GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: ושינוי מכניס לחששות.
יעקב מרגי: המשרד מביא תוספת.
יעקב מרגי: הרבינו לדבר על תיקונים, על ניסוחים.
יעקב מרגי: מעט מאוד דיברנו על הדברים.
יעקב מרגי: דיברנו עליהם, אבל לא הרחבנו את הדברים שאנחנו מביאים יחד עם תיקון החקיקה הזה.
יעקב מרגי: אני לא אומר לכם שזה יום בשורה, בסדר?
יעקב מרגי: זאת התחלה של שינוי.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי באומץ, זה לא דורנר.
יעקב מרגי: זה לא דורנר.
יעקב מרגי: מי שחושב שזה דורנר, הנה, אני אומר לו מראש עכשיו, זה לא דורנר.
יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם גם כן, אני חוזר בי, אני לא מצמיד את הצעת החוק שלי.
יעקב מרגי: אני לא מצמיד את הצעת החוק שלי להצעת החוק הזאת, כי גם יש בזה אמירה.
יעקב מרגי: אם אני אומר שזה לא דורנר אני לא יכול להצמיד את זה.
יעקב מרגי: אני לא אצמיד אותה, היא תישאר בקנה אחרי טרומית, ונראה מה אנחנו עושים עם זה.
יעקב מרגי: זמן להידברות.
יעקב מרגי: לא מצמיד.
קארין אלהרר: גם כשנסיים?
יעקב מרגי: כשאני ארגיש שזה נפל לי אז נראה.
יעקב מרגי: לכן אני אומר, רבותיי, הדיון היום יהיה, אנחנו נשמע את התשובות.
יעקב מרגי: כפי שהבטחתי, בשבוע הפוגה הזה מירב תעבוד על כל מה שקשקשנו לה בחודשיים האחרונים.
מירב ישראלי: אנסה להביא משהו.
יעקב מרגי: היא תביא לנו מוצר מוגמר.
יעקב מרגי: לכן ניתן שבוע גם הפוגה לאנשי המקצוע של המשרד, גם לכם.
יעקב מרגי: בזמן הזה, במקביל, כפי שאמרתי והבטחתי אתמול, תהיה פגישה עם המנכ"ל, עם אנשי המקצוע, אני אלקט שאלות, אני אלקט הבהרות.
יעקב מרגי: אני מזמין אתכם, אבל לא מלל, אל תשלחו לי מגילות.
יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם, תחסכו – אנחנו היום מציינים את יום הסביבה – תחסכו בניירות בכל אופן במה שקשור אליי.
יעקב מרגי: אני אוהב לקרוא נקודות, אני לא אוהב לקרוא טקסטים ארוכים.
יעקב מרגי: ספרי ביוגרפיה, מי שרוצה שישלח לי, טקסים לא אוהב לקרוא.
יעקב מרגי: תנו לי נקודות, שאלות, אחד-שתיים-שלוש-ארבע-חמש, זה המסמך שמושך אותי לקרוא הכי הרבה בנושאי עבודה.
יעקב מרגי: בכל המגילות האלה אני מחפש את השורות המודגשות.
יעקב מרגי: כל אחד והמגבלה שלו.
יעקב מרגי: אז אני אלקט שאלות, אלקט תהיות, אנסה להביא איזו התקדמות, עוד שיפור נוסף מצמרת המשרד.
יעקב מרגי: ואני אומר לכם, בשיחה שהייתה לי גם עם השר וגם עם המנכ"ל, לא אחת ולא שתיים, הם הולכים לזה בעיניים פקוחות.
יעקב מרגי: הם יודעים שזה אפילו יכול להכניס אותם לתהליך של השקעה והשקעה והשקעה והשקעה, והם לא שומעים אם יש תקווה שיבוא דורנר המושלם.
יעקב מרגי: זה כשהם יתחפרו עם ההשקעה שתהיה בחוק הזה.
יעקב מרגי: ותהיה השקעה.
יעקב מרגי: העולם לא הולך להשתנות, המוגבלויות לא הולכות להיעלם, הצרכים לא הולכים להיעלם.
יעקב מרגי: זה עד כאן.
יעקב מרגי: למה אני אתווכח איתך?
יעקב מרגי: בואי, תגידי, יאללה, בבקשה.
קארין אלהרר: הצעה לסדר.
קארין אלהרר: אני רוצה להפריד בין שני דברים, הדבר הראשון הוא השינוי המבני של הוועדות, והשינוי הפנימי בתוך המשרד.
קארין אלהרר: למשרד ממשלתי שרוצה ליעל את העבודה שלו עומדת הזכות, ואפילו החובה, ליעל את המערכות שלו ולהבין איך הוא מחלק את הכסף, זה בסדר גמור.
קארין אלהרר: מה שהייתי מבקשת, מכיוון שגם אנשי המשרד מבינים שאין פה באמת בצורה מלאה את זה שהכסף הולך אחרי הילד, ומכיוון שאני עדיין חושבת שחוק זה משהו אמיתי ולא סתם הצהרה, הייתי מבקשת להוריד את האמירות האלה.
קארין אלהרר: תורידו את זה.
קארין אלהרר: למה אתם רוצים לכתוב משהו שאתם לא יודעים לתת?
קארין אלהרר: אתם לא יודעים באמת לתת אותו.
קארין אלהרר: אתם יודעים לתת 80%, וגם לא.
קארין אלהרר: נניח 80%, אני נותנת יותר קרדיט, אבל אתם לא יודעים לתת 100%.
