GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורי שטרן:
אני באופן אישי מקבל פניות מאנשים, וממש אני פונה באופן אישי ליחידות ומבקש מהם לסייע לאותו קשיש או לאותו נכה.
יורי שטרן:
שינוי חוק, אין פה כניסה לבית פרטי.
יורי שטרן:
מדובר באנשים שהם עבדו אצל קבלן א' ועברו לקבלן ב', ולפי החוק הקיים, שאני חושב שהוא לא נכון, אבל לפי הנורמה הקיימת הם בעצם כמו בשהות בלתי חוקית.
יורי שטרן:
חוקי שני, והדגש הוא על מעסיק חוקי, אותו הדבר אם הוא עובר מקשיש שזכאי לקבל סיוע ועובר לקשיש אחר שזכאי לקבל סיוע.
יורי שטרן:
ניתן לעשות העברות כאלה במשרד הפנים, כל עוד זה במסגרת האשרות, ניתן לעשות את זה הן במינהלת והן במשרד הפנים.
יורי שטרן:
העובד?
יורי שטרן:
היו"ר יורי שטרן:	אבל העובד לא יכול לבדוק אצל מעסיק אם יש
חגי הרצל:
שמואל ארד:	ישנה   דרך   מסודרת   שהמדינה   פתחה   כדי
חגי הרצל:
היו"ר יורי שטרן:	זה רק מרצונם של המעסיקים.
חגי הרצל:
שלושה חודשים קודם, אצל השני יש פרוייקט.
חגי הרצל:
שמואל ארד:	זאת  עבירה,  זה  שבירת תנאי הוויזה,  העובד
חגי הרצל:
אשם זה המעביד שלו והעובד עצמו.
חגי הרצל:
מרצונו החופשי, מרצונו, לא מרצונו של המעביד שלו, למעביד אחר שגם הוא יש לו היתר, והוויזה של העובד גם עוד לא פגה, האם זאת עבירה או לא?
חגי הרצל:
היו"ר יורי שטרן:	אל תענה לי במקום המשטרה.
חגי הרצל:
עם זה בעיה.
חגי הרצל:
קריאה:	אם  זה  לא  הוסדר,  אז  הוא  הפר  את   תנאי
שמואל ארד:
היו"ר יורי שטרן:	מבחינה פורמלית חוקית, זאת עבירה?
שמואל ארד:
אפרים כהן:	למה  זה  עבירה?
שמואל ארד:
היום  חוק שירות התעסוקה
שמואל ארד:
אין היום חוק או אין היום נוהל או סמכות של שר העבודה ושר הפנים לאי כבילת עובד למעסיק, כי אם לא תהיה כבילת עובד למעסיק, לא יהיה אישור לקבלן אלא אישור לעובד.
שמואל ארד:
אפרים כהן:	לא, לענף.
שמואל ארד:
אז  העובד יהיה זכאי, לא תלוי במר
שמואל ארד:
היו"ר יורי שטרן:	מבחינת  המשרד  לביטחון פנים,  שהוא   אוכף
שמואל ארד:
שמואל ארד:	השנה   היו  3  החלטות  של  ממשלת    ישראל
שמואל ארד:
הכרזה שנייה – לא יכול להיות שאותה ממשלה שבצד האחד נותנת לענפים שלמים לרדת לטמיון היום ולהיהרס, ולעשרות אלפי אזרחים ישראליים, כולל פיטורים שיגיעו על תהליך דומינו מתחיל, בצד אחד היא לא תאכוף את החוק ותיצור אנרכיה מוחלטת, ובצד השני לא תאפשר להביא עובדים.
שמואל ארד:
ככל שיכבידו את היד על העובדים הזרים החוקיים, בקיצוץ המכסות שלהם, במסי גולגולת עליהם, כך המדינה תקבל יותר עובדים לא חוקיים.
שמואל ארד:
זה כלים שלובים, זה כלכלה חופשית, זה מה שיקרה גם הלאה.
שמואל ארד:
לכן אנחנו פונים עוד הפעם, לכסות את הפערים במנה לפחות בסיסית לחיים של עובדים זרים חוקיים, וזה יעצור יותר מכל האכיפות שאנחנו בעדם, את זרימת העובדים הלא חוקיים למדינת ישראל.
שמואל ארד:
אם הם לא יעשו את זה, נמצא את עצמנו בעוד שנה, אם היום מעריכים שיש 100,000 עובדים לא חוקיים וכ80,000-  עובדים חוקיים, נמצא את עצמנו תוך חצי שנה עם 150,000  לא חוקיים ועם אותו מספר של חוקיים.
שמואל ארד:
זה מה שיקרה, בלי הפלשתינאים.
שמואל ארד:
ואתה שותק, סימן שאתה מסכים.
שמואל ארד:
אז אני לא מקבל שבמשרד לביטחון פנים, אני לא יודע מה ומי אמר, ישנה החלטה מפורשת שאני הייתי שותף לה, יש פרוטוקול לממש את החלטת הממשלה.
שמואל ארד:
חגי הרצל:	אני  רוצה  את  האכיפה  בשביל קודם כל להגן
שמואל ארד:
בני אלון:	כלפי  האמירה  כדי  שלא  תסכים, זה נכון.
שמואל ארד:
זה
שמואל ארד:
בחומרה.
שמואל ארד:
שזאת הכוונה, אבל זאת גם זכותם.
שמואל ארד:
שלא לתת עדיפות למקרים האלה שבהם המעביד אומר: אני יודע על עובד פלוני שעזב והוא עכשיו לא חוקי.
