GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי רומי: הרבה יותר זול להקים גג סולארי מאשר עכשיו תחנה - - - או תחנת גז, וגם הנושא הנוסף, שהסטודנטים של היום הם המנהיגים של מחר וחשוב לחשוף בפניהם את החשיבות וגם המהלכים שנעשים לקידום אנרגיות מתחדשות והתייעלות אנרגטית על מנת שכשהם יסיימו את הלימודים ויגיעו למרכזי כוח, הם גם ידעו להוביל את זה.
עדי רומי: אז מה בעצם קורה בקמפוסים בעולם?
עדי רומי: הבאתי כדוגמא את אוניברסיטת כרונינגן שנמצאת בהולנד.
עדי רומי: היא ממוקמת 11 לפי דירוג הגרין מטריקס שהוא המדד של הקמפוסים הירוקים בעולם, אז קודם כול היא הקימה שדה סולארי בתחומה.
יהודית גידלי: זה גבוה?
יהודית גידלי: זה נמוך?
עדי רומי: 11 מתוך 660.
עדי רומי: אז קודם כול היא הקימה שדה סולארי בתחומה ויש בעצם 1,700 פנלים סולאריים בשדה אחד.
עדי רומי: בנוסף, היא גם התחייבה לייצר 25% מהאנרגיה שלה לפחות, רק בקמפוס.
עדי רומי: בנוסף לשדה הם רוצים שיהיה להם בשנת 2020 2,000 פנלים סולאריים רק על הגגות, וגם היא התחייבה להיות מאוזנת פליטות בשנת 2020.
עדי רומי: אם באמת הערה לגבי הגרין מטריקס, האוניברסיטה שבמקום הכי גבוה בישראל היא אוניברסיטת בן גוריון והיא מקום 151.
יעקב מרגי: וואו.
יעקב מרגי: טוב, הנגב תמיד אחרונה.
עדי רומי: לא, היא המובילה בישראל.
עדי רומי: מה קורה בפנלים סולאריים באקדמיה בישראל?
עדי רומי: בקיץ האחרון הוקם גג סולארי ראשון באוניברסיטת תל אביב, 2,000 מ"ר של פנלים סולאריים מייצרים כ-200 קילו וואט שעה והם חוסכים לאוניברסיטה 125,000 שקלים כל שנה.
עדי רומי: גם האוניברסיטה הולכת להשקיע 7 מיליון שקלים לקידום התייעלות אנרגטית וגם להקים שני גגות נוספים ולשים בהם פנלים סולריים.
עדי רומי: בנוסף, יש מערכות על גגות באוניברסיטה העברית, יש באקדמיה תל אביב-יפו שהיא מכללה, וגם בהמון בתי ספר ברחבי הארץ.
עדי רומי: לסיכום, אז מה אנחנו בעצם מציעים לעשות?
עדי רומי: על משרד החינוך להוציא הנחיה לקמפוסים לעשות את תפקידם כמגדלור סולארי, כלומר זה שאנחנו כ"מגמה ירוקה" נמצאים בקמפוס, זה מצוין, אבל האוניברסיטאות צריכות לעשות את הדברים בעצמן ועל משרד החינוך לבוא - - -
יעקב מרגי: לא משרד החינוך, המועצה להשכלה גבוהה.
עדי רומי: או המל"ג, אבל צריכה לבוא הוראה.
יעקב מרגי: רק תיזהר, הם עלולים לומר שאנחנו מבקשים להתערב להם בחופש האקדמי.
יעקב מרגי: אתם מתפלאים מה הקשר לפנלים סולאריים?
יעקב מרגי: ימצאו קשר, אל תדאג.
עדי רומי: בסדר, אבל בכל מקרה אני חושב שעל משרד החינוך ואם זה המל"ג, הוא צריך לבוא ולהגדיר לאוניברסיטאות שהם צריכים להוביל פרויקטים של התייעלות אנרגטית ולקדם הקמת מערכות סולאריות על גגות המבנים בקמפוס.
עדי רומי: דבר נוסף, יש לחדש תו תקן "קמפוס ירוק" ולעשות מעקב שנתי אחרי התקדמות האוניברסיטאות להחזקתו.
יעקב מרגי: מי הוביל את זה בעבר?
עדי רומי: המשרד להגנת הסביבה.
יעקב מרגי: כמו שידעת לקרוא למעלה בסעיף הראשון למשרד החינוך.
עדי רומי: אוקי, אז זה משרד הסביבה.
עדי רומי: קיבלתי.
עדי רומי: מה שכן, תקן קמפוס ירוק שווה ערך לתקן כשרות, כלומר האוניברסיטה צריכה להראות שהיא מתמידה בעשייה ובאמת להראות תוצאות בשטח.
יעקב מרגי: אל תגיד כמו כשרות.
יעקב מרגי: הרבנות תבקש לפקח על זה.
עדי רומי: ובנוסף, שעד שנת 2020 המוסדות האקדמיים ישימו פנלים סולאריים על 20% מהגגות שלהם ויגיעו ל-100% עד שנת 2025.
יעקב מרגי: אני חשבתי שזה דבר מובן מאליו.
יעקב מרגי: לפחות הקמפוסים משאב קיים.
יעקב מרגי: גם שמש ניתנה לנו בחינם והגגות קיימים, מה גם זה כלכלי, לפחות לפי איך שהם באים לדיונים ונלחמים על כל ניסיון להזיז משהו, אז חוששים בהתייעלות הכלכלית שלהם ולכן אני חושב שאך טבעי שהם ירצו לעשות זאת.