קארין אלהרר: למה שזה יהיה כתוב בחוק?
יעקב מרגי: הבנתי את ההצעה לסדר לדיון.
קארין אלהרר: שנייה, לא סיימתי, אדוני.
יעקב מרגי: כי זאת לא הצעה לסדר.
קארין אלהרר: אמרתי מראש שזאת לא הצעה לסדר, הייתי הגונה.
קארין אלהרר: ודבר שני, האמירה בחירת הורים.
קארין אלהרר: כל עוד אין באמת שוויון בתקציבים בין שילוב לבין חינוך כוללני, אל תכתבו בחירת הורים.
קארין אלהרר: תכתבו את כל היתר, אלו דברים טובים.
יעקב מרגי: אני לא מוכן לוותר על בחירת הורים.
קארין אלהרר: בסדר, זו דעתך.
קארין אלהרר: אני בן אדם אחר, וזו דעתי.
יעקב מרגי: אני מכבד את דעתך.
קארין אלהרר: אני מאמינה שאם אני אומרת מילה צריך לעמוד מאחוריה משהו.
קארין אלהרר: ובטח ובטח אם אני כותבת את המילה הזאת.
קארין אלהרר: כשאני לא רואה שיש מאחוריה משהו אני מעדיפה לא לכתוב אותה.
דודי מזרחי: אני רוצה ראשית להתייחס לכל הנושא של התקציב הסטטיסטי שעלה כאן.
דודי מזרחי: תראו, מבחינת ההיבטים התקציביים המשמעותיים שמשרד החינוך מכניס במסגרת השינוי הכולל בחינוך המיוחד והרגיל, הפרמטרים המרכזיים זה מיליארד שקל לבינוי כדי שהילדים לא יצטרכו לנסוע שעה ויותר בבוקר, שלכל ילד תהיה מסגרת ליד הבית.
דודי מזרחי: כמיליארד שקל.
מאיר כהן: בכמה שנים?
דודי מזרחי: בארבע שנים.
מאיר כהן: זה בתוך החוק?
דודי מזרחי: זה לא מעוגן.
מאיר כהן: למה לא?
דודי מזרחי: בדרך כלל לא מעגנים דברים מהסוג הזה בחקיקה, אם כי זאת התחייבות ממשלתית חד-משמעית.
יעקב מרגי: זאת התחייבות חד-משמעית.
קארין אלהרר: תגיד, אם מחר מתחלפת הממשלה?
קארין אלהרר: אתה ערב שבממשלה הבאה זה יקרה?
מאיר כהן: הדבר הטוב בזה, שבאמת - - -
יעקב מרגי: אני בקושי ערב לעצמי.
יעקב מרגי: זה גם לא תלוי בי, עצמי לא תלוי בי, את רוצה שאני אערוב לך?
מאיר כהן: בסופו של דבר אני מציע לכם, אנשי משרד החינוך, חוק שמה שחשוב בו זה שבאמת כל היושבים מכל צידי השולחן ירגישו שהוא משרת אותם, גם את המשרד, גם את ההורים, גם את העמותות.
מאיר כהן: אם אתם מראש לא תייצרו דברים מאוד ברורים שכתובים בתוך החוק, אז תהיו פורצי דרך.
מאיר כהן: זה נכון שבהרבה מאוד חוקים לא כותבים, אבל במקרה הזה, היות שאנחנו מכירים את המצוקה, פניתי אליך וביקשתי את זה, לכתוב מיליארד שקלים בארבע שנות תקציב.
מאיר כהן: כתוב, זה מרגיע את ההורים, זה נותן תחושה שאתם עומדים אחרי זה.
דודי מזרחי: אני מציע שלאחר מכן נבדוק יחד עם היושב-ראש באיזה צורה אפשר לעגן את זה, זאת התחייבות שלנו.
יעקב מרגי: סיכמנו בתחילת הדיון שכל התוספות שנלוות לתיקון החקיקה יכנסו בדרך כלשהי, מה שאפשר.
מאיר כהן: היות שאני רוצה שתהיה שר בממשלה הבאה - -
יעקב מרגי: אני לא יודע אם אני רוצה.
יעקב מרגי: אחרי ועדת חינוך נראה לי שאני - - -
מאיר כהן: אז אני לא בטוח מי יהיה פה.
יעקב מרגי: דרך אגב, חצי שיעור באזרחות, הייתי שר בממשלה.
יעקב מרגי: יש שרים שיכולים לומר שהם הולכים עם חזה נפוח, שהשפיעו והצליחו ועשו וניהלו.
יעקב מרגי: ניהלתי גם גופים, ככה לנהל משרד או לנהל גוף זה – אבל להרגיש שאתה משנה משהו בממשלה.
יעקב מרגי: אגלה לכם סוד, אל תפרסמו, למרות שזה משודר, רוב השרים לא משפיעים, זה מגיע מוכן ולעוס, ב-90% מהמקרים זה מגיע לעוס.
יעקב מרגי: ומאיר יסכים איתי, הוא גם היה שר.
אורה חכם: תלוי איזה שר.
יעקב מרגי: רגע, אורה חכם, את יש לך ניסיון עשיר, לא מתחרה, במיוחד שמפלגת העבודה בשיא תהילתה ותפארתה.
מאיר כהן: כשהייתה עשרה מנדטים.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, משלל התפקידים שמילאתי בחיי, כיו"ר ועדה בוועדת החינוך זה נוגע באנשים, משפיע.