שמואל ארד:
המשטרה לא יכולה לא מחר בבוקר ולא בעוד שנה, וגם לא בעוד חמש שנים, להשתלט על כל המספר של השוהים הלא חוקיים.
שמואל ארד:
זה ברור לחלוטין, ולכן היא צריכה לקבוע סדרי עדיפות, וסדר עדיפות זה לא לתת אמצעי למעבידים להיפטר מעובדים שהם לא נותנים להם תנאים.
שמואל ארד:
המעסיק  שלו  עוזב  בגלל שהיה פה ניצול  יתר	או משהו דומה.
שמואל ארד:
חוקית גבוהים יותר מהשכר והעבודה                                                             החוקית.
שמואל ארד:
שבעבודה חוקית או מנוקזים בקרנות לרווחת העובד, ביטוח רפואי וכדומה, או הולכים לממשלה, פה חלק מזה לא הכל המעביד מתחלק עם העובד.
שמואל ארד:
היו"ר יורי שטרן:	אני  רוצה לקבוע  כמה  דברים.
שמואל ארד:
אני חושב שזה
שמואל ארד:
הכלל השני הוא שכל מה שבחוק היום הוא לא חוקי, והמשטרה והשלטונות צריכים להתמודד עם זה, ואנחנו, שלא מסכימים עם החוק הקיים, אם זה ארגון זכויות האזרח או אני כמחוקק, אנחנו צריכים להתמודד עם המשימה הזאת של שינוי החוק ולא לדרוש מהמשטרה לא לאכוף את החוק כפי שהוא, ולכן מבחינת החוק, אם הקבלן אמר למשטרה שמספר מסוים של עובדים עזבו אותו והם נמצאים במקום מסוים, זה כמו המידע שאתה קיבלת מהבלש המשטרתי או מהמוקד שלך ואתה צריך לפעול או לא לפעול בהתאם לאמצעים שיש לך כעת.
שמואל ארד:
בשביל שלא נהפוך את הוויכוח הזה למתמיד אצלנו, אני פשוט דורש, והוצאנו מכתבים בעניין הזה, שהמערכות האחראיות על כך יפרידו בין הענפים הכלכליים לבין ענף הסיעוד.
שמואל ארד:
גם מבחינת הנוהל החל מהמחויבות של העובד, מה המסגרת שבה הוא עובד, לי אין פתרון ספציפי, אני רק בטוח שזה לא אותו הדבר, זה לא אותם יחסי עובד – מעביד באתר הבניין ובמשק החקלאי ואצל הנכה שמעסיק מישהו.
שמואל ארד:
גם שם יש עניין של זכויות העובד וגם שם יש ניצולים לרעה, אבל המערכת, גם מערכת הגנת העובד וגם המערכת שעומדת לרשותו של המעביד כביכול צריכה להיות שונה.
שמואל ארד:
נכון להיום זה בעצם מתפקד כאילו זה אותו הדבר, רק בהבדל אחד, שאתה לא יכול להיכנס לבית פרטי, ולאתר הבנייה אתה יכול, אבל ישנם דברים שהם קודמים לזה ומישהו צריך באמת לחוות את הדעת ולהציע פתרון.
שמואל ארד:
אם לארגוני נכים יש פתרונות, כי עד היום לא הצעתם, איך להפריד בין המערכות על בסיס שהוא שומר על זכויות העובד, מאפשר לו חופש בחירה בתנאים מסוימים, לא בתנאים של הפקר כפי שזה היום.
שמואל ארד:
החריפה בצורה קשה.
שמואל ארד:
כתוצאה מהסגר נוצר מצב שהמון ברחנים עזבו ואין מענה.
שמואל ארד:
היום יש סחר מכר בעניין של העובדים הזרים בסכומים אסטרונומיים.
שמואל ארד:
זה לא 5 וחצי דולר לשעה, זה הגיע ל7- דולרים ול9- דולרים על מנת שקבלנים יוכלו לעמוד מול החוזים.
שמואל ארד:
נוצר מצב שהיום אין מענה לאותם ברחנים, אני מדבר על חברות "סולל בונה", חברות גדולות שבאות עם תצהיר של עורך דין ומגישות את זה למשרד הפנים ואומרות: אלה ברחו, עזבו את האתר, אין לנו אותם בפועל.
שמואל ארד:
שיזכו אותם על מנת שיוכלו להביא במקומם עובדים אחרים.
שמואל ארד:
מה המדיניות, מה קרה, והאם באמת המדיניות הזאת ממומשת היום?
שמואל ארד:
כביכול עושים עבור ענף הבנייה?
שמואל ארד:
בחקלאות שמענו כמה דיווחים והייתה ישיבה השבוע.
שמואל ארד:
מה קורה בענף הבנייה?
שמואל ארד:
המידע.
שמואל ארד:
אני יכול לדעת ממערכות המידע שהביקושים שנכנסים למערכת הם זעומים.
שמואל ארד:
אנחנו יודעים בוודאות שכמות הפניות אלינו לקבל עובדים לענף הבנייה נמוכה ביותר.
שמואל ארד:
אבי אהרונסון:	270 עובדים, ליתר דיוק.
שמואל ארד:
אבי אהרונסון:	כן.
שמואל ארד:
יהודה סרוסי:	אם הייתה פנייה.
שמואל ארד:
שמואל ארד:	אני אשלח לך היום עשרות פניות שהוגשו.
שמואל ארד:
שמואל ארד:	הוגשו.
שמואל ארד:
לשכה.
שמואל ארד:
אבי אהרונסון:	לפני  שלושה  שבועות,  ירושלים, רמלה וחיפה
שמואל ארד:
היו"ר יורי שטרן:	אנחנו  כאן  ובמקום  לא  נוכל  לבדוק  את זה.
שמואל ארד:
דנה אלכסנדר:	להסתפק    בעובדים    שצריך    אותם    מקרב
שמואל ארד:
היו"ר יורי שטרן:	א.  אנחנו  קוראים  לממשלה  להתייחס  למצב
שמואל ארד:
מוליד תופעות מזיקות נוספות.
שמואל ארד:
ג. אנחנו רואים את המחסור שנוצר בעקבות אי הגעתם של העובדים הפלשתינאים, שזאת תופעה לטווח ארוך, את המקור הראשי לכל הנזקים האלה, ועם כל הגיוסים במערכת האכיפה, היא לא תוכל להתמודד עם זה לטווח ארוך אם לא יימצא פתרון למחסור עצמו.
שמואל ארד:
לכן אנחנו מבקשים את שירות התעסוקה לגייס עובדים וליצור מגע ישיר עם המעסיקים, גם עם אלה שעוד לא פה עדיין, כי יש סיבות רבות למה לא פנו, מחוסר אמונה, אבל סיבה אחת לא קיימת פה.
שמואל ארד:
לשירות התעסוקה אין בעיה להרים טלפון ולומר: יש לי עובדים, הרי המעסיקים הם לא גונבים מעצמם.
שמואל ארד:
הם לא פוגעים בעצמם ולכן אם יש עובדים, הם יקבלו אותם.
שמואל ארד:
ה. אנחנו מבקשים ממשרד הפנים וממשרד העבודה והרווחה לאשר לעובדים הנמצאים שפג תוקפם להשתלב בבנייה ובחקלאות, ואם הם ייקלטו, לקבל אישור שהות לעוד שנה.
שמואל ארד:
אתם בעצמכם אמרתם שעובדים היום גם קולומביאנים וגם אחרים.
נחום לנגנטל:
הסכמת שאדבר לפני כולם, ואני גם מתנצל בפני השר שאני לא אשמע אותך - אבל אני אתעניין במה שתאמר פה - כי אני צריך לנהל ישיבה בוועדת הכלכלה.
נחום לנגנטל:
לאשר לעוד שני  חברים שמבקשים חמישה ימי
נחום לנגנטל:
נחום לנגנטל:	אדוני  שר  העבודה והרווחה, חבר הכנסת רענן
נחום לנגנטל:
לפעמים ישנה מציאות מסויימת בתנאים מסויימים - יש לך המהומות בשטחים והאלימות, ואין זה משנה כרגע מה היא התייחסותך.
נחום לנגנטל:
הבעיה היא אם אנחנו ניצור לעצמנו את הבעיה לא עם העובדים הזרים - עם הבעלים, עם כל התעשייה הישראלית שנמצאת סביב למה שצריך כרגע להתקדם.
נחום לנגנטל:
או אז הוא אומר לך את זה כלפי כל מה שסביב העניין.
נחום לנגנטל:
בחקלאות תכף ידברו פה ויגידו לך שיש דבר שכבר החמצנו - פשוט גמרנו.
נחום לנגנטל:
בחקלאות אין זה דבר שיכול לחכות.
נחום לנגנטל:
כל החברים שעושים מלאכת קודש, גם משירות התעסוקה וממשרד הפנים וממינהלת העובדים הזרים, אני מעריך אותם ואני עובד איתם הרבה שנים; אבל הם הפכו את כולנו פה למצב של שוק שחור או לשתדלנים בעבור כל מיני אנשים שאינם מקבלים סעד בדרך הבירוקרטית הרגילה, ואז אנחנו הפכנו פתאום להיות לשתדלנים.
נחום לנגנטל:
כל מיני אנשים פה, או, לדאבוני הרב, כל מיני מאכריות שנכנסה פה במערכה הזאת, כי יש פה מצוקה אמיתית, וכל האמירות האלה שמול המובטלים הישראלים נוכל לצמצם את מספר דורשי העבודה, זה דבר שלא הצלחנו בימי רגיעה לסדרו, כי בסופו של דבר כל הישראלים לא רצו לעבוד באותן עבודות שעבדו בהן העובדים הזרים; ואם אומרים לי גם היום את הביטוי הכל כך לא רציני, שהשתמשו בעובדים הזרים הלא חוקיים לאותם דברים שהם רוצים להביא למענם את העובדים הזרים…
נחום לנגנטל:
לכן אני אומר, אדוני השר - פה צריך לבדוק, והאכיפה צריכה להיות אכיפה.
נחום לנגנטל:
אם אין אוכפים, אם אין עושים את כל הביטחונות לדברים הללו, אזיי יש לנו בעיה אחרת במסגרות אחרות.
נחום לנגנטל:
בוא נדבר על זה בצורה אמיתית.
נחום לנגנטל:
אבל פה את העניין הזה - את המעגל הזה - צריך לשבור, ולא – נתמוטט פה כולנו.
נחום לנגנטל:
האריזה הזה של פירות - מועסקות 100 נשים מקלקיליה, שלא החסירו ולו יום עבודה אחד מתחילת האירועים.
נחום לנגנטל:
100 נשים מקלקיליה - מיום תחילת האירועים מגיעות כל בוקר בצורה מסודרת לעבודה.
