GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר:
יש לכם איזשהו מנגנון שבוחן גם השקעה בתשתיות וגם השקעה בנוער, שעליו אתם מתגמלים?
מאיר ברדוגו:
מה זאת אומרת?
עודד פורר:
איך אתה מעודד קבוצה להשקיע יותר בנוער, שיהיה מאמן שלא יקבל 800 שקל לחודש אלא יקבל 8,000 שקל לחודש כדי לאמן נוער, למשל?
מאיר ברדוגו:
אנחנו נותנים מענקים ומלגות למאמנים.
מאיר ברדוגו:
בסופו של דבר צריך לזכור, אנחנו לא מנהלים את הספורט.
עודד פורר:
ברור, אני שואל.
עודד פורר:
עכשיו הרווחתם הרבה כסף במונדיאל, שמעתי.
מאיר ברדוגו:
אנחנו נותנים תמריצים.
עודד פורר:
אתם נותנים אחוז אחד ממה שהרווחתם עכשיו במונדיאל לטובת השחקן הישראלי.
מאיר ברדוגו:
בוא נשים דברים על דיוקם.
מאיר ברדוגו:
אנחנו מרוויחים, אבל הכול חוזר בחזרה לספורט.
מאיר ברדוגו:
זה לא שמשהו נשאר בטוטו.
מאיר ברדוגו:
כל רווח שהטוטו מרוויח, חוזר, ומשרד הספורט, זה התפקיד שלו בסופו של דבר, להחליט איך לחלק נכון את הכספים שאנחנו מרווחים.
עודד פורר:
זה יעבוד השנה?
עודד פורר:
זו אותה שאלה ששאלנו אותה פה בכנסת לפני חצי שעה והבטיחו לנו שזה יעבוד.
מאיר ברדוגו:
אני שומע פה את נציג משרד הספורט אומר שהם יעשו הכול כדי שזה יעבוד.
מאיר ברדוגו:
אנחנו כולנו מחזיקים אצבעות שזה יעבוד.
עודד פורר:
טוב, זה גם לא נושא הדיון.
עודד פורר:
יש עוד מישהו להתייחס?
חיליק כהן:
האמת, כשפנו אלינו, זה היה גם כן לעשות את ההשוואה בין שחקנים ישראלים לשחקנים זרים ולראות את הפערים ביניהם.
חיליק כהן:
אם תרצו, אני אגיד את הדברים מתוך מהמשקפיים שלנו.
עודד פורר:
הנושא הזה הוא בהוראת שעה אצלכם או בתקנות?
חיליק כהן:
בתקנות.
עודד פורר:
זאת אומרת, זו לא הוראת שעה.
חיליק כהן:
למיטב זכרוני לא, אבל אני יכול לבדוק את זה ולחזור בתשובה.
חיליק כהן:
כמובן שאם בשיח הקודם מבחינת ה-25%, אז כמובן שהפקודה מעודדת, אבל אנחנו חושבים שאם עושים את זה, אז לפחות מישהו שההכנסה שלו מופקת בישראל, אז חישוב המס צריך להיות זהה לפחות מבחינת הדברים, אבל אני לא הגורם המשפטי בזה מבחינת שיעורי המס.
חיליק כהן:
כן הדברים שחשוב להציף אותם מבחינת ההטבות, אז קודם כל מבחינת חודשי ההטבה, אנחנו מדברים על 48 חודשי הטבה, כאשר בפקודה זה לא ברור לגמרי אם מדובר פה בחודשים רצופים או מצטברים שיש פה הרבה מחלוקות עם פקיד השומה, בטח אתם נתקלים בזה.
דני פדרמן:
זה לא שזה לא ברור.
דני פדרמן:
זה ברור.
חיליק כהן:
זה ברור שאתם נתקלים בשיח הזה.
חיליק כהן:
זה משהו אחד שאם זה כן היה מגיע וכן מתקדמים עם זה, אז כן היה חשוב אולי לשים ולסדר את הסעיף.
עודד פורר:
שמה הוא אומר בעצם?
חיליק כהן:
זה בא ואומר שהספורטאי מקבל 48 חודשי הטבה, אבל הוא לא רושם אם זה לראשונה, אם זה במצטבר.
עודד פורר:
ואז מה, זה תלוי בפקיד השומה לפי איך שבא לו?
חיליק כהן:
לא, ואז מה שקורה, שברמה המשפטית יש כאן שיח, למה?
חיליק כהן:
כי כשלמשל עונה 48 חודשים, אנחנו מתייחסים לזה - - -
עודד פורר:
אתה מתייחס לזה כשנת מס והם מתייחסים לזה כעשרה חודשים?
חיליק כהן:
תשעה חודשים, כי החוזים הם תשעה חודשים.
עודד פורר:
בתחילת הדברים שלך אמרת שנותנים חמש ואם צריך, מאריכים.
עודד פורר:
בתחילת הדברים שאלתי האם אחרי ארבע שנים הספורטאי עובר לרמת מס רגילה.
עודד פורר:
אמרת שבגדול מאריכים הרבה פעמים.
דני פדרמן:
זה נכון.
דני פדרמן:
אמרת שאפשר יותר מחמש שנים.
חיליק כהן:
כן, זו הייתה הכוונה.
עודד פורר:
זאת אומרת, אם אתה מחשב לפי תשעה חודשים, אז אתה עובר.
חיליק כהן:
אז אתה מגיע ליותר.
דני פדרמן:
אתה מגיע ליותר.
דני פדרמן:
זה סוג של לקונה.