יעקב מרגי: אני אומר שזכיתי.
יעקב מרגי: זכיתי שגם המשרד משתף פעולה עם הוועדה, זה לא מובן מאליו.
יעקב מרגי: זה אפרופו הקטע שלך, מאיר, לגבי הקדנציה הבאה.
יעקב מרגי: רבותיי, לגבי המיליארד שהמשרד יעביר בשנים הקרובות לפריסה ארצית של מוסדות החינוך המיוחד, זה must, זה חייב, זה אחד מהדברים שהביאו אותנו בכלל לכל השינוי הזה כשניהלנו את הדיונים על תקנות ההסעות לילדים עם צרכים מיוחדים.
יעקב מרגי: אחת המסקנות שהגענו אליהם כדי להקל על הסבל של הילדים זאת פריסה.
יעקב מרגי: אין מוסדות.
יעקב מרגי: אתם תראו את זה ב-1 בספטמבר.
יעקב מרגי: ב-1 בספטמבר אנחנו עוד נתעסק, גם ב-1 באוקטובר נתחנן לפתח תקווה לקבל ילדים מיהוד, ונתחנן לקבל מחולון, ומאזור, ומאשדוד, ומהדרום – אין פריסה של מוסדות חינוך מיוחד בארץ בצורה נאותה לפי צרכים.
יעקב מרגי: יצא יד המקרה שגופים כאלה ואחרים פתחו פה, פתחו שם, ועם זה אנחנו חיים.
קארין אלהרר: אגב, מה היחס בין כיתות חינוך מיוחד לשילוב?
קריאה: ילדים צריכים ללמוד במוסדות רגילים, לא במוסדות מיוחדים.
יעקב מרגי: גברתי, מאחר שלא היית אתמול בדיון כאן - - -
קריאה: הייתי בדיון.
יעקב מרגי: היית.
יעקב מרגי: שמעת אותי כשאמרת 15 שנה, ואני לא רוצה להיות פופוליסט, מסרב להיות פופוליסט, אז אני לא פופוליסט.
יעקב מרגי: מה לעשות, גם עם עשרה תיקונים לחוק הזה עדיין יהיו ילדים - - -
קריאה: אבל אם כבר עושים משהו צריך לעשות אותו כמו שצריך.
יעקב מרגי: שאלת בקריאת ביניים, לא הסיתי אותך, אז אני בכל זאת עונה לך, מכבד את זה, כי זה חלק מהדיון, ואני אומר את הדברים כהווייתם.
יעקב מרגי: עדיין, לצערי הרב, יהיו ילדים שנצטרך אותם בחינוך המיוחד או במוסדות של החינוך המיוחד, מה לעשות.
קארין אלהרר: אמת.
יעקב מרגי: אז חבל, ההערה הייתה מיותרת.
יעקב מרגי: נמצא את הדרך.
יעקב מרגי: התחלתי לומר והפרעת לי.
יעקב מרגי: סיכמתי עם השר ועם המנכ"ל שכל מה שאנחנו מביאים בתוספת לחוק, לתיקון חקיקה, יהיה כתוב בדרך כלשהי, או בתקנות - -
מאיר כהן: בתוספות לחוק.
יעקב מרגי: - - או בתוספות לחוק, או בחוזר מנכ"ל.
יעקב מרגי: איך שלא יהיה, זה חל גם על המיליארד שקל פיתוח.
דודי מזרחי: אני חוזר רגע.
יעקב מרגי: תחזור, בבקשה.
דודי מזרחי: התחלתי לדבר על המשאבים שהמשרד מכניס במסגרת השינויים האלה בכדי לשפר את המערכת.
דודי מזרחי: ראשית, הדבר הראשון זה מיליארד שקל לבינוי כיתות בארבע שנים.
דודי מזרחי: זה אמור לשמש לבינוי של כ-1,000 כיתות לימוד, בקצב.
דודי מזרחי: אגב, זה למעלה מכך, התוכנית היא סך הכול 1,200 כיתות לימוד, אבל מדובר בתוספת משמעותית ביותר.
דודי מזרחי: זה דבר ראשון.
איתן ברושי: אם לא יאושר החוק לא יבנו את הכיתות?
דודי מזרחי: תן לי, ואני מבטיח להתייחס.
יעקב מרגי: אתה יודע, אהבתי את הלוגיקה שעשית עכשיו.
יעקב מרגי: הבאנו את זה, עכשיו אתה בא לי מהסוף, אם לא יהיה חוק.
איתן ברושי: אני מבין שקונים את החוק.
יעקב מרגי: לא, לא נכון, סליחה.
יעקב מרגי: הכי קל לעשות את זה, זה לא נכון.
מאיר כהן: זה שיש אמירה להשקיע מיליארד שקלים בארבע שנים.
דודי מזרחי: זה דבר שנבחן אותו.
יעקב מרגי: אני יכול לומר?
דודי מזרחי: כן.
יעקב מרגי: אגיד לך דבר אחד.
יעקב מרגי: לא ידעתי, אחת הדרכים שיבחנו לעגן את זה בהחלטת ממשלה.
יעקב מרגי: השר יביא החלטת ממשלה.
יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, נצטרך לוודא ש-1,000 או 1,200 הכיתות האלה אכן יהיו בשילוב.
יעקב מרגי: בפריסה.
יעל גרמן: לא, שיהיה בהן שילוב.
יעקב מרגי: זה לא שילוב, זה חוץ מהשילוב.
קארין אלהרר: לא, אלו כיתות חינוך מיוחד.