נחום לנגנטל:
או אז נפסיק "לעבוד" זה על זה בעניין הזה של עובדים פלשתינאים, וצריך את העניין הזה לעודד לדעתי גם בימים האלו:  עובדים מבוגרים פלשתינאיים על השולחן, לא מתחת לשולחן.
נחום לנגנטל:
צריך לעודד את הדבר הזה.
נחום לנגנטל:
חייבים לעודד את הדבר הזה.
נחום לנגנטל:
קריאה:	אין אישורים היום בכלל.
נחום לנגנטל:
אישורים, בלי שום דבר.
נחום לנגנטל:
בהסכמה, בגילים מסויימים שהם מורשים, שהמדינה יכולה - אפילו בזמן הזה - לאפשר להם להיכנס.
נחום לנגנטל:
גדעון עזרא:	אני  מבקש  מהשר  לשבת  ולעשות  תהליך  קל
נחום לנגנטל:
קריאה:	זה איננו פועל ככה.
נחום לנגנטל:
כולנו ולטובת הנירמול עם הפלשתינאים.
נחום לנגנטל:
שלך,  מתוך 120,000 שהיו, כמה בצורה כזאת
נחום לנגנטל:
גדעון עזרא:	אינני  יודע.
נחום לנגנטל:
אני  יודע  שכמה שלא יהיה, זה
נחום לנגנטל:
הפועלים הזרים – אני מחזיק פה מכתב ביד מ"מור פירות השרון".
נחום לנגנטל:
מר יאיר קפלן, שהוא ללא כל ספק אחד החקלאים למופת שקיימים במדינה הזאת, שלא ביקש טובות של אף אחד, ולפי דעתי - עושה לתפארת מדינת ישראל.
נחום לנגנטל:
אני חושב שהוא גם ראוי לפרס.
נחום לנגנטל:
הוא כותב לך, ואתה קיבלת העתק מהמכתב.
נחום לנגנטל:
"בעבר התנסיתי פעמים רבות בהעסקת תלמידים ועובדים שהופנו אליי מלשכות התעסוקה.
נחום לנגנטל:
אתה יודע טוב כמוני מה תהייה תנובת הפרדס והמטע בעת קטיף תלמידים בו.
נחום לנגנטל:
רצון המבוגרים לכפות עליהם עבודה קשה, משעממת וממושכת אף בעתות חירום, לא ימנע מהם להשתעשע, להתעייף ולמאוס בעבודה עוד באמצע היום הראשון.
נחום לנגנטל:
עובדים הנשלחים מלשכת התעסוקה, חלקם הגדול עסוקים במיצוי כל האפשרויות לקבל דמי אבטלה במזער המאמץ האפשרי, והם אינם עוזרים לקדם את העניין.
נחום לנגנטל:
הדבר הכי חשוב לנו במצב הזה שבו המדינה נמצאת הוא לקטוף את הפרי ולהמשיך לבנות את תועלת מדינת ישראל".
נחום לנגנטל:
אני מבקש ממך שתציל את הענפים הללו "על אמת".
נחום לנגנטל:
אין לנו שום ברירה אחרת, מפני שהענפים האלו, חלקם לא יוכלו אחר כך לקום על הרגליים.
נחום לנגנטל:
אני מבקש בכל לשון של בקשה שתמלאו אחר ציפיות המשק, בשביל להמשיך להניע את גלגלי המשק.
נחום לנגנטל:
מיליון שקל להכשרות של עובדים ישראליים.
נחום לנגנטל:
יש לך פה המודעות ברוסית ובעברית - זה יהיה בכל העיתונים.
נחום לנגנטל:
זה פתרון שיהיה טוב אולי לעוד שנה.
נחום לנגנטל:
גם בו אני די מפקפק בסוגיה כמה צעירים יבואו ללמוד להיות טפסנים וטייחים - ובמשכורות טובות.
נחום לנגנטל:
אי אפשר להרוס את המשק בסדנאות.
נחום לנגנטל:
קודם כל רוצה לשאול אותך: איך אתה חושב עליי - בתור יהודי או בתור ערבי?
נחום לנגנטל:
איך אתה חושב עלינו, בתור יהודים או בתור ערבים?
נחום לנגנטל:
אם בתור יהודים, אמור לנו זאת.
נחום לנגנטל:
אם בתור ערבים, אמור  לנו את זה.
נחום לנגנטל:
ידוע לך, כבוד השר, שאתה יותר מחכם מאיתנו.
נחום לנגנטל:
אמור את האמת בינינו עכשיו.
נחום לנגנטל:
אתה יודע את הכל, שהיהודים אינם רוצים לעבוד, ואתה יודע באלף אחוזים, ורואים עליך שאתה יודע.
נחום לנגנטל:
כמה שתעשה לא יעזור.
נחום לנגנטל:
הנה, בבקשה, אם אנחנו הולכים ללשכה, 40 איש פחות משבועיים, אף אחד מהם לא נמצא אצלי, וחבל שלא הבאתי לך את כל האלף איש של כל אזור הדרום.
נחום לנגנטל:
הביאו לנו חמישים איש.
נחום לנגנטל:
בחרנו אותם - אף אחד לא הגיע.
נחום לנגנטל:
התקשר עכשיו ללשכה שלנו בבאר-שבע, והיא תגיד לך את הכל.
נחום לנגנטל:
אין משקרים לך.
נחום לנגנטל:
גם הרומנים שלנו בורחים.
נחום לנגנטל:
אתמול ברחו לי 9 רומנים בלילה.
נחום לנגנטל:
למה?
נחום לנגנטל:
קבלנים באים, משתוללים בלילה: כמה אתה מקבל?