עודד פורר:
אם קבוצה מסוימת מצאה זר טוב, אחרי ארבע שנים היא צריכה להיפטר ממנו, לשיטתכם.
חיליק כהן:
על פי הנוסח של התקנות, כן.
חיליק כהן:
מה שקורה זה שיכול להיות מצב, בגלל הסעיף הזה, יש את המצב שקבוצה יכולה להשאיל את השחקן, וגם עושים את זה הרבה פעמים, משאילה אותו בשל כל מיני סיבות לקבוצה אחרת זרה ואז הוא יכול לחזור ועוד פעם לקבל את ה-48 חודשים.
חיליק כהן:
זה קורה.
עודד פורר:
אתה מחייך בעצמך כי אתם מבינים שזה לא הגיוני.
חיליק כהן:
סליחה?
עודד פורר:
אתה מבין כאן שזה לא הגיוני, המצב הזה.
חיליק כהן:
אבל זה נוסח החוק.
עודד פורר:
זה לא חוק, זה תקנות.
חיליק כהן:
זה נוסח התקנות מימים ימינה.
חיליק כהן:
ככה זה נעשה.
עודד פורר:
לא תשובה טובה.
עודד פורר:
לא, אין לי טענות אליך אישית.
חיליק כהן:
אנחנו ממלאים את ההוראות אחר - - -
עודד פורר:
בסוף, השר מתקין תקנות לפי המלצות של הצוותים המקצועיים.
עודד פורר:
אתה גם ביושבך בדיון הזה רואה שברמה הפרקטית יש פה איזושהי בעייתיות.
עודד פורר:
לפי החיוכים ביניכם אני מבין שגם נתקלים בזה בשיח בין הקבוצות לרשות המיסים.
עודד פורר:
אפשר לבוא ולהגיד לשר האוצר, תשמע, בוא תתקן את התקנה הזו או משהו כזה.
עודד פורר:
זה לא איזה משהו שהוא לא עושה.
עודד פורר:
אתם עושים את זה כשצריך להעלות - - -
חיליק כהן:
אני אעביר את המסר לגבי זה.
עודד פורר:
נניח, בשווי מס רכב אתם עשיתם את זה גורף.
חיליק כהן:
לעניין הדיווחים שלו לצרכי מס – כשהוא בא ואומר, אני תושב חוץ, ויכול להיות שלמנהלת, אני לא יודע מה קורה במנהלת, אבל יכול להיות שהוא יכול להיות מוגדר בשל הזיקה שלו ליהדות או שהוא התאזרח או שאשתו יהודייה, הוא יכול להיחשב אזרח ישראלי ואז בעצם מבחינת מס הכנסה הוא נכנס לדלת של ספורטאי תושב חוץ, אבל מול המנהלת הוא יכול להיות שחקן ישראלי, וזה גם סוג של לקונה שיכולה לקרות.
עודד פורר:
במנהלת אותו טל ברודי שלא עשה עלייה, ייחשב ישראלי?
חיליק כהן:
לא, לא יכול להיות דבר כזה.
חיליק כהן:
הוא חייב להיות ישראלי.
דני פדרמן:
לא, צריך להבין, שחקן ישראלי מבחינת כולנו הוא ישראלי שיש לו אזרחות.
דני פדרמן:
או שיש לך אזרחות ישראלית או שאין לך אזרחות ישראלית.
עודד פורר:
זאת אומרת, הוא צריך להיות אזרח ישראלי.
דני פדרמן:
הוא צריך להיות אזרח ישראלי, אבל מבחינת מס הכנסה, הם לא ממסים אותך - - -
עודד פורר:
לא, זה כבר עניין של התושבות.
דני פדרמן:
בדיוק.
חיליק כהן:
זה מה שאמרתי, שיש לנו את ההפרדה הזאת.
חיליק כהן:
אין לנו את ההתייחסות בכלל לאזרחות.
עודד פורר:
לא, יש לך כן התייחסות.
חיליק כהן:
לאזרחות לא.
עודד פורר:
כשאתה נותן את ההקלה לזר.
עודד פורר:
אתה אמרת, גם אם הזר חי פה עם המשפחה שלו, אני עדיין אתן לו את ההקלה הזו של ה-25%.
עודד פורר:
אני לא אמסה אותו כישראלי.
חיליק כהן:
זה משהו שגם כן מבחינת ההגדרה יש פה סוג של לקונה, כי תושב חוץ שמגיע לישראל, זו ההגדרה על מנת לעסוק בספורט, אבל אין לו את כל העניין של מרכז החיים כמו שבוחנים מישהו אחר.
חיליק כהן:
יש גם כן את העניין הזה שגם כן יש טענות לגבי חבות במס על משחקים בחו"ל, אבל זה משהו שהוא גם כן קורה.
חיליק כהן:
זה בגדול.
עודד פורר:
מה זאת אומרת חבות במס?
חיליק כהן:
שהם טוענים שספורטאי תושב חוץ, אם הוא משחק בחו"ל מספר ימים, אז הוא לא חייב על ההכנסה שלו.
עודד פורר:
אם הוא משחק בגביע אירופה - - -
חיליק כהן:
כן, אז הוא לא חייב.
חיליק כהן:
יש שם גם כן את כל העסק הזה.
עודד פורר:
זו טענה מצחיקה קצת.
חיליק כהן:
מצחיקה, אבל היא עובדת גם כן ברמה המשפטית.
עודד פורר:
עזבו, אני לא נכנס לזה.
עודד פורר:
לא הולך להיכנס לזה.