יעקב מרגי: אני הייתי מצפה כמו בכל נושא, אם זה עניין שהמשרד להגנת הסביבה חפץ שנעצים אותו במדינה, יכול להיות שצריך להיות איזה תימרוץ.
יעקב מרגי: היום בלי תימרוץ לא עושים כלום.
יעקב מרגי: יש בקשות רשות דיבור.
גלית כהן: שלום, קוראים לי גלית כהן ואני סמנכ"לית תכנון ומדיניות במשרד להגנת הסביבה.
גלית כהן: קצת רצינו לספר על מה שאנחנו עושים בנושא גם אנרגיה סולאריות על הגגות וגם מבחינת בתי הספר.
גלית כהן: ראשית, אנחנו מקדמים עם משרד החינוך הפיכה, כמה שיותר אימוץ של תקן בניה ירוקה ויצירת אנרגיה סולארית על הגגות בבתי ספר.
גלית כהן: בתי ספר חדשים, ניסויים, מקבלים תקצוב נוסף דרך משרד החינוך.
גלית כהן: אנחנו העברנו תקציב למשרד החינוך.
גלית כהן: דרך שם יכולים לבקש העיריות השונות והן נכנסות לזה.
יעקב מרגי: זה לגבי מוסדות חינוך.
גלית כהן: מוסדות חינוך.
גלית כהן: כל מוסדות החינוך החדשים שהוקמו בחריש, כולם לפי תקן בניה ירוקה.
יעקב מרגי: למי שלא יודע, זו עיר בהקמה.
גלית כהן: כן, וכל בתי הספר שם, כולם הוקמו בסיוע שלנו, בתקציב נוסף שנתנו להם והפכנו אותם לעמידה בתקן בניה ירוקה ויצירת אנרגיה סולארית על הגגות.
גלית כהן: מעבר לכך, שני פרויקטים מאוד יפים, גם כן עם אנרגיה סולארית על גגות, שקידמנו, אחד, זה פרויקט "שכונה טובה" והשני הוא השפ"פים שלנו.
יעקב מרגי: אנחנו לא בצבא.
יעקב מרגי: מה זה שפ"פ?
גלית כהן: אני תיכף אסביר.
גלית כהן: הלכנו לאותם מבנים של רכבות של שנות ה-50, שכונות שהן היום עדיין בדיור ציבורי או לפחות רובן בדיור ציבורי עדיין.
גלית כהן: בדרך כלל זה בפריפריה, בנגב ובגליל, ואותם מקומות שבדרך כלל אנחנו גם רואים אותם נורא מוזנחים, הגינות שלהם מוזנחות, ואין להם בעצם תקציב כדי לממן את התחזוקה שלהם.
גלית כהן: מה שעשינו, זה לקחנו את המבנים האלה, טיפלנו בגגות שלהם, החלפנו להם שם את כל הדוודים, דודי השמש, שמנו חדשים.
גלית כהן: אנחנו פינינו את הגג על מנת שנוכל לשים שם תאים פוטו וולטאיים.
גלית כהן: ממרץ התחילו, אחרי שעשינו בידוד לאותם מבנים, כי זה מבנים של שנות ה-50, לא היו בנויים בצורה טובה לנושא של הבידוד, אז גם בודדנו.
גלית כהן: ברשויות מקומיות אופקים, שדרות, ירוחם, בשר שבע, ובגליל גם כן.
גלית כהן: אותם מבנים שאחרי שטיפלנו בהם ועשינו להם בידוד של הגגות, פנינו את הגג, שמנו דודי שמש לכל הבתים ושמנו שם פוטו וולטאיים על הגגות.
יעקב מרגי: של מי הבעלות?
גלית כהן: רגע, אני אסביר את זה.
יעקב מרגי: אם זה דיור ציבורי - - -
גלית כהן: הדיור הציבורי, אין בעיה, זה דיור ציבורי.
גלית כהן: איפה שיכולנו, יכולנו.
גלית כהן: איפה שהייתה לנו בעיה, ותיכף אני כן רוצה לעלות על הבעיה הזאת של הבעלות בבתים וההסכמה של ה-100%, כי זה יצר לנו בעיה.
גלית כהן: כמעט בכל מבנה, גם אם זה היה רוב של דיור ציבורי, ורק לבתים של דיור ציבורי הלכנו, היה תמיד איזה בית אחד שאו שנפטר הבעלים ואז עוד לא עשו צווי ירושה וכו', ונתקלנו עם הבעיה הזאת של ה-100%, ואז הפנינו בעצם את ההקמה של התאים הפוטו וולטאיים למבנים ציבוריים אחרים כמו בתי גיל הזהב שהם עדיין בבעלות המדינה, ויכולנו - - -
יעקב מרגי: את יודעת, מתוך "הן", מה שכן, אני יכול להבין מה לא עשיתם.
יעקב מרגי: תדברי על הקמפוסים.
גלית כהן: רק על הקמפוסים?
יעקב מרגי: הקצב, הלהט, לא יכולתי להפסיק אותך.
גלית כהן: אוקי, אם אתה רוצה שאני אדבר רק על הקמפוסים - - -
יעקב מרגי: אם יישאר לנו זמן, נדבר על עוד דברים שהמשרד עושה.
גלית כהן: חשבתי שאתם רוצים שנשמע על כל הדברים של לשים תאים פוטו וולטאיים על גגות.
