חתמו על הסכם קיבוצי שעומד על שולחנו של שר העבודה והרווחה לחתימה בצו הרחבה, שהתנאים בו שם שווים לישראלים, כולל העניין של הפרשה לפנסיה במתכונת אחרת, כי האוצר מתנגד לפנסיה, כולל הפרשה לתנאים הסוציאליים.
דהן:
מי שלא חתם עדיין על צו ההרחבה זה שר העבודה והרווחה ולא התאחדות הקבלנים.
דהן:
זאת אומרת, הקבלנים מבחינתם חתמו על הסכם שאומר: שכר שווה לעובד שווה באותו ענף במקצוע .
דהן:
הם חתמו על זה.
דהן:
המדינה צריכה להרחיב אותו על יתר הבלתי מאורגנים, והטענה הזאת כבר לא תהיה יותר, שפה משלמים פחות ושם לא.
דהן:
יש הסכם קיבוצי שמחייב את כל הקבלנים.
דהן:
אם השר יחתום עליו, יחייב את כל הקבלנים.
דהן:
חיים הרוש: 	עובד  זר  מקבל על פי ההסכם היום בטבלת השכר, הוא
דהן:
חיים ערוסי: 	אני  עובד  הרבה  עם חיילים משוחררים וכל השנים לא
דהן:
היו"ר איוב קרא: 	אני   רוצה   לסכם   את  הדיון  בכמה  דברים מרכזיים.
דהן:
המקצועות המועדפים לחיילים משוחררים הוכיחו את עצמם מבחינת היתרון.
דהן:
אנחנו רואים שחיילים משוחררים דווקא משתלבים יפה על פי הדיווחים שקיבלנו פה בענפים שאושרו.
דהן:
אנחנו קוראים לממשלה לשלב במסגרת המקצועות הללו גם את עניין הסיעוד ואת עניין הנחת התשתיות.
אזי פרל:
חיים הרוש: 	יש  הבדל  גדול  בין  הנחת  תשתיות  לבין  תשתיות, יש
אזי פרל:
היו"ר איוב קרא: 	אנחנו  מבדילים  בין  בניין  לבין  תשתיות.
אזי פרל:
הבניין הוא
אזי פרל:
פחות חשוב.
איוב קרא:
חיים ערוסי: 	כבישים  מקבלים, בזק מקבל, הבעיה היא עם תשתיות
איוב קרא:
היו"ר איוב קרא: 	הכוונה  פה   לחברות  קבלניות  שעובדות  עם   החברות
איוב קרא:
מצד שני, אנחנו גם מבקשים ודורשים מהממשלה לקבוע מענק מדורג שהמינימום שלו זה המקסימום היום, והמקסימום שלו זה עבודות הבנייה שיקבלו תוספת של 50 אחוז.
אזי פרל:
לגבי לוחמים, תומכי לחימה ואחרים.
אזי פרל:
לחקלאות 50 אחוז.
אזי פרל:
בחקלאות אפשרות להתמדה עד 90 יום, מה שהציע שירות התעסוקה.
אזי פרל:
90 יום מענק רגיל.
אזי פרל:
זאת אומרת, אם מקטינים את זה ל90- יום, אז מענק רגיל.
אזי פרל:
חיים הרוש: 	אתה  מבקש  הרחבה  כוללת  מפטור  ממס  הכנסה, לא
אזי פרל:
ישחררו.
איוב קרא:
חיים הרוש: 	תגדיר סעיף אחד קודם כל לפטור ממס את
איוב קרא:
היו"ר איוב קרא: 	אנחנו  מתרכזים   במענק.
איוב קרא:
זאת   סוגייה  גדולה מאוד
איוב קרא:
שיקבלו פטור ממס על המענק.
איוב קרא:
אזי פרל: 	אחרת הוא עובד רק בשביל 2,000 שקל.
איוב קרא:
להתקיף את הבעיה הזאת.
איוב קרא:
אני לא רוצה שהוא  ימות מרעב, אבל לא יכול להיות שבן אדם יישב בבית ויקבל 4,000 שקל ואתה תלך ותבקש ממנו לעבוד בבניין או בחקלאות.
אזי פרל:
היו"ר איוב קרא: 	זה דיון בנפרד.
אזי פרל:
אנחנו נעשה אותו יחד עם כל הגורמים.
אזי פרל:
יקבל את החלק היחסי.
אזי פרל:
היו"ר איוב קרא: 	הבעיה  שלנו  היא  חקלאות  ובניין.
אזי פרל:
אם  אני בחקלאות
אזי פרל:
אותם הרבה.
אזי פרל:
לפי פיקים.
אזי פרל:
דיון נוסף בעניין האבטלה כדי להתמקד ולהוסיף עוד אנשים, ביחד עם שר העבודה והרווחה, אני אדבר איתו ונראה איך אנחנו מתקדמים הלאה.
אזי פרל:
אני רוצה להודות לכם על ההשתתפות בדיון.
איוב קרא:
בוקר טוב לכולכם.
איוב קרא:
אני רוצה לפתוח ולומר שאנו דנים כאן היום בהתנגדות המובטלים לעובדים זרים.
איוב קרא:
אני חושב שהשאיפה של כולנו היושבים פה היא קודם כל שיעבדו עובדים ישראליים, והלוואי שיבוא הרגע שבו לא יהיה פה אף עובד זר וגם לא יהיה אף מובטל.
איוב קרא:
אבל מכיוון שיש עלייה - כמו שראיתם בסוף השבוע - בדוח האבטלה, הרי זה מכניס אותנו עוד יותר למאבקים נגד כל תופעות העובדים הזרים; וצריך לחשוב כיצד אנחנו מתמודדים עם הבעיה הקשה הזו, שהיום הגיעה לכדי מעל 180,000 מובטלים מוצהרים בלשכות העבודה, בו בזמן שאנחנו יודעים ש'מסתובבים' פה מאות אלפים של עובדים זרים - וזו סוגייה שתלווה אותנו כל הזמן.
איוב קרא:
אנו סבורים שהבעיה השניה של מדינת ישראל, אחרי הנושא המדיני, זו הבעיה הזו, ואני מקווה שנגיע לרגע שנוכל לעמוד במצב שאין בו מובטלים, ואין בו עובדים זרים.
יעקב נזרי:
אני מתנצל על זה שלא הצטיידתי בנתונים.
יעקב נזרי:
לו הייתי יודע, הייתי מגיש כל מה שנדרש.
יעקב נזרי:
הנתונים מדברים על זה שיש עלייה.
יעקב נזרי:
מכלל מה שנקרא, מוקדי האבטלה - לצערנו הרב הדבר הזה מקבל ביטוי לא אחת -  נמצאים במגזר הערבי, ומספרית אני יכול לומר שלגבי אותם היישובים שהוגדרו כמוקדי אבטלה, בסך הכל כ28-, התופעה חוזרת על עצמה.
יעקב נזרי:
המספר של מוקדי האבטלה במגזר הערבי נמצא במגמת עלייה.
יעקב נזרי:
הדבר נובע ממספר סיבות - ואני אתמקד במילים אחדות  לגבי המגזר הערבי:
יעקב נזרי:
נושא שני מקבל ביטוי בכך שעל פי הנתונים שיש לנו, בקרב פועלים בענף הבניין מהמגזר הערבי - היה לנו, החל מהאינתיפאדה האחרונה, ניסיון להתמודד עם הבעיה הזו, ונעשה "חריש עמוק", בתיאום עם התאחדות הקבלנים והקבלנים שפנו אלינו.
יעקב נזרי:
גיאוגרפית, מדובר בפועלי בניין שממוקדים מבחינה גיאוגרפית בגליל ובמשולש.
יעקב נזרי:
אנחנו יצרנו קשר עם המעסיקים, במקרה הזה הקבלנים, וקרה דבר שלפני כן לא היה, מבחינתנו, בהישג יד.
