GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני ביטון: משרד החינוך עשה מהפכה אדירה והתחיל בתמריצים וחוזים אישיים למורים, ויושבים פה כמה מורים סביב השולחן וכמה ראשי רשויות, אבל אי אפשר להתחיל במשהו ולעצור אותו באמצע, אדוני היושב ראש, ואני רואה את זה היום, שמורים של 5 יחידות שסיימו את התמריצים שלהם, ואמרו שהולכים לתת להם מענקים, אולי סוניה תתייחס, כי אתמול היא הייתה קצת עסוקה, אז לא קיבלתי תשובה, אבל היא תיתן לנו תשובה ואני סומך על סוניה, על הדברים שלה.
בני ביטון: חשוב אדוני היושב ראש שבאמת משרד החינוך יכיר במורים בפריפריה.
בני ביטון: המורים בפריפריה עושים עבודה 24/7.
בני ביטון: מי כמוך יודע.
בני ביטון: מורה הוא לא מורה לשעות הלימודים שלו, הוא מורה, במיוחד המורים האלה של הרובוטיקה, ובכלל הם מורים גם אחר הצהריים בבית, עד 1-2, לילות לבנים.
בני ביטון: משרד החינוך קיבל איזושהי החלטה נקודתית שהיא טובה, שהיא חשובה לפריפריה, אבל אתם לא יכולים לעצור אותה באמצע.
בני ביטון: כשבא היום מורה של 5 יחידות במתמטיקה, סיים את החוזה האישי שלו או את התמריץ שלו בשלוש שנים שאתם נותנים לו.
בני ביטון: אני לא רוצה להגיד, עיני לא צרה .
בני ביטון: זה בסדר, שימשיכו בערים אחרות, אבל או שיש החלטה שהיא מקיפה ונותנת אותם לכולם או שהיא החלטה רק לעיירות הפיתוח.
בני ביטון: אני כיושב ראש פורום ערי הפיתוח של השלטון המקומי במדינת ישראל, כתבתי מכתב גם לשר נפתלי בנט ואמרתי, וגם למנכ"ל, אני מוחה על זה.
בני ביטון: אני מבקש, אדוני היושב ראש, לך יש הרבה עוצמה, לך יש הרבה כוח.
בני ביטון: אתה גם מבין בזה.
בני ביטון: אתה בא מהתחום הזה.
בני ביטון: אתה גם נתת למורים שלך את החוזים האישיים ואת כל התמריצים האלה.
בני ביטון: אל תפסיקו לנו.
בני ביטון: אל תפסיקו את העשייה שלנו באמצע.
בני ביטון: אני אתן נתון מדהים.
בני ביטון: כשאני בפעם הראשונה נכנסתי, ומאיר היה עוד מורה, דימונה הייתה ב-17% בגרות.
בני ביטון: היום שלושת בתי הספר שלנו בדימונה נושקים ל-90% בגרות, כשהממוצע העירוני שלנו הוא 77%.
בני ביטון: עם כל הכבוד לנו הפוליטיקאים, זה כתוצאה של המורים הטובים שיש לנו במערכת החינוך, של המשאבים והכספים שאנחנו נותנים להם, אז לעצור את העשייה הזאת, לעצור את הדברים האלה?
בני ביטון: אז אנחנו מדברים על פערים.
בני ביטון: אז יש במקומות אחרים, שאנחנו יותר טובים מרעננה וכפר סבא.
בני ביטון: אם תקציב עיריית דימונה הוא 50% לחינוך ותקציב השקעה פר תלמיד הוא הגבוה ביותר במדינת ישראל, 24,000 שקל פר תלמיד, אז אל תעצרו לנו את המנגינה הזאת, והמנגינה הזאת חשובה לנו, אדוני היושב ראש, ואני סומך עליך.
בני ביטון: אני רוצה לסיים ולהגיד לך באופן האישי וגם לחבר הכנסת אלי אלאלוף וגם לצוות שלי מהשלטון המקומי.
בני ביטון: היושב ראש חיים ביבס בדרך, יגיע גם לפה.
בני ביטון: על היום הזה, על יום ההזדהות בעיירות הפיתוח במדינת ישראל.
בני ביטון: אני כבר לא קורא להן ערי הפיתוח, אני קורא להן ערים המתפתחות, אז זה חשוב להביא את המודעות הזאת.
בני ביטון: אני אגיד מילה-שתיים על החברים שלנו מהמגזר הבדואי.
בני ביטון: אני יודע שאנחנו אומרים פערים-פערים, הפערים אצלכם הם פי שניים, פי שלוש או פי עשר אפילו.
בני ביטון: אני מכיר את זה.
בני ביטון: אני יושב איתם באשכול הנגב המזרחי, בחורה, כסייפה, ערוער.
בני ביטון: יושב איתי גם ניסן ואנחנו כל היום רק מדברים על צמצומי הפערים בין החברה הישראלית לבין המגזר הבדואי.
בני ביטון: אני בטוח שמתחילים לצמצם, עדיין לא מספיק.
בני ביטון: אני אומר, עדיין לא מספיק.
בני ביטון: אתה התגאית ברופאה, אז אני אומר לך, מערוער יש 33 רופאים שם.
בני ביטון: ערוער שלידנו.
בני ביטון: חורה.
בני ביטון: הם הבינו שההשקעה בחינוך היא השקעה משתלמת.
בני ביטון: אני בטוח שיחד עם ועדת החינוך, יחד עם שר החינוך אנחנו נצמצם את הפערים גם בין עיירות הפיתוח לבין המגזר הבדואי.
מאיר כהן: תודה רבה, בני, אדוני ראש העיר.
מאיר כהן: אני רוצה לחבר את התלמידים לפני שחברי הכנסת וראשי הערים ימשיכו לדבר.
מאיר כהן: תראו, הסוגיה שאנחנו נדון בה ב-40 דקות הקרובות היא קשורה אליכם.
מאיר כהן: משרד החינוך מאפשר למורים שבאים ממרכז הארץ לקבל חוזים אישיים.
מאיר כהן: מה זה חוזה אישי?
מאיר כהן: להיטיב איתו בשכר.
מאיר כהן: אגב, הוא מאפשר את זה גם למורים מקומיים.
מאיר כהן: גם מורים שנמצאים בפריפריה, גם הם יכולים לקבל שכר.
מאיר כהן: אלא מה, שהתקופה מאוד מוגבלת והרבה מאוד בתי ספר וראשי ערים ומנהלים באים ואומרים, אנחנו הצלחנו להביא מורה או מורה טובים.
מאיר כהן: חיים, תציג את עצמך.
חיים ילין: אני נורא גאה בכם.
חיים ילין: אני אומר לכם, אני מתרגש כל פעם מחדש.
חיים ילין: אני לא חושב שיש עיירות פיתוח.
חיים ילין: אני לא מאמין במושגים האלה.
חיים ילין: אני כן מאמין שאתם תהיו מרכז מדינת ישראל ואני אגיד לכם למה, כי אני מאמין בסוף שני מיליון אזרחי מדינת ישראל שאין להם איפה לחיות בין גדרה לחדרה, יפתחו רק בנגב, רק בדרום, ושם אתם תהיו המרכז.
חיים ילין: הביקושים שיהיו אליכם, אל תסתכלו על כפר סבא ואל תסתכלו על תל אביב.
חיים ילין: הביקושים שיהיו לדימונה ולערד ולכל הדרום, יהיו כאלה שאנחנו היום לא נאמין בכלל.
חיים ילין: היום אנחנו לא מצליחים לדמיין את האימפריה הזאת שאתם בונים.
חיים ילין: דעו לכם שאתם החלוצים.
חיים ילין: אתם, לא אנחנו, למה?
חיים ילין: כי אתם תובילו את הדרום למקומות שאף אחד לא חלם שאפשר להגיע אליהם, אז תמשיכו לחלום.
חיים ילין: בהיסטוריה, אתם יודעים שעל דימונה והדרום עוד יסופר הרבה על הקבוצה שלכם ועל ההיסטוריה של הנגב ואתם חלק מזה.
מאיר כהן: תודה רבה, חיימק'ה.
מאיר כהן: אני ממשיך.
מאיר כהן: הסוגיה היא לפנות לאנשי משרד החינוך לפנות לשר החינוך ולהגיד לו, אדוני, אנחנו רוצים שתעמיקו את התמריצים האלה, אנחנו רוצים שהתמריצים האלה, יקבלו אותם גם מורים תושבי המקום.
מאיר כהן: אנחנו מבקשים שגם ביישובים הסמוכים אלינו, בערוער ובחורה ובכל הנגב, גם שם יש התפתחות יוצאת מין הכלל בחינוך.
מאיר כהן: גם שם אנחנו מבקשים שיהיה שוויון מלא, כי זה חשוב מאוד, ולכן אנחנו נבקש מכם להתייחס גם לסוגיה הזאת, ותלמידים שרוצים להתייחס, שירשמו נקודות, אנחנו נשמח לשמוע אתכם.
מאיר כהן: בבקשה, ניסן.
ניסן בן חמו: בוקר טוב לכולם, ניסן בן חמו, ראש עיריית ערד.
ניסן בן חמו: בהחלט מרגש לראות פה את התלמידים שמגיעים ליום ההזדהות הזה.
ניסן בן חמו: אני חייב להגיד לכם, ערד כמו דימונה, בנבחרת הרובוטיקה.
ניסן בן חמו: זה מדהים שהדרום לקח את הרובוטיקה למקום, גם בירוחם, גם בדימונה, גם בערד.
ניסן בן חמו: הנבחרת שלנו השתתפה גם בשלוש שנים האחרונות באליפויות העולם, שלפני שנתיים הם הגיעו למקום החמישי בעולם בתחרות הכוללת.
מאיר כהן: אני רוצה להוסיף לדברים שלך, שמנהלת בית הספר בערד היא בוגרת בית ספר "ליהמן" בדימונה.
ניסן בן חמו: אנחנו לוקחים את האנשים הטובים.
ניסן בן חמו: אנחנו מדברים על המהפכה החינוכית גם בתחום הרובוטיקה, גם בתחום ההישגים, שאנחנו מסתכלים היום על התוצאות של בית ספר התיכון בערד, ואנחנו מדברים על 85% בגרות, על 47% מהתלמידים שניגשים לחמש יחידות אנגלית, 16% מהתלמידים ניגשים לחמש יחידות מתמטיקה, זה תוצאות של מרכז הארץ עם הרבה פחות משאבים, ואני אומר פה, בתהליכים החינוכיים שהילדים עוברים, ואני בטוח שזה קורה גם בדימונה, מתחילים בגן הילדים ובבתי הספר היסודיים ומגיעים לתיכון ומגיעים לתוצאות האלה עם הרבה פחות משאבים, זה רק מוכיח איזה הון אנושי קיים בנגב וקיים בדרום וקיים בערים הפריפריאליות, ובצפון, וזה מדהים איך עם פחות משאבים מצליחים לעשות יותר.
ניסן בן חמו: אני רק יכול לדמיין לעצמי מה היה קורה אם חלוקת המשאבים הייתה דיפרנציאלית והייתה הוגנת, אבל אנחנו לא באים ממקום של חולשה אלא ממקום של עוצמה, ואנחנו עושים עם מה שיש לנו ואנחנו מקדמים.
ניסן בן חמו: אני רק יכול להגיד באמת, אני מסתכל על ההנהגה שיש היום בערים הפריפריאליות ואפשר רק להתגאות.
ניסן בן חמו: אני חושב שההנהגה היא הנהגה מקצועית שמשקיעה.
ניסן בן חמו: אם זה לפני כן היה להגיד, אין לי ואין לי, אנחנו באים ומתמודדים עם מה שיש ומוכיחים שאפשר עם מעט לעשות הרבה, אבל שוב, יש את הדגשים ואחד הנושאים זה באמת תימרוץ המורים והדיפרנציאליות של הפרויקטים.
ניסן בן חמו: לא יכול להיות שפרויקטים של עיר פריפריאלית יהיו זהים לעיר במרכז, כלומר, המצ'ינג הוא לא דיפרנציאלי אבל עדיין צריך לחשוב פה על איך באמת גורמים לחלוקת המשאבים להיות הוגנת, ושוב, זה מה שימשוך את האנשים לערים שלנו.
ניסן בן חמו: בסך הכול באמת מסתכלים על תנופה אדירה וצריך להמשיך אותה.
מאיר כהן: אני רק רוצה להציג את האנשים שהצטרפו אלינו.
מאיר כהן: שלמה בוחבוט, ראש עיריית מעלות, היה יושב ראש מרכז השלטון המקומי הרבה שנים.
מאיר כהן: גבי נעמן, ראש עיריית שלומי.
מאיר כהן: התלמידים.
מאיר כהן: שני היישובים האלה נמצאים בצפון, בגליל, ישובים יפהפיים.
מאיר כהן: חברת הכנסת יעל גרמן, שרת הבריאות לשעבר.
מאיר כהן: חברי הכנסת תיכף יציגו את עצמם.
מאיר כהן: חברת הכנסת קארין אלהרר, ועדי אלדר, ראש עיריית כרמיאל, היושב ראש לשעבר של מרכז השלטון המקומי.
מאיר כהן: בבקשה אדוני, חבר הכנסת.
מסעוד גנאים: אני גם רוצה לברך את ראשי הערים והתלמידים.
מסעוד גנאים: כבוד היושב ראש, אנחנו אמרנו הרבה פעמים שלקרב את הפריפריה, להפוך את הפריפריה למרכז או להביא הפריפריה למרכז, זה לא רק דרך כבישים ולא רק דרך כביש 6, אלא בלתת להם איך הם יממשו את הפוטנציאל ואת האנרגיות ואת הכוח שיש להם.
מסעוד גנאים: אנחנו מונעים מהם את זה אם לא נותנים להם את התמיכה ואת החיזוק הדרוש.
מסעוד גנאים: אם מדברים על הפריפריה, אז החברה הערבית והיישובים הערביים, במיוחד בנגב, הם הפריפריה של הפריפריה, כי המצב שלהם מאוד גרוע.
מסעוד גנאים: הם זקוקים מאוד לחיזוק ולתמיכה ולמשאבים.
מסעוד גנאים: אני מאמין במשוואה של win-win.
מסעוד גנאים: הכוונה, אם אנחנו רוצים לפתח את הפריפריה, למשל בנגב, צריך לפתח אותה לכולם, לערבים וליהודים, ולערבים שם יש הרבה בעיות.
מסעוד גנאים: אתם הבאתם דוגמאות לתלמידים שהם יכולים להצליח, יכולים להצטיין, אבל אל תמנעו מהם את זה.
מסעוד גנאים: אתם מונעים מהם לעשות את זה.
מסעוד גנאים: אני מאמין שיש תיאוריה בחינוך, שמה "תיאוריית הפיגומים".
מסעוד גנאים: הכוונה, שהתלמיד, יש לו את הכוח, יש לו את השרירים, אבל תן לו קצת מקפצה, תן לו קצת עזרה.
מסעוד גנאים: בקשר למורים, וזה עניין מאוד חשוב.
מסעוד גנאים: ביישובים הערביים בנגב יש כ-1,500 או יותר מ-1,500 מורות ומורים ערביים מהצפון שמלמדים בדרום, וכל שנה וכל פעם אנחנו מדברים על התמריצים, על התמיכה שהם לא מספיקים, לא בדיור ולא בנסיעה, אז אני מקווה שהממשלה ומשרד החינוך, אם רוצה באמת לעשות פריחה בחינוך והצלחה, אין הצלחה בחינוך בלי מורה חזק וטוב.
מסעוד גנאים: מורה חזק מביא חינוך טוב.
מאיר כהן: לציין שאתה היית מורה חזק וטוב לפני שהגעת לכנסת.
מאיר כהן: הצטרף אלינו חבר הכנסת אלעזר שטרן, אלוף במילואים, ראש אכ"א.
מאיר כהן: לחבר'ה מדימונה, הוא היה המפקד של הרבה דימונאים.
מאיר כהן: חבר הכנסת יונס.
ואאל יונס: תודה רבה אדוני היושב ראש.
ואאל יונס: בוקר טוב לכל המורים, ראשי הערים והתלמידים.
ואאל יונס: באמת זה מאוד משמח לשמוע שיש קבוצות של תלמידים בארץ שמגיעים לכל כך הישגים טובים.
ואאל יונס: זה מדע וטכנולוגיה שיכולה לשרת את כל העולם, לא רק את עם ישראל, וזה פשוט משמח.
ואאל יונס: השאלה שלי, ורוצה גם שהתלמידים ישמעו, האם קבוצות של תלמידים ערבים היו ביוסטון אתכם, בכלל מהארץ?
מאיר כהן: רועי, אתה רוצה לענות?
רועי לידאני: השנה קבוצה מנצרת השתתפה בתחרות הבינלאומית.
רועי לידאני: בשנה שעברה קבוצה מתל שבע, שאנחנו, האמת, תרמנו לפתיחה של הקבוצה, גם הגיעה לתחרות בארצות הברית.
מאיר כהן: תספר על הקשר.
בני ביטון: תספר על הקשר.
בני ביטון: זה חשוב מה שמאיר אומר.
רועי לידאני: אני אספר על הקבוצה שאנחנו עזרנו לפתוח שנה שעברה.
רועי לידאני: אני לא מומחה בפרטים, זה קרה לפני שנכנסתי לקבוצה.
רועי לידאני: אני אספר מה שאני יודע, זה שהכרנו מורים משם.
רועי לידאני: התפתח איזשהו קשר והצלחנו לעניין אותו בארגון הזה, בתוכנית הזאת של "פירסט".
רועי לידאני: עם הרבה תמיכה הצלחנו לעזור שם בלהקים קבוצת FRC, כמוני, גם עם כל האתגר של הרובוט ועם כל האתגר הזה, והם זכו בפרס מיוחד בארץ, פרס שניתן לקבוצה שנמצאת בשנה הראשונה שלה, הכי טובה.
רועי לידאני: קוראים לזה פרס ה"רוקי אולסטאר".
רועי לידאני: הביאו אותם לתחרות בארצות הברית.
רועי לידאני: גם שם הם זכו בפרס השופטים, פרס מאוד יוקרתי.
מאיר כהן: כבוד גדול מאוד.
ואאל יונס: באמת זה משמח.
ואאל יונס: אני הייתי גם מקווה שיהיו יותר ויותר קבוצות של בתי ספר ערבים, כי פשוט הפער בחינוך הפורמלי הוא כל כך גדול, אז מה קורה עם החינוך הבלתי פורמלי?
ואאל יונס: בטח הפערים הם יותר גדולים והמשאבים והתקציבים לא כל כך מגיעים, בעיקר לפריפריה וגם לבתי הספר אפילו שבמרכז הארץ, שהם ערבים.
ואאל יונס: זה פשוט עניין בפני עצמו בשביל לדון בו.
ואאל יונס: שנית, בקשר למורים.
ואאל יונס: אם אנחנו רוצים היום שיהיו לנו תלמידים, ממש משמח את הלב לראות אותם ככה, אנחנו צריכים מורים טובים, מורים שמשקיעים.
ואאל יונס: מורה שמשתכר ויש לו את המשכורת הטובה ואת החיים הטובים, הוא יכול להשקיע גם בתלמידים.
ואאל יונס: אני מכיר הרבה מורים, שדרך אגב, עובדים עבודות אחרי בית הספר בשביל ממש השלמת הכנסה, וזה פשוט גורם נזק למורה שהוא עייף, לא רוצה ללמד, אין לו את החשק.
ואאל יונס: חוזים אישיים זה יכול להיות טוב, אבל צריך גם להמשיך עם זה.
מאיר כהן: חיזוק מעמדו של המורה.
ואאל יונס: בדיוק, ולחזק את מעמדו של המורה.
מאיר כהן: אני רוצה לספר על זה שאני עומד ביציאה מדימונה ועוצר לידי אוטובוס נוסעים, הדלת נפתחת והנהג שבוודאי שאתה מכיר אותו, אומר לי, מאיר, שלום, מה שלומך?
מאיר כהן: אני אומר לו, איזה כייף לראות אותך, מה קורה?
מאיר כהן: אמרתי לו, מה, עברת להיות נהג אוטובוס?
מאיר כהן: אומר לי, לא, אני ממשיך להיות מורה לפיזיקה ואחרי הצהריים אני נוהג על האוטובוס של המשפחה שלי, כי אני לא יכול להתקיים ממשרה.
מאיר כהן: יש לי ארבעה ילדים.
מאיר כהן: זה ממש ריגש אותי.
ואאל יונס: וזה יכול להיות עם כל מורה, ואני מכיר הרבה מורים כאלה, דרך אגב, מהאזור שלי.
ואאל יונס: אני מערערה לא שבנגב, אלא מערערה שבצפון.
ואאל יונס: מהאזור שלי 16,000 מורים שיוצאים לנגב מלמדים.
ואאל יונס: חלק חוזר כל יום בגלל כביש 6 שנתן להם את האפשרות הזאת, וחלק ישנים שם באיזשהו מקום בנגב.
מאיר כהן: מאה אחוז, תודה רבה.
מאיר כהן: עכשיו אני רוצה לפנות לילדים, תלמיד או תלמידה שיגידו לי בקיצור, בדקה אחת, מה הוא המורה לחיים שלהם?
מאיר כהן: איזה מורים אנחנו צריכים לשאוף שיגיעו לתוך בתי הספר, לפריפריה, למרכז, בכל מקום.
מאיר כהן: מישהו יכול?
הדר כהן: לדעתי מורה לחיים זה מורה ששיטות הלימוד שלו זה לא לדבר מול לוח ומול תלמידים אלא יותר להשתמש באמצעים של מחשב, טלפון, דברים כאלה, כי זה גם מעניין אותנו ואנחנו גם לומדים את החומר תוך כדי.
הדר כהן: זה גם כייף וגם מעניין.
מאיר כהן: מעניין שהכנסת טלפון.
מאיר כהן: מה שאת אומרת מאוד מעניין.
מאיר כהן: עכשיו אני רוצה לשתף אתכם שהיום אנחנו מבקרים בבתי ספר להכשרת מורים ואנחנו עומדים על כך שעדיין הכשרת המורים לא הולמת את תאום הציפיות של הילדים.
מאיר כהן: זה מעניין מה שאת אמרת.
מאיר כהן: כבר לא רוצים מורים שהם פרונטליים, שעומדים לפני הכיתה ומבלבלים ובסוף עושים מבחן, אלא מורים שקצת הופכים להיות ביחד עם התלמידים, מין מדריכים כאלה במבוך הגדול הזה של עולם הידע.
מאיר כהן: אדוני, ראש עיריית שלומי, בבקשה.
גבי נעמן: בוקר טוב לכולם, כבוד גדול מאוד לשבת כאן יחד עם חברי הכנסת ועמיתיי ראשי הרשויות, התלמידים.
גבי נעמן: אני חושב שמה שקרה ב-60 שנות עיירות הפיתוח, יש פה שינוי מאוד גדול ומשמעותי.
גבי נעמן: לפני כ-40-50 שנה אמרנו לנו בשלומי, יש 100% בגרויות.
גבי נעמן: התפלאנו, מה זה 100% בגרויות?
גבי נעמן: התברר ששלושה ניגשו לבגרויות ושלושתם עברו.
גבי נעמן: היום, חברים, שינוי דרמטי שאומר שיש היום כמעט 90% ניגשים לבגרויות ו-80% מקבלים תעודת בגרות איכותית, טובה, ברמה גבוהה.
גבי נעמן: מה השינוי הזה גרם?
גבי נעמן: כך שלא עוד לוקחים מורים סביב משפחתיות ופרוטקציות וככה מכניסים מורה שהוא לא מתאים, אלא בוחנים את המורים ואת המנהלים כדי להביא תוצאה.
גבי נעמן: אני חושב שזה המפתח כדי שיהיו לנו ילדים כאלו, ומורים, מנהלים, מערכת מוניציפאלית, בוודאי שמערכת של משרד החינוך שאמור להשקיע אולי פי שלוש מול כל יישוב אחר ושאנחנו, אפשר לומר, לא מדברים היום על הפריפריה, אלא מדברים במיוחד על עיירות הפיתוח שהן סך הכול 36 ישובים כאלה בארץ, ולהם ידע ראש הממשלה ושר האוצר ושר הפנים כן לחזק את דימונה, כן לחזק את שלומי ואת מעלות.
גבי נעמן: רק לאחרונה קיבלנו החלטת ממשלה לשלומי, קריית שמונה ומטולה וירוחם, החלטות של מאות מיליונים, שאני אומר לכם, תקראו לי בעוד חמש שנים, מה יקרה לשלומי בזכות ההטבות האלו, יהיה עולם אחר.
גבי נעמן: שלומי תהיה במקום אחר.
גבי נעמן: היא תגיע ל-20,000 תושבים.
גבי נעמן: החינוך יהיה חזק.
מאיר כהן: שלמה בוחבוט נלחם על זה 30 שנה.
מאיר כהן: אתם קוטפים את הפירות.
גבי נעמן: הוא לקח הרבה, שלמה.
גבי נעמן: הוא יודע לקחת בלי החלטות ממשלה.
גבי נעמן: אם עסקינן היום בחינוך, בוודאי, חברים, צריך לחזק מאוד את המורה.
גבי נעמן: לא יעלה על הדעת היום, כשאני מחפש מנהל מחלקת חינוך, ואצלי הוא יקבל - - -
מאיר כהן: ראשי ערים היום נותנים חוזים אישיים דרך הרשות?
גבי נעמן: מכתיבים לנו חוזה אישי, 60% שכר בכירים של מנכ"ל.
גבי נעמן: המשמעות שהוא יקבל 14,000 שקלים, כאשר מנהל בבית הספר רגיל מקבל 20,000-24,000 שקלים, כלומר אי אפשר לקבל מנהל מחלקת חינוך ברמה גבוהה כדי שינגן על כל המנגינה של המנהלים.
בני ביטון: גבי, בשלטון המקומי העברנו יחד עם מנכ"ל משרד הפנים, נקודתית, דבר עם חגית מגן בקטע הזה, והבאנו אותם עד לשכר של 90% משכר מנכ"ל.
גבי נעמן: אני אסיים פה באמירה אחת, שהיום עיירות הפיתוח נמצאות במקום אחר ואנחנו צריכים לקפוץ עוד מדרגה גדולה מאוד בעשר שנים הקרובות, כך שלא יהיה הבדל בין עיירות הפיתוח לבין שום מקום במדינת ישראל.
מאיר כהן: אמן.
מאיר כהן: חברת הכנסת קארין אלהרר.
קארין אלהרר: קודם כול אני רוצה לברך אותך, מאיר, על היום באמת המוצלח הזה.
קארין אלהרר: ראיתי איזה דיונים צפויים לנו היום ועל כנס בצהריים, אז יישר כוח, להביא את הנושא במלוא העוצמה לכנסת.
מאיר כהן: יש לי שותף והוא אלי אלאלוף והוא מנהל ועדה אחרת.
קארין אלהרר: אז זה באמת לא מובן מאליו.
קארין אלהרר: לברך את התלמידות והתלמידים שאתם באמת מקור גאווה.
קארין אלהרר: אנחנו עוקבים אחרי התחרויות הבינלאומיות.
קארין אלהרר: זאת פנינה שתלמידים ותלמידות שלנו, כחול-לבן, מנצחים בתחרויות בינלאומיות.
קארין אלהרר: זה לא דבר של מה בכך והרבה פעמים לאורך השנים הרבות זה היה על אף ההשקעה הנמוכה ולא בגלל השקעה גדולה, אז שאפו גדול.
קארין אלהרר: אני רוצה לברך את ראשי הרשויות שאתם עומדים מול התושבים עם המשאבים, הרבה פעמים מאוד מוגבלים יחס לצרכים.
קארין אלהרר: זו עבודה מאוד לא פשוטה.
קארין אלהרר: תראו, הפריפריה זה לא גזירת גורל.
קארין אלהרר: זה לא אמור להיות פריפריה.
קארין אלהרר: מדינת ישראל היא מדינה קטנה.
קארין אלהרר: כולם צריכים לקבל את אותן זכויות, כי לכולם יש את אותם חובות, ולכן בעניין הזה מאיר כמובן מוביל את זה, אבל כולנו נלחמים על כך שהפריפריה תהיה המרכז והמרכז יהיה הפריפריה.
קארין אלהרר: לא צריך לעשות את ההפרדות האלה.
קארין אלהרר: אנחנו לא רוצים סיפורי גבורה.
קארין אלהרר: אנחנו רוצים אזרחים שמקבלים זכויות וחובות באותה מידה, אז באמת ברכות לכולם, יישר כוח.
מאיר כהן: בבקשה, שלמה בוחבוט, ראש עיריית מעלות.
2186: אני חושב שאנחנו חיים במדינה שהיא בעצם קטנה, אבל היא גדולה, וכשאנחנו מדברים על הפריפריה וקראתי בדרך את העיתון על המחקר שהכנסת ערכה, אז את מה מפרסמים?
2186: את הבעיות בפריפריה, את השניים-שלושה, המעמד של סוציו אקונומי, אבל כמו שקודמיי אמרו, כמו שראש עיריית ערד אמר, אנחנו כבר עברנו את זה.
2186: יש הרבה ערי פריפריה שההישגים מצוינים, פנטסטיים למרות המאבק בין המרכז לבין הפריפריה שהתחלנו בו כשאתה היית בשלטון המקומי, ולא הצלחנו.
2186: הייתה דיפרנציאליות בחינוך, שלצערי הרב הגדולות במרכז הארץ ממשיכות לקבל כמו מעלות וזה עוול גדול, וגם היו צריכים באמת לעשות שינויים בשכרם של המורים.
2186: כמה שילכו יותר לפריפריה, יקבלו שכר יותר גבוה, ומאיר, אנחנו זוכרים שפעם היו מורי אוטובוס שבאו לערי הפריפריה, ובדיוק הפוך היום, שמהפריפריה יוצאים מורים.
2186: אנחנו זוכרים שהתלמידים של ערי הפיתוח היו יוצאים החוצה.
2186: אנחנו היום קולטים תלמידים מבחוץ, אבל תמיד שואפים ליותר.
2186: המזל של המדינה זה ראשי הערים, כי כשאנחנו מדברים על חינוך, אולי 25%-30% ממה שקורה בחינוך, אנחנו מגייסים כל מיני תרומות, כל מיני אנשים מצוינים שבאים ממרכז הארץ.
2186: אתן לכם דוגמא.
2186: במעלות יש פרויקט שאנחנו מתחילים מגיל אפס.
2186: אני חושב שאנחנו הראשונים בארץ, ומי שהתחיל את זה, זה יהודי שבא, אני לא יכול להגיד את השם, כי הוא ביקש שאני לא אגיד את השם, אלא ישר מחר בבוקר משקיע כסף, לכן היום ערי פיתוח, מה שנקראו פעם, זה ערים אחרות, ואם אנחנו מדברים היום באמת על מה צריכים, דיברתי עם בני שאנחנו צריכים, מאיר, לחוקק, ואני הצטערתי.
2186: אני רוצה להגיד לכם, עד עצם היום הזה - - -
מאיר כהן: אתה היית חבר כנסת פעם.
בני ביטון: בגללו.
בני ביטון: הוא הפיל את החוק.
2186: אני הייתי חבר כנסת ועד היום אני אומר, אלוהים אדירים, איך חוק ערי פיתוח היה מתחת לידיים שלי.
2186: שכחתי אותו וב-2009 ביטלו אותו.
2186: אני חושב, החוק הוא אחר לגמרי.
2186: פעם דיברנו, תנו יותר רווחה לתושבים.
2186: יותר מסכנות העולם היום.
2186: איך אנחנו בונים עשרות אלפי יחידות דיור?
2186: איך אנחנו מביאים את החבר'ה הצעירים ממרכז הארץ לפריפריה.
2186: צריך לחוקק חוקים, לתת יותר מענקים לאנשים שיבואו לפריפריה, הנחות במס.
2186: אנחנו כל הזמן מדברים על תעשייה של 40% בערי פיתוח.
2186: מקבלים שכר מינימום.
2186: איך מעלים את שכר המינימום?
2186: אותו מפעל, הוא לא יעלה.
2186: איך מביאים מפעלים עתירי ידע לערי הפריפריה?
2186: צריך לתת להם מענקים.
2186: לכן, כשאנחנו מדברים היום על ערי פיתוח, ואני אומר את זה לתקשורת, זה עולם אחר.
2186: המצב במרכז הארץ הרבה יותר קשה מאשר בערי הפיתוח.
2186: אני מדבר מבחינת רמת החינוך.
מאיר כהן: יש המון ניסיון והמון זכויות לשלמה בוחבוט, הרבה מאוד שנים ראש עיר והרבה מאוד שנים ניהל את מרכז השלטון המקומי וביחד יצאנו למאבקים שחלקם הצלחנו וחלקם פחות, אבל יצאנו למאבקים.
מאיר כהן: אני מברך את תיכון אורט מיוקנעם.
מאיר כהן: חברת הכנסת יעל גרמן, ראשת עיריית הרצליה הרבה מאוד שנים, אשת חינוך.
יעל גרמן: אני רוצה קודם כול לברך אותך.
יעל גרמן: אתה תמיד שם כשצריך באמת להגן ולהעלות לסדר היום את כל נושא הפריפריה, והיום אתה לקחת את תפקידך ויושב ומנהל את ועדת החינוך, כי אנחנו כולנו יודעים שישנם שני נושאים בעיניי שהם חשובים מאוד בפריפריה, אחד זה החינוך, ושניים, בעיניי, זה הבריאות.
יעל גרמן: לא דיברו על זה, כי זו לא ועדת בריאות.
יעל גרמן: אני משערת לעצמי שאלי אלאלוף, שותפך ליום הזה ידבר על כך.
יעל גרמן: אין ספק, אני מסכימה עם שלמה.
יעל גרמן: אני הייתי בהרצליה אחת מ-15 הערים החזקות, אבל גם אז תמכתי בדיפרנציאציה.
יעל גרמן: אין לי ספק שאם אנחנו רוצים להביא לשוויון - - -
מאיר כהן: יעל, אולי תסבירי לילדים מה זה דיפרנציאציה.
יעל גרמן: תמיד אנחנו נותנים את הדוגמא שכאשר שני ילדים, אחד שהוא בגיל 6 ואחד בגיל 10 מתחילים לרוץ, הרי אין להם סיכוי שווה.
יעל גרמן: צריך לתת איזשהו 'פור' לילד בן ה-6 כדי שבסופו של דבר יהיה לו סיכוי שווה להתחרות עם בן ה-10.
יעל גרמן: דיפרנציאציה, הכוונה היא לתת למי שאין, ולמי שיש, לתת פחות כדי שבסופו של דבר הסיכויים של השניים יהיו שווים, כי מה שקורה זה שברשויות החזקות, והרצליה נחשבה לרשות חזקה - - -
מאיר כהן: אמרתי לכם שהיא הייתה מורה.
יעל גרמן: אני הייתי מורה למבוגרים.
יעל גרמן: ניהלתי בית ספר למבוגרים.
ואאל יונס: זו אפליה מתקנת אצל הערבים.
יעל גרמן: נכון, זו אפליה מתקנת אצל הערבים.
יעל גרמן: מסכימה בהחלט.
יעל גרמן: אז זה דיפרנציאציה ואנחנו תמכנו בזה, ומאיר, כשאנחנו היינו בממשלה ניסינו בהחלט להעביר את זה.
יעל גרמן: אני מקווה שעוד נחזור לשם ונעביר את זה.
יעל גרמן: חלק התחלנו, אבל כמובן שצריך.
יעל גרמן: אני מברכת.
יעל גרמן: יש עוד הרבה מה לעשות, אבל באמת בזכות ראשי הערים הנפלאים שמובילים את כל הנושאים בערים שלהם, אנחנו רואים שהיום הפריפריה מתקרבת מבחינת ההישגים שלה יותר ויותר למרכז הארץ ויישר כוח.
מאיר כהן: עדי אלדר, ראש עיריית כרמיאל.
עדי אלדר: שלום לכולם, אני קודם כול מתלווה פה לכל המליאות של חבריי.
עדי אלדר: אני ודאי לא רוצה לקלקל את השמחה המיוחדת שיש פה והאווירה המיוחדת שיש היום בוועדה.
מאיר כהן: מותר בהחלט להגיד גם אצלכם ומה הבעיות.