יעקב מרגי: זה מבורך.
יעקב מרגי: שלא תביני, אנחנו לא מקלים.
גלית כהן: יש פה גברת נוספת מהמשרד שהיא יכולה להוסיף על הקמפוסים.
יעקב מרגי: אני מודה לך על הסיוע.
זיוית לינדר: אני אוסיף.
זיוית לינדר: זיוית לינדר, אני מנהלת אגף חינוך וקהילה במשרד להגנת הסביבה.
זיוית לינדר: צריך להגיד, התהליך של הסמכה של קמפוסים ירוקים הוא תהליך וולונטרי שאנחנו עושים.
זיוית לינדר: יש לנו כ-30 קמפוסים.
זיוית לינדר: אם אתה זוכר, לפני שנה סיפרנו לך על זה וקראת לאוניברסיטת אריאל להצטרף, והיא הצטרפה לתהליך.
זיוית לינדר: עוד לא סיימה אותו, אבל היא בפנים.
זיוית לינדר: כאמור, זה תהליך שאיננו מתוקצב על ידי המשרד, כמו שאתה יודע, אדוני.
זיוית לינדר: כל המוסדות להשכלה גבוהה שמתוקצבות על ידי הות"ת, לא ניתן להעביר להם תקציבים בדרכים אחרות, והמועצה להשכלה גבוהה, כמה פעמים פנינו אליה.
יעקב מרגי: תביני אותם, הם עסוקים לאחרונה.
זיוית לינדר: הם תמיד עסוקים ותמיד יש חופש אקדמי ואנחנו לא הצלחנו להגיע איתם לתוכנית משותפת שבאמצעותה גם נוכל להעביר תקציבים לקמפוסים.
יעקב מרגי: יש לנו כאן נציג מהמועצה להשכלה גבוהה?
יעקב מרגי: תודה, ברוך הבא.
זיוית לינדר: נשמח לשמוע את תגובתם.
זיוית לינדר: בכל אופן, התהליך שלנו קרא לקמפוסים לעשות שימוש גם בגגות סולאריים ובייצור אנרגיה חלופית.
זיוית לינדר: חלקם עשו את זה, חלקם הגדול אפילו, כל אחד במשאבים שלה.
זיוית לינדר: המשרד להגנת הסביבה, כאמור, לא היה יכול לתקצב את הנושא הזה.
זיוית לינדר: צריך להגיד שאנחנו גם חידשנו את ההסמכה ובאמת התהליך הזה שהוא וולונטרי, מתנהל מאוד יפה אבל הוא וולונטרי בלבד.
יעקב מרגי: שחר שוסב, בבקשה.
שחר שוסב: שלום לכולם, אני מגיעה מאוניברסיטת חיפה.
שחר שוסב: אני מארגנת קהילתית של התא, והתא שלנו השנה מקדם מעבר מהשקעה לא אחראית של האוניברסיטה להשקעה אחראית.
שחר שוסב: מה זה אומר?
שחר שוסב: לאוניברסיטה יש כספים.
שחר שוסב: הכספים האלה מושקעים בחברות.
שחר שוסב: יש לאוניברסיטה תיק השקעות.
שחר שוסב: זה כספים שמגיעים מהסטודנטיות ומהסטודנטים ומהתורמים של האוניברסיטה.
שחר שוסב: אנחנו בעצם רוצים שתיק ההשקעות של האוניברסיטה - - -
יעקב מרגי: גם הוא יהיה ירוק?
שחר שוסב: כן.
יעקב מרגי: בואי תסבירי לי איך זה הולך.
שחר שוסב: בעצם כרגע האוניברסיטה משקיעה שלא על בסיס ערכים סביבתיים, זאת אומרת, השיקול היחיד שמנחה אותה זה שיקולי רווחיות.
שחר שוסב: מה שאנחנו אומרים בעצם, ששיקולי הסביבה לא מתנגשים עם שיקולי הרווחיות אלא להיפך.
שחר שוסב: אם דיברת מקודם על תמריצים, בעצם אין צורך להוסיף להם תמריצים כדי לעבור להשקעה אחראית, כי השקעה אחראית היא משתלמת לטווח הארוך.
יעקב מרגי: תסבירי לי איך.
שחר שוסב: היא מניבה תשואה עודפת.
שחר שוסב: חברות שמתחשבות בסביבה מתנהלות בניהול סיכונים יותר נכון והחברות האלה גם מצליחות לשמר - - -
יעקב מרגי: זה מדע מדויק, מוכח?
יעקב מרגי: תפקידי לחלוב מידע.
יעקב מרגי: אני לא מחווה דעה.
שחר שוסב: יש בעצם המון מחקרים שנעשו ויש - - - מחקר שאסף את כל המחקרים האלה והגיע למסקנה ברורה שכן, יש תשואה עודפת לטווח הארוך, השקעה לטווח ארוך.
שחר שוסב: בעצם מה המשמעות של זה?
שחר שוסב: מה המשמעות שאוניברסיטה תכריז שהיא בעצם משקיעה לפי שיקולים סביבתיים?
שחר שוסב: יש משמעות בעולם המעשה.
שחר שוסב: אם אנחנו מדברים על קידום אנרגיה מתחדשת, מעבר להשקעה אחראית, הוא יוצר שינוי בעולם העסקי.
יעקב מרגי: אז הנה, את מסכימה איתי.
יעקב מרגי: צריך תמריצים.
שחר שוסב: נכון.
