GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל אברמזון: אגב, אני שמעתי את אותן טענות גם בשנה שעברה; שמגיעים לוועדת שילוב או לוועדת השמה ולא מקבלים את מה שהילד זכאי או ההורה רוצה.
רחל אברמזון: זה מה שנאמר.
יעקב אשר: לא דיברו על זה.
רחל אברמזון: זה מה שהיה.
יעקב מרגי: הורה אומר שבשנה שעברה - -
רחל אברמזון: אין לזה קשר.
רחל אברמזון: אני אבדוק את זה, אני רשמתי.
רחל אברמזון: לא יצאו הוראות, בוודאי לא לרשויות בפיילוט.
יעקב מרגי: אלו"ט נתן לי ארבעה מקרים.
רחל אברמזון: ואתה יודע כמה מקרים כאלה הוגשו אליי בשנה שעברה?
רחל אברמזון: יושבים כאן נציגי אלו"ט ונציגי ההורים.
רחל אברמזון: הם יודעים, הם מעבירים אליי את אותן אמירות ואותם דברים שנה אחרי שנה.
רחל אברמזון: לכן אני רוצה לעשות הפרדה - -
יעקב מרגי: תסבירי לי את ההנחיה של אי פתיחת כיתות.
רחל אברמזון: אני רוצה להסביר את ההנחיה ולגבי הכיתות.
רחל אברמזון: אני רוצה להרגיע.
רחל אברמזון: דיברנו על מוגבלויות במיקוד.
רחל אברמזון: נכון לרגע זה, לפי דיווחי מחוזות, ייפתחו 600 כיתות בתוך המוגבלויות במיקוד.
רחל אברמזון: נכון לדיווחים עכשיו מהמחוזות – 333 כיתות במוגבלויות המורכבות.
רחל אברמזון: אז, רבותיי, להגיד שלא נפתחות כיתות זה טוב.
יעקב מרגי: אז מאין באה ההנחיה?
רחל אברמזון: לכן אני אומרת שעצוב לי.
רחל אברמזון: אני הולכת לבדוק אחת לאחת את כל הטענות ואת כל הבעיות שעלו כאן.
רחל אברמזון: כי זה לא יכול להיות - -
יעקב מרגי: רחלי, את יודעת מה ירגיע את השטח?
יעקב מרגי: את יכולה לבדוק עם המפקחות ולדבר איתן והנחיות ותקציב - -
רחל אברמזון: אני אדבר עם מנהלים בשטח.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לעשות כינוס מידי של כל מנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות בארץ בצורה הכי שקופה, לשים זאת על השולחן.
יעקב מרגי: לומר להם חד-משמעית - -
רחל אברמזון: הם איתי בשיח כל הזמן.
יעקב מרגי: - - להתנהל לפי צרכים, להתנהל לפי הנחיות תשע"ח.
יעקב מרגי: אבל זה צריך לומר לא במכתב.
נורית קורן: לא במכתב.
נורית קורן: היושב-ראש צודק.
רחל אברמזון: אז אני רוצה להגיד רגע - -
יעקב מרגי: זאת הדרך היחידה כי אני רואה את המצוקה שלך ואת הכאב שמצד אחד ההנחיות שלך וההירתמות של המשרד לפתור את כל הבעיות בחינוך המיוחד בתשע"ט, לפחות שואפים לצמצם את הפערים לעומת שנה שעברה.
יעקב מרגי: מצד שני יש פה אי הלימה מוחלטת.
יעקב מרגי: אני לא שומע פה פערים מינוריים שהייתי אומר, סליחה, אל תבלבל לי במוח.
יעקב מרגי: אני שומע פערים מהותיים במשמעות שלהם.
יעקב מרגי: אולי אני לא מבין, אני לא משפטן, אבל יושבת פה משפטנית.
יעקב מרגי: שומעים פה שתי גרסאות.
איתן ברושי: אז מה אתה רוצה לומר, אדוני היושב-ראש?
יעקב מרגי: תפקידי להחזיר את האמון.