יעקב נזרי:
כתוצאה מזה שאנחנו אילצנו את הקבלנים וכתוצאה מהסגר, אותם אלה שטענו לאבטלה מקרב העובדים מהמגזר הערבי - לאור זה שקיבלנו גם פניות והזמנות - יכולנו גם לדחוף אותם לעבודה.
יעקב נזרי:
אבל יש פה דבר המפריע קצת לתהליך: חלק ניכר מהתפתחות ענף הבנייה איננו נמצא, מבחינה גיאוגרפית, בקרבת אותם האזורים שבמוקדי האבטלה, קרי: אם יש תהליך בניה מואץ באזור מרכז הארץ או דרומה ממרכז הארץ, הרי שאותו מאגר עובדים איננו נמצא בקרבת מקום; והטענה היא טענה לא קלה, שאומרת: הניוד של העובדים, כדי שיגיעו בשעות העבודה וחזרתם
יעקב נזרי:
בחודשים האחרונים הגיעו אלינו - אין לי כרגע המספר המדויק - מספר מובטלים ביישובים העירוניים שנפלטו מתחום ההיי-טק; הם לרוב אקדמאים.
יעקב נזרי:
אני מניח שהתהליך שלהם, הישארותם בשירות התעסוקה עד למציאת פתרון תעסוקה, הוא תהליך קצר, כי שוק העבודה בענף הזה הוא שוק מאד דינאמי.
יעקב נזרי:
התהליך - גם כשהיה בראשיתו - נמצא שהמעסיקים, כתוצאה מזה שהם זקוקים לכוח אדם, במידה שהם זקוקים, הפנייה שלהם נעשתה, בדרך כלל, בתקופה היפה של פעילות ענף ההי-יטק,  באמצעות מה שנקרא: "חבר מביא חבר".
יעקב נזרי:
זה נשמע טוב, אבל זו הייתה תקופה...
איוב קרא:
גם במסיק זיתים אותו הדבר - חבר מביא חבר.
יעקב נזרי:
איני רוצה להיכנס לזה כרגע.
יעקב נזרי:
בכל אופן, זו הייתה המגמה של הפעילות ב'קטע' שנקרא היי-טק.
יעקב נזרי:
אותם המובטלים שמגיעים אלינו, הדבר היחידי שניתן לעשות, עד כניסתם לעבודה או חזרתם לענף ההיי-טק, הוא מה שנקרא: הסבה מקצועית.
יעקב נזרי:
אנחנו ערוכים לדבר הזה בהתאם למשרד העבודה, אבל זה תהליך שאיננו מהיום להיום, כי מה שהושקע בהון האנושי זו השקעה אדירה, שאסור לנו שנדחק את אותם המובטלים דווקא לאותה עבודה שלא לה הם הכשירו את עצמם.
יעקב נזרי:
זה מה שאני יכול לומר, ולצערי הרב, הנתונים המספריים המדויקים אינם מצויים כאן בידי, כי לא נדרשתי להכינם.
איוב קרא:
אני מציע שנשמע את העמותה של המובטלים בישראל, את "תנו לעבוד בכבוד".
איוב קרא:
מר אבי עובדיה, בבקשה.
אבי עובדיה:
שלום.
אבי עובדיה:
אני רוצה לדבר על התופעה של העובדים זרים בכלל, ולא רק בענף הבנייה.
אבי עובדיה:
היום יש לנו מעל 300,000 מובטלים במדינת ישראל, ויש מגזרים גדולים שאינם מגיעים לשירות התעסוקה, גם בגלל שזה לא מכבודם וגם מהבחינה שכבר אין להם אמון בשירות התעסוקה במדינת ישראל.
אבי עובדיה:
אני רוצה להגיד ליושב ראש שעובדים זרים זה לא רק בניין וחקלאות וסיעודי, כפי שמציגים זאת.
אבי עובדיה:
יש לנו היום - אני אומר, איני יודע מה הם טוענים - אני טוען, יש לנו לפחות חצי מיליון עובדים זרים במדינת ישראל.