נחום לנגנטל:
קח יותר.
נחום לנגנטל:
ברחו לי 9 רומנים.
נחום לנגנטל:
שמואל ארד:	בוודאי שקורה.
נחום לנגנטל:
יש ואקום אדיר.
נחום לנגנטל:
היו"ר יורי שטרן:	אחר כך בודקים כמה יש לך ברשיון.
נחום לנגנטל:
לך 19,000 עובדים.
נחום לנגנטל:
הוא צודק.
נחום לנגנטל:
הוא לא עשה מחקר כמה ברחו.
נחום לנגנטל:
עם הברחנים זה 19,000 עובדים.
נחום לנגנטל:
דני קריצ'מן:	אני  רוצה  להבין   או   לדעת  או  לשאול   את
נחום לנגנטל:
אני קיבלתי שני בתי ספר לעבודה.
נחום לנגנטל:
זה נגמר אחרי יומיים, אחרי שהתברר שעלות הקטיף  שלהם הייתה 130 שקל למכל, וזה בערך הפדיון שאני מקבל בשביל המכל הזה.
נחום לנגנטל:
היום אנחנו כבר איננו מדברים על קטיף להציל את הפירות.
נחום לנגנטל:
אנחנו מדברים על קטיף להציל את העצים שלא יניבו בשנה הבאה פרי.
נחום לנגנטל:
היום, יום-יום יש הפסד לחקלאות, יום-יום, של 10 מיליון שקל.
נחום לנגנטל:
זה בחודש 300 מיליון שקל.
נחום לנגנטל:
מי לוקח את האחריות על זה?
נחום לנגנטל:
דני קריצ'מן:	מי  לוקח  את  האחריות  על  זה?
נחום לנגנטל:
אני אינני
נחום לנגנטל:
אצלי, במקום שאני עובד, אתמול ספרה הקרן לנזקי טבע 400 טון מנגו על הארץ ועוד  10,000 טון פומלית שצריך לזרוק אותם לזבל.
נחום לנגנטל:
צא לשטח, הסתכל.
נחום לנגנטל:
מה הסיפורים האלה על שירות התעסוקה?
נחום לנגנטל:
מה הסיפורים האלה על בתי ספר?
נחום לנגנטל:
איזה קשקוש לא רציני זה?
נחום לנגנטל:
ייקחו בית ספר, ישלמו חמישים שקל לוועד הכיתה, שלושים שקל למוביל, חמישים שקל למלווים, עוד שלושים שקל לשני המדריכים, עוד שלושים שקל למדריך שצריך להראות להם איך לקטוף - בסוף היום חצי מכל קטפו, וכל החצי מכל הלך ל"בררה", כי הרסו גם את הפרי, ושברו גם את העץ.
נחום לנגנטל:
זו בושה גדולה מאוד.
נחום לנגנטל:
אני, אין לי תקוות מהוועדה הזאת.
נחום לנגנטל:
אין לי תקוות מהוועדה, וגם אין לי תקוות ממך בעניין הזה - משתי סיבות.
נחום לנגנטל:
קודם כל אני שומע את הנימה לאורך כל הדרך.
נחום לנגנטל:
שנית, אני אומר לך שגם אם היום אתה תאשר להביא 10,000 עובדים, זה ייקח חודש ימים להביאם.
נחום לנגנטל:
האם אבוקדו יכול לחכות על העץ חודש ימים?
נחום לנגנטל:
האם תפוז יכול  לחכות חודש ימים?
נחום לנגנטל:
עומדת אונייה בנמל ומחכה שימלאו אותה כדי להגיע ליפן עם פרי.
נחום לנגנטל:
היא עומדת כבר שלושה שבועות ומחכה, ומשלמים כל יום 35,000 דולר עבור ההמתנה הזאת, כי היא מחכה לפרי.
נחום לנגנטל:
איפה ההשלכה על התשומות האחרות?
נחום לנגנטל:
אנחנו הפסקנו לשלוח פרי לבית אריזה באשקלון שהוא כולו על טוהרת העובדים הישראליים, כולו, כל ה- 100-150 שעובדים שם הם רוסיות ועובדים ועובדות מאשקלון והסביבה.
נחום לנגנטל:
הוא מחר עומד לעמוד.
נחום לנגנטל:
אז מה הרווחנו?
נחום לנגנטל:
אני אינני מביא לו פרי, הוא מפסיק לעבוד.
נחום לנגנטל:
אתה מגדיל את האבטלה.
נחום לנגנטל:
יוסטה בלייר:	אני  ראיתי את השר פעמיים החודש.
נחום לנגנטל:
אני מציע
נחום לנגנטל:
יוסי צרפתי:	אני   מרכז   העבודה   החקלאית   בגוף  קטיף.
נחום לנגנטל:
להביא עובדים מבחוץ גם בימים רגילים היה קשה מאוד - וכמעט בלתי ניתן.
נחום לנגנטל:
יש לנו מפעל "עלי קטיף" לירקות טריים, שמביא עדיין בכוח מספר מצומצם של עובדים ועובדות מאופקים.
נחום לנגנטל:
לו הייתם רואים איך מסיעים אותם מדי פעם - אלה מחזות מזעזעים.
נחום לנגנטל:
אני הייתי בשנים 1993-94 רכז הביטחון במושב שלי.
נחום לנגנטל:
אני עברתי רצח ודקירות של חברים טובים שלי.
נחום לנגנטל:
הפלשתינאים אינם אמינים.
נחום לנגנטל:
אזיי הצבא עצר אותם לשבועיים ראשונים.