איתן ברושי: מכונת אמת אולי.
רחל אברמזון: אני רוצה לומר חד-משמעית, שלהערכתי, מבלבלים בין מה שאנחנו רוצים או עתידים לעשות במהלך - - -
יעקב מרגי: אין ספק שהחששות הם ברקע.
רחל אברמזון: - - והדברים מתבלבלים ומתערבבים - -
יעקב מרגי: החקיקה היא ברקע.
שלמה קרפ: ההורים לא מתבלבלים.
רחל אברמזון: אני לא דיברתי על ההורים.
יעקב אשר: שלמה קרפ, לא מתפרצים.
יעקב אשר: מותר לה לומר.
רחל אברמזון: אני לא דיברתי על ההורים, שלמה - -
קריאה: - - - חינוך מיוחד, אז אנחנו מתבלבלים.
רחל אברמזון: אני לא אמרתי שאתם מתבלבלים.
יעקב מרגי: סליחה, בפתיחת הדיון אמרתי שהדיון הזה נולד מקוצר הבנתי.
יעקב מרגי: כי אם הייתי מבין משני המסמכים - -
איתן ברושי: מה אתה מתנדב?
יעקב אשר: אדוני, זאת מדיניות לכבוש את התלונות בעודן באיבן.
רחל אברמזון: בלוח השנתי שלנו אני פוגשת את מנהלות מתי"א אחת לחודשיים.
רחל אברמזון: יש לנו מפגשים עם מנהלות מתי"א, מפקחים בחינוך המיוחד, מפקחות מתאמות כמעט כל חודש למפגש קבוע ורציף לעבודה.
רחל אברמזון: אני דורשת שתהיה כאן חזרה מתוך החשד הזה שאולי אנחנו אמרנו ולא הפצנו.
רחל אברמזון: אני רוצה לספר שלא הספקתי להגיע למפגש עם מנהלות המתי"א – כל מנהלות המתי"א החזיקו את המכתב הזה ביד.
רחל אברמזון: זה אומר שמנהלי המחוזות העבירו בצורה מסודרת לשטח את המכתב - -
יעקב מרגי: רחלי, דיברו על תשע"ח, לא על תשע"ט.
יעקב מרגי: אני יכול להבין שמישהו לא ראה מכתב פנימי.
רחל אברמזון: באותו מפגש שלי עם אנשי השטח ואנשי המקצוע אמרתי, רבותיי, היו כל מיני אמירות לא ברורות, בואו נדייק.
יעקב מרגי: נתתי הצעה – לא קיבלתי תשובה - -
נורית קורן: זאת הצעה מצוינת.
יעקב מרגי: - - במצב משברי כזה כדאי לעשות כנס.
יעקב מרגי: כשר הייתי עושה זאת בנקודה זאת.
יעקב מרגי: תחשבו, תשקלו, ואני רוצה לקבל על זה תשובה.
נורית קורן: רחלי, זאת הצעה מצוינת.
יעקב מרגי: אם זה ברמה מחוזית או ברמה ארצית – מה שתחליטו.
יעקב מרגי: אני שואל שאלה מתבקשת – אני, יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת החינוך, רוצה לומר גם בשם חברי הוועדה למרות שאיתן לא נתן לי, ואני מכיר את דעתו על הממסד ומכבד אותה; צאי מתוך הנחה שיש פה אי הבנה.
יעקב מרגי: גם הצליל ששמעתי שיכול להיות בגלל אי הבהירות והחקיקה ברקע ועדות ההשמה התנהלו בצורה מסוימת, ויש תהליך קבלת החלטות.
יעקב מרגי: יכול להיות שהתקבלו החלטות שהן בעטיין של אותם חששות ואי בהירות.
יעקב מרגי: צריך לדעת האם תינתן להורים שמרגישים נפגעים, האם תינתן להם הזדמנות, ואיך עושים שתינתן להם הזדמנות; איך יידעו זאת, ואיך תינתן להם הזדמנות להגיע לדיון פעם שנייה.