מאיר כהן: חינוך מיוחד.
יעל גרמן: צריך להתנות באיזשהו מקום שבתי ספר שלא עושים שילוב לא יקבלו זאת.
יעקב מרגי: ששש, אין קריאות ביניים.
יעקב מרגי: אני אומר פריסה נכונה וארצית לפי הצרכים.
דודי מזרחי: אז זה הרכיב שאמרתי.
דודי מזרחי: רכיב שני ששמנו מבחינת סדר הגודל, תראו, רק כדי לסבר את האוזן, היו כאן הרבה דיונים במהלך החודשיים האחרונים.
דודי מזרחי: היום ברשות אגף החינוך המיוחד של משרד החינוך יש בסך הכול בפריסה ארצית, אתם יודעים כמה מפקחים?
דודי מזרחי: 35 מפקחים.
דודי מזרחי: אנחנו מדברים במסגרת השינוי להביא 170 אנשי מקצוע בתחום של החינוך המיוחד, זה יהיה מדורג, זה יתייחס למה שהעלתה כאן מזכ"לית ההסתדרות, זה לא יהיה בשנה אחת.
דודי מזרחי: שנתיים זה תהליך מדורג.
דודי מזרחי: אבל הרציונל הוא להשביח את השדרה המקצועית של המשרד החינוך.
מאיר כהן: אני מאוד מקווה שזה לא בגלל מציאות שבה יש להם מורים בחינוך מיוחד שאתם לא יודעים מה לעשות איתם.
יעקב מרגי: השיח הולך להשתנות, ככה אני מבין.
מאיר כהן: רחלי, את מחייכת?
רחלי אברמזון: אני מחייכת, כי מאיפה הבאת את זה?
מאיר כהן: מאיפה הבאנו את זה?
מאיר כהן: אה, 30 שנה במשרד החינוך לא למדתי כלום.
רחלי אברמזון: שאין להם?
רחלי אברמזון: אנחנו מחפשים אנשים טובים.
דודי מזרחי: לשאלתך, מדובר על עובדי מדינה, אנשים שזאת העבודה שלהם, יעבדו במשרה מלאה ויעסקו אך ורק בזה.
דודי מזרחי: דבר מס' שלוש.
דודי מזרחי: אני חוזר לגבי התקציב הסטטיסטי.
דודי מזרחי: אנחנו מודעים לזה שה-5.4% לא מספק.
דודי מזרחי: יחד עם זאת, במסגרת האפשרויות הקיימות היום, תקציב המדינה לשנת 2019 כבר נסגר.
דודי מזרחי: מה שהמשרד הצליח לעשות, ואני חושב שזה דבר משמעותי מאוד, זה להגדיל כמעט ברבע מיליארד שקל, ב-240 מיליון שקל את הסל הסטטיסטי.
דודי מזרחי: חצי ממנו באמצעות מענה שיקלי שיגיע לבתי הספר במנגנון דומה למודל של הניהול העצמי בווריאציה קצת שונה, וחצי ממנו באמצעות שעות הוראה שבאמצעותם יוכל מנהל בית הספר או להרחיב, להגדיל את המשרה של המורה המשלבת, או להיעזר בהדרכות, כלים כאלה או אחרים מהמתי"א, ורחלי אברזון מנהלת האגף תוכל להרחיב.
דודי מזרחי: מדובר במענה משמעותי.
דודי מזרחי: זה גידול של כ-בין 15% ל-20% בממוצע של המענה הסטטיסטי.
דודי מזרחי: ברור שזה לא מושלם.
דודי מזרחי: אף אחד לא טוען כאן שאנחנו נמצאים באוטופיה, אבל מדובר בשיפור משמעותי בהשוואה למצב הקיים היום.
מאיר כהן: תסביר לי.
מאיר כהן: האם חלק מאותם 240 מיליון שאתם מקצים למנהלי בתי ספר, רשאי מנהל בית הספר על-פי מפתח שאתם נותנים לו להגיד שחלק מהכסף הוא להשבחת מורים ולהשתלמויות למורים, וחלק אני נותן להרחבת שעות לטיפול בילדים?
דודי מזרחי: זה בהתאם להנחיות של אגף לחינוך מיוחד.
רחלי אברמזון: זה לבד וזה לבד.
רחלי אברמזון: ההכשרה שיקבלו לא קשורה לתקציב.
מאיר כהן: ה-240 מיליון שקל, למה מיועדים?
מאיר כהן: יש להם כותרת?
מאיר כהן: מה הכותרת של ה-240 מיליון?
דודי מזרחי: זאת הרחבה של כל המענים שהיום הסל הסטטיסטי נותן מענה לילדים.
קארין אלהרר: על כמה עומד היום סל סטטיסטי?
מאיר כהן: הוא רק לילדים?
דודי מזרחי: כל ילד שמקבל מענה בתקציב הסטטיסטי היום מנוהל ברמת תעודת זהות במערכת ממוחשבת.
רחלי אברמזון: ה"שילובית".
דודי מזרחי: המפקחים, אגב, אני לא מכחיש, זה בתת-תקינה, אפרופו אותם 35 אנשים אמורים לוודא ביצוע ולבדוק את איכות השילוב, וכו' וכו' בכל הארץ.
דודי מזרחי: ברור שזה לא מספיק.
דודי מזרחי: אז עוד 170 איש זאת תוספת מאוד מאוד משמעותית למערכת.
מאיר כהן: 170 כלולים בתוך ה-240 מיליון?