יעקב מרגי: זה גם סוג של תמריץ.
שחר שוסב: בעצם הוא יוצר שינוי בעולם העסקי.
שחר שוסב: זה מחקר שנעשה באוניברסיטת אוקספורד.
שחר שוסב: חברות שהן לא מתחשבות בשיקולים סביבתיים מפסידות כסף.
שחר שוסב: הן נפגעות במובן הכלכלי כתוצאה מזה שיותר ויותר גופים ומוסדות מסיתים את השקעותיהם.
יעקב מרגי: אני יכול לקבל במובן מסוים, אבל אנטיתזה.
יעקב מרגי: קח מה שקורה בסין והודו.
יעקב מרגי: לא נראה לי שהם נפגעים כלכלית.
יעקב מרגי: הם מפרים כמעט כל ערך סביבתי.
יעקב מרגי: איך את מסבירה את זה?
שחר שוסב: זה בדיוק מה שאנחנו מדברים, ההבדל בין הטווח הקצר לטווח הארוך.
שחר שוסב: בטווח הקצר, אני מסכימה איתך, חברות שפוגעות בסביבה מרוויחות מזה.
שחר שוסב: כרגע המצב הוא שהאכיפה לא גורמת לכך שלא יהיה להם משתלם לזהם.
שחר שוסב: כרגע זה משתלם לזהם.
שחר שוסב: אנחנו רואים את זה בחיפה.
יעקב מרגי: את לוקחת גם את הערך של המפגעים.
יעקב מרגי: אז לא נטו כלכלה.
יעקב מרגי: טווח קצר, טווח ארוך, אוקי, בסדר.
גלית כהן: אנשים מתים.
יעקב מרגי: כן, מנהל החברה, לא מעניין אותו.
יעקב מרגי: במדינה מסוימת, שלא אייחס את זה, גם ראש המדינה, לא מעניין אותו שימותו.
גלית כהן: ברור, אבל דווקא סין היא דוגמא טובה לכך שעכשיו הם משקיעים, בשנים הקרובות, טריליון דולר בגלל סביבה.
גלית כהן: רק לסביבה, בגלל שהם הבינו שלמשק זה עולה להם הרבה יותר.
יעקב מרגי: מעט מדי, מאוחר מדי.
שחר שוסב: אגב, זה מעבר לעלויות משקיות.
שחר שוסב: המשך של שימוש בדלקים פוסיליים הוא לא רק יביא לפגיעה כלכלית, אלא לפשוט קטסטרופה.
יעקב מרגי: הסכמתי איתך למרות השאלות.
יעקב מרגי: חי תורן, בבקשה אדוני.
חי תורן: שלום, שמי חי, אני מחברת יוטילייט שמפתחת טכנולוגיה חדשנית וייחודית לשיפור ויעילות התאים הסולאריים.
יעקב מרגי: זה הולך ומשתפר.
חי תורן: כן, בעזרת חברות כמו יוטילייט שהן משפרות את התהליך של הייצור.
יעקב מרגי: אומרים לי אלה ששכנענו אותם לעבור לעמודי תאורה סולאריים, שהם מתחרטים על הרגע הזה כי הם קיבלו כבר סוללות כאלה כמו של מנורת חירום בבית, כאילו חד פעמיות.
חי תורן: זה מערכות.
חי תורן: אנחנו מייצרים תהליכי ייצור - - -
יעקב מרגי: לא, אמרת שיפור התאים הסולאריים.
חי תורן: כשאתה שם את זה במערכות תאורה, זה כבר מערכת עם מצברים והולכה.
חי תורן: אנחנו מדברים כרגע על התא עצמו וחברת יוטילייט עובדת עם לקוחות בסין שמייצרות את הפנלים הסולאריים.
חי תורן: המפעלים שאנחנו מקימים הם בעוטף עזה, כי אנחנו מאמינים שזה אינטרס של המדינה ושלנו באזורי עדיפות לאומית לפתח תעשייה.
חי תורן: המפעל הראשון כרגע בתהליכי הקמה בקיבוץ מגן, שהוא יתחיל לפעול בשנה הבאה, ושנה אחרי כן מתוכנן בקיבוץ כיסופים, ואנחנו רוצים לבקש להזמין את מוסדות המדינה ואת הקמפוסים שהם מזמינים מערכות סולאריות, לתת עדיפות לציוד שמיוצר עם טכנולוגיה ישראלית.
יעקב מרגי: אתה רוצה לומר שהיום הפנלים שמורכבים במדינת ישראל לא בהכרח תוצרת ישראלית?
חי תורן: אף פנל הוא לא בתוצרת ישראלית.
חי תורן: 80% מהתעשייה הלאומית מיוצרת בסין.
יעקב מרגי: למרות שיש כאן מפעלי ייצור?
חי תורן: מפעלי הייצור שאנחנו מקימים זה לציוד הייצור, תהליכי הייצור וחומרי הגלם שמשמשים.
חי תורן: את המוצר עצמו, את הפנלים הסולאריים מייצרים רק בסין.
חי תורן: אנחנו רוצים לעודד ולבקש מכל מוסדות המדינה ומהקמפוסים או בכלל במדינת ישראל, שמזמינים מערכות סולאריות - - -
יעקב מרגי: אתה יודע כמה חוקים של תוצרת כחול-לבן אנחנו מנסים לקדם וזה נזרק בטענה אחת, תחרותיות וכוחות השוק.