עודד פורר:
טוב, תודה.
עודד פורר:
ראשית, הוועדה מודה גם למרכז המחקר והמידע של הכנסת וגם לרשות המיסים על ההכנה והסקירה בנושא המצב החוקתי והסקירה המשווה בנושא המיסוי.
עודד פורר:
מטרת הדיון בוועדה היא לשפר את מצב הכדורסל הישראלי ולהוביל למצב שהכדורסל הישראלי יגיע להישגים טובים יותר ברמה הבינלאומית, תוך בחינת המצב הקיים בתקנות הן של האיגוד והן של תקנות המס והשפעתם על הנושא.
עודד פורר:
לצערנו מצאנו שהכדורסל הישראלי סובל ממשבר ומירידה חדה בהישגים ברמה הבינלאומית.
עודד פורר:
הוועדה לא מצאה איזשהו קשר בין החוק הרוסי או הטבות המס לבין שיפור במצב הכדורסל הישראלי.
עודד פורר:
לא הצלחנו לראות את זה דרך הנתונים.
עודד פורר:
הוועדה סבורה שיש ליצור תחרות שווה בין מדינת ישראל למדינות אירופה ולאפשר לקבוצות בישראל להתמודד בזירה הבינלאומית בלי יד קשורה מאחור, ובכלל זה הטבות המס שניתנות היום לשחקנים זרים ככל הנראה מאפשרות איזשהו ניסיון של השוואת תנאים לעומת הנעשה באירופה.
עודד פורר:
יחד עם זאת, הוועדה סבורה שיש מקום לתעל את ההטבה הזו לטובת הנוער, מתוך הבנה שרק בעבודה של עשר שנים קדימה נוכל לייצר כאן כדורסל ישראלי טוב יותר שיכול להתמודד בזירות הבינלאומיות.
עודד פורר:
הוועדה סבורה שכשם שבטורקיה ניתנת הטבה למי שמשקיע בנוער, היא מבקשת מרשות המיסים לבחון את האפשרות להכיר כהוצאה נוספת על ההוצאה הקיימת, זאת אומרת, לא שעכשיו ייקחו את מה שהם משקיעים היום בנוער ויגידו, זאת ההוצאה שלנו, בואו תכירו לנו על זה כהוצאה מוכרת, אלא לקחת את התוספת ולקחת מתוך האחוז שמשלמים מיסוי על שחקנים זרים, שהכסף הזה יחזור לכל קבוצה שתשקיע אותו בנוער, והכוונה היא להשקעה במאמנים, בתוכניות, במתקנים, בתוספת ליכולת שלנו להגיע למצב שבו בן נוער יקבל הכשרה דומה ברמת השעות הממוצעות כפי שקיים במדינות אחרות באירופה.
עודד פורר:
הוועדה הופתעה לשמוע על כך שעולים שמבצעים עלייה כחלק מאותם ספורטאים, לא נהנים מהטבת המיסוי ובעצם מוצאים את עצמם בנחיתות דווקא כעולים חדשים.
עודד פורר:
אני סבור שזה לא תואם מדיניות אחרת של הממשלה בתחומים אחרים כגון עידוד עלייה, ומבקשת מרשות המיסים לבחון גם את הנושא הזה של השוואה לשחקן עולה בשנים הראשונות, את רמת המס שלו כאילו היה נשאר שחקן זר.
עודד פורר:
בואכה המכביה, נבקש לבחון את הנושא הזה.
עודד פורר:
בכוונתי לזמן אתכם להיפגש השבוע עם מנהל רשות המיסים ואני הולך להעלות בפניו את שני הנושאים האלה, אז ככה שכבר אם תבוא עמדה, שגם תראה מה העלויות של זה למדינה, זאת אומרת כמה כסף בסוף, אם אנחנו ננתב מתוך מה שמשלמות הקבוצות בכדורגל ובכדורסל שזה עיקר העניין, אם חלק מהכסף הזה יוזרם למחלקות הנוער, כנראה שנמצא השיגים אחרים וגם אנחנו יודעים שהוא הולך בסוף למקומות טובים ולא טובע בתוך תקציב המדינה.
עודד פורר:
הוועדה מודה לכל מי שהשתתף בדיון ובכוונתנו גם לקיים דיוני מעקב, כולל אחרי שיהיה דוח של ועדת שרעבי, אנחנו נבקש לקיים גם דיון על הדוח והממצאים האלה לכשיהיו כאלה, אבל אנחנו מבקשים גם שהמסקנות של הוועדה יונחו בפני ועדת שרעבי לדיונים שם.
עודד פורר:
תודה, הישיבה נעולה.
יעקב מרגי:
בוקר טוב.
יעקב מרגי:
הנושא שעל סדר היום הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 11), התשע"ח-2018, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי:
אנחנו היום צוללים ישר לדיון סביב מה שהקראנו בדיון הקודם.
יעקב מרגי:
זה דיון המשך לאתמול.
יוסי יונה:
הצעה לסדר.
יעקב מרגי:
מה ההצעה לסדר הפעם?
יעקב מרגי:
אבל הצעה לסדר ולא נאום.
יוסי יונה:
לא נאום.
יוסי יונה:
אדוני, כפי שטענת או כפי שאמרת, זה דיון מספר 17 או 18.
יעקב מרגי:
דיון 18.
יוסי יונה:
אנחנו מלווים את הדיונים כאן מתחילתם, מהמפגש הראשון.
יוסי יונה:
אני חושב, באמת מתוך בחינה של החוק והגלגולים שלו, מה שאנחנו מקבלים היום, את התיקונים שאנחנו רואים בחוק, אלה שינויים מאוד מאוד דרמטיים בהשוואה לגרסה הראשונה ולכן אני חושב שאנחנו צריכים לומר באופן חד משמעי שזה נושא חדש.
יוסי יונה:
לכן לדעתי צריך להעביר את זה לוועדת הכנסת.
יעקב מרגי:
שום דבר לא נושא חדש.
יעקב מרגי:
אין שום נושא חדש.
יוסי יונה:
אני חושב שיש.
יעקב מרגי:
נידרש לכך.
יעקב מרגי:
לדעתי אין נושא חדש.
יוסי יונה:
אני טוען שזה נושא חדש.
מירב ישראלי:
אני סבורה שמבחינה משפטית זה לא נושא חדש אלא זה חלק.
מירב ישראלי:
כמובן שעומדת לך הזכות, לפי התקנון, להביא את זה לוועדת הכנסת.
יוסי יונה:
אני מבקש לשמור על זכותי.
יעקב מרגי:
עומדת לך הזכות.
יעקב מרגי:
משרדי הממשלה, החינוך, יש לכם משהו לומר או שאנחנו ממשיכים?
יעקב מרגי:
משהו התחדש מאתמול?
יעקב מרגי:
נמשיך.
יעקב מרגי:
מרכז השלטון המקומי.
מיכל מנקס:
סמנכ"ל חינוך וחברה, מרכז השלטון המקומי.
יעקב מרגי:
לפני כן, ברשותך, אני מקדם בברכה את מועצת התלמידים, תל"י צפרירים מחדרה.
יעקב מרגי:
שיהיה לכם יום נפלא בכנסת.
קריאה:
אדוני היושב ראש, פנית למשרדי הממשלה.
יעקב מרגי:
מאחר והייתה לך תענית דיבור בדקה הזו, העברתי את רשות הדיבור למרכז השלטון המקומי.
יעקב מרגי:
כשארצה, אני אחזור אליך.
קריאה:
אני אקבל את רשות הדיבור?
יעקב מרגי:
היה לך ספק?
מיכל מנקס:
עברנו אתמול על השינוי לסעיף 3 לחוק העיקרי.
מיכל מנקס:
בסעיף נרשם שהשר רשאי לקבוע הוראות לעניין זה.
מיכל מנקס:
מדובר בסוגיית רישום והדיון או המהות של הפסקה הזו הייתה שתלמיד חינוך מיוחד זכאי ללמוד באזור מגוריו ליד הבית וזאת אמונתי, כך פעלתי בעבר ואני לחלוטין מסכימה עם הפסקה הזו כולל הסיפור של י"ב וגיל 18.
מיכל מנקס:
מה שלא מקובל זה מה שנאמר בסוף המשפט וזה שהשר רשאי לקבוע הוראות לעניין זה.
מיכל מנקס:
לא שאני בקיאה בסוגיות משפטיות, אבל אני סבורה שאם אנחנו נוגעים בתקנות הרישום, אנחנו פותחים משהו שצריך לדון בו מהתחלה ועד הסוף.
מיכל מנקס:
החשש שלי הוא שלמעט ההערות הללו, שאני מניחה שגוברות על תקנות הרישום, זה הרי חוק, למעט זה, ברגע שנפתח את תקנות הרישום, אנחנו נגיע למצב שיהיו תקנות רישום לחינוך המיוחד ותקנות רישום לחינוך הרגיל ואני לא חושבת שזה נכון.
מיכל מנקס:
לכן, היות וממילא בכל תקנה יכול השר לקבוע הוראות בכל עת או שנת לימודים נתונה, אני מניחה שהמשפט הזה מיותר ולא הייתי רוצה להפנות לתקנות הרישום.
אילן שי:
אני רוצה לחדד משהו.
אילן שי:
הכוונה שלנו, ואמרתי את זה גם קודם, אני חושב שגם ההוראה הזאת לא מחייבת אותם לפעול אחרת.
אילן שי:
להוסיף פרק של רישום תלמידי חינוך מיוחד במסגרת תקנות הרישום.
אילן שי:
לא לעשות תקנות נפרדות.
מירב ישראלי:
דברים שקיימים היום בחוזר מנכ"ל ועוד תוספות שצריך יהיה להשלים.
אילן שי:
במסגרת פרק בתוך תקנות הרישום כי אני חושב שזה נכון ולא נכון שזה יהיה בשני קבצי תקנות נפרדים.
אילן שי:
לטעמי האישי, אני חושב שגם בלי ההוראה הזאת אנחנו יכולים לתקן את תקנות הרישום.
אילן שי:
אני חושב שהיועצת המשפטית של הוועדה פחות - - -
מירב ישראלי:
לא.
מירב ישראלי:
הוועדה רצתה לדעת בוודאות שהנושא של הרישום של ילדי חינוך מיוחד והבטחה של הזכויות שלהם ברישום הזה, תהיה בתקנות ולא ברמה של חוזר מנכ"ל.
מירב ישראלי:
כדי לוודא שהדבר הזה אכן יהיה בתקנות, כדי שלא תהיה אחר כך שאלה, הוועדה כבר לא תהיה שותפה לשלב הבא של הנושא הזה, והשר יכריע האם להתקין תקנות או לא, אני חושבת שכן צריכה להיות אמירה ברורה של הוועדה שבנושא הזה צריך להתקין תקנות.
מירב ישראלי:
שלא תהיה אחר כך פרשנות שחוק לימוד חובה או חוק חינוך ממלכתי או תקנות ביצוע בחוק הזה, לא נותנות את הסמכות הנתונה לקבוע את התיקון הזה לתקנות הרישום.
מיכל מנקס:
הכוונה מקובלת.
מיכל מנקס:
אני רוצה את אותו דבר.
מיכל מנקס:
השאלה אם המשפט הזה שהשר רשאי לקבוע תקנות, יחייב את השר.
מיכל מנקס:
זה לא נשמע לי מחייב.
מיכל מנקס:
הוא רשאי, הוא יכול.
מירב ישראלי:
אפשר גם לקבוע שהשר יתקין תקנות.
מיכל מנקס:
זה סיפור אחר.
מירב ישראלי:
אני חשבתי שמה שהטריד אותך זה משהו אחר.
מיכל מנקס:
פתיחת התקנות.
מיכל מנקס:
הוספת פרק לתקנות, שיהיה מקובל ואני לא יודעת היכן הוא יידון.
מירב ישראלי:
זה משהו שהוועדה ביקשה, שהדברים יהיו ברמת תקנות כדי שהזכויות יהיו ברורות אם לכם יש בעיה עם זה שזה יהיה ברמת תקנות - - -
מיכל מנקס:
אין לנו בעיה אלא אנחנו רוצים להיות שותפים לכתיבתן ולא לקבל אותן כמשהו נתון וברור.
מירב ישראלי:
זה משהו אחר.
מירב ישראלי:
אתם רוצים שיתייעצו אתכם?
מירב ישראלי:
אני לא יודעת.
מיכל מנקס:
או בוועדה.
אילן שי:
כמובן שנתייעץ עם השלטון המקומי בקביעת התקנות האלה.
אילן שי:
אלה תקנות שנוגעות להתנהלות של השלטון המקומי.
יעקב מרגי:
כך היה עד היום?
אילן שי:
במקרה של רישום תלמידים, כשאנחנו כותבים הוראות בנושא הזה, תמיד אנחנו מתייעצים.
מיכל מנקס:
לדעתי לא היה שינוי של התקנות.
אילן שי:
לא היה שינוי של התקנות הרבה זמן.
מירב ישראלי:
כשעשו את הקביעה של הרובעים בחטיבות ביניים, התייעצו אתכם?
מיכל מנקס:
כן, אבל זה היה מזמן.
מנחם גולדין:
קשר, הבית של המשפחות המיוחדות.
מנחם גולדין:
אני אעבור בעיקר על הדברים שנוסחו ואנחנו רואים מחדש.
יעקב מרגי:
כל מי שמתייחס, שיאמר לאיזה עמוד ולאיזה סעיף הוא מתייחס.
מנחם גולדין:
אני מדבר על עמוד 1, תיקון סעיף 1 שזה סעיף 1(2).
מנחם גולדין:
אני רוצה לחזק ולומר שאנחנו מאוד תומכים בעמדה של היועצת המשפטית של הוועדה למחוק את הסוגריים.
מנחם גולדין:
צריך לזכור שאנחנו מקימים כאן ועדה שיש לה סמכות של זכאות.
יעקב מרגי:
אילן, דיברנו על זה בדיון הקודם.
יעקב מרגי:
תעבור להערה הבאה.
מנחם גולדין:
אמרנו שנפתח לדיון ואני חיכיתי לדיון הזה.
יעקב מרגי:
הסכימו אתך.
מנחם גולדין:
הדבר השני, לעניין המטרות.
מנחם גולדין:
יש מילה אחת שלא מופיעה במטרות וזאת המילה חינוך.
מנחם גולדין:
לכן אני לא פונה למשרד החינוך אלא אני פונה למחוקק.
מנחם גולדין:
אני חושב שהמחוקק צריך לכתוב במטרות שאחת המטרות הראשיות כאן היא לתת חינוך לילדים עם צרכים מיוחדים על פי חוק לימוד חובה.
מנחם גולדין:
אני פונה לכנסת ישראל, לאנשי הכנסת הגדולה, אנא מכם.
מירב ישראלי:
עמוד 3, המטרות.
יעקב מרגי:
דיברנו על זה בתחילת הליך החקיקה.
אילן שי:
אני חושב שכל ההוראות במסגרת סעיף המטרות מכסות גם את הסוגיה של חינוך.
מנחם גולדין:
אני לא חושב.
מנחם גולדין:
לא דעתי.
מנחם גולדין:
זה מה שכתוב.
מנחם גולדין:
לגבי מאפיינים מובנים.
מנחם גולדין:
אני חושב שהוצהר כאן לא מעט פעמים.
מנחם גולדין:
רגע, אני אחזור לסעיפים.
מנחם גולדין:
עמוד 5, יש כאן פסקה ארוכה מאוד לגבי הנושא של מאפיינים מובנים.
מנחם גולדין:
שוב, נאמר כאן שוב ושוב.
מנחם גולדין:
החריגים כאן הם לא מאפיינים מובנים אלא הם עניינים תקציביים שנמצאים במקום אחר.
מנחם גולדין:
צריך למחוק את זה כי אחרת אנחנו עושים שקר לעצמנו.
מנחם גולדין:
אי אפשר לכתוב דבר שאין בו שום הגיון ומצהירים כאן שאין בו שום הגיון.
מנחם גולדין:
כאן אני עובר לתוספות.
מנחם גולדין:
התוספת השנייה.
מנחם גולדין:
לי יש בעיה שלמעשה המושגים שנמצאים בתוספות הם לא מושגים שנמצאים בחוק.
מנחם גולדין:
זאת אומרת, על פניו אני רואה כאן מקצועות הבריאות ובחוק כתוב טפולים פרה-רפואיים.
מנחם גולדין:
יש כל מיני הגדרות.
מנחם גולדין:
יש הארכת שנת לימודים וכאן כתוב פעילות ותכנית בחופשה.
מנחם גולדין:
צריכה להיות קוהרנטיות כי אחרת אנחנו פותחים פתח לפרשנות.
מנחם גולדין:
דבר שני שאני רוצה לציין בנושא הזה.
מנחם גולדין:
למעשה, לפי מה שאני הבנתי, יש כאן, נקרא לזה, שלושה סלים תקציביים.
מנחם גולדין:
לפני כן אני אקדים ואומר ואזכיר את המודל שהוצג לנו בתרשים - ועדת זכאות ואפיון קובעת סל תקציבי ולאחר מכן זה עובר לוועדה הביצועית.
יעקב מרגי:
במה יש לך בעיה?
מנחם גולדין:
הבעיה שלי היא שלמעשה מה שהטבלה הזאת עושה, היא לא קובעת רק את התקציבים.
מנחם גולדין:
בעובדה שהיא מכניסה את השירותים, היא גם קובעת את הרכב השירותים שנמצאים בתוך הסל הזה ולמעשה אם קוראים את הטבלה כמו שצריך, היא גם מחריגה.
מנחם גולדין:
זאת אומרת, אם תשימו לב, רמות תפקוד, כתוב כאן שעות סיוע.
מנחם גולדין:
אחר כך כתוב שזאת המרה וזאת לא המרה וזה כן המרה.
מנחם גולדין:
אין קוהרנטיות.
יעקב מרגי:
מה השאלה?
יעקב מרגי:
תתמקד.
מנחם גולדין:
אני הייתי מצפה שיהיו כאן למשל שלושה סלים תקציביים.
מנחם גולדין:
סל אחד שהוא הסל הבסיסי, שהוא צריך להיות עם חובה כלשהי כלפי התלמיד ולכן בחוק צריך להיות שהסל הבסיסי הזה הוא לטובת התלמיד ואין שום בעיה גם אם זה לקבוצת תלמידים.
מנחם גולדין:
כך הוא נמצא בתוך החוק, מתוקצב ונמצא, כי אחרת אפשר למחוק את כל המענה הפרטני וכולי.
מנחם גולדין:
הסוג השני הוא באמת אותו סל אישי שהוא תוספתי.
מנחם גולדין:
תוספת על הסל הבסיסי.
מנחם גולדין:
אם רוצים, אפשר לקרוא לו סל אישי.
מנחם גולדין:
אף אחד לא צריך להחליט אם אלה שעות סיוע או המרה מתוך כל הבאלק השלם.
מנחם גולדין:
הדבר השלישי שהוא הנעלם הגדול ואנחנו לא יודעים אותו עד היום, זה מה קורה במסגרות החינוך המיוחד.
מנחם גולדין:
זאת אומרת, איזה סל הולך מהתקציבים או איך מייצרים את הדברים האלה בחינוך המיוחד.
מנחם גולדין:
תודה.
יעקב מרגי:
אביבית, את דיברת אתמול.
יעקב מרגי:
אם נעשה סבב ראשוני ויהיו עוד דברים פתוחים, נעשה סבב שני.
יעקב מרגי:
תני גם לאחרים.
יעקב מרגי:
אביבית יודעת ואני מכבד, מעריך ומוקיר, אבל בואו נראה, אולי אחרים יזכו לדבר בוועדה ויענו על השאלות שאת רצית לשאול.
ולרי זילכה:
בית איזי שפירא.
ולרי זילכה:
בעמוד 5, בנושא הסמכויות של ועדת הזכאות והאפיון, בעצם כתוב שהם יתייחסו לתוספת הראשונה ולתוספת השנייה וגם בהתאם לצרכים של הילד.
ולרי זילכה:
אני רוצה להבין מה זה אומר בהתאם לצרכים של הילד.
ולרי זילכה:
יש בהחלט מצב, כנראה קורה הרבה - - -
יעקב מרגי:
מה שהסברנו כצרכים של הילד בדיונים, לא סיפק.
ולרי זילכה:
לא.
ולרי זילכה:
בגלל הנוסח.
יעקב מרגי:
אני מבקש להסביר לנו.
ולרי זילכה:
אדוני, בבקשה, אני רוצה להשלים את השאלה.
ולרי זילכה:
בגלל הנוסח, אני רוצה להבין האם בעצם ועדת הזכאות, בדומה לוועדה בין-משרדית, לשתיהן יש את אותן סמכויות בעניין הזה, בעצם יכולות לבוא ולומר שהצרכים של הילד גדולים מהתוספת השנייה ואז אנחנו בוחרים לתת משהו יותר גדול כי התוספת השנייה זה רק איזשהו מכוון.
יעקב מרגי:
אמי חושב שקיבלנו תשובה בדיונים הקודמים, אבל תקבלי שוב תשובה.
ולרי זילכה:
אז אני רוצה לדעת האם יש הגבלה תקציבית לדבר הזה.
גד שמואל כהן:
פורום ועדי ההורים היישוביים.
גד שמואל כהן:
השאלה הראשונה היא לעמוד מספר 1 למטה.
גד שמואל כהן:
החוק הגביל גיל 3 עד 21.
גד שמואל כהן:
אנחנו יודעים שמערכת החינוך של ילדים מתחילה לפני גיל 3 ובחינוך המיוחד מסיימים אחרי גיל 21.
גד שמואל כהן:
למה לא לכתוב לפי תקנות הרישום של אותה שנה או תאריכי הרישום של אותה שנה?
אילן שי:
אפשר לחזור על השאלה?
גד שמואל כהן:
החוק מגביל בגילים 3 עד 21.
גד שמואל כהן:
ילד שנולד בנובמבר, מתחיל את שנת הלימודים והוא עוד לא בן 3, ילד בחינוך מיוחד שנולד בפברואר - - -
אילן שי:
חלה הוראה בסעיף 11 לחוק לימוד.
יעקב מרגי:
יש תשובה.
גד שמואל כהן:
מצוין.
גד שמואל כהן:
שאלה שנייה.
גד שמואל כהן:
כתוב בעמוד 7 למעלה ביחס לסל השירותים אשר יינתן לתלמיד עם צרכים מיוחדים, ועדת הזכאות קבעה את זכאותו לחינוך מיוחד בשים לב למאפיינים או בכפוף למאפיינים המובנים של המסגרת החינוכית בה הוא לומד.
גד שמואל כהן:
אני רוצה לשמוע כאן את אנשי משרד החינוך.
גד שמואל כהן:
בתי ספר ממלכתיים-דתיים לטובת העניין שמפעילים תל"ן תורני ולומדים 45 שעות בשבוע, האם הילד יקבל 45 שעות בשבוע של סייעת.
גד שמואל כהן:
אלה המרכיבים המובנים של בית הספר.
גד שמואל כהן:
הם לומדים שם, מסיימים כל יום בשעה 6:00.
גד שמואל כהן:
עוד שאלה אחת אחרונה.
גד שמואל כהן:
יש לי עוד שאלות אבל השאלה החשובה בעניין הזה.
גד שמואל כהן:
אנחנו מכירים בנושא של ההסעה.
גד שמואל כהן:
קודם כל, האם ילדים שהם משולבים יהיו זכאים להסעה ומה יקרה עם ילדים שמשולבים למחצה?
יעקב מרגי:
השאלה נשאלה.
יעקב מרגי:
ניתן מענה והוא יינתן שוב.
יעל אבן מוסרי:
אלו"ט.
יעל אבן מוסרי:
שאלה לגבי הטבלה של התוספת השנייה.
יעל אבן מוסרי:
הכותרת של העמודה הראשונה היא הארכת יום לימודים והזנה.
יעל אבן מוסרי:
בתוך השורות כתוב לגבי הארכת יום לימודים.
יעל אבן מוסרי:
רק לוודא שההזנה גם כלולה כאן כי היא לא מצוינת.
יעקב מרגי:
היית אתמול בדיון?
יעל אבן מוסרי:
לא.
יעקב מרגי:
ניתנה הבהרה ותקבלי שוב.
יעל אבן מוסרי:
דבר נוסף.
יעל אבן מוסרי:
אני רוצה לציין נושא שעלה כבר בעבר.
יעל אבן מוסרי:
הטווחים שניתנים לשעות שניתן בהם החלק התחתון ממה שהיה עד עכשיו ברמות התפקוד השונות פוגע משמעותית בשעות שהילדים עם אוטיזם צריכים.
יעל אבן מוסרי:
כיתת חינוך רגילה, שעות סייעת.
יעל אבן מוסרי:
אני חוזרת ואומרת שהעובדה שהטווחים שניתנו הם הטווחים הנמוכים, כמות שעות שלחלוטין לא מספקת.
יעל אבן מוסרי:
אני מצטרפת למה שנאמר כאן, במיוחד במקומות בהם שעות הלימודים הרבה יותר ארוכות.
יעל אבן מוסרי:
זה פוגע מאוד בילדים וזה לא יאפשר להם השתלבות אמיתית.
יעל אבן מוסרי:
זה חסר משמעות.
אמנון הר שושנים:
הורה.
אמנון הר שושנים:
בקשר למאפיינים המובנים גם לעוד שנת לימודים וגם יום לימודים ארוך, במיוחד בחינוך הרגיל.
יעקב מרגי:
אתה מתייחס לעמוד וסעיף בחוק או מדבר כללית?
אמנון הר שושנים:
למאפיינים המובנים בסעיף 6(4) בעמוד 7.
אמנון הר שושנים:
למעשה כבר היום מופעל בגנים ובכיתות הנמוכות סוג של יום לימודים ארוך, בין אם זה בית ספר, לחופש הגדול והחגים, ובין אם אלה קייטנות עירוניות.
אמנון הר שושנים:
כבר היום ילדים משולבים מקבלים סייעות וזה למרות שזה לכאורה חינוך לא פורמלי.
אמנון הר שושנים:
אני שואל שאלה מאוד פשוטה.
אמנון הר שושנים:
למה כבר לא לקדם את זה, ראשית לקבע את זה כמו שצריך, ושנית, למה לא לקדם את זה כבר גם לצהרונים, דבר שיקנה שילוב אמיתי.
אמנון הר שושנים:
יותר מזה, אם כבר לוקחים את זה צעד נוסף מבחינת להשתמש בכוח אדם – וגילוי נאות, אשתי קלינאית תקשורת בחינוך המיוחד וגם במשולב – אבל לקדם את זה גם בשעות האלה בבית הספר, להשתמש במקצועות הפרה-רפואיים ברגילים.
יעקב מרגי:
בסדר, נשמע בהמשך.
יעקב מרגי:
משרד החינוך יהיו אנשי בשורה היום.
בועז אחד העם:
המרכז הישראלי ללימודי חירשות.
בועז אחד העם:
בהתייחס לסעיף 4 בעמוד 7.
בועז אחד העם:
אתמול "בשים לב", לא התאים להם.
בועז אחד העם:
אני שוב מזכיר שמדובר בשירותי חינוך ולכן ברגע שאנחנו סוגרים את זה בכפוף, לא יתאפשר לספק אותם ותחסר לנו הגמישות.
בועז אחד העם:
אם ב"שים לב" אינו מספיק, אני מציע לשקול את האפשרות של "בהתאמה".
בועז אחד העם:
שאלה שנייה.
בועז אחד העם:
בהתייחס לעמוד 5, סעיף 1.
בועז אחד העם:
אתמול שאלה היועצת המשפטית מה ההגדרה של צורך.
בועז אחד העם:
יש לי הגדרה של צרכים, הגדרה משפטית והגדרה מילונית.
בועז אחד העם:
לא יכול להיות שהחוק הזה יהיה ללא הגדרה של צרכים וללא הכנסתם.
בועז אחד העם:
זה יהיה פשוט חוק פגום.
בועז אחד העם:
גם במדינות אחרות וגם בישראל, במשרד הרווחה למשל, עושים מיפוי של מצב קיים ועושים מיפוי של צרכים.
בועז אחד העם:
אלה שני שלבים שונים.
בועז אחד העם:
בלתי אפשרי.
בועז אחד העם:
הייתה אתמול אשת מקצוע וגם היום נמצאים כאן אנשי מקצוע שיאמרו שהצעת החוק ללא הגדרה של צרכים, ללא הכנסתם בטבלה מסודרת, יפגמו.
בועז אחד העם:
הצעת החוק הזאת תישאר מורשת פגומה והיא תחטא למטרה.
יעקב מרגי:
אני מבקש תשובה בהמשך.
בועז אחד העם:
הערה שלישית ואחרונה.
בועז אחד העם:
לגבי סעיף 23 בעמוד 14.
בועז אחד העם:
אישור ועדת החינוך זה הסעד האחרון שקיים.
בועז אחד העם:
הפתיחה להיוועצות, אני חושב שזה פוגם ביחסים בין הרשויות ואני אומר שיש בזה איזושהי אמירה.
יעקב מרגי:
בשלב הזה אני אענה לך ישירות ולא נחכה לתשובת המשרד כי זה תלוי בוועדה.
יעקב מרגי:
תקשיב טוב.
יעקב מרגי:
אם מבחינתי, מבחינת הוועדה, מגיע שר לחובת היוועצות ומתקיים כאן דיון ציבורי ואין תמימות דעים, אנחנו כוועדה יכולים לומר לו שמבחינתנו לא התקיימה ההיוועצות.
יעקב מרגי:
מה אומרת היועצת המשפטית?
יעקב מרגי:
זו אמירה.
בועז אחד העם:
זו אמירה אבל אין לה משמעות.
יעקב מרגי:
שאלתי את היועצת המשפטית.
מירב ישראלי:
אפשר למשוך את זה על כמה ישיבות.
מירב ישראלי:
לומר שחובת היוועצות לא הסתיימה.
יעקב מרגי:
אני אמרתי את זה אתמול.
יעקב מרגי:
לא בגלל שהמשרד לא רוצה שיהיה באישור הוועדה.
יעקב מרגי:
אני אומר לכם שיש כאן צורך מאוזן.
יעקב מרגי:
בפרקטיקה יש קושי עצום לתקן תקנות ולהביא אותן לאישור הוועדה.
יעקב מרגי:
יש קושי עצום.
יעקב מרגי:
אנחנו מתמודדים עם פער של שנים בהרבה חוקים כאשר זה פרסום במשרדי הממשלה, זה כל יועץ משפטי וכולי.
יעקב מרגי:
נתתי אתמול דוגמה של עסקן, בעל עניין שלא הצהיר בגילוי נאות כאן והוא תקע את תקנות המזון הבריא במוסדות חינוך כבר יותר משנה ומשהו בגלל שיש לו קשר מפלגתי כזה או אחר עם שותפה קואליציונית.
בועז אחד העם:
אדרבה, אתה מחזק את הדברים.
יעקב מרגי:
תודה רבה לך על האדרבה שלך, אבל חכה.
יעקב מרגי:
תמתין.
יעקב מרגי:
אני לא הייתי רוצה והתקנות לא באו לדפוק, וסליחה על הביטוי.
יעקב מרגי:
כולנו חוששים שמא מישהו בא להרע מצב או לדפוק את העסק.
יעקב מרגי:
התקנות, ההוראות וההנחיות, יכול להיות שלשר יש כוונה טובה והוא רוצה לשנות ולהרחיב.
יעקב מרגי:
אתם רואים כאן שינוי של נוסח קטן, איך הוא מתגלגל.
יעקב מרגי:
הנה, אני אומר לכם, שאף אחד לא ייקח את זה אישית, שאני לא בטוח שכל מי שיושב כאן – בלי לפגוע – סביב השולחן הזה, רוצה את החוק הזה מסיבות ענייניות.
יעקב מרגי:
אני לא מכוון לאף אחד.
יעקב מרגי:
לכן גם לי יש את האיזונים.
יעקב מרגי:
אם יושב ראש ועדה אומר לכם שהוא מעדיף היוועצות עם הוועדה ולא אישור הוועדה, זה האיזון המתבקש במקרה הזה.