דודי מזרחי: לא, זה מעבר.
רחלי אברמזון: זה לא קשור.
מאיר כהן: זה מעבר.
דודי מזרחי: ה-170 איש בעלות של כ-60 מיליון.
מאיר כהן: אתם אומרים מה לא, אתם יכולים להגיד מה כן?
דודי מזרחי: אני מסביר.
יעקב מרגי: שאלת, תן לו להסביר.
דודי מזרחי: היום למנהל בית ספר יש נוסחה, שזה ה-5.4% שדובר עליה, מקבל באופן אוטומטי מענה.
דודי מזרחי: אנחנו יודעים שהוא לא מספיק.
מאיר כהן: 5.4% כפול מס' - - -
דודי מזרחי: 5.4% כפול 5.85% כפול מס' התלמידים.
דודי מזרחי: אנחנו יודעים שזה לא מספיק.
דודי מזרחי: אז יש ויכוח אם זה 6%, 10%, לא חשוב.
דודי מזרחי: ברור שצריך להרחיב אותו, ואנחנו רוצים להרחיב אותו.
דודי מזרחי: היכולת שלנו להרחיב אותו בעת הזו היא בכ-240 מיליון שקלים.
דודי מזרחי: לא הוספנו אותו באופן אחיד.
דודי מזרחי: אנחנו מוסיפים אותו באופן דיפרנציאלי בהתאם למדד הטיפוח של בתי הספר.
דודי מזרחי: קרי; בתי ספר חלשים יותר בפריפריה יקבלו יותר מאשר בתי ספר מבוססים, או אם ניקח רשות כמו תל אביב, בתי הספר בדרום יקבלו יותר מהצפון.
יעקב מרגי: מדד בית ספרי.
רחלי אברמזון: מדד בית ספרי.
דודי מזרחי: מדד בית ספרי, לא רשותי.
דודי מזרחי: הקומה הראשונה היא אחידה.
דודי מזרחי: מעבר לזה ה-240 מיליון יהיו דיפרנציאליים.
דודי מזרחי: אני לא רוצה להגיד כאן שזה מספיק.
דודי מזרחי: ברור שצריך יותר, אבל זה שיפור משמעותי בהשוואה למצב הקיים.
קארין אלהרר: על כמה עומד היום התקציב הסטטיסטי?
דודי מזרחי: לחינוך היסודי בחטיבות הביניים סדר גודל של כמיליארד שקל.
רחלי אברמזון: מיליארד שקל.
יעקב מרגי: סליחה, יעל רוצה לצאת, ויש לה שאלה.
יעל גרמן: אנחנו מדברים על כסף, ואחד הדברים שבאמת אנחנו קצת מפקפקים זה בכך שהכסף בסופו של דבר יגיע, אבל אני רוצה לדבר על גישה.
יעל גרמן: אנחנו מדברים גבוהה גבוהה על שילוב, אנחנו מדברים על שיתוף הורים ועל בחירות הורים, ועדיין מגיעות אליי ואל חבריי תלונות של הורים שלא מעבירים מן החינוך המיוחד לכיתה משולבת, אלא שמנסים להוציא עוד מכיתה משולבת לחינוך מיוחד.
יעל גרמן: ההורים עומדים בחוסר בהירות, כל פעם הם מפחדים, כל פעם נקבעת ועדת השמה חדשה, וכל פעם הם חוששים.
יעל גרמן: והתשובות לוועדת ההשמה לוקחות זמן רב.
עמוס תמם: זה לא מדויק מה שאת אומרת.
יעקב מרגי: תמם, הזהרתי אותך.
עמוס תמם: אבל זה לא מדויק.
יעקב מרגי: אבל נתתי הבהרה לגבי כל הדוברים.
יעקב מרגי: לא כולם, אנחנו מדברים על מה שלא עבד כמו שצריך.
עמוס תמם: אבל זה לא נכון להגיד את זה ככה.
יעל גרמן: אני מדברת על מקרים ספציפיים שמגיעים אליי.
יעל גרמן: ויש לי בקשה, שהדבר הזה ייפסק.
יעל גרמן: שלפחות - - - הגישה תרד לשטח.
יעל גרמן: ודבר נוסף, אני מבקשת כתובת במשרד החינוך, שכל התלונות שמגיעות אלינו אל חברי הכנסת נוכל לפנות לאותה כתובת כדי לברר מקרה מקרה, ולדאוג לכך שילד שנמצא בשילוב לא יעבור לחינוך המיוחד.
יעקב מרגי: יעל, תקשיבי, אני הייתי בסיוט הזה שאת רוצה.
יעקב מרגי: אחד הדברים, סליחה, גם משרד החינוך התפוצץ עליי ואני התפוצצתי עליהם, שטיפלנו לפי פניות ציבור.
יעקב מרגי: ככה לא מנהלים מערכת.
יעל גרמן: אבל זה תפקידנו.
יעקב מרגי: יהיו פניות ציבור, אני לא אומר שלא יהיו, אבל לבנות תהליך שמראש בנוי על זה, ודאי שתהיה כתובת.
יעל גרמן: שתהיה גישה מספיק לי.
יעל גרמן: שהגישה תרד למטה.
יעל גרמן: היא נשארת למעלה.
יעקב מרגי: יעל, את יודעת איפה הבעיה שלנו עם החוק הזה?
יעקב מרגי: אנחנו בוחנים אותו לפי המציאות הנוכחית.
יעקב מרגי: אם את באה לראות אותו במשקפיים של המציאות הנוכחית של ועדות ההשמה ואיך זה עבד, אז החששות ואיך שזה נראה, זה לא נראה טוב.
יעקב מרגי: כל השיח, כל התהליך הולך להיות אחרת.
יעקב מרגי: דנו בזה, נגענו בזה.
יעקב מרגי: אבל קודם כול אני מצפה, אני דורש מהם שיעשו שיעורי בית כל שנה ויהיו כבר מודעים לצפי מה הולך להם ב-1 בספטמבר, זה לא היה עד היום.
יעל גרמן: אני מבינה אותך, אדוני היושב-ראש.
יעל גרמן: אני עדיין מבקשת כתובת לאותם מקרים שברוח הדברים שנאמרים.
יעקב מרגי: בסדר, יעל.
יעקב מרגי: תנו לדודי לסיים.
דודי מזרחי: רק לגבי נושא התקציב.
דודי מזרחי: עלתה כאן אמירה שאני לא יכול להשאיר אותה, מי הגורם שהעלה אותה בדיוק זה לא חשוב, אבל חשוב להתייחס לזה.
דודי מזרחי: טענו ששעות הפיצול לכיתות א'-ב' קוצצו, והנה אתם עכשיו מביאים תוספת.
יפה בן דויד: הן לא קוצצו, הורידו אותן לגמרי.
יפה בן דויד: יש הבדל בין קוצץ לבין זה.
דודי מזרחי: אני אתייחס, תני לי דקה.
דודי מזרחי: קוצצו, והנה אתם עכשיו מביאים, לקחתם אותם ואתם מעבירים אותם לפה.
דודי מזרחי: אז קודם כול רק כדי לסבר את האוזן, ההפחתה בשעות הפיצול נעשתה בחוק ההסדרים לפני שנתיים, היא נעשתה יחד עם הרפורמה של הפחתת מס' תלמידים בכיתה.
דודי מזרחי: ארגוני ההורים – אני לא יודע אם נמצאים כאן – ישבו אצלי חלק מהנציגים לפני שלוש וארבע שנים, והם עצמם הציעו מלכתחילה את הנושא של לממן חלק מהרפורמה של הפחתת מס' תלמידים בכיתה באמצעות שעות הפיצול.
דודי מזרחי: אנחנו לא רצינו את זה, זה נכפה עלינו על-ידי משרד האוצר.
דודי מזרחי: נאבקנו בזה ככל שיכולנו, אבל בסופו של דבר זה מה שהוחלט.
דודי מזרחי: התוספת שיש כאן עכשיו היא חדשה - -
אורה חכם: - - - ישלמו את המחיר.
דודי מזרחי: - - היא לא קשורה בכלל, לא באופן ישיר ולא באופן עקיף לקיצוץ שהיה לפני שנתיים.
מאיר כהן: 240 מיליון.
יעקב מרגי: זה לא קשור בכלל.
דודי מזרחי: מדובר בשינוי משמעותי.
דודי מזרחי: ועוד דבר שצריך להגיד, גם בחינוך היסודי וגם בחטיבות הביניים יש היום בשנת הלימודים תשנ"ח ב-2018 הרבה יותר משאבים באופן דרמטי בהשוואה למה שהיה לפני חמש ושש שנים.
דודי מזרחי: בין אם מדובר בתוכנית לתקצוב דיפרנציאלי, וניהול עצמי, ואופק חדש, שורה ארוכה של תוכניות ומשאבים.
דודי מזרחי: הסט והיכולת של המנהל לתת מענים היום הרבה יותר גדולים, וזה תקציב נוסף.
יפה בן דויד: ממש לא.
דודי מזרחי: להגיד שזה מושלם, שזה אידיאלי, לא.
דודי מזרחי: אבל זה הרבה יותר טוב באופן דרמטי ממה שהיה לפני כמה שנים, ובהשוואה למצב היום.
מאיר כהן: אני מקבל את מה שאתה אומר, אני רק מבקש, בוודאי שזה לא יהיה מעוגן בחוק, אבל אני מציע – חייב כל דבר כזה להיות מלווה בתוכנית של הערכה, בתוכנית של מדידה.
מאיר כהן: אתם לא יודעים כמה כסף נשפך בתוך בתי הספר בכל הפרויקטים האלה או התוכניות האלה שציינת, ואין להם משמעות כשאתה מגיע ונכנס לתוך בית הספר.
רחלי אברמזון: זה חד-משמעית.
מאיר כהן: חבריה, 240 מיליון יכולים להיות – אם לא יהיה עליהם השגחה קפדנית של הפיקוח שלכם, של הורים, של ועדי הורים – כסף קטן שבו מנהלים סותמים חורים.
מאיר כהן: חבריה, לכן אני אומר, האם הכסף הזה צבוע בצבעים שהוא אך ורק לילדים או שיש איזו סוברניות למנהל לבוא ולהגיד - -
דודי מזרחי: כן, צבוע.
יעקב מרגי: אמרתם שזה מנוהל ב"שילובית".
מאיר כהן: - - המורה הזאת או המורה הזה מבקש ממני כבר עשר שנים להוסיף לו ארבע שעות, יש לי הזדמנות להוסיף לו.
מאיר כהן: חבריה, אתם עושים ככה, אבל מה קורה עם זה?
יעקב מרגי: מאיר, המצב נכון להיום הוא כך, מסכים איתך, אני רוצה לקבל תשובות מה הולך להיות בשינוי.
מאיר כהן: זה המון כסף, זה מבורך, 240 מיליון שקל זה המון.
יעקב מרגי: בנוסף ל-1.2 מיליארד שקל.
מירי נבון: כרגע אני מובילה את הרפורמה.
מירי נבון: חברים, רק להגיד במילה לגבי הפיתוח המקצועי ולגבי השעות הללו.
מירי נבון: התקציב הזה מיועד למנהל בית הספר גם לשעות שהוא ירכוש מהמתי"א, גם לעשות פיתוח מקצועי בתוך חדר המורים שלו.
מירי נבון: הוא רוצה להביא עכשיו איזושהי הרצאה מלומדת על שילוב והכלה.
מאיר כהן: זה לא מה שהוא אמר.
מאיר כהן: בסדר גמור, טוב.
דודי מזרחי: כל המשאבים לטובת הילדים.
מירי נבון: אני רוצה לדייק את הדברים.
מירי נבון: בוודאי שהוא לא אמור לרכוש בזה עוד שעות מתמטיקה, זה לא הסיפור, וזה יהיה מוגדר היטב.
יעקב מרגי: השאלה אם יהיה פיקוח ובקרה על זה, זה מה שמאיר שאל.
מירי נבון: תהיה הגדרה מאוד מאוד ברורה.
מירי נבון: אנחנו עומדים על הרגליים האחוריות בעניין הזה, בוודאי שזה לא כדי להשלים, ממש לא.
יעקב מרגי: רחלי, שי, מירי, להוסיף?
יעקב מרגי: הועלו אתמול טענות, שאלות.
רחלי אברמזון: אני רק רוצה להתייחס.
רחלי אברמזון: יצאה חברת הכנסת יעל גרמן.
יעקב מרגי: הפרוטוקול שלה נשאר.
רחלי אברמזון: אני כן רוצה להתייחס ולומר שברוב המקרים, גם היום, ישנה הקשבה באמת להורים ולרצון שלהם, יחד עם זה, אנחנו באמת מזהים שישנם מקומות שבהם הוועדה היא ועדה מקצועית שקובעת גם מהי דעתה, וכך מכוון התלמיד.
רחלי אברמזון: ואני אדייק ואומר שזאת הסיבה שלא נהיה מוכנים לוותר על בחירת הורים בחוק.
רחלי אברמזון: גם אם היום בחירת ההורים היא בנתון בשקיפות מלאה מה יש להם ומה עומד לרשותם בעניין הבחירה.
יואב קריים: היא לא בשקיפות.
רחלי אברמזון: היא בשקיפות מלאה.
יעקב מרגי: יואב, שמענו, לא להפריע.
קארין אלהרר: רחלי, איפה השקיפות?
יעקב מרגי: קארין, תני לה.
רחלי אברמזון: אנחנו יושבים כאן כבר כמה דיונים, זאת מהות.
יעקב מרגי: לא, לא, סליחה, קארין, תנו לה לדבר.
יעקב מרגי: היא ישבה ושמעה אתמול בסבלנות, שמעה אותך, תני לה להסביר.
רחלי אברמזון: שאלתם שאלות על שאלון רמת התפקוד, על הכול, יגיע הרגע ואנחנו נסביר.
רחלי אברמזון: אני רק רוצה לומר שזאת הסיבה שבגינה לא נוותר.
רחלי אברמזון: אנחנו באמת חושבים שבחירת ההורים היא משמעותית ויש לה מקום.
קארין אלהרר: רגע, אני לא חושבת שבחירת הורים משמעותית?
רחלי אברמזון: ברור.
קארין אלהרר: השאלה אם היא קיימת דה-פקטו או רק על הנייר.
קארין אלהרר: אבל היא לא.
רחלי אברמזון: היא קיימת.
יעקב מרגי: סליחה, היא קיימת.
רחלי אברמזון: בחירת הורים שזה לא רק תפקיד.
יעקב מרגי: היא קיימת במצב א' ובמצב ב'.
יעקב מרגי: זה שמצב ב' בעינייך נראה לא מספק - - -
קארין אלהרר: רק בעיני?
יעקב מרגי: רגע, תני לי לסיים את ההתנסחות.
יעקב מרגי: זה שמצב ב' – כרגע אני מדבר איתך – שבעיניך לא מספק - - -
קארין אלהרר: בעיניך הוא מספק?
יעקב מרגי: הוא לא מספק, אבל הוא לא מעקר את זכות והאפשרות של הבחירה.
יעקב מרגי: סליחה, עם כל הכבוד, עברית גם אנחנו יודעים, למרות שהיא שפה קשה.
יעקב מרגי: תקשיבו, חד-משמעית זה לא מספק.
יעקב מרגי: הלוואי שהייתי יכול לקבל יותר, כולנו רוצים יותר.
יעקב מרגי: אבל לומר: רבותיי, שחור-לבן, אין זכות בחירה, זה מצב - - -
קארין אלהרר: חוק זה שחור ולבן.
יעקב מרגי: אני לא מסכים.
קארין אלהרר: בוא, מה, שנה א' בבית ספר למשפטים זה שחור או לבן.
יעקב מרגי: סליחה, יש ויכוח בינינו אם המצב הנוכחי היום בחינוך המיוחד לעומת ההגדרה שהתקציב הולך עם הילד במצב הנתון הוא יותר טוב.
יעקב מרגי: אני סובר שכן, חלקכם אומרים שלא.
יעקב מרגי: ולכן אתם אומרים שהבחירה היא מילים בעלמא ולא ממשית.
יעקב מרגי: אני סובר שיש פה זכות בחירה.
יעקב מרגי: נגמרו לכם התשובות לכל השאלות של אתמול?
יעקב מרגי: אז בבקשה, שי.
מאיר כהן: יש לי עוד כמה שאלות לגבי הדבר הזה, בבקשה, אם תוכלו לענות לי.
מאיר כהן: א'.
מאיר כהן: מי מכשיר את הסייעות?
מאיר כהן: החוק הזה נותן להם איזה פרק מיהן, מה המקצועיות שלהן, מי מקבל אותן לעבודה, זה אחד.
מאיר כהן: הדבר השני, אמרנו, זה כוח האדם.
יעקב מרגי: גם מי מכשיר את המורים.
מאיר כהן: המורים זה פרק אחר, כי דיברתי עם בן דויד, ובצדק, הטענה שלהם, היות שאני מורה, חייבים להכשיר הכשרה רוחבית.
יעקב מרגי: שיהיה מערך השתלמויות.
מאיר כהן: היום המורים מקבלים הכשרה אולי בקושי בכיתה הטרוגנית שלא יהיו בה קצוות.
קארין אלהרר: קורס בחירה.
מאיר כהן: ברגע שמכניסים כיתות שילוב הם חייבים לקבל הכשרה משמעותית.
מאיר כהן: הדבר השני, בסופו של יום כשאנחנו באים לתוך המערכת מי הקודקוד, מי האחראי לשילוב של הילד?
איתן ברושי: רציתי להגיב גם על זה.
מאיר כהן: מתי"א, המנהל, משרד החינוך, יושב-ראש הרשות המקומית, שלמה השכן?
מאיר כהן: מי?
יעקב מרגי: נאמר, תחזרו על זה בצורה ברורה חד-משמעית.
רחלי אברמזון: מנהל בית הספר.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להצטרף להערה.
יעקב מרגי: אתה רוצה להוסיף על ההערה שלו?
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, זו לא תשובה, רחלי, כי פה אמרתם דברים אחרים.
יעקב מרגי: את לא יכולה היום להגיד מנהל בית ספר ערטילאי ככה.
יעקב מרגי: מה, בחייכם.
רחלי אברמזון: אתם שואלים שאלות בלי באמת לאפשר.
יעקב מרגי: תנו לו להוסיף, ותענו לו תשובה.
יעקב מרגי: יש תשובה חסרה ויש תשובה מלאה.
יוסי יונה: יכולות להיות גם שאלות רטוריות.
יעקב מרגי: לא, אין אצלי שאלות רטוריות.
רחלי אברמזון: בוודאי שהיא לא רטורית.
יעקב מרגי: רק אני שואל שאלות רטוריות.
מאיר כהן: אתה יודע מה רטורי ומה לא?
יעקב מרגי: קודם כול, יוסי יונה רצה לומר לך שהוא הגיע.
יעקב מרגי: בדרך הזו הוא אמר לי שהוא הגיע, זהו.
יעקב מרגי: עכשיו איתן ברושי מדבר.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, לפי דעתי זאת לא שאלה, אלא זאת מחלוקת.
איתן ברושי: מה שאמרה חברתי יעל גרמן שיצאה, היא הייתה ראשת עיריית הרצלייה, שאלתי אותה: את כראשת עיריית הרצלייה, היא עיר מהגדולות בישראל, את צריכה את משרד החינוך כדי לנהל את החינוך המיוחד לתושבים שלך?
איתן ברושי: והשאלה שנשאלה פה מי מחלק את ה-240 וכו', לא פעם מדברים על ניהול עצמי ועל סמכויות, לא פעם מדברים על העצמת הראש של המנהל ושל מנהל אגף החינוך.
איתן ברושי: והנה, אתם ממשיכים לרוקן מסמכויות את המערכת של השלטון המקומי, שהיא לא פחות טובה מהשלטון המרכזי.
איתן ברושי: מאיר, אני רוצה להצטרף למה שאמרת.
איתן ברושי: אני לא יכול להישאר פה בכל הדיונים.
איתן ברושי: אני רק אומר שהשאלה של מי המפקד, מי המנהל, מי מקור הסמכות, מי קובע, היא השאלה גם של חוסר היכולת לתת תשובה.
איתן ברושי: האם תושב הרצלייה צריך לפנות לירושלים כשיש לו שאלה של החינוך המיוחד?
יעקב מרגי: אתה יודע מה אתה עושה עכשיו?
יעקב מרגי: היא אמרה משהו, קבעת את זה למציאות עגומה, עכשיו אתה שואל שאלה.
מאיר כהן: תן להם לענות.
איתן ברושי: תיאמתי איתה, לכן אני חוזר ואומר כמי שהיה ראש רשות, כמי שהנושא יקר לו, ושאלת החינוך המיוחד היא שאלה שהייתה צריכה להיות מטופלת, והגירעון הזה שאמרתם בכיתות לא היה צריך להיווצר, וזאת לא טובה שאתם עושים, ואל תיקנו את ההסכמות לחוק במיליארד שקל.
איתן ברושי: יש חובה לטפל בחינוך המיוחד.
איתן ברושי: ומצד שני, אני חושב שברמה העקרונית הרשות המקומית היא מקור הסמכות, היא זאת שצריכה לנהל את החינוך של ילדיה גם אם זה יהיה ברמה מרחבית.
איתן ברושי: בדברים יותר גדולים היא מחליטה, כמו ועדות לבנייה וכו'.