יעקב מרגי: אתה מכיר את המושג הזה?
חי תורן: מאה אחוז.
יעקב מרגי: תהיו טובים יותר, זולים יותר, ייקחו מכם.
חי תורן: אם המוצר שלנו הוא שווה ערך, אותו דבר כמו חברות אחרות, המודעות הזאת, שזה מעודד את התעשייה והכלכלה בישראל יכולה להטות את הכף ולהגביר את הפריון במדינת ישראל.
יעקב מרגי: חבל שנציג משרד הכלכלה לא נמצא איתנו.
חי תורן: אנחנו נלך לדבר גם שם.
חי תורן: תודה רבה.
יעקב מרגי: זאב גרוס, בבקשה.
זאב גרוס: שלום וברכה.
זאב גרוס: לי קוראים זאב גרוס, אני מחברת תדיראן אנרג'י.
זאב גרוס: היא חברה שרשומה כאסקו במשרד האנרגיה.
זאב גרוס: אני דווקא רוצה לדבר על הניסיון החיובי שלנו בהתייעלות אנרגטית בקמפוס, במדיניות ממשלתית.
זאב גרוס: אני מדבר על קמפוס של בתי החולים הממשלתיים במדיניות של משרד הבריאות אשר יצא במכרז פומבי בהתייעלות אנרגטית בקמפוסים של בתי החולים ועשו את הדבר הזה בדרך הנכונה ביותר.
זאב גרוס: הם אמרו, רבותיי, תיקחו את בתי החולים, תמצאו לנו פתרונות ואתם תשקיעו את הכסף ואתם תזכו לתשלום מתוך החיסכון.
זאב גרוס: מה לעשות, אנחנו לא אומרים לך.
זאב גרוס: אתה תעשה מה שנראה לך, מה שכדאי לך לעשות, וככה אנחנו עושים, וקמפוס הרי זה בסך הכול מתחם אחד עם צרכני אנרגיה מסוגים שונים, עם דרישות וצרכי אנרגיה שונים.
זאב גרוס: הרציונל הוא לנהל את הכול ולסדר את הכול בצורה כזאת שיתנהל כחטיבה אחת בצורה מסודרת.
זאב גרוס: דיברנו על תחרותיות, אז בבית החולים הלל יפה כשאנחנו החלפנו עכשיו מערכת צ'ילרים, כולם צחקו, אמרו, כן, כן, אתם תביאו את הדבר הכי זול כי זה הכי זול שלכם.
זאב גרוס: התשובה היא לא.
זאב גרוס: אנחנו הבאנו ציוד שהוא לא ציוד תדיראן.
זאב גרוס: הבאנו ציוד היקר ביותר כמעט בעולם בכדי לעשות את זה, מסיבה אחת, כי הוא הכי יעיל ואנחנו מרוויחים מהיעילות.
זאב גרוס: לתרגם את הדבר הזה לכל קמפוס אחר אין כמעט בעיה.
יעקב מרגי: לפי מה שהצגת, אתם המשקיעים, הרווח הוא שלכם.
זאב גרוס: לא, הרווח גם שלו.
זאב גרוס: בשתי צורות.
זאב גרוס: קודם כול, החיסכון מתחלק בינינו לבין בית החולים.
זאב גרוס: זה דבר ראשון.
זאב גרוס: דבר שני, בתום תקופת ההתקשרות בינינו הם מקבלים מערכת מסודרת, יעילה, לידיים, לניהול שלכם, ואז הם ממשיכים להרוויח, והדבר הזה ניתן להעתיק לכל קמפוס מכל סוג אחר, אוניברסיטה, אזור תעשייה, בתי חולים אחרים וכו'.
יעקב מרגי: אלון מזרחי, התאחדות הסטודנטים.
אלון מזרחי: שלום לכולם, אלון מזרחי, התאחדות הסטודנטים הארצית, קשרי ממשל של התאחדות הסטודנטים הארצית.
אלון מזרחי: קודם כול אנחנו שמחים לציין כאן בכנסת היום את יום הסטודנט הלאומי, לקיום מגוון דיונים - - -
יעקב מרגי: הדיון הבא בוועדה.
אלון מזרחי: לעניינו, קודם כול אנחנו כמובן תומכים ביוזמה הזאת וקוראים לכל הגורמים לקחת בה חלק.
אלון מזרחי: האינטרס לקדם קמפוסים ירוקים הוא אינטרס משמעותי הן לסטודנטים, הן למוסדות, הן לתעשייה.
אלון מזרחי: זו הזדמנות של האקדמיה לעמוד בחוד החנית ולספק פתרונות יצירתיים למחזור, למניעת פליטת גזים רעילים וליצירת אלטרנטיבות בריאות, יעילות וחסכוניות.
אלון מזרחי: זו הזדמנות גם לסטודנטים להתמקצע בתחום שמתפתח היום בעולם, וגם זו הזדמנות לעודד יזמות, לשלב בין צעירים לבין תעשיה, אקדמיה, וכל זה תוך כדי שמירה על הסביבה.
אלון מזרחי: אלו פרויקטים שאנחנו רואים בהם פרויקטים מולטי דיסציפלינריים שמגלמים בתוכם אפשרויות מרתקות, משמעותיות, ואנחנו כמובן תומכים בכך ומעודדים את כל הגורמים להתגייס למטרה הזו בהקדם.
אלון מזרחי: יש לכך הרבה מאוד ביטויים.
אלון מזרחי: נגענו גם בהתקנת גגות סולאריים, אבל גם אם זה שימוש חוזר במים או עידוד שימוש בתחבורה ציבורית במקום להגדיל את מספר מקומות החניה בקמפוסים, הפחתת השימוש בנייר, ועוד כמובן היריעה קצרה מלהכיל.
אלון מזרחי: זהו, אנחנו מודים.
יעקב מרגי: לשאול או שהבנת מתוך הדברים מה צריך לענות?
יותם בן שטרית: יותם בן שטרית.
יותם בן שטרית: בגדול, די הבנתי.
יעקב מרגי: אם לא, אעזור לך.
יותם בן שטרית: אם פספסתי משהו, תכוון אותי.
יותם בן שטרית: מהמועצה להשכלה גבוהה, בכל אופן.
יותם בן שטרית: לגבי התייעלות אנרגטית, אני אגיד שאנחנו צפויים לצאת בקול קורא לגבי התייעלות אנרגטית במוסדות, כמו שנאמר.
יעקב מרגי: מה אומר הקול קורא?
יותם בן שטרית: כשנפרסם אותו נגיד ספציפית.
יעקב מרגי: מה המטרה, מה הרציונל?
יותם בן שטרית: הרציונל הוא באופן כללי להפחית את צריכת החשמל במוסדות, במוסדות הגדולים בסביבות ה-5%-6% ובמוסדות הקטנים בסדר גודל של כנראה 30%.
יותם בן שטרית: שוב, זה לפי אומדנים של משרד האנרגיה שהם דיווחו על זה, שהם אמרו שזה כנראה אפשרי.
יותם בן שטרית: אנחנו נדע בהתאם לקול קורא באמת את כל הפרויקטים.
יעקב מרגי: מתי זה אמור לצאת בזמן הקרוב?
יעקב מרגי: בהגדרה, מה זה זמן קרוב?
יותם בן שטרית: אני מאמין עד סוף השנה.
יעקב מרגי: בינתיים הצטרפה אלינו חברת הכנסת יעל כהן-פארן שמלווה את היום הזה ונעה מוועדה לוועדה.
יעל כהן-פארן: כן, אני מתנצלת שרק עכשיו אני מגיעה.
יעקב מרגי: אנחנו נכבד את חברת הכנסת יעל כהן-פארן לומר דברי ברכה, פתיחה, ואת האני מאמין שלה.
יעקב מרגי: תרצה להישאר איתנו, נכבד אותה.
יעקב מרגי: היא תרצה להמשיך לדרכה, אני גם אכבד.
יעקב מרגי: לאחר מכן נחזור לתוך הדיון.
יעל כהן-פארן: תודה רבה אדוני יושב הראש, תודה רבה על קיום הדיון המאוד מעניין וחשוב הזה, ואני באמת כיוזמת יחד עם השדולה הסביבתית וחבריי, חברי הכנסת דב חנין ותמר זנדברג ורחל עזריה יזמנו את יום הסביבה בכנסת.
יעל כהן-פארן: זה יום שבו אנחנו מעלים באמת בהרבה מאוד דיונים את הנושאים המאוד חשובים שלפעמים לא תופסים את העין הציבורית ואת תשומת הלב הראויה שכל כך מגיעה להם.
יעל כהן-פארן: בנושא של הקמפוס, מי שיודע ומכיר אותי, אני צמחתי מהפעילות בקמפוסים מאז שהייתי סטודנטית ב"מגמה ירוקה".
יעל כהן-פארן: אחר כך ניהלתי גם את הארגון.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שהקמפוס זה המקום להתחיל להנחיל את הנושא הסביבתי.
יעל כהן-פארן: לא להתחיל, כי אני מקווה שילדים גם יקבלו אותו בבתי ספר, אבל להביא אותו לחיים של האנשים, להביא אותו לכל אחד ואחת שעוברים בקמפוסים, זה עובדים וכמובן סטודנטים, ללמוד מה זה ולהבין שזה כל כך פשוט, שזה אפשרי.
יעל כהן-פארן: אני יכולה לתת כמה דוגמאות שעוד יישמנו בשנות ה-90, שאתם לא תאמינו.
יעל כהן-פארן: כל מה שאתם רואים היום, תל אופן בתל אביב ובמקומות אחרים בעולם, אנחנו התחלנו.
יעל כהן-פארן: "מגמה ירוקה", אתה יודע, התחילה באוניברסיטת תל אביב.
יעל כהן-פארן: זה המקום הראשון בארץ שהיו אופניים ביוזמה של "מגמה ירוקה" שהאוניברסיטה שיתפה איתנו פעולה.
יעל כהן-פארן: 97'-98', אופניים שהן היו צבועות בירוק עם צבע בתוך הגלגלים כדי שבאמת לא יגנבו אותן, שהן יהיו מאוד בולטות בנראות שלהן.
יעל כהן-פארן: היית צריך רק להכניס חמישה שקלים פיקדון ולקחת אותן ממקום למקום בקמפוס, קמפוס יחסית גדול, לא מאוד גדול אבל יחסית גדול, והשתמשו בזה כמה שנים טובות עד שכולן התקלקלו וכנראה קצת פחות התאים להנהלת הקמפוס להמשיך לעסוק בזה, אבל זה אחר כך הורחב לכל העיר, אז זו יוזמה שהתחילה בקמפוס אוניברסיטת ישראל, מיוזמה של "מגמה ירוקה".
יעל כהן-פארן: אני חושבת שהקמפוסים גם צריכים להיות דוגמא לכל מה שקורה בישראל, אם זה חסכון באנרגיה ואנרגיה סולארית.
יעל כהן-פארן: וואלה, לקמפוסים יש המון בניינים רחבי ידיים.
יעל כהן-פארן: כל פעם שמזמינים אותי להרצאה בכל אוניברסיטה או מכללה, אני מסתובבת, מסתכלת על הבניינים.
יעל כהן-פארן: אני סופרת כבר בראש את הקילו-וואטים.
יעל כהן-פארן: אני אומרת, פה יכול להיות ככה, פה יכול להיות ככה, וזה לא קורה.
יעל כהן-פארן: צריך פה דחיפה, והיום באמת אנרגיה סולארית זו אנרגיה הכי זולה שאפשר לייצר מכל דרך ייצור אחרת וצריך להפנים את זה וליישם את זה, והיום הממשלה כן דוחפת ייצור סולארי על גגות.
יעל כהן-פארן: הקמפוסים זה רק פשוט לאסוף את הכסף מהרצפה.
יעל כהן-פארן: אני לא מבינה למה לא עושים את זה הרבה יותר, וכמובן חסכון באנרגיה.
יעל כהן-פארן: אני יכולה להגיד שאחרי שעזבתי את "מגמה ירוקה", ניהלתי גם ארגון אחר שעסק באנרגיה, וניסינו לייעץ גם לאוניברסיטה, לא נזכיר את שמה כדי לא להגיד דברים לא יפים, דווקא אוניברסיטה מאוד מכובדת.
יעל כהן-פארן: לא הצלחנו לקדם שם שיעשו גגות ושיעשו התייעלות, ואני רק זוכרת את הדיון בין כמה מהנדסים, אם הצ'ילר, צ'ילר, זו יחידת קירור, הכי חדש שיש להם זה מלפני 17 שנה או מלפני 19 שנה, וזה הסיפור, כי באמת יש שם מערכות כל כך ישנות.
יעקב מרגי: הם מפסידים כסף.
יעל כהן-פארן: הם מפסידים מיליונים.
יעל כהן-פארן: פשוט זולגים להם בין האצבעות ולא מבינים את זה, ופה צריך באמת לבוא, והיוזמות שאני יודעת ש"מגמה ירוקה" גם מובילים, ויזמים שמגיעים לקמפוסים ומנסים לדחוף את זה, לפעמים צריך לדחוף גם מהמדינה ואולי כאן גם מהכנסת להגיד, אנחנו קוראים לכם לעשות את זה ולהוות דוגמא לכל מדינת ישראל.
יעקב מרגי: לי מותר לחרוג מהקמפוסים לגבי התאים הסולאריים ואני אומר לכם, אני בשבוע שעבר הוזמנתי לדבר במכללת רופין.
יעקב מרגי: נסעתי מהדרום לשם שעתיים, דיברתי עשר דקות, חזרתי לכאן שעתיים, אבל אני אומר לכם, המחזה שנגלה לעיניי, כמות המכוניות במגרשי החניה, וחשבתי לרגע, הנה עוד יוזמה ירוקה שצריכה להיות, שאטלים למוסדות להשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: סביב כל אוניברסיטה, סביב כל קמפוס יש מגרשי חנייה עתירי מכוניות.
יעקב מרגי: חלק מהסטודנטים, רואים אותם על אופניים.
יעקב מרגי: אני רואה אותם על אופניים חשמליים ומכאניים.
יעקב מרגי: היום אצטדיונים כבר עושים שאטלים בפחות אנשים.
יעקב מרגי: "מגמה ירוקה", אחרי שתמצו את הפוטנציאל עם התאים, ואני אומר לכם, למרות שאנחנו לא שבעי רצון, כמי שחי פה וגדל פה, צריך להסתכל גם על רבע הכוס המלאה.
יעקב מרגי: יש מודעות גבוהה יותר.
יעקב מרגי: אנחנו רואים את זה כבר היום, בתים פרטיים שכבר יש להם עוד איזו יחידת הכנסה מאחורי הבית, שהחשבון כבר עבר איזה רף מסוים, כבר אתה רואה, משקיעים ועושים.
יעקב מרגי: אנחנו מדינה עתירת שמש.
יעקב מרגי: עושים את הגגות הסולאריים.
יעקב מרגי: אני זוכר עד לפני כמה שנים שריפות גזם חופשי.
יעקב מרגי: היום לא מעיזים לשרוף גזם.
יעקב מרגי: אנשים מחפשים את הנוחות.
יעקב מרגי: יש מודעות.
יעקב מרגי: זה אודות לכולם, לארגונים, לממשלה, אבל מודעות הולכת וגדלה ואני שמח ויש עוד הרבה מה לעשות.
יעקב מרגי: הייתי חייב, זה נשאר לי מהביקור ברופין, ואני מכיר את זה מבן גוריון, וכל מי שמסתובב בקמפוסים האחרים יודע איזה הסדרי חניה.
יעקב מרגי: שאטלים, פחות כסף.
יעקב מרגי: תודה, יעל.
יעל כהן-פארן: אני מודה גם לכל הפעילים וכל המעורבים שהגיעו לכאן היום, ואני עוברת לדיון אחר באמת, אז תודה.
יעקב מרגי: איתך הברכה והתודה.
יעקב מרגי: תמשיכו.
יעקב מרגי: עופר סמו.
עופר סמו: שלום, שמי עופר סמו ואני מגיע מבנק הפועלים.
עופר סמו: אני רוצה לדבר ממש בקצרה על מה נעשה בתחום הזה ואיך אנחנו יכולים לסייע ל"מגמה הירוקה" מבחינת מימון.
יעקב מרגי: לסייע למגמה כמגמה, לא כארגון.
עופר סמו: ל"מגמה הירוקה" במדינת ישראל.
עופר סמו: אני מגיע מחטיבה שנקראת חטיבת מחזיקי עניין.
עופר סמו: חטיבת מחזיקי עניין עוסקת במיזמים מסוגים שונים שיש בהם סוג של win-win למחזיקי העניין ולבנק.
עופר סמו: בתוך הנושא הזה, הפרויקטים הסולאריים בהחלט לוקחים נדבך חשוב כי יש פה רווח משולש.
עופר סמו: יש כאן תרומה משמעותית לאיכות הסביבה, יש פה תרומה משמעותית לצרכנים בחיסכון בהוצאות ויש פה גם עסקאות לבנק.
עופר סמו: אני יכול לספר, כי נאמר כאן משהו על בתים פרטיים, שבתחום הזה באמת עשינו פריצת דרך.
עופר סמו: אני לא ארחיב, אבל פריצת הדרך באה לידי ביטוי בפשטות המימון ללקוחות פרטיים.
עופר סמו: היום כלקוח פרטי, דיברת על המושב, אתה מגיע, בין אם אתה לקוח של הבנק ובין אם לא, בחתימת יד אתה יכול לממן גג סולארי בהיקף שישמש לך להוצאות החשמל הפרטיות שלך או לחילופין ליצור תזרים מזומנים - - -
יעקב מרגי: ובתקווה שעלויות המימון לא בולעות את הרווח.
עופר סמו: יפה, ועלויות המימון נבנו כך, בהלוואה, שהן יהיו פחותות מעלויות החשמל שאתה משלם ממילא.
עופר סמו: זה היה הפרנציפ.
עופר סמו: בנושא הקמפוסים, לקראת בואי לכאן עשיתי קצת שיעורי בית ובדקתי מה המשמעות מבחינת מימון פנלים סולאריים לקמפוסים, ומה שגיליתי להפתעתי, זה שהנושא הרבה יותר פשוט ממה שחשבתי, קרי, דיברתי עם גורמים שמטפלים בקמפוסים שונים והסתבר שמעבר לאישור המל"ג ובדיקה לגבי איתנותו הפיננסית של המוסד, אין למעשה שום צורך בשום דבר נוסף.
עופר סמו: פשטות הביצוע של הנושא הזה יכולה להניב עודף תזרימי ברור למוסד הפיננסי, מצד אחד, ואני חושב שמבחינת מוסדות השכלה גבוהה יש כאן מסר מאוד חשוב לאקדמיה כמי שמובילה את הערכים של איכות הסביבה.
יעקב מרגי: היא גם מובילה את המחקר סביב הנושאים האלה.
עופר סמו: מובילה את המחקר, מובילה דעה, אלמנט חינוכי.
יעקב מרגי: פרופ' אלון טל.
אלון טל: אדוני היושב ראש, אני מברך על הדיון.
אלון טל: אני בא מאוניברסיטת תל אביב, ראש החוג למדיניות ציבורית.
אלון טל: אני חושב שאם הדיון הזה יכול למנף התקדמות, זה יהיה ברכה, ולכן אני רוצה להציג כמה דברים אופרטיביים.
אלון טל: שמענו שיש מערכת הסמכה כבר הרבה שנים, של קמפוסים ירוקים.
אלון טל: לדעתי לאור הצמיחה במחירי פנלים סולאריים צריך לעדכן את זה, לקבוע יעדים, כלומר, להגיד, אתה רוצה לאשר קמפוס ירוק?
אלון טל: תוך שנתיים-שלוש צריך איקס אחוז אנרגיה מתחדשת, כי מדינת ישראל צריכה באמת להגיד, קמפוס שלא בעצם מייצר אנרגיה נקייה, כבר לא קמפוס ירוק לפי הסטנדרטים של היום.
אלון טל: אני דיברתי עם סמנכ"ל הנדסה אצלנו באוניברסיטה.
אלון טל: הבעיה העיקרית שלנו לקדם את זה, בעיה תזרימית, כלומר משרד החינוך, המל"ג, צריך באמת ליצור קרן ייעודית, ואולי בדברי הסיכום שלך תעודד, אדוני היושב ראש.
אלון טל: אני מציע שתהיה קרן ייעודית שעל פי מכרז אוניברסיטאות יכולות באמת לקבל את המימון הראשוני, כי לרוב התקציב של האוניברסיטה איננו בנוי לזה שישנה אפשרות לשים את הכסף מראש.
אלון טל: אולי בנק הפועלים יכול לעזור, אבל אני חושב שזה תפקיד המדינה לממן את זה ולתמרץ אוניברסיטאות לממן את זה.
יעקב מרגי: לתמרץ.
יעקב מרגי: להתמודד עם מימון המחקר, האוניברסיטאות והמכללות המתוקצבות, שגם הן יתחילו לקבל קצת מעוגת המחקר.
יעקב מרגי: חני פלג, משרד החינוך.
חני פלג: אני רוצה לתת דוגמא מה מערכת החינוך עושה.
חני פלג: אמנם זה לא קשור לקמפוסים, אבל זו דוגמא טובה.