נחום לנגנטל:
הצבא איפשר: מגיל שלושים, נשואים פלוס.
נחום לנגנטל:
אנחנו עומדים ומתמודדים.
נחום לנגנטל:
ספקים אינם נכנסים.
נחום לנגנטל:
תוצרת איננה יוצאת.
נחום לנגנטל:
להתמודד גם עם המשק שאפשר עוד להציל אותו - אולי בעוד שבועיים-שלושה תהייה תקווה להמשיך.
נחום לנגנטל:
אינני יודע - זאת התמוטטות.
נחום לנגנטל:
5 עובדים היו בלשכת התעסוקה בגוש קטיף לעבודה.
נחום לנגנטל:
5 עובדים היו צריכים ללכת לעמוד במח"ה, במקום שבו מר דני  קריצ'מן מנהל את העסק.
נחום לנגנטל:
עובד אחד מתוך החמישה דיבר, וגם הוא לא הופיע.
נחום לנגנטל:
אינני רוצה להוסיף על הדברים של מר יוסטה בלייר.
נחום לנגנטל:
הישובים שנמצאים בהתקפה מתמדת של פלשתינאים לא באו לטענות בממשלה.
נחום לנגנטל:
לא באו ואמרו שיורים עלינו, ולא ביקשו שום דבר לטובת העניין הזה.
נחום לנגנטל:
החשש שלנו שבגלל הבעיה הכלכלית, הישובים האלה יתמוטטו - ולא בגלל היריות, ההפגזות והרימונים.
נחום לנגנטל:
אלי אהרון:	אני  רכז  הוועדה  החקלאית  בחבל אשכול.
נחום לנגנטל:
מי
נחום לנגנטל:
אנחנו מעסיקים בסדר גודל מעבר לעובדים הזרים הקיימים, אנחנו מעסיקים בסדר גודל של בין 750 עובדי שטחים ל- 1,000 עובדי שטחים שהיום אינם.
נחום לנגנטל:
שמעתי קודם את הסיפורים על קלקיליה, ששם בכל זאת נכנסים.
נחום לנגנטל:
אצלנו לא נכנס ולו פלשתינאי אחד.
נחום לנגנטל:
אתם יודעים שעזה מגודרת, ואין לנו שום אופציה אחרת מעבר לדבר הזה היום.
נחום לנגנטל:
עובדים ישראל ביקשנו.
נחום לנגנטל:
היה ניסיון מאצלנו, בשיתוף פעולה מלא עם הסוכנות, להעסיק 150 עובדים סטודנטים עולים מחבר המדינות.
נחום לנגנטל:
ניסינו להעסיק אותם.
נחום לנגנטל:
יום אחד באו בבוקר - ארגנו להם את העבודה, ובסוף היום הם פשוט עזבו ולא חזרו יותר.
נחום לנגנטל:
הם היו אמורים על פי התוכנית המקורית לעבוד שבועיים לפחות.
נחום לנגנטל:
יום אחד הם לא הספיקו לעבוד.
נחום לנגנטל:
אבי שדה:	בעיות  הסגר  הן  לא הבעיות האמיתיות שלנו.
נחום לנגנטל:
כולם יודעים שלאזורים הפריפריאליים אין שום סיכוי שיהודי יבוא לעבוד.
נחום לנגנטל:
הרי אנחנו מחפשים את זה ומבקשים את זה לאורך כל השנים שאנחנו מתיישבים במקום, וכל לשכות התעסוקה וכל פקיד מתחיל של שירות התעסוקה יודע שאזורים כאלה, הוא מוותר עליהם מראש, אבל בכל זאת מדינת ישראל ממשיכה ומכתיבה לנו איזה שהוא סדר של מגבלה, שהיא פשוט אינה מובנת.
נחום לנגנטל:
זה איזה מין פופוליזם שנועד, אנחנו מבינים  – פשוט לחסל אותנו.
נחום לנגנטל:
אנחנו עמלים ומשתדלים לפרנס את עצמנו מבלי להיזקק לכל מיני עזרות סוציאליות כאלה ואחרות של מדינת ישראל, ופה שירות התעסוקה ומשרד העבודה והרווחה פשוט כובלים אותנו וקוברים אותנו פנימה.
נחום לנגנטל:
אבי שדה:	אנחנו 400 משקים חקלאיים.
נחום לנגנטל:
כולם חקלאיים.
נחום לנגנטל:
אבי שדה:	אנחנו  מייצרים 50 אחוז מהייצוא החקלאי של
נחום לנגנטל:
כל אחד מכם יודע הרי שבאזורים האלה יוקר המחייה הוא גבוה מכל מקום אחר, בוודאי שמירושלים, ותעשו את החשבון - כל אחד לעצמו מה משמע 7 אחוזים מתוך המחזור הזה שאנחנו מגדלים; תורידו לזה כל מיני מרעים שיכולים להיות דרך העובדים שאנחנו איננו מצליחים להגיע אליהם, והנה כבר "פספסנו" את האחוז או השניים, ונגרם לשורה שלמה של משקים להתמוטט.
נחום לנגנטל:
היו"ר יורי שטרן:	זה  לא  רק  אובדן  ההכנסה  כיום.
נחום לנגנטל:
היות שרוב
נחום לנגנטל:
קריאה:	העצים  שאינך חותך אותם השנה, לא יניבו
נחום לנגנטל:
יגאל ברנדס:	אנחנו  עוסקים  באותו  ענף.
נחום לנגנטל:
אני עובד בחברת
נחום לנגנטל:
לחברת "פלח" עומדים היום 150 עובדים מתאילנד, מחכים על המטוס.
נחום לנגנטל:
אינני חושב כמו מר דניאל קריצ'מן.
נחום לנגנטל:
אני חושב שבשבוע ימים ניתן להביא אותם.
נחום לנגנטל:
שאנחנו כבר 5 שנים או 6 שנים מתעסקים בסיסמאות בלבד, גם קודמך וגם אתה.
נחום לנגנטל:
אלה סיסמאות בלבד, וכמי שעשה את הניסיון לקליטת עובדים זרים, אני חושב שאני פתרתי את הבעיה לממשלת ישראל, שבאותם החודשים תרוויח הרבה כסף.
נחום לנגנטל:
איך קרה הדבר?
נחום לנגנטל:
בלשכת חדרה קלטתי את כל העובדים, עבדו יום-יומיים וסירבו לעבוד בהביעם דעה כזאת או אחרת.
נחום לנגנטל:
נוצר מצב ששירות התעסוקה הגדיר אותם כסרבנים ולא שילם להם דמי אבטלה, ואנחנו ספגנו את הנזק - והכל עבד נהדר.
נחום לנגנטל:
מה "עבד נהדר"?
נחום לנגנטל:
נכשלנו בגדול.
נחום לנגנטל:
המסקנה שלנו היא מאוד פשוטה.
נחום לנגנטל:
אדוני השר, הרבה חוקים שהבאת היו טובים, אלא שהם רק גרמו לכך שנהייה רמאים.
נחום לנגנטל:
מחייל משוחרר שגרמתם שבמקום שייקח את השיק בכבוד וילך הביתה, אמרנו לו: תשכור דירה, ואחד חתם לאחר, וגנבו את הכסף של המדינה בדרך כזאת או אחרת.
נחום לנגנטל:
אני חושב שאתה חייב לקבל החלטה וללמוד ממר רבין המנוח וללמוד משגיאות העבר, מתקופתה של הגברת אורה נמיר - כמו שמר דני קריצ'מן הזכיר ועד היום.
נחום לנגנטל:
נקוט החלטה אמיצה, ותחליט להביא עובדים זרים.
נחום לנגנטל:
זאת הדרך, וזה הפתרון, אדוני השר.
נחום לנגנטל:
כל הטיעונים שהשמיעו פה, אבל אני אומר לך עוד טיעון אחד וטענה אחת.
נחום לנגנטל:
טיעון אחד -  לפני חצי שנה צה"ל יצא מלבנון.
נחום לנגנטל:
כולנו שמחנו.
נחום לנגנטל:
יחד איתו יצאו הפועלים מלבנון.
נחום לנגנטל:
אמרו לנו: קחו את הפועלים מהדרום, ותעבירו אותם לצפון.
נחום לנגנטל:
העברנו, עשינו, כדי לפתור את הבעיה של הישובים בצפון.
נחום לנגנטל:
האם קיבלנו במקומם עובדים אחרים?
נחום לנגנטל:
לא. פלשתינאים אחרים?
נחום לנגנטל:
לא. תסתדרו בתוך עצמכם.
נחום לנגנטל:
מה אתם עושים לנו?
נחום לנגנטל:
ריבו בתוך עצמכם.
נחום לנגנטל:
החבר'ה ממושב כפר יובל, ממושב אביבים, מקיבוץ מנרה, נדרשים על ידי החברים האחרים פה להחזיר את הפועלים.
נחום לנגנטל:
צריכים לריב ביניהם.
נחום לנגנטל:
עמי אוליאל:	בהשאלה כמובן.
נחום לנגנטל:
האם אנחנו יכולים   להחזיר?
נחום לנגנטל:
אדוני השר, חבר'ה, התעוררו.
נחום לנגנטל:
אלה מלח הארץ.
נחום לנגנטל:
זה לא הרמאים.
נחום לנגנטל:
אחר כך לבוא אליהם בטענות ולהשמיץ אותם, את החקלאים שעובדים מחמש בבוקר עד חמש בערב כל יום ומחפשים באצבעות שלהם להחזיק את המטעים האלה ואת העבודה, ולספק את מגוון הפירות והירקות והפרחים לכל עם ישראל ולייצוא?
נחום לנגנטל:
באים אליהם בטענות שהם אינם מוכנים לקלוט?
נחום לנגנטל:
אנחנו לא דגלנו במדיניות של להגדיל את יחידות הייצור באופן כזה שלא נוכל לעבוד בעצמנו לבד.
נחום לנגנטל:
זה אתם, הממשלות של ישראל, גרמתם לכך.
נחום לנגנטל:
או אז עכשיו, אם המצב הוא כזה, אל תתנו לנו למות, תקבלו את ההחלטות - ובזמן.
נחום לנגנטל:
כבר מאוחר.
נחום לנגנטל:
5,000 טון זיתים זרקנו בגלל האטימות הזאת.
נחום לנגנטל:
שבשנות ה70' הייתי מנהל בית ספר מקיף בקריית גת, והנהגתי שם, מתוך שיקול חינוכי, שכל תלמיד כיתה י"א בחופשה הגדולה לפני שהוא עולה לכיתה י"ב, וכתנאי לכניסתו לכיתה י"ב, יעבוד חודש ימים מתוך החודשיים של החופשה באיזו שהיא עבודה, דרך שירות התעסוקה, והכסף - שלו.
נחום לנגנטל:
אבל בלי אישור שירות התעסוקה, הוא לא ייכנס לבית הספר.
נחום לנגנטל:
אני אומר לך את האמת, לו היום הייתי מנסה לעשות את זה, אינני בטוח שזה היה עובד.
נחום לנגנטל:
כמעט בטוח שזה לא היה עובד.
נחום לנגנטל:
הדברים השתנו, הערכים השתנו - היו הולכים עם חוקים, עם איכות השלטון ועם חופש העיסוק ועם זכויות הילד ועם אני לא יודע מה, והיו מגלגלים אותי, ואולי היו אפילו מפטרים אותי כמנהל.
נחום לנגנטל:
הזמנים השתנו, ואני אומר לך שגם אם במצב רגיל יש איזה שהוא  משקל לטענות - חלקם אומרים פופוליסטיות, חלקם אומרים אחרות - שצריך להגביל את מספר כניסת העובדים וכדומה.
נחום לנגנטל:
אנחנו לא בימים כתיקונם.
נחום לנגנטל:
אנחנו במצב חירום.
נחום לנגנטל:
אנחנו שומעים פה ענפים שונים, אנחנו שומעים פה את החקלאים, אנחנו שומעים את ענף הבנייה; יש פה עוד ענפים שרק הכוח של העובדים הפלשתינאים ברשות ובסמכות הם לפי תפיסה של כלכלה משולבת.
נחום לנגנטל:
היום אין משולבת ואין כלום.
נחום לנגנטל:
יש חוסר של למעלה מ- 120,000 עובדים בענפים שונים, שהוא ממוטט את הענפים.
נחום לנגנטל:
אנחנו שומעים את הדברים.
נחום לנגנטל:
יותר מזה אין לי מה להוסיף, אלא להצטרף לדברים שנאמרו.
נחום לנגנטל:
אני אומר לך שאינני מבין עכשיו למה מחכים.
נחום לנגנטל:
יש פה ענפים בחקלאות שכל יום שמאחרים מביא נזקים אדירים.
נחום לנגנטל:
אני קורא לך, ואני אומר: אדוני השר, צריך רק לקבל  החלטה ולהציל את הענפים האלה של המשק בתקופת החירום.
נחום לנגנטל:
12,000 עובדים - חסרים כרגע 7,000 עובדים.
נחום לנגנטל:
התפוקה של עובד תאילנדי מול זה, זה 1:5.
נחום לנגנטל:
זאת אומרת 7 כפול 5 הם 35,000   תלמידים שאני צריך.
נחום לנגנטל:
יש לנו עוד 100-150 ימי עבודה.
נחום לנגנטל:
הם באים עם התלמידים ליום-יומיים, אני צריך בערך 3.5 מיליון תלמידים.
נחום לנגנטל:
להתעסק עם זה זאת המתמטיקה.
נחום לנגנטל:
אתה יכול לתת לי תשובה על 3.5 מיליון תלמידים?
נחום לנגנטל:
הלכתי לעבוד.
נחום לנגנטל:
באו השכנים לאישתי ואמרו לה: "בשביל מה לך, בואי, יש לך חמישה ילדים, תביאי תעודות זהות לסעד, תקבלי כל שבוע דברים שלא ראית".
נחום לנגנטל:
באה אישתי ואומרת לי.
נחום לנגנטל:
אמרתי לה: "אני עם דבר כזה, אני אמות.
נחום לנגנטל:
אני לא אעשה אותו בחיים שלי.
נחום לנגנטל:
אני אעבוד ואני לא אעשה את זה".
נחום לנגנטל:
עבדתי, ועשיתי, ועד היום אנשים שמקבלים סעד - אני רואה אותם בטלוויזיה.
נחום לנגנטל:
זה מה שאתה רואה בטלוויזיה - את כל הבטלנים.
נחום לנגנטל:
אני רוצה לסבר את האוזן.
נחום לנגנטל:
יעקב ניזרי:	אני אוכיח לך.
נחום לנגנטל:
הנזק גרמת.
נחום לנגנטל:
מה יצא?
נחום לנגנטל:
תוכיח.
נחום לנגנטל:
או אז מה אם
נחום לנגנטל:
יעקב ניזרי:	אני  אתחיל  בנתונים מענף  החקלאות,
נחום לנגנטל:
3,120 קבלנים העסיקו עובדים פלשתינאים.
נחום לנגנטל:
כ- 20,000 עובדים פלשתינאים הועסקו באמצעות מסגרות מדור התשלומים של שירות התעסוקה.
נחום לנגנטל:
בסך הכל מתוך 3,120  הקבלנים, הגיעו על פי ההסדר שהיה מוסכם בינינו עד הרגע הזה בסך הכל 369 קבלנים שהתייצבו בלשכות.
נחום לנגנטל:
סך כל הכמות שנדרשה הוא כ- 5000 עובדים פלשתינאים במקום.
נחום לנגנטל:
הנתון מעיד שסך הכל כ- 10 אחוזים מכלל הקבלנים שהעסיקו פלשתינאים אכן הופיעו בלשכה.
נחום לנגנטל:
נשאלת פה השאלה איפה המצוקה.
נחום לנגנטל:
שר העבודה והרווחה רענן כהן:	אני  חושב  שלמדתי  בדרך ארץ, אתה לא חייב
נחום לנגנטל:
אחד לא ישנה את דעותיי.
נחום לנגנטל:
ככה אני נולדתי, מכירים אותי כבר עשרות שנים, תמיד אמרתי את מה שחשבתי, ואני אינני מוטרד מאף אחד, אם כולכם תהיו נגדי.
נחום לנגנטל:
אבל תנו לי להביע אותה, ואתם פה מפריעים.