מאיר כהן: אנחנו מדברים על זה.
עדי אלדר: אני אנצל את הדקה שנתת לי לומר שצריך להשקיע הרבה יותר בערים שלנו מאשר במרכז.
עדי אלדר: יש לי בית ספר למחוננים בעיר.
עדי אלדר: לאחרונה עשיתי ביקור ונדה
עדי אלדר: מתי לשמוע שילדים מצטיינים לא עוברים את הבחינה של התלמידים המחוננים הארצית, שבמרכז הארץ עוברים אותה בעשרות.
עדי אלדר: נשאלת השאלה, למה?
עדי אלדר: אני יכול לענות מתוך איזושהי שליפה ולומר, באזור המרכז, אני גדלתי, אגב, בהרצליה.
עדי אלדר: אני אומר, באזור המרכז יש הרבה יותר אפשרויות לילדים לקבל חוגי העשרה, השקעות.
עדי אלדר: הרשויות שם הרבה יותר עשירות מאיתנו.
עדי אלדר: צריך לשים את זה על השולחן, רבותיי.
עדי אלדר: אז אני בא ואני אומר, אם רוצים באמת לעודד, קודם כול המהפכה צריכה להיות בחינוך.
עדי אלדר: זה הדבר הראשון שאנחנו צריכים, ואין מספיק.
עדי אלדר: משרד החינוך בעניין הזה רואה אותנו כשווים לכל הערים בארץ, אבל לא ככה צריך לראות את העניין.
עדי אלדר: צריך לבוא קודם כול בגיל הרך.
עדי אלדר: גם אני הייתי מורה לא מעט שנים.
עדי אלדר: אני בא ואני אומר, ההשקעה קודם כול צריכה להיות בגיל הרך.
עדי אלדר: אנחנו צריכים עוד סייעת בגנים.
עדי אלדר: עם 35 ילדים, גננת וסייעת אחת לאורך יום שלם, צריך להשקיע יותר בכוח אדם.
עדי אלדר: אנחנו צריכים להשקיע יותר בפסיכולוגים בבתי הספר שלנו, ובגנים, שחסר לנו.
עדי אלדר: זה תחום שלא מטופל מספיק לדעתי בטיפול בילדים.
עדי אלדר: נכון שאנחנו בכרמיאל, אגב, הגענו לממוצע בגרות של 90%.
עדי אלדר: ברוך השם הגענו לזה, אבל זה לא מספיק.
עדי אלדר: אם אנחנו באמת רוצים להשקיע, צריכים להשקיע במבני חינוך טובים.
עדי אלדר: היום אנחנו מתוקצבים במבני חינוך בחסר שאם אנחנו לא עיר עשירה, אנחנו לא מסיימים לבנות בית ספר כמו שצריך.
עדי אלדר: אנחנו לא נותנים מספיק ציוד, לא נותנים מספיק מחשבים.
עדי אלדר: יש לנו עוד הרבה מה לעשות.
עדי אלדר: צר לי לקלקל את האווירה כאן.
עדי אלדר: אני לא רואה פה לא את שר החינוך ולא את המנכ"ל.
עדי אלדר: זו גם איזושהי אמירה אולי כלפינו, אבל אני בא ואני אומר, רבותיי, צריך לשים את הדברים על השולחן, ואני ראש עיר שמכהן.
עדי אלדר: אני עוד מעט מסיים 30 שנה ועברתי הרבה.
עדי אלדר: עברנו הרבה ממשלות והרבה שרי חינוך.
עדי אלדר: צריכים להשקיע במקומות שלנו בכל תחומי החינוך.
מאיר כהן: חבר הכנסת שטרן.
אלעזר שטרן: אני אקצר באמת.
אלעזר שטרן: א', תודה.
אלעזר שטרן: אני אומר עוד פעם, אני פוגש פה את ראשי הרשויות ואני באמת משתהה.
אלעזר שטרן: אני חושב שבאמת הבקיאות בחומר, האכפתיות בחומר, היא מעוררת הערכה.
אלעזר שטרן: זה דרך אגב מעניין כמה באו מתחום החינוך.
אלעזר שטרן: צריך להגיד שגם אני הייתי מורה של ילדים מחוננים, בנצרת עילית.
מאיר כהן: אלעזר, אולי מהפרספקטיבה של קצין חינוך ראשי.
אלעזר שטרן: אז אני אגיד ככה, אבל אני רוצה ברשותך אולי משפט אחד דווקא לילדים וגם מאותה פרספקטיבה.
אלעזר שטרן: מאיר אתמול באיזה פורום דיבר על זה שבדימונה יש עכשיו איזה נגן פסנתר שיגיע ללא יודע מה.
מאיר כהן: הוא ינגן פה היום.
אלעזר שטרן: נכון, אמרת את זה ככה, ואני אמרתי לו שכשהייתי מג"ד היה לי מ"פ מדימונה שהם ארבעה אחים, שאמרו שמרוב שהם מוכשרים, הם מנגנים יחד על אותו פסנתר.
אלעזר שטרן: ואני מסתכל לנוער הנהדר הזה, בגלל שהאתגר, ואתם עכשיו הוכחתם שאתם נהדרים, אבל אני אומר לכם עכשיו לא כראש העיר שלכם.
אלעזר שטרן: האתגר, שתישארו בדימונה.
אלעזר שטרן: זה האתגר הגדול.