יעקב מרגי: סוגיה שמכניסה אותי לחרדה – ואני לא אוהב את המילה "חרדה" בכלל – שבעקבות אי הבהירות הזאת או הבנה שגויה לכאורה, ילדים לא הוגשו לוועדות.
יעקב מרגי: שמעת את זה מאחד או שניים, רחל.
רחל אברמזון: אני לא יודעת אם בשנים עברו ילדים לא הוגשו לוועדות.
יעקב אשר: גם חרדה לחרדים.
רחל אברמזון: אוי, די.
רחל אברמזון: באמת.
יעקב אשר: מי אמר "די"?
יעקב אשר: מישהו אמר "די"?
יעקב מרגי: אני אמרתי "די".
רחל אברמזון: על-פי חוק, וכולם יודעים את זה שזכותו של כל הורה לבקש דיון, והוועדה יכולה להחליט אם כן או לא.
רחל אברמזון: אבל להגיד שזה לא ניתן ומראש אמרו לו לא לגשת?
רחל אברמזון: זה בניגוד לכל חוק ולכל תהליך.
רחל אברמזון: לא יצאה הנחיה כזאת - -
קריאה: אמרו.
רחל אברמזון: אני חוזרת ואומרת – בעיניי, יש בלבול מאוד גדול.
רחל אברמזון: את אותן אמירות ואותן טענות שמעתי לפני שנתיים - -
יעקב אשר: ממה נובע הבלבול הזה?
רחל אברמזון: אז אני אומרת לך, אדוני, חבר הכנסת, לפני שנתיים, לפני שלוש שנים בדיוק אותן אמירות של הורים - -
איתן ברושי: מה את עושה עם זה?
רחל אברמזון: אז אני אומרת מה אני עושה.
רחל אברמזון: יש הנחיות מאוד ברורות.
רחל אברמזון: יש חוזרי מנכ"ל שמנחים איך מתקיימות ועדות; יש חוזרי מנכ"ל שמנחים איך השטח צריך להתנהל.
רחל אברמזון: אני אחזור ואומר – אין שום שינוי בקיום ובהנחיות לוועדות.
רחל אברמזון: יש דברים שקשורים - - -
יעקב מרגי: לפני שאני אתן התייחסות - -
רחל אברמזון: בגלל זה ביקשתי לשבת עם יפה ולראות איך אנחנו עושים את זה.
יעקב מרגי: רחלי, רחלי, תהיי איתי, בבקשה.
רחל אברמזון: אני רוצה להבין את זה מקרוב.
יעקב מרגי: את לא רוצה להקשיב לי?
רחל אברמזון: אני מאוד רוצה להקשיב.
יעקב מרגי: אז תקשיבי.
רחל אברמזון: אבל יש לי הרגשה שמשהו כאן - -
יעקב מרגי: מאחר שברגשות עסקינן - -
רחל אברמזון: זאת עובדה.
יעקב מרגי: תגידי כן.
יעקב מרגי: למה את אומרת "לא" כל הזמן?
רחל אברמזון: אני אומרת לא.
רחל אברמזון: כי פעם אחת אני רוצה להגיד לא.
יעקב מרגי: רחלי, מותר לך.
יעקב מרגי: מסקנה אחת ויחידה סביב השולחן הזה היא שיש כאן אי בהירות ובלבול.
יעקב מרגי: אני לא מאלה שיש להם מחשבות קונספירטיביות.
יעקב מרגי: אני נוטה להאמין שזה בעטיה של הרפורמה שמובילים.
יעקב מרגי: כל תזוזה קטנה מחשידה שאולי מישהו הולך לעשות משהו, והסוגיה היא כסף, כסף, כסף; למרות שעומדת לכם הזכות משנים עברו שמעולם לא עצרתם בחינוך המיוחד בגידול התקנה התקציבית.
יעקב מרגי: כרגע אני לא שופט.
יעקב מרגי: לא הצמדתי מכונת אמת לאף אