GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלעזר שטרן:
מה שאנחנו נשמח לדעת, א', פעם שסגרו אותו, שבאמת לא פגענו דווקא באותם חיילים וחיילות.
צביקה פייראיזן:
להבנתי לא.
צביקה פייראיזן:
לא פגענו.
יעקב מרגי:
הוא ענה.
יעקב מרגי:
הוא אמר, מי שזקוק לתמיכה כזו או אחרת, לפי הנתונים האישיים שלו הוא יקבל.
צביקה פייראיזן:
מי שזקוק לתמיכה מזוהה לפי הנתונים שלו, לא לפי העדה שלו.
אלעזר שטרן:
אבל גם שם זה היה לפי הנתונים.
אלעזר שטרן:
בתוך קורס אמיר היו לפי נתונים.
צביקה פייראיזן:
לא, לא.
צביקה פייראיזן:
בקורס אמיר, אני הכרתי אותו, אני לא פיקדתי אז על חיל החינוך, אם היית בן העדה האתיופית, היית מזומן לקורס אמיר.
אלעזר שטרן:
אוטומטית?
צביקה פייראיזן:
לדעתי כן.
יעקב מרגי:
הטענות האלה עלו פה בדיונים.
צביקה פייראיזן:
אחת השאלות והתהיות הייתה דרך אותו חייל שהיה כשיר והתמיין לקורס טייס, ושאל, תגידו, למה קיבלתי זימון?
צביקה פייראיזן:
והוא צודק.
אלעזר שטרן:
נכון, שאלה מצוינת.
צביקה פייראיזן:
ולכן הדבר הזה נפסק.
צביקה פייראיזן:
זו אחת הסיבות שהדבר הזה נפסק.
צביקה פייראיזן:
היום אנחנו מקבלים אותם על פי המיון המוקדם שלהם והתאמה לקורסים, מה שכל אחד כפרט נדרש, לא כעדה.
צביקה פייראיזן:
החלוקה לקורסים בעברית לעדות נובעת מתהליכי הגיוס שלהם, היא נובעת מהיכולת שלי לקיים שיעור ביחד.
אלעזר שטרן:
אם את כל יוצאי אתיופיה היו מזמנים לשם, אז זו כנראה תקלה, אבל אם יש מאפיינים שעוד בתוך העדה, הרי אנחנו מכירים את זה נגיד מאחוזי הכליאה שמוצגים פה.
צביקה פייראיזן:
שהם מטופלים בצורה אחרת וגם הם בירידה.
צביקה פייראיזן:
הגישה היא, ואני חושב שהיא גישה נכונה, להמעיט במגדריות בעניין הזה, ואני חושב שאנחנו מטפלים בה בצורה רוחבית היום.
צביקה פייראיזן:
כל שאר הקורסים שיש פה מתחלקים לקורס יהב, שזה קורס חוסן לנשים, שקורה במחו"ה אלון, קורס מולדת, זה קורס לעולים חדשים.
יהודית גידלי:
זה ראשי תיבות של מה?
צביקה פייראיזן:
מרכז חינוך והשכלה על שם יגאל אלון.
צביקה פייראיזן:
קורס א"ר זה קורס לכאלה שמתגייסים לצבא עם ציון של לקות נפשית מסוימת, אבל כן יכולים לעבור ואנחנו עושים להם טירונות מוגנת בתוך הבסיס הזה.
צביקה פייראיזן:
אוכלוסיית איתן נשים, היא כמו אוכלוסיית איתן גברים רק שהיא עוברת את זה במחווה אלון.
צביקה פייראיזן:
איתן גברים וחוסן גברים זה הקורסים שקורים בחוות השומר.
צביקה פייראיזן:
מתוך הקורס הזה אנחנו מוציאים מחוות השומר כל שנה פלוגה שלמה של לוחמים.
יעקב מרגי:
מה נתוני הפתיחה שלהם?
יעקב מרגי:
למה הם הגיעו?
צביקה פייראיזן:
לחוות השומר?
צביקה פייראיזן:
חלקם סוחבים תיקים פליליים יותר מאורך שנות חייהם, חלקם לא עברו מספיק שנות לימוד, שהחוסן שלהם, המדד הוא לא כמה שנות לימוד עברת, אלא האם הצבא מעריך במיט"ב, הפוקד שמראיין אותו והנתונים, מה סיכויי הנשר שלנו, האם הסיכויים שלו לצלוח או לא לצלוח.
יעקב מרגי:
הם באים ממסגרות של מיל"ה שנעשים עם הצבא?
צביקה פייראיזן:
הם באים ממגוון של מסגרות.
צביקה פייראיזן:
הם באים בעיקר, אנשים שאנחנו מעריכים שהם חייבים תמיכה יסודית מאוד עמוקה לפני שהם יתחילו את השירות הצבאי, אחרת הם לא ישרדו אותו.
אלעזר שטרן:
זה כעס, לא?
צביקה פייראיזן:
זה בעיקר היכולת שלהם לא לנשור.
צביקה פייראיזן:
זה המדד.
צביקה פייראיזן:
המדד מכיל בתוכו מגוון שלם של אנשים.
צביקה פייראיזן:
אנחנו עשינו פילוח עוד יותר מדויק בתוכם, בין אוכלוסיית חוסן ואיתן ואנחנו רואים את השונות בהתפלגות שלהם.
יעקב מרגי:
כשהכמויות הן לא גדולות יחסית לצבא, זה נותן איזו תחושה שקורה משהו בחברה הישראלית, לעומת תקופות - - -
צביקה פייראיזן:
אנחנו היום נמצאים בחוות השומר עם שלוש פלוגות של 150 חיילים בכל פלוגה.
