GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הדס אגמון:
נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
הדס אגמון:
ההערה הראשונה שלנו היא לעמוד 3, מטרות החוק.
הדס אגמון:
כמו שאמרה היועצת המשפטית אתמול, סעיף 2, לעגן את זכותו של התלמיד.
יעקב מרגי:
השתתפות שוויונית ופעילה.
הדס אגמון:
נכון.
הדס אגמון:
זה נלקח מחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
אילן שי:
אנחנו מסכימים.
יעקב מרגי:
הסכמנו.
יעקב מרגי:
נגמר.
יעקב מרגי:
שוויונית ופעילה.
הדס אגמון:
לסעיף (ב)(1), עמוד 7, סל השירותים אשר יינתן.
הדס אגמון:
נושא המאפיינים המובנים.
הדס אגמון:
אנחנו חושבים שסעיף (ב)(1) כמו שהוא מנוסח היום, אין בו לשיטתנו כל תרומה לחוק.
הדס אגמון:
למצער, צריך למחוק את המגבלה של המאפיינים המובנים.
הדס אגמון:
התוספות שמשרד החינוך הסכים להוסיף לחוק משקפות את הפער או את ההבדלים שקיימים בין סוגי המסגרות ומאפשרות כבר היום ובעצם מכפיפות את מה שוועדת הזכאות נותנת להבדלים בין המסגרות.
הדס אגמון:
זה בנוסף לסעיפים 14, 15 ו-17 - - -
יעקב מרגי:
מה הבעיה עם סעיף (ב)(1)?
הדס אגמון:
אין בו צורך.
הדס אגמון:
הוא מעגן את הפערים בין המסגרות.
יעקב מרגי:
את אומרת שלא רק שאין בו צורך אלא הוא מחמיר.
הדס אגמון:
כן.
יעקב מרגי:
נשמע אחר כך התייחסות.
הדס אגמון:
לגבי התוספת החדשה שמפרטת מה מקבלים במסגרות הנפרדות - - -
יעקב מרגי:
להזכיר לכם שביקשתם אותה.
יעקב מרגי:
אנחנו חיינו בטוב עם הנוסח הקודם.
הדס אגמון:
הדברים כאן מתגלגלים.
יעקב מרגי:
כשאני אומר חיינו טוב, אפילו אליבא למשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
יעקב מרגי:
מה את רוצה לומר לגבי התוספת החדשה?
יעקב מרגי:
סליחה שהתפרצתי לדבריך.
הדס אגמון:
לך מותר להתפרץ.
יעקב מרגי:
ראיתי מה גרמתי לעצמי.
יוסי יונה:
מותר לו להתערב.
יוסי יונה:
הוא אף פעם לא מתפרץ.
הדס אגמון:
בהמשך לדיונים שהיו אצל המשנה ליועץ סוכם שבהקשרים בהם יש טווח של זכאויות, הטבלה תכלול שעות מינימום.
הדס אגמון:
חסרות שעות מינימום בפרט בהקשר של הטיפולים הפרטניים שניתנים.
הדס אגמון:
עמוד 19, התוספת השנייה.
הדס אגמון:
בטור של סוג טיפול בהתאם לחוזר מנכ"ל, לגבי כל אחת מהמוגבלויות כתוב מקצועות הבריאות לרבות טיפול באומנויות אבל לא ברור מה מקבל תלמיד.
יעקב מרגי:
יתייחסו לזה.
יעקב מרגי:
זה כבר עלה.
הדס אגמון:
צריך להיות מינימום, גם לפי מה שהנחה המשנה ליועץ.
הדס אגמון:
חשוב לי לומר כי כל הזמן אומרים שההכרעה של המשנה ניתנה בנקודת זמן מסוימת.
יעקב מרגי:
התנצלתי על שהתפרצתי לדבריך.
יעקב מרגי:
למה את מעלה את זה?
יעקב מרגי:
מחקתי את זה.
הדס אגמון:
דבר אחרון וסליחה שאני חוזרת לעמודים הראשונים אבל יש היום שתי הגדרות שונות שמתייחסות לשירותי חינוך מיוחדים.
הדס אגמון:
האחת בשילוב ואחת במסגרות הנפרדות.
הדס אגמון:
אין לזה היום הצדקה ואני מבינה שזה קרה חקיקתית עת פרק השילוב נחקק גם הוא טלאי על טלאי.
הדס אגמון:
צריך לעשות סדר בדברים האלה.
הדס אגמון:
אני לא מבינה איזו סיבה יש לא לעשות את זה בהזדמנות הזאת.
הדס אגמון:
נשמח באותו הסבר גם לקבל הבהרה לגבי המעמד של שירותים נלווים, האם הם נכללים בתוך השירותים המיוחדים או שהם באיזשהו סטטוס שונה מבחינת הזכאות של הילד.
יעקב מרגי:
יפה בן דוד, בבקשה.
יפה בן דוד:
יש דבר שאני רוצה לפנות למשרד החינוך.
יפה בן דוד:
יש כמה מקצועות כמו קלינאי תקשורת וכמו פרה-רפואיים שכיום הם חסרים.
יפה בן דוד:
אז המשרד אמר שהוא יחפש דרך לתמרץ כדי שבאמת ירצו ללמוד את המקצועות האלה, כדי שבאמת יהיה מענה לאוכלוסיות האלה בבתי הספר הרגילים.
יפה בן דוד:
יש בעיה בנושא של היועצות החינוכיות.
יפה בן דוד:
המקצוע של היועצת, התפקיד של היועצת הוא מאוד מאוד משמעותי לילדים הללו.
יפה בן דוד:
כיום יש יועצות חינוכיות, לא חסר יועצות חינוכיות אבל מה חסר?
יפה בן דוד:
חסרים תקנים.
יפה בן דוד:
לכן הדרישה שלנו היא לדאוג שבכל בית ספר יהיה תקן של יועצת חינוכית.
יפה בן דוד:
זה MUST.
קריאה:
ואחות.
יפה בן דוד:
זה חשוב מאוד כי זה בצוות המקצועי.
יעקב מרגי:
זה לא כמו בתיכוניים?
יפה בן דוד:
לא.
יעקב מרגי:
מה שנשאר, הולך ליועצת.
יפה בן דוד:
בבתי הספר היסודיים, אני אומרת לכם ואתם יודעים את זה, יש עודף של יועצות חינוכיות אבל אין להן תקן.
יעקב מרגי:
יתייחסו.
נתי ביאליסטוק כהן:
המרכז לעיוור בישראל.
נתי ביאליסטוק כהן:
אנחנו מדברים על סעיף 23 שעלה.
נתי ביאליסטוק כהן:
יסלח לי אדוני אבל אני רוצה לחזור לנקודה שכבר עלתה מכיוון שכאשר אנחנו דנים בסעיף בו הוועדה החליטה להתפרק מהסמכות שלה לאשר שינויים בתוספת.
יעקב מרגי:
תיאור דרמטי.
נתי ביאליסטוק כהן:
אדוני, הדיון הזה מאוד חשוב.
נתי ביאליסטוק כהן:
קודם כל, אני מניח שנציגי המדינה שמחים שוועדה מתפרקת מסמכות שלה מכיוון שזה עושה להם את החיים קלים יותר, אבל כל הדיונים שנעשו כאן על התוספות, לרבות אלה שנעשו עכשיו, הם לא רלוונטיים וגם לא צריך לתת תשובות כי ירצה השר, ישנה.
נתי ביאליסטוק כהן:
יכול להיות שהוועדה הזאת בהרכב כזה או אחר תוכל גם לעכב אותו קצת ויכול להיות שלא, אבל בסופו של דבר זו ליבת החוק, זה מה שהם מקבלים.
יעקב מרגי:
שכנעת את אנשי המשרד.
יעקב מרגי:
הם יתייחסו.
יעקב מרגי:
הם הבינו.
יעקב מרגי:
לא שכנעת.
נתי ביאליסטוק כהן:
אני לא צריך לשכנע אותם אלא אני צריך לשכנע אותך אדוני.
יעקב מרגי:
אם הם ישכנעו אותי, יכול להיות שגם אני אשתכנע.
נתי ביאליסטוק כהן:
זה התפקיד שלכם, המחוקק.
נתי ביאליסטוק כהן:
זאת החובה שלכם.
נתי ביאליסטוק כהן:
זה המקום היחיד בו יש לכם סמכות.
יעקב מרגי:
אני אספר לך כמה כאן בדיונים נעשים פיליבסטרים על דברים שהמחוקקים רוצים מצד ארגונים כאלה ואחרים שמפעילים חברי כנסת כאלה ואחרים.
יעקב מרגי:
זה טוב כשזה הולך לאורך כל הקו אבל לא מיטיב אתך.
נתי ביאליסטוק כהן:
בנאום שלך קודם שכנעת אותי שהטיעון הוא צודק.
נתי ביאליסטוק כהן:
אתה אמרת שניתן לתקוע תקנות בגלל כל מיני דברים.
נתי ביאליסטוק כהן:
לתת לתוספת לעבור בשינוי כך בלי שאתם אפילו תרגישו?
יעקב מרגי:
גם רצונו החיובי של השר יכול להימנע או להיות מטורפד על ידי גורמים.
נתי ביאליסטוק כהן:
רצונו החיובי של השר מטריד אותי פחות.
נתי ביאליסטוק כהן:
רצונו הלא חיובי של שר כזה או אחר, וחייבים לומר את זה, זה מטריד.
יעקב מרגי:
זה לנגד עיני.
נתי ביאליסטוק כהן:
לכן אתם הבולם האחרון.
יעקב מרגי:
נקבל תשובות.
יעקב מרגי:
תתייחסי למה שלא נאמר.
יעקב מרגי:
חסכנו לך משהו בסיבוב?
אביבית ברקאי אהרונוף:
מעט.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אני חייבת לומר שזה היה מאוד פוגע המהלך הזה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אני לא מבינה למה מגיע לי עונש על זה שאני מתמידה ומגיעה לכל הדיונים.
אביבית ברקאי אהרונוף:
כנראה שהדברים שלי קשים למשרד החינוך.
יעקב מרגי:
הדברים שלך לא קשים ולא מגיע לך עונש ואף אחד לא העניש אותך.
יעקב מרגי:
זה שהחלטתי ללכת מימין לשמאל, אני יכול ללכת משמאל לימין.
יעקב מרגי:
הקטנוניות הזו לא במקום.
יעקב מרגי:
תמחקי בבקשה את ההערה שלך.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אני אלך לפי הסדר.
אביבית ברקאי אהרונוף:
ראשית, לגבי סעיף המטרות, עמוד 3, סעיף 3(2).
אביבית ברקאי אהרונוף:
אני מברכת כמובן על הוספת המילה "שוויונית" אחרי "השתתפות" אבל אני מבקשת שאחרי או לפני "תוך מתן מענה הולם" ייכתב גם בהלימה לסעיף באמנה "תוך מתן תמיכות, התאמות ומענה הולם לצרכיו המיוחדים באופן שיאפשר לו להשתלב בה, לממש את זכותו לחינוך ולחיות את חייו בעצמאות מרבית".
אביבית ברקאי אהרונוף:
ההמשך, אותו הדבר.
יעקב מרגי:
נוסח חלופי.
אביבית ברקאי אהרונוף:
זאת הוספה, כדי שתהיה הלימה בין החוקים.
אביבית ברקאי אהרונוף:
סעיף קטן (3), בסיפא, אנחנו ביקשנו להוסיף "תוך מתן מענה לצרכיהם ומניעת אפלייתם מחמת המוגבלות".
אביבית ברקאי אהרונוף:
באחד הדיונים גם דובר על כך שיתוקן סעיף 5 לחוק זכויות התלמיד ויוכנס בו עניין האפליה של תלמידים עם צרכים מיוחדים.
אביבית ברקאי אהרונוף:
לא נעשה כאן עדכון לחוק.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אני חושבת שלפחות בסעיף המטרה ראוי להכניס את זה.
מירב ישראלי:
דנו גם בהוספת נושא של השוויון לחוק, לא רק בסעיף המטרה אלא התקציב הולך לילד.
יעקב מרגי:
נטחן, לא רק נדון.
מירב ישראלי:
וגם אפליה ברישום.
אביבית ברקאי אהרונוף:
עמוד 5, סעיף 6 להצעת החוק.
אביבית ברקאי אהרונוף:
בהתייחס לדברים שנאמרו אתמול על ידי היועצת המשפטית של הוועדה, שהמילה "לפי צרכיו" הוספה לאחר התוספת השנייה, האם זה אומר שבעצם ועדת הזכאות יכולה לשנות את רמת התפקוד של הילד מאחר והצרכים שלו בעצם מחייבים איזשהו מתן מענה נוסף?
אביבית ברקאי אהרונוף:
אני מבינה שהצרכים נוספים כדי לתת איזושהי אפשרות לוועדה להגדיל את סל השירותים ואיך זה יהיה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
האם זה יהיה בשינוי רמת התפקוד?
מירב ישראלי:
זה לא שינוי רמת התפקוד, לפי מה שהבנתי ממשרד החינוך.
אביבית ברקאי אהרונוף:
איזה מענה תקציבי יינתן כאן נוסף?
מירב ישראלי:
אלא זה בעצם מתוך המענים שיש למערכת לתת.
מירב ישראלי:
זאת לא היצמדות טכנית למכוון של רמת התפקוד אלא מסתכלים על הילד ונותנים לו גם בגמישות של האפשרות להמיר דברים וגם בתוספת מסוימת.
אביבית ברקאי אהרונוף:
הגמישות קיימת גם כך.
מירב ישראלי:
אני אומרת.
מירב ישראלי:
זאת גם הגמישות.
אביבית ברקאי אהרונוף:
השאלה היא אם זה מגדיל את היקף סל השירותים מבחינה תקציבית.
מירב ישראלי:
אולי משרד החינוך יסביר את זה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
נאמר כאן, אבל אני כן רוצה לומר שאנחנו כמובן מתנגדים להשמטת אישור ועדת החינוך של הכנסת.
אביבית ברקאי אהרונוף:
לגבי סעיף הסיכון.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אדוני, על כך לא היה דיון.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אנחנו נתבקשנו להביא איזשהו נוסח והבאנו אבל הוא נדחה על ידי משרד החינוך.
אביבית ברקאי אהרונוף:
נתבקשנו להביא נוסח נוסף, הבאנו נוסח נוסף, לפי מה שאמר יואב קריים, שיש בו הגיון, שאם הוועדה סבורה שיש לשלול את זכות הבחירה של ההורה, יש כאן באמת מצב שהילד עלול לפגוע.
אביבית ברקאי אהרונוף:
לכן היא זו שצריכה לפנות לוועדת ההשגה ולטעון את הדברים.
אביבית ברקאי אהרונוף:
הבאנו נוסח חלופי, לא הייתה התייחסות לזה ובעצם משרד החינוך נשאר במתכונת שלו.
אביבית ברקאי אהרונוף:
הוא אמנם הוסיף את מה שביקשנו על עדכון של ועדת החינוך אבל על כך שהוועדה עצמה היא לא זאת שתשלול את זכות הבחירה של ההורה, על כך לא ניתן מענה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אנחנו סבורים עדיין שהוועדה היא זאת שצריכה לפנות לוועדת ההשגה וועדת ההשגה כברירת מחדל, מוטב שזו תהיה ועדה חיצונית, אבל לפחות ועדת ההשגה תדון בזה.
יעקב מרגי:
תהיה התייחסות.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אני רוצה להמשיך.
אביבית ברקאי אהרונוף:
לגבי כתיבת התח"י.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אחת הטענות שעלתה כאן ולא על ידי הורה אחד היא שבעצם כתיבת התח"י נעשית כבר לקראת – אני לא רוצה לומר אמצע שנה אבל בחלק מהמקרים כן - באמצע השנה, ולכן כדי שילד יוכל להתחיל את שנת הלימודים כמו כל ילד אחר בכיתה, כתיבת התכנית חשובה שתהיה לפני תחילת שנת הלימודים ולא חודשיים אחרי תחילת שנת הלימודים.
יעקב מרגי:
דיברנו על זה אתמול.
יעקב מרגי:
נחזור על זה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
שוב, אני מבקשת להוסיף בעניין זה, למרות שגם על זה דובר אתמול, סעיף בנוסח הבא: "הייתה לתלמיד תכנית חינוכית יחידנית, ימשיך מוסד החינוך ליישמה גם בשנת הלימודים שלאחריה עד כתיבת תכנית חדשה".
אביבית ברקאי אהרונוף:
אשמח להתייחסות משרד החינוך, האם הוא מתנגד לנוסח הזה.
יעקב מרגי:
יש לך עוד דקה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אם כן, אני אקפוץ במהירות לתוספת.
אביבית ברקאי אהרונוף:
לגבי התוספת הראשונה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
יש מוגבלות נוספת שלא רשומה בטור א' שהובאה לתשומת לבי וזה SCD.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אסתר תוכל להרחיב עליה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
לגבי התוספת השנייה, בהתייחס למענה פרטני או קבוצתי, דובר על כך, ואדוני הסכים על כך, שחייב להיות איזשהו תקציב אישי לילד.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אי אפשר להסתפק במענה פרטני או קבוצתי כשאין הבטחה שהילד בעצם יקבל משהו מתקציב בית הספר שהוא מוגבל.
אביבית ברקאי אהרונוף:
גם אם הם השמיטו את סל המוסד החינוכי, זה לא אומר שהמקור התקציבי השתנה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
המקור התקציבי, זה עדיין סל המוסד החינוכי, הוא עדיין מוגבל ועדיין יהיו ילדים שיהיו חסרים ולא יקבלו מענה בכלל.
אביבית ברקאי אהרונוף:
דבר נוסף.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אין קריטריונים אחידים.
אביבית ברקאי אהרונוף:
זה אומר שבבית ספר מסוים, מנהל בית הספר יסבור שילד זקוק למענה ובבית ספר אחר אותו ילד לא יקבל מענה בכלל.
אביבית ברקאי אהרונוף:
צריכים להיות קריטריונים אחידים ושקופים בעניין הזה לחלוקת תקציב בית הספר בין כלל הילדים שזכאים אך ורק מהתקציב הזה.
יעקב מרגי:
אני לא קובע, משרד החינוך יתייחס, אבל צריך לחשוב גם על כבילת הידיים ושיקול דעת של מנהל בית הספר.
יעקב מרגי:
צוות רב מקצועי.
יעקב מרגי:
קריטריונים לא תמיד מבורכים.
יעקב מרגי:
הגמישות, כאשר מדובר בילדים עם צרכים מיוחדים, היא מצרך לא פחות חשוב מהתקציב.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אם אפשר לסיים, עוד משפט.
אביבית ברקאי אהרונוף:
עוד שני משפטים, ברשותך.
אביבית ברקאי אהרונוף:
לגבי התוספת השלישית שאותה אנחנו ביקשנו להוסיף.
אביבית ברקאי אהרונוף:
התוספת הזאת, אין בה למעשה כלום.
אביבית ברקאי אהרונוף:
כל מה שיש בה, כפי שהתחלתי לומר אתמול, זאת איזושהי הפניה לחוזר מנכ"ל.
אביבית ברקאי אהרונוף:
מלכתחילה ביקש משרד החינוך לקבוע את זה אך ורק בחוזר מנכ"ל ומה שהם עושים כאן, הם כותבים אם יש או אין הארכת שנת לימודים ומפנים לחוזר מנכ"ל.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אין כאן שום עיגון של היקף סל השירותים.
אביבית ברקאי אהרונוף:
זה נקבע על ידי היועץ המשפטי לממשלה - - -
יעקב מרגי:
דובר אתמול.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אני אשמח אם משרד המשפטים יתייחס.
יעקב מרגי:
זה יגרום לכך שלמשרד החינוך לא יהיה זמן להשיב.
אביבית ברקאי אהרונוף:
אם אפשר משפט אחרון, אדוני.
אביבית ברקאי אהרונוף:
לגבי המצגת של התקציב שלא התאפשר אתמול להתייחס אליה.
אביבית ברקאי אהרונוף:
המצגת של התקציב הציגה - - -
אביבית ברקאי אהרונוף:
חבל.
אביבית ברקאי אהרונוף:
יש כאן הרבה הורים שזאת יריקה לפרצוף.
יעקב מרגי:
תודה רבה לך על כל ה-30 דיונים שהיו ועוד יהיו בשנים והיריקה בפרצוף.
יעקב מרגי:
לא היו לי ציפיות אחרות.
אביבית ברקאי אהרונוף:
המצגת של התקציב - - -
יעקב מרגי:
הממורמרים והמדוכדכים בכנסת הנוכחית הם רבים.
יעקב מרגי:
זו התודה רבה שלך לדיונים האיכותיים שיורדים לרזולוציות.
אביבית ברקאי אהרונוף:
משרד החינוך לא קיבל.
יעקב מרגי:
יש לך עניין בפיליבסטר?
יעקב מרגי:
תאמרי בגלוי נאות.
יעקב מרגי:
אין לך, אז תעזבי.
אביבית ברקאי אהרונוף:
יש לי עניין שיהיה חוק טוב.
יעקב מרגי:
אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
יעקב מרגי:
פעם שנייה, אני מוציא אותך.
אורי רביב:
אני הורה לילד עם צרכים מיוחדים וגם מורה בעצמי בחטיבת ביניים.
אורי רביב:
יש אצלי בכיתה גם ילדים משולבים.
יעקב מרגי:
אני חייב, אני לא יכול להתאפק.
יעקב מרגי:
אתה מבין ש-70 שנים חיו כאן עם חוזר מנכ"ל לא מפורט, לא באישור ועדה, לא בתקנות, לא נאמר כלום, רצו – נתנו, לא רצו – לא נתנו, וכשנתנו, אף אחד לא בדק אם הילד קיבל.
יעקב מרגי:
היום מפרטים, מכניסים בתקנות ובנהלים.
יעקב מרגי:
יריקה בפרצוף בפני התלמידים.
יעקב מרגי:
חוצפה.
יעקב מרגי:
אתה לא חייב להגיב.
יעקב מרגי:
היה לי נוח להסתכל עליך.
אורי רביב:
יש לי שתי הערות לעמוד 6.
אורי רביב:
בעמוד 6, בראש הדף כתוב שההורים יבחרו את המסגרת החינוכית בה יבחר התלמיד בין המסגרות המפורטות בפסקה.
אורי רביב:
אני רוצה להתייחס נקודה הזאת שהבחירה של ההורים היא לא בחירה אמיתית, גם בהתאם למה שאתמול הציג משרד החינוך לגבי התקציבים.
אורי רביב:
להראות רק שקלים, זה לא נכון.
אורי רביב:
כאשר הורה מגיע – ואני גם הורה וגם מורה כך שראיתי את זה משני הצדדים של השולחן – לבחור מסגרת חינוכית, הוא מסתכל ואומר - נגיד ילד בכיתה א' בחינוך מיוחד, נניח בתחום הפיזי, שזה מה שאני מכיר יותר מקרוב – שבכיתה א' בחינוך המיוחד הוא יקבל יום לימודים ארוך עד שעה 5:00 אחר הצהרים, הוא יקבל שתי מורות, שתיהן מורות של חינוך מיוחד, הוא יקבל סייעות של חינוך מיוחד, הוא יקבל טיפולים פרה-רפואיים.
אורי רביב:
משרד החינוך אתמול הציג שהערך של זה הוא כ-60,000 שקלים.
אורי רביב:
מצד שני, אם הוא ילך לשילוב, הוא יקבל כיתה גדולה בלי מורים מוכשרים, בלי סייעות מוכשרות, בלי טיפולים פרה-רפואיים כמעט בכלל, לעתים כן ולעתים לא, ומשרד החינוך הציג את זה אתמול ואמר שהתקציב הזה של השילוב, שהתקציב הולך עם הילד, ונראה אפילו שבשילוב הוא יקבל יותר, רוב התקציב הוא של הסייעת.
יעקב מרגי:
אני אומר לך משהו.
יעקב מרגי:
אתה לא היית בכל הדיונים אלא בחלק מהם.
יעקב מרגי:
אמרתי בצורה ברורה ביותר שזה לא חוק השילוב שכולנו מייחלים לו.
יעקב מרגי:
לכן ברגע שנכנס הפרמטר הזה של בחירת הורים, אני הולך לומר משהו שיכול להיות שיקומם חלק מהמשתתפים.
אורי רביב:
עוד לפני שאמרת, הוא מקומם.
יעקב מרגי:
הלוואי ויכולתי להביא היום את חוק השילוב ולכן כדקלרציה, כאמירה, לא צירפתי את החוק שלי לחוק הזה.
יעקב מרגי:
מרגע שניתנה האפשרות של בחירת הורים ולא לערלות הלב וליריקה בפרצוף של ועדת הזכאות ואפיון, אותו אחד שאנחנו נבחר או המדינה תבחר אותו במדידה מדויקת שהוא רק בא להרע, להביא אותו להיות יושב ראש הוועדה, ניתנה זכות בחירה להורים שהיא מוחלטת פרט לאותה סוגיה של הסיכון המזערי שנתייחס אליו בהמשך הדיון.
יעקב מרגי:
אתה יכול לעמוד כאן, ואני מסכים אתך.
יעקב מרגי:
יש דילמה.
יעקב מרגי:
ההורים יעמדו בפני דילמה לא פשוטה אבל לכן ביקשנו שקודם כל תהיה שקיפות, שוועדת הזכאות ואפיון קודם כל תדריך לפני כניסה לדיון את ההורים שידעו לקראת מה הם הולכים, ולאחר שהיא תחליט, היא גם תשים בשקיפות מלאה את שני המודלים ותסביר להם.
יעקב מרגי:
אני מסכים אתך.
יעקב מרגי:
זו לא בחירה.
יעקב מרגי:
אני אומר לך, נכון, זאת לא בחירה בין הכי טוב למשהו שהוא פחות טוב.
יעקב מרגי:
להורה תהיה דילמה.
יעקב מרגי:
היום אין לו את הפריבילגיה הזאת להיות בדילמה.
אורי רביב:
אני יודע.
אורי רביב:
אני מכיר את זה היטב.
אורי רביב:
אני שמח מאוד על השקיפות שהיא מאוד חשובה אבל היא הוכיחה מה שאנחנו אמרנו כל השנים.
אורי רביב:
אנחנו טענו את זה בלי נתונים.
אורי רביב:
אני מסכים אתך ואני מאוד שמח על השקיפות כי היא הוכיחה מה שההורים אמרו כל השנים, שזאת לא באמת בחירה.
אורי רביב:
ההורה מסתכל ואומר שהוא ייקח 60,000 שקלים וייתן אותם לשתי מורות חינוך מיוחד, או שאני אקח 60,000 שקלים ואתן אותם לסייעת.
אורי רביב:
זה לא הגיוני.
יעקב מרגי:
אתה לוקח את זה לשביל צר מאוד.
יעקב מרגי:
יש פקטורים אחרים שההורים לוקחים.
אורי רביב:
זה מה שעמדתי לשאול.
יעקב מרגי:
את ההורים לא מעניינות שתי המורות.
יעקב מרגי:
יכול להיות שהוא מכיר את הבן שלו טוב ממני וממנו וממנה וחשוב לו, הוא מכיר את האישיות של הבן שלו, שברגע שהוא יהיה בחברה משלבת, זה יעצים אותו ואז מכפר לו על הדלתא הזאת.
אורי רביב:
אני מסכים אתך לגמרי.
יעקב מרגי:
זה לא שחור-לבן.
יעקב מרגי:
זה מה שאני מנסה לומר ב-17 דיונים.
אורי רביב:
אתה צודק.
אורי רביב:
אני לגמרי מסכים אתך.
אורי רביב:
זאת גם הדעה שלי.
אורי רביב:
אני כהורה רוצה שהילד שלי יגדל בתוך הקהילה.
אורי רביב:
אני לא רוצה שהוא יגדל במסגרת סגרטיבית.
אורי רביב:
אני רוצה שהוא יגדל וילמד כישורי חיים מתלמידים ומורים ואנשים שכולם סביבם.
אורי רביב:
אני רוצה שגם התלמידים שלומדים אתו, וזה מוכח, כך זה קרה באמת, אני ראיתי את זה על הילד שלי.
יעקב מרגי:
זה תורם לתלמידים.
אורי רביב:
יודעים שכשהוא מנפנף בידיים, זה לא נורא ואם הוא קצת צעק, זה לא נורא והוא תכף יירגע.
יעקב מרגי:
זה תורם לחברה ותורם לסביבה.
אורי רביב:
הם לומדים והם יודעים לקבל אותו מדהים.
אורי רביב:
אני אומר לך מה הבעיה.
אורי רביב:
זה מה שאני רוצה לילד שלי, אבל אם אין הדרכה למורים וכל הכסף הולך רק לסייעת - - -
יעקב מרגי:
מי אמר שלא תהיה הדרכה למורים?
אורי רביב:
אני יודע מה המצב היום.
יעקב מרגי:
תהיה הדרכה גם למורים הקיימים ויהיה שינוי בהכשרת מורים חדשים.
אורי רביב:
זו השאלה שלי.
יעקב מרגי:
כל השיח הולך להשתנות.
קריאה:
אבל אולי זה צריך להיות - - -
יעקב מרגי:
גברתי, מישהו נתן לך את זכות הדיבור?
יעקב מרגי:
אין לי ספק שיש לך דברים חשובים לומר אבל אנחנו מנסים לנהל דיון בצורה מתורבתת.
יעקב מרגי:
אני רוצה לומר לך שאני מקבל חיזוקים כי לדיון הקודם הגיע יהודי מכובד ואמר שהוא מופתע מצורת הדיון כי אף אחד לא צועק אחד על השני.
יעקב מרגי:
כך יהיה בוועדת החינוך.
אורי רביב:
אני רוצה להראות לך עוד נקודה אחת.
אורי רביב:
אני רוצה להסב את תשומת לבך לחוסר שוויון בקבלת זכויות והנציבות כאן יכולה לאשר את זה.
אורי רביב:
תלמיד כיתה א' משולב שמסיים את הלימודים בשעה 12:30 אמור ללכת כמו כל הילדים האחרים יחד עם הקהילה לצהרון.
אורי רביב:
הצהרון לא מוכן לקבל אותו.
אורי רביב:
הצהרון אומר שאם אין סייעת, הוא לא נכנס והרשות אומרת שאין סייעת.
יעקב מרגי:
זה דיון אחר שמוכר לנו.
אורי רביב:
עוד הערה לאותו עמוד, אם אפשר.
אורי רביב:
סעיף המסוכנות.
אורי רביב:
לצערי נכחתי גם במקרה של הילד שלי ספציפית.
יעקב מרגי:
אנחנו ניגע בזה.
יעקב מרגי:
הבטחנו שניגע בזה.
אורי רביב:
אני אומר משפט, אם אפשר.
אורי רביב:
צריך להיות גוף חיצוני שמוודא שבית ספר יהיה חוק שילוב על פי הצורך.
נועה ביתן:
אקי"ם ישראל.
נועה ביתן:
לגבי הטבלה הראשונה, מוגבלות שכלית התפתחותית ברמת תפקוד אחת.
נועה ביתן:
רשום שהסיוע יהיה לפי הנחיות חוזר מנכ"ל.
אילן שי:
אנחנו מסכימים לשינוי כאן.
אילן שי:
בחשד למוגבלות שכלית התפתחותית, רמת תפקוד אחת, רמת תפקוד שתיים, מינימום 16 שעות.
מירב ישראלי:
עמוד 16.
מירב ישראלי:
מה התיקון?
אילן שי:
גם במוגבלות שכלית התפתחותית וגם בחשד למוגבלות שכלית התפתחותית.
אילן שי:
בנוסף, היקף הסיוע שיש עכשיו, 16 שעות לכל הפחות.
מירב ישראלי:
בעצם ב-4.
אילן שי:
ברמת תפקוד ארבע, זה 24 וברמת תפקוד אחת, רמת תפקוד שתיים ורמת תפקוד שלוש, 16 שעות.
יעקב מרגי:
אני מודה למשרד החינוך על היריקה בפרצוף.
יעקב מרגי:
בציניות כמובן.
נועה ביתן:
גם אני מודה.
אילן שי:
גם לגבי הארכה.
אילן שי:
גם בטבלה הבאה, במוגבלות שכלית התפתחותית ובחשד למוגבלות שכלית התפתחותית, יש הארכת יום לימודים.
נועה ביתן:
אני רוצה להודות למשרד החינוך על התיקונים האלה.
יעקב מרגי:
פחדתי שאת מודה לו על היריקה בפרצוף שזה נשמע לא טוב.
נועה ביתן:
בנוגע לטבלה השנייה, אם אפשר להוסיף עמודה של תקן מינימלי לילדים לפתיחת כיתה בחינוך המיוחד.
רחל אברמזון:
זה חוזר מנכ"ל.
מירב ישראלי:
כן הגדרנו שצריך לראות איזה פרמטרים אנחנו כן יכולים להכניס.
רחל אברמזון:
כל התיקונים וההתאמות לגבי מסגרות החינוך המיוחד, יהיו בחוזר מנכ"ל.
מירב ישראלי:
דיברנו על זה שאם אנחנו יכולים לפחות בחלק מהדברים להתייחס לטבלה, גם אם לא בפירוט ולהפנות לחוזר מנכ"ל, בכל זאת יהיה אפילו את הפרמטרים.
אילן שי:
הפניה.
אילן שי:
תני דוגמה.
מירב ישראלי:
למשל תקן לפתיחת כיתה.
מירב ישראלי:
דיברנו על השעות.
דודי מזרחי:
אפשר לציין ששעות ההוראה, התקן לפתיחת כיתה וכולי יעוגנו בחוזר מנכ"ל.
דודי מזרחי:
צריך לומר שבכל המוגבלויות הללו, המחויבות שלנו היא הכי גדולה שיכולה להיות.
דודי מזרחי:
כל מי שנמצא כאן יודע שמאשרים כיתות ולא יהיה מצב שלילד לא תהיה את אותה כיתה.
מירב ישראלי:
אתם תסבירו אחר כך את מה שהסברתם לי, על הקושי לעגן את כל הפרטים.
יעקב מרגי:
תתייחסו לזה בהתייחסות שלכם.
מיכל בן דוד:
הסתדרות המורים.
מיכל בן דוד:
יש לי שאלה לדודו.
מיכל בן דוד:
עד היום אושרו תקנים חסרים והשנה קיבלנו הוראה שאין תקנים חסרים.
יעקב מרגי:
התאפקתי לא לומר לו את זה.
יעקב מרגי:
כל השאלות האלה הן בגלל שיח.
יעקב מרגי:
אתם זוכרים את המילה פיגוע שאמרתי באחד הדיונים.
יעקב מרגי:
שיח מיותר או שמעורר חששות וחשדות.
יעקב מרגי:
לי אין ספק שלא יקוצצו ואני עונה בצורה חד משמעית כי אוי ואבוי אם מישהו בשנה זו לא יאשר פתיחת כיתות.
יעקב מרגי:
התאפקתי אבל היא העלתה את זה ואני צריך שזה יהיה חד משמעי.
דודי מזרחי:
כל ילד שמקבל אישור של ועדת השמה או ועדת שילוב, צריך לקבל את המענה בהתאם להחלטות הוועדה.
דודי מזרחי:
נקודה.
דודי מזרחי:
מטבע הדברים, אני לא יכול להתייחס לדוגמאות נקודתיות.
יואב קריים:
אדוני, אתה כועס עלינו.
יעקב מרגי:
מי אמר לך?
יעקב מרגי:
יש לך רוח הקודש ואתה יודע שאני כועס?
יואב קריים:
אני אומר מה אני מרגיש.
יעקב מרגי:
אני מרגיע אותך.
יעקב מרגי:
אני לא כועס על אף אחד, אפילו לא על אביבית.
יואב קריים:
אתה יודע אדוני שאני מאוד מעריך אותך אבל השיח הזה שהיה לך עם משרד החינוך – אמרת 18 דיונים – השיח הזה שזה לא יקרה השנה ואנחנו אומרים שכן קורה והוא קרה ב-15 מתוך 18 דיונים.
יואב קריים:
מי תוקע לכף ידינו ומכאן חוסר האמון אדוני.
יואב קריים:
מכיוון שכל הזמן נאמר בשיח הזה שהיה כאן בוועדה אין סוף פעמים, בפועל על ידי מנהלים ומנהלי מחלקות חינוך ומזה אנחנו רואים את המסמכים שהם מקבלים הוראות לפעול כאילו החוק החדש כבר בתוקף.
יעקב מרגי:
זה לנגד עינינו.
יעקב מרגי:
לא הכחשנו זאת.
מורן ריס:
יועצת חינוכית ואימא לילד על הספקטרום.
מורן ריס:
יש לי שאלה לעמוד 11 סעיף 1.
מורן ריס:
"הוועדה תקבע את רמת תפקוד והצרכים של התלמיד".
מורן ריס:
השאלה שלי היא איך הוועדה תקבע את צרכי התלמיד?
יעקב מרגי:
היית בדיונים?
מורן ריס:
כן.
יעקב מרגי:
כל המסלול?
יעקב מרגי:
ולא קיבלת מענים?
מורן ריס:
לא.
יעקב מרגי:
נעשה מקצה שיפורים ונשתדל לענות לך.
מורן ריס:
לפי מה שאני רואה בשטח, בלי פרמטרים מוגדרים של צרכים, אנחנו לא נצליח לבנות תכנית.
יעקב מרגי:
זאת שאלה שחוזרת על עצמה.
אסתר קרמר:
מוכש"ר חרדי.
אסתר קרמר:
כשיש את הטבלה של חינוך מיוחד לתוספת השנייה, כתוב שם לכל ילד מוגבלות אחת.
אסתר קרמר:
מה קורה כשיש ילד שיש לו ריבוי מוגבלויות והוא שייך לכמה מקומות בטבלה?
אסתר קרמר:
איך אנחנו יודעים מה הזכאות שלו?
אסתר קרמר:
למשל, ילד עם אוטיזם, יש לי עכשיו ילד שאני מנסה לעזור לו, שעולה לכיתה א' עם מוגבלות פיזית.
אסתר קרמר:
עכשיו הוא עולה לכיתה א' ויש לו גם לקויות למידה וגם מוגבלות פיזית.
אסתר קרמר:
הוא נכנס לכיתה של מוגבלות למידה כך שממילא אין לו סיוע שמגיע לו כתלמיד עם לקות פיזית.
אסתר קרמר:
השאלה איפה זה מתבטא כאן בחוק, ילדים עם ריבוי מוגבלויות.
יעקב מרגי:
תנו תשובה בהמשך.
אייל כהן:
שלום.
אייל כהן:
זו פעם ראשונה שלי כאן בכנסת.
אייל כהן:
אני מפורום ועד ההורים היישובי ונציג של החינוך המיוחד בעיר לוד.
אייל כהן:
אני מודה לאדוני על הכבוד לדבר.
אייל כהן:
אני מודה לתלמידים מאחור שבאמת באו ללמוד מה זו פוליטיקה ומה זאת עשייה נכונה.
יעקב מרגי:
אני אתן להם את הזמן.
יעקב מרגי:
הם אמורים לפגוש אותי באופן אישי.
אייל כהן:
כמו שאמרת אדוני, באמת פעם ראשונה נעשית כאן עבודה באמת חשובה למען ילדי החינוך המיוחד.
אייל כהן:
הרבה דברים שאמרו כאן, רשמתי ולא אחזור עליהם.
אייל כהן:
יש לי שלושה דברים שברשותך אני רוצה להעלות.
אייל כהן:
ועדת זכאות ואפיון.
אייל כהן:
לא ראיתי שרשום בחוק נושא של הנגשה של הוועדה מבחינת תמלול, מבחינת דברים כאלה ואחרים.
אייל כהן:
התרת נגישות של הוועדה.
אייל כהן:
נכון שיש חוק שוויון אנשים עם מוגבלויות אבל עדיין צריך לבוא ולרשום את הפרטים האלה בתוך החוק, על מנת שלא תהיה סתירה.
יעקב מרגי:
לא כותבים חוק כדי לקיים חוק.