צביקה פייראיזן:
זו כמות גדולה יותר מבעבר.
צביקה פייראיזן:
פעם הייתה נכנסת רק אוכלוסייה שנקראת אוכלוסיית איתן לשם.
צביקה פייראיזן:
אוכלוסיית חוסן, אנחנו עלינו בשנה האחרונה.
צביקה פייראיזן:
זו תחילתה של העלייה.
צביקה פייראיזן:
זה גיוס אחד.
צביקה פייראיזן:
אני מזכיר, גיוס מרץ, ולכן זה רק 179.
צביקה פייראיזן:
אנחנו נקבל עוד בהמשך.
צביקה פייראיזן:
הצפי שלנו הוא לעלייה דווקא בתחום הזה.
צביקה פייראיזן:
בדרג החיילים אנחנו עושים הרבה מאוד פעולות.
צביקה פייראיזן:
אפשר לראות את הקורסים כאן, מסיורים חד יומיים בירושלים, יחידות הסברה גיאוגרפיות שלוקחות את החיילים לסיורים בידיעת הארץ וטיולים בארץ, דרך שבוע לכידות.
צביקה פייראיזן:
פעם היה בצה"ל מה שנקרא "שבוע נופש" לחיילים.
צביקה פייראיזן:
אין יותר "שבוע נופש", יש שבוע לכידות.
צביקה פייראיזן:
שבוע לכידות מיועד למ"פ או למג"ד ללכד את היחידה שלו.
צביקה פייראיזן:
הוא משתמש במתקן הנופש, אבל כל הפעילות שלו היא פעילות שמובלת על ידי חיל החינוך.
צביקה פייראיזן:
אם אנחנו מסתכלים על דרג המפקדים הזוטרים, אפשר לראות כאן את קורסי החינוך של בה"ד 1, קורס חובלים וקורס טייס, יחידת הסברה לנגדים ויחידת תגלית.
צביקה פייראיזן:
דבר אחד שאנחנו מקפידים לעשות בשנים האחרונות זה מה שנקרא בית ספר לסיב"ה, שזה בית ספר שתכליתו לקחת ולמפות את היחידות שבהן אחוז הנשר הוא גבוה יותר מיחידות אחרות.
צביקה פייראיזן:
אחרי שאנחנו ממפים אותם, אנחנו מזמנים אליהם סדנא של שלושה ימים שמכשירה את המפקדים.
צביקה פייראיזן:
היא לא נוגעת בחיילים, היא נוגעת באיך המפקד יודע לטפל באוכלוסייה הזאת, ואנחנו רואים שכל יחידה שעוברת את הסדנא הזאת, מתחיל אחוז הנשר שלה ללכת ולרדת.
צביקה פייראיזן:
הוא יודע יותר איך לפנות לחייל, הוא יודע איך לדבר איתו, הוא יודע איך להכיל את השונות שלו.
יעקב מרגי:
אתה יודע מה האבסורד?
יעקב מרגי:
שמערכת החינוך עכשיו, אנחנו מובילים שינוי בחינוך המיוחד ובטיפול בלקויות.
יעקב מרגי:
מסתבר שסגל ההוראה, חלקו הגדול לא מכיר את הסוגיה.
יעקב מרגי:
גם בהכשרה שלו הוא לא עבר את הפרק הזה.
צביקה פייראיזן:
אז אנחנו עוד יותר מעצימים אפילו את היחידה הזאת עכשיו.
צביקה פייראיזן:
היא נמצאת כיחידה נפרדת בתוך חוות השומר.
צביקה פייראיזן:
תכליתה להכשיר מפקדים בצה"ל איך לטפל, כי אחרי חוות השומר הם עוברים לכל צה"ל ועכשיו צריך להכשיר את המפקדים איך לטפל בהם, לא במש"קיות כאלה ואחרות שיטפלו בהם.
צביקה פייראיזן:
דרג המפקדים הבכירים, אפשר לראות בדרג הרס"ן, זו יחידת יעוד ואיכות.
צביקה פייראיזן:
בדרג הסא"ל והאל"מ זו יחידת מחצבים.
צביקה פייראיזן:
אפשר כאן לראות שהייתה ירידה ב-2017, כי הייתה נקודה שבה סגרנו את כל הפעילות עם המכונים ועברנו לפעילות בתוך הצבא.
צביקה פייראיזן:
הגרף מייד מתיישר למעלה ב-2018 וכל הסא"לים והאל"מים עוברים את זה.
צביקה פייראיזן:
אפשר לראות גם את המסעות לפולין, את אותם בתי ספר ליחידות השונות, ופעילות המילואים בתוך זה מתרכזת, אלה הכמויות שלה.
צביקה פייראיזן:
הם בסך הכול שנתית יהיו פחות או יותר דומים.
צביקה פייראיזן:
גדוד לדוגמא שמתגייס לשבועיים ועושה שבת באמצע, יכול אם המג"ד רוצה, לעשות שבת חינוך מלאה ליחידה שלו.
צביקה פייראיזן:
זה לגבי פעילות המילואים.
צביקה פייראיזן:
אפשר לראות כאן את כל הציר.
אלעזר שטרן:
צביקה, תגיד לי, בתגלית אני רואה שכבר בחציון עברתם את מה שהגדלתם?
צביקה פייראיזן:
הגדלנו בהתאם לדרישה.
צביקה פייראיזן:
מחר בלילה אני בטקס הסיום שלהם והגדלנו את זה בהתאם לדרישה שלהם.
צביקה פייראיזן:
יש יותר שמגיעים ואנחנו שומרים על היחס של כמות - - - פר אוטובוס.
צביקה פייראיזן:
העלייה יכולה להיות מקומית.
אלעזר שטרן:
דווקא בגלל שזה חציון, זה כמעט פי - - -
צביקה פייראיזן:
כן.
צביקה פייראיזן:
אנחנו ממש עכשיו מסיימים איתם את הסיור הזה.
צביקה פייראיזן:
תוכנית העצמה לאנשי הקבע בדרג הזוטר יותר, בדרג הסרן, אלה הפעולות שאנחנו עושים.
צביקה פייראיזן:
אם אתם רוצים להתעכב על משהו, אבל יש פה הרבה מאוד פעולות שעושים לחיזוק שלהם.
צביקה פייראיזן:
הכנה לצה"ל, אפשר לראות כאן את הנתונים של התנסות.
צביקה פייראיזן:
מה שעשינו שונה השנה ומתחיל לתפוס תאוצה עוד יותר בשנה הבאה.
צביקה פייראיזן:
השנה לקחנו כ-2,000 תלמידים ועשינו להם גדנ"ע לא בבסיסי הגדנ"ע אלא בסיסי החי"ר של צה"ל, חי"ר, שריון, תותחנים, כדי לתת להם את המגע ולעודד לשירות קרבי.
צביקה פייראיזן:
בשנה הבאה אנחנו מתכננים יחד עם משרד החינוך ומשרד הביטחון להעלות ל-7,000 כאלה.
צביקה פייראיזן:
אנחנו ממקדים את הפעולה הזאת למה שאנחנו קוראים "אשכול 1", זה האשכול שבו בתי ספר שאנחנו מזהים שאחוז הגיוס שלהם הוא גבוה, אבל אחוז הגיוס לקרבי שלהם הוא נמוך.
אלעזר שטרן:
יש איזה קשר בינכם לבין "אחרי"?
צביקה פייראיזן:
יש קשר בינינו לבין כל התנועות, גם "אחרי".
צביקה פייראיזן:
הייתי בטקס שלהם ביום שישי האחרון בהר הרצל.
צביקה פייראיזן:
אנחנו בקשר איתם כמובן.
צביקה פייראיזן:
אני עומד על הנקודה הזאת, כי כאן יש שינוי שבו אנחנו מקדישים הרבה מאוד מאמץ לבתי ספר כאלה ולהביא אותם ישר לבא"חים, לא לבסיס הגדנ"ע שלי.
צביקה פייראיזן:
בסיסי הגדנ"ע שלי ממשיכים לעבוד עם אשכול 3 ואשכול 2, האשכולות הנמוכים יותר.
יעקב מרגי:
אנחנו ערים לאחרונה לשיח בקרב בני הנוער, אם לא קרבי, לא מתגייס.
יעקב מרגי:
יש קבוצה שלא מוכנה לעשות שירות שהוא לא, איך שאתם מגדירים, אצלי הכול משמעותי, שירות לא משמעותי.
יעקב מרגי:
הוא אומר לך, אם אני לא הולך לעשות משהו, אני לא מתגייס.
יעקב מרגי:
לא הולך להיות, סליחה על הביטוי, לא עוזר, לא פקיד ולא מכונאי.
יעקב מרגי:
אתה לא מכיר.
צביקה פייראיזן:
לא.
צביקה פייראיזן:
אני רוצה בנקודות של מה אנחנו מתכננים לשנה הקרובה.
אלעזר שטרן:
צביקה, רק סליחה, ברשותך.
אלעזר שטרן:
"עדים במדים", ירדתם וזה נשאר מסביב ל-14-15?
צביקה פייראיזן:
זה נשאר סביב ה-14-15 משלחות בשנה.
צביקה פייראיזן:
יש רעיונות וניסיונות לעלות עוד פעם את הכמויות, אבל הכמויות הן בהתאם למה שאנחנו מעריכים שנכון לנו לעמוד בו.
צביקה פייראיזן:
אין פה ירידה.
אלעזר שטרן:
אם קיצצו 5,000 תקנים בצבא קבע - - -
צביקה פייראיזן:
כן, אז אפשר לרדת.
צביקה פייראיזן:
זה בהלימה.
יעקב מרגי:
זה עדיין רק למ"פים?
יעקב מרגי:
זה התחיל ממ"פ.
צביקה פייראיזן:
מה פתאום, נוסעים נגדים.
צביקה פייראיזן:
אנחנו בעיקר משתדלים מאוד לשבץ שם אנשים שיש להם משמעות פיקודית.
צביקה פייראיזן:
הם אנשים שיש להם חיילים, שהמסע הזה משפיע עליהם בעניין הזה.
צביקה פייראיזן:
אם אנחנו מסתכלים על הפנים קדימה, דברים שהם ממש קורים בימים אלה, קודם כול אנחנו מדגישים מאוד, וזה עלה והתבלט דרך הסוגיה של - - - המכונים שעשינו, שהמפקד, זו אחריותו לחנך והוא זה שצריך להוביל את כל השיח החינוכי בצבא.
צביקה פייראיזן:
אנחנו נעזרים כמובן בגופים אחרים, אבל מרבית החינוך, והראיתי את זה, קורה על ידי המפקדים.
צביקה פייראיזן:
התוכנית הבאה שהולכת להיכנס ב-2019 זו תוכנית שאנחנו קורים לה סף החינוך.
צביקה פייראיזן:
זה אומר שלא יהיה חייל בצה"ל שלא עבר מינימום של תשע פעולות חינוך שדורשות או העברה הדרכתית או סיור בארץ.
צביקה פייראיזן:
אני לא אפתיע אתכם, אני אומר לכם שיש חיילים שאם אנחנו לא נביא אותם לכנסת או לכותל המערבי או ליד ושם או להר הרצל, הם לא יהיו שם.
יעקב מרגי:
בוא אגלה לך סוד.
יעקב מרגי:
אמנם זה לא משודר ואין פרוטוקול עכשיו - - -
קריאה:
יש, יש.
יעקב מרגי:
בסדר, זה אני אומר בציוניות, יש גם בוגרי מערכת החינוך שתשאל אותם איפה נמצא הר תבור, הם לא יודעים.
צביקה פייראיזן:
אני מקווה שאחרי הצבא הם ידעו הכול, בעניין הזה, ולכן אנחנו עושים את הפעולה הזאת.
צביקה פייראיזן:
לדוגמא, אנחנו מוודאים שכל חייל בצה"ל עובר שיעור על השבועה לצה"ל, למה הוא עושה בכלל את מה שהוא עושה, על הממלכתיות בצה"ל, על חוק כבוד האדם וחירותו.
צביקה פייראיזן:
יש פה סט שלם של תשע פעולות שהיום אנחנו לא מוודאים שכל חייל עובר אותן, והיום אנחנו נתחיל לוודא שכל אחד עובר אותם.
אלעזר שטרן:
המילה "ממלכתית", מה זה?
צביקה פייראיזן:
בית המשפט העליון, הכנסת.
צביקה פייראיזן:
היום אחר הצהריים בעזרת השם אנחנו פותחים את שלוחת הרובע היהודי של מדרשת ירושלים.
צביקה פייראיזן:
שלוחת הרובע היהודי זה בית שמשרד הביטחון קנה עבורנו בתוך הרובע היהודי.
צביקה פייראיזן:
הולכת להיות עוד שלוחה של מדרשת החינוך הצבאית בירושלים ותפקידו הוא לטפל בפיקוד הזוטר.
צביקה פייראיזן:
אנחנו זיהינו שיש לנו מבה"ד 1 ועד קורס יעוד ואיכות, שזה לרס"נים, יש שבע שנים שאנחנו לא עושים פעולה מטכ"לית עבורם ושם אנחנו הולכים לעשות את זה.
צביקה פייראיזן:
באמצע 2019 אנחנו עתידים לפתוח את המרכז החינוכי בקריית ההדרכה, כי כל החיילים תומכי הלחימה לא עוברים טירונות מספיק ארוכה כדי שאנחנו נוציא אותם לשבוע שלם של סדרת חינוך, אז אנחנו מביאים את סדרת החינוך אליהם כדי לתווך את העניין הזה.
אלעזר שטרן:
מה זה בעיר העתיקה, בית פלוגות הכותל מה שהיה?
צביקה פייראיזן:
פעם זה היה בית פלוגות הכותל, היום זה בית אחר.
אלעזר שטרן:
ואותו קנו?
יעקב מרגי:
כשאתה אומר לי תוכנית צו חינוך, שלא יהיה מי שלא עבר את תשעה השלבים האלה, יש לכם מסד נתונים שמופיע לכם?
צביקה פייראיזן:
בדף הרישום של החייל יהיה מעקב אחרי תשע הפעולות האלה.
יעקב מרגי:
לא עשה אותם בתחנה הנכונה, הוא יצטרך להשלים?
צביקה פייראיזן:
יש נקודות בקרה וכל פיקוד וכל זרוע תהיה חייבת להשלים לו את הפעולות האלה, כולל מעקב ובקרה רשום.
אלעזר שטרן:
הוא היה קודם עדין, הוא אמר שאם הוא לא יקח אותם להר הרצל או ליד ושם, יש כאלה שלא היו.
אלעזר שטרן:
אם הוא לא יביא אותם לירושלים, יש כאלה שלא היו.
צביקה פייראיזן:
אני הייתי מאוד עדין ואפילו פגשתי כאלה שלא היו - - -
יעקב מרגי:
יש ירושלמים שלא היו בכותל.
אלעזר שטרן:
לא, אני אומר לך, בירושלים בכלל.
צביקה פייראיזן:
בירושלים.
צביקה פייראיזן:
אני יכול לספר לך סיפורים על עצמי, עם אנשים שלי, שעמדתי איתם בטיילת ארמון הנציב ואמרו לי שזה דבר מדהים פה, אז שאלתי אותם אם זו פעם ראשונה בטיילת ארמון הנציב.
צביקה פייראיזן:
הם לא אמרו לי, לא, זו פעם ראשונה בירושלים.
צביקה פייראיזן:
גם כאלה יש ואנחנו צריכים לוודא שאין כאלה.
יעקב מרגי:
יש לנו עוד מצגת?
יעקב מרגי:
לאחר מכן נפתח להתייחסויות לשתי המצגות.
איתי לבנון:
שלום, שמי איתי לבנון, אני ראש המינהל לכוח אדם טכנולוגי אקדמי, זה בעצם מה שנקרא עתודה אקדמית, כל התחום של האקדמיה בצבא.
אלעזר שטרן:
עוד פעם את התפקיד.
איתי לבנון:
המינהל לכוח אדם טכנולוגי אקדמי.
איתי לבנון:
זה באכ"א תחת רח"ט טומק"א, אחראי לכל האקדמיה, עתודה, אקדמיזציה, כל מה שקשור לאקדמיה.
איתי לבנון:
(הצגת מצגת) נתחיל עם מסלול העתודה.
איתי לבנון:
זה מסלול יוקרתי, מסלול שהוא משנת 1950, שהוא בעצם מהווה את הקטר הטכנולוגי גם של צה"ל וגם של מערכת הביטחון ושל המדינה.
איתי לבנון:
אנחנו בעצם מדברים על כמה דברים.
איתי לבנון:
אצלנו רוב רובם של המקצועות הם בתחום ההנדסה, אם זה הנדסת חשמל, אלקטרוניקה, הנדסת מכונות, הנדסת תוכנה, הנדסת חומרים.
איתי לבנון:
כמו שאתם רואים, ב-70% מכל המקצועות בתום האקדמיה - - -
יעקב מרגי:
כשאתה אומר כל מקצועות ההנדסה, מאיזו דרגה, מהנדסאי או ממהנדס?
איתי לבנון:
מהנדס.
יעקב מרגי:
מהנדס ומעלה.
איתי לבנון:
כן, מקצועות שבעצם הם מתחילים בתואר ראשון.
איתי לבנון:
לאחר שהם מסיימים את התואר הראשון הם מגיעים ליחידות צה"ל ומערכת הביטחון.
איתי לבנון:
יש לנו עוד מקצועות, מקצועות הרפואה, אז זה 15%, זה בעצם רפואה, רפואת חירום, רפואת שיניים, רוקחות.
אלעזר שטרן:
יש לי שאלה כאן.
אלעזר שטרן:
אם היה תלוי בך, היו יותר פה?
איתי לבנון:
יש כמה דברים.
איתי לבנון:
א', היום אנחנו ממלאים את כל התקנים.
איתי לבנון:
אם בעבר, לפני חמש-שש שנים היה איזשהו משבר בתחום הזה, היום אנחנו מצליחים ואפילו הביקוש עולה על ההיצע.
איתי לבנון:
השנה לעומת שנה שעברה אנחנו ב-60% יותר ביקוש מבחינת - - -
יעקב מרגי:
אמנם לא ענית לו אבל קיבלנו תשובה.
אלעזר שטרן:
הביקוש האיכותי, חבר'ה שעומדים ברף?
איתי לבנון:
כן, כן.
אלעזר שטרן:
אתה אומר לי שלרפואה או לעתודה אקדמאית בהנדסה אין לך בעיה.
איתי לבנון:
אין לנו שום בעיה.
יעקב מרגי:
הוא אומר לך שיש ביקוש יותר מהיצע.
איתי לבנון:
אנחנו בביקוש מאוד גבוה.
איתי לבנון:
הבעיה היא מאחורינו.
איתי לבנון:
אנחנו מעלים את הרף האקדמי מדי שנה.
איתי לבנון:
הממוצע שנה שעברה של המתקבלים היה 663, הפסיכומטרי.
יעקב מרגי:
בוא תעצור פה, הדלקת אותי.
יעקב מרגי:
אנחנו מקיימים פה דיונים בוועדה לא פעם ולא פעמיים, האם הפסיכולוגי מוטה תרבותי.
יעקב מרגי:
יש חלופות.
אלעזר שטרן:
זה גם קשור לקורס אמיר.
יעקב מרגי:
הרי אנחנו רוצים צבא עם ורוצים שכולם, ושאף אחד לא יודר מכך, ואף אחד לא רוצה לדלג את הסינון ועל המצוינות.
יעקב מרגי:
אף אחד לא רוצה להוריד את הרמה.
יעקב מרגי:
מסתבר שיש חלופות לפסיכומטרי, כמו פיוירשטיין ועוד כמה שעשו.
יעקב מרגי:
חלק מהאוניברסיטאות, ברפואה ובמקצועות אחרים עשו את החלופה הזו ונתנו מכסה, ואז יצא שבנות העדה האתיופית, הופיעה פה מצטיינת דיקן בלימודי רפואה באוניברסיטה העברית, שלא הגיעה לציון בפסיכומטרי אבל בפוירשטיין הגיעה לציון גבוה יותר והייתה מצטיינת דיקן.
יעקב מרגי:
השאלה אם הפסיכומטרי, בלתו אין?
איתי לבנון:
אז אני אגיד כמה דברים, א', אנחנו מסתכלים גם על זה.
איתי לבנון:
יש לי תיכף שקף בדיוק לנושא הזה.
איתי לבנון:
אנחנו לא מסתכלים רק על זה.
איתי לבנון:
זו עוד אינדיקציה בשבילנו.
אלעזר שטרן:
מה, זה בכלל עסק שלך?
איתי לבנון:
אני מרכז את כל הפעילות.
איתי לבנון:
כשאני מחליט מי נכנס לעתודה האקדמית, אז יש לנו כמה פקטורים.
יעקב מרגי:
מה שתלוי בו, בצבא, את מי הוא מביא.
איתי לבנון:
יש לנו את נתוני הקב"א, נתוני דפ"ר.
איתי לבנון:
יש לנו את הפסיכומטרי, יש לנו את הבגרויות.
איתי לבנון:
לשאלתך, היושב ראש, יש לנו מבחן אישיותי חיצוני ששם אנחנו בודקים את הדברים האלה.
איתי לבנון:
המשקל שלו הוא המשקל המכריע, יותר מהפסיכומטרי.
יעקב מרגי:
לצערי הרב המועצה להשכלה גבוהה לא מוכנה לדחוף ידיים למוסדות להשכלה גבוהה, להנחות אותם, בשם החופש האקדמי, נושאים את שמו לשווא, אבל בוא אני אומר לך בכנות.
יעקב מרגי:
אני אמרתי זאת, לא בגלל שאתם יושבים פה.
יעקב מרגי:
אני בשנת 77'-78' עברתי מבדקי טייס, את כל המבדקים.
יעקב מרגי:
עברתי את השלב של הפסיכולוג.
יעקב מרגי:
לא יודע היום איך זה עובד.
יעקב מרגי:
אני אומר לכם שמסתבר שלצבא יש כלים.
יעקב מרגי:
הצבא ידע לפתח כלים לזהות באמת את הפוטנציאל יותר מאשר באותו רגע בשלב הבחינה הרגעית, לזהות פוטנציאל אישיות, לכן מצאתי מקום לציין את זה, מה שהמערכות האזרחיות משתמשות בחלק ממקומות העבודה עם פיל"ת למיניהם, אבל זה לא בעוצמות האלה, והצבא פיתח לעצמו את זה.
אלעזר שטרן:
אני אגיד לך עוד משפט אחד.
אלעזר שטרן:
פעם רק אוניברסיטת באר שבע בקבלה לרפואה עשתה מבחני אישיות.
יעקב מרגי:
עדיין עושה זאת.
אלעזר שטרן:
נכון, אבל היום עושים את זה לדעתי בכל האוניברסיטאות.
יעקב מרגי:
ראיון אישי, יותר חמור, לא מבחן אישיות.
יעקב מרגי:
היא עושה ראיון אישי, לא שקוף.
איתי לבנון:
טוב, אני אמשיך ברשותכם.
יעקב מרגי:
תודה, אלעזר.
איתי לבנון:
בתוך תוכניות העתודה בעצם יש לנו גם תוכניות עלית, שזה בעצם תוכניות שלומדים תואר ראשון ותואר שני, אז הזכרתם את צמרת, אתם רואים מצד ימין למעלה, בתחום של רפואה.
איתי לבנון:
מצד שמאל אנחנו רואים את ברקים, שזה תואר ראשון ושני בהנדסת מכונות.
איתי לבנון:
מתחתיו, ברקים חומרים, שזה תואר ראשון כפול, במכונות וחומרים.
איתי לבנון:
סך הכול כל התחומים האלה, הנדסת אווירונאוטיקה בסילון, פסגות תוכנה, פסגות חשמל, כל התחומים האלה מהווים 15% מתוכניות העתודה.
איתי לבנון:
שם הם מקבלים מעטפת של מעונות, מימון מלא של כל הלימודים, ואלה דברים שלא היו פעם.
איתי לבנון:
גם אני עתודאי.
איתי לבנון:
אני עתודאי כבר לפני 25 שנה.
איתי לבנון:
בעבר לא היה את זה.
איתי לבנון:
לא היה מימון.
איתי לבנון:
אני עתודאי לכלכלה, דרך אגב, והיום הצבא נותן את כל הדברים האלה.
יעקב מרגי:
ברשותך, אנחנו מדברים על שילוב חרדים גם בצבא, ואם נגעת בעתודות, ויש לכם את הנתונים האלה, אני אומר את זה מידיעה אישית.
יעקב מרגי:
אני לוקח שני מסלולים של עתודות שחרדים משתלבים בהם, קח את מכון לב וקח מכללות להנדסה.
יעקב מרגי:
יש מקרה של הצלחה ממכון לב, ובמכללות להנדסה נשר גדול.
יעקב מרגי:
עוברים את המכינה בהצלחה גבוהה מעל המצופה, שבאים מישיבה שרק לימודי קודש, ועוברים בשנה הראשונה, שנה וחצי, הם בנשירה.
יעקב מרגי:
מסתבר שמכון לב ידע לפתח את הליווי גם תוך כדי הלימודים, לאו דווקא במכינה.
יעקב מרגי:
זה משאב שהצבא משקיע אותו הן מבחינת דחיית השירות.
יעקב מרגי:
השאלה אם במכללות להנדסה יודעים לתת גם את הליווי הזה.
יעקב מרגי:
אני אומר לך מידיעה אישית בשני המקרים, אחד הצלחה ואחד פשוט נטש באמצע כי הוא התמודד לבד.
יעקב מרגי:
אין תוכנית ליווי, וחבל.
איתי לבנון:
א', יש לנו מכון לב.
איתי לבנון:
יש לנו גם מכללת עזריאלי ויש לנו עוד מכללות.
איתי לבנון:
באמצעות עתידים אנחנו עושים איתם את הסיוע הזה.
איתי לבנון:
תיכף אני אגע בזה, אני אפרט על זה.
איתי לבנון:
מבחינת בוגרי המסלול, אז שמתי פה ממש על קצה המזלג.
איתי לבנון:
קודם כול חשוב להבין, הם מהווים את שדירת הפיקוד.
איתי לבנון:
היום כשמסתכלים על סא"ל ומעלה, אל"מים, תא"לים, אחד מארבעה, אפילו אחד משלושה, בגופים, הם עתודאים, זאת אומרת הם עיקר הפיקוד הטכנולוגי בחיל האוויר, בחיל הים, 8200, בכל הגופים.
איתי לבנון:
אתם רואים פה את האנשים.
איתי לבנון:
בשורה התחתונה גם יש את היועץ המשפטי לממשלה, נגל, ראש המל"ל לשעבר.
איתי לבנון:
כולם עתודאים לשעבר.
יעקב מרגי:
שלא יפגעו לך אחרים.
איתי לבנון:
בשביל זה אמרתי, זה על קצה המזלג, דוגמאות.
איתי לבנון:
לשאלתך הקודמת, אנחנו מסתכלים לא רק על הפסיכומטרי ולא רק על הבגרויות.
איתי לבנון:
יש לנו מיקוד שאנחנו רוצים להעלות את האחוז של כל האוכלוסיות, גם בתחום של יוצאי אתיופיה, גם בדואים וגם עולים חדשים.
איתי לבנון:
למעשה השנה עשינו קפיצת מדרגה בעולים חדשים.
איתי לבנון:
אנחנו מאמינים שזה פוטנציאל שלא ממוצה.
איתי לבנון:
תרגמנו את כל החומר שלנו, כל החומר השיווקי של העתודה תרגמנו לאנגלית, ספרדית, רוסית, לכל השפות.
איתי לבנון:
אנחנו מפיצים את זה כדי למשוך עוד עולים שאחרת לא היו יודעים בכלל שיש אופציה כזאת.
איתי לבנון:
אין מודעות לדבר הזה.
איתי לבנון:
משקיעים הרבה מאמצים גם ביוצאי אתיופיה.
איתי לבנון:
אנחנו מאמינים שהשנה אנחנו נכפיל את הכמות של יוצאי אתיופיה בעתודה באמצעות נושאים משלבים, לא מבדלים.
איתי לבנון:
אנחנו כחלק מכל האוכלוסייה, אנחנו מאמינים שגם שם, באמצעות ליווי פרטני עם כל הגורמים הרלוונטיים.
איתי לבנון:
בתחום הנשים, אני חושב שאנחנו לוקחים את הדבר הזה צעד אחד קדימה.
איתי לבנון:
השנה התחלנו שולחן עגול ביחד עם כל הגופים הרלוונטיים, המל"ג, שיתוף פעולה מאוד חזק עם משרד החינוך, משרד לשוויון חברתי.
איתי לבנון:
אנחנו מאמינים שזה פוטנציאל אדיר שהוא לא מספיק ממוצה.
איתי לבנון:
היום זה נע בין 18% ל-20% בעתודה.
איתי לבנון:
אנחנו רוצים להגיע לפחות ל-30% תוך שלוש שנים.
איתי לבנון:
אני מאמין שזה אפשרי.
איתי לבנון:
זה משהו שהוא מתחיל בשלבים הראשונים של משרד החינוך.
איתי לבנון:
גם איתם אנחנו מכניסים את זה בהיבט של המודעות והמסוגלות והיכולת ללמוד פיזיקה, ביולוגיה ומדעים.
איתי לבנון:
זה משהו שאנחנו מאוד מכניסים עכשיו בשלבים הראשונים, וגם כמו שציינת, כל הנושא הזה של האוכלוסיות, גם בתחום של המגזר הדתי, בתחום של העולות, בתחום של הפריפריה.
איתי לבנון:
אני מאמין שזה פוטנציאל שהוא לא ממוצה, שעוד לא גילינו אותו.
איתי לבנון:
אם אני משווה לאקדמיה בעולם האזרחי, אנחנו יכולים להגיע ולעשות הרבה הישגים בתחום הזה.
איתי לבנון:
זה משהו שאני אשמח גם לבוא לשנה הבאה לבוא ולעדכן, כי זה לדעתי משהו שהוא יצבור הרבה הישגים.
איתי לבנון:
תחום אקדמיזציה.
איתי לבנון:
מה זה אקדמיזציה?
איתי לבנון:
חבר'ה גאונים, מחוננים, מתחילים ללמוד תואר ראשון בגיל 15-16, יש כבר כאלה, כמה בודדים שסיימו תואר ראשון בכיתה ו'-ז'.
איתי לבנון:
יש כמה כאלה גם, אז כל החבר'ה האלה כשהם מגיעים לצבא, הם רוצים להשתבץ במקצוע שהם צברו תואר ראשון, תואר שני.
איתי לבנון:
אנחנו פתחנו השנה מספר מסלולים.
איתי לבנון:
אנחנו מאמינים שאם אנחנו נכווין אותם לתוכניות מצוינות לתואר שני, אם אנחנו נכווין אותם להנדסת נתונים, אם נכווין אותם להנדסת חשמל, אז כל הדברים האלה, אנחנו בעצם מוסיפים להם עוד שנתיים.
איתי לבנון:
דוחים להם את הגיוס בשנתיים נוספות והם לומדים תואר שני וככה הם יכולים למצות את הפוטנציאל שלהם.
איתי לבנון:
הם יגיעו ליחידות והם ימקסמו את הפוטנציאל שלהם.
יעקב מרגי:
אנחנו לא מדברים על זה, המשק והחברה הישראלית נתרמת בערך מוסף שאין לו אח ורע, מאלה שמסיימים את השירות, אחרי שירות קבע.
יעקב מרגי:
הם מקבלים אותם עם ניסיון עשיר, עם ידע.
יעקב מרגי:
הם נחטפים, לעומת מי שיוצא אחרי השירות הצבאי ועושה תואר אקדמי, אם זה בהנדסה.
יעקב מרגי:
אחר כך חסר לו הניסיון.
איתי לבנון:
נכון, הם צוברים פה ניסיון.
יעקב מרגי:
הם מועדפים על ידי המסגרות.
איתי לבנון:
כן, הם צוברים ניסיון, הם צוברים תואר שני.
איתי לבנון:
היום אנחנו מעודדים תואר שני תוך כדי שירות החובה, אז אין ספק שזה משהו שהוא מאוד משתלם בראיה המשקית.
איתי לבנון:
עוד דברים שאנחנו עושים, אנחנו מסתכלים גם על, כמו ששאלת בהתחלה, מכון לב.
מירב בן ארי:
רגע, אני רציתי לשאול שאלה שהיא כל הזמן מטרידה אותי, החיבור בין התיכון אליכם.
מירב בן ארי:
מחונן, אתה מדבר על 15-16.
מירב בן ארי:
איך בעצם אתה מגלה אותו לפני שהוא מגיע אליך או שאתה מגלה אותו רק כשהוא נהיה מלש"ב, רק כשהוא מגיע לצו ראשון?
איתי לבנון:
קודם כול אנחנו מחוברים למשרד החינוך, לאגף המחוננים עם מנחם נדלר.
איתי לבנון:
אנחנו מחוברים אליו.
איתי לבנון:
דבר ראשון, כשהם מגיעים לצו ראשון כבר בכיתה י"א, הם בעצם מדווחים שהם למדו או שהם אפילו באמצע התואר.
מירב בן ארי:
אז רק כשהוא מגיע אליך לצו ראשון.
איתי לבנון:
כבר מי"א אני יודע עליו, מצו ראשון.
איתי לבנון:
בשנה האחרונה התחלנו לקבל נתונים ממשרד החינוך, שמביאים לנו את האינדיקציה, אז אנחנו נוכל לגלות את זה קודם.
מירב בן ארי:
זה מדהים אותי הנקודה הזאת.
מירב בן ארי:
במשך כל השנים עד היום לא ידעתם על תוכניות המחוננים.
מירב בן ארי:
זה ממש רק מהשנה.
איתי לבנון:
מהשנה האחרונה.
יעקב מרגי:
אני רוצה לומר לך, מדיונים שונים כאן, משרד החינוך לא בנוי לקלוט את כל המחוננים לא רק בפוטנציאל, בפועל, והמסגרות של המחוננים בהגרלה.
יעקב מרגי:
אני מקבל פניות.
יעקב מרגי:
הרי ילד מחונן שלא מקבל את המענה שלו, הוא באותה הגדרה של ילד עם צרכים מיוחדים, ואם הוא לא מטופל נכון, הוא יכול להגיע למחוזות שאנחנו לא - - - .
יעקב מרגי:
זה פספוס כפול.
יעקב מרגי:
תתאר לעצמך שאם משרד החינוך היה מסוגל ויכול ורוצה לעשות איזה מיון כלשהו, לזהות אותם, לתת להם מענה מיידי כחובה, היית מקבל מנעד רחב יותר.
איתי לבנון:
כן, אז לכן אנחנו בקשרים מאוד צמודים איתם.
איתי לבנון:
רק לסבר את האוזן, לפני ארבע-חמש שנים זה היו מספרים של 40-50 בשנה.
איתי לבנון:
היום אנחנו מדברים על מעל 300 בשנה שכבר מתחילים את התואר לפני הצבא.
איתי לבנון:
חלקם גם מסיימים.
מירב בן ארי:
אז בעצם התוכנית של אותו מחונן, סליחה שאני תקועה על זה, פשוט אני כל כך הרבה שנים פה, מדברים על החיבור בין צה"ל לבתי הספר.
מירב בן ארי:
אני גם עוסקת בזה בחינוך הטכנולוגי, אבל זה דיון אחר שיש לנו.
מירב בן ארי:
בעצם ברגע שהוא הולך, המחונן, הוא מאותר כמלש"ב בצו ראשון.
מירב בן ארי:
בתוכנית הצבאית שלו, היא מנצלת את הכישורים שלו.
איתי לבנון:
אנחנו פונים אליו, מזמינים אותו ואת ההורים לכנס, מסבירים לו בדיוק מה האפשרויות, איך הוא ישתבץ במקצוע, אם הוא למד פיסיקה או כימיה או ביולוגיה או מדעי המחשב.
מירב בן ארי:
ואז עושים לו ממש מסלול.
איתי לבנון:
כן.
יעקב מרגי:
משאב שחבל לפספס אותו.
איתי לבנון:
כן, כן, זה משאב שהוא משאב אדיר והיחידות צמאות למשאב כוח האדם האיכותי הזה, אין ספק.
איתי לבנון:
דרך אגב, בתחום הזה אנחנו מתחברים להחלטת ממשלה 2292 להגדיל את היקף המהנדסים.
איתי לבנון:
זה משהו שהוא מאוד מתחבר לנו, כי דרך זה אנחנו נוכל גם להכשיר אותם ביחידות בצבא.
איתי לבנון:
אנחנו מחוברים מאוד לאודיסאה ביחד עם משרד רוה"מ וקרן רש"י, מה שנקרא "אודיסאה מהנדסי העתיד".
איתי לבנון:
זה משהוא שאנחנו גם כן מסתכלים עליו.
איתי לבנון:
זה בהיבט של פריפריה.
איתי לבנון:
שאלת קודם על כל הנושא של פריפריה.
איתי לבנון:
היום בעתודה 35% מהעתודה זה אוכלוסיית עתידים, אוכלוסיית פריפריה.
איתי לבנון:
זה משהו שהוא מדהים, נתון שהוא הולך ועולה.
יעקב מרגי:
בשירות הציבורי הם מועדפים.
יעקב מרגי:
יש להם העדפה בגיוס, לבוגרי עתידים.
איתי לבנון:
לא ידעתי.
יעקב מרגי:
ממשיכים עם זה.
מירב בן ארי:
זה נכון.
איתי לבנון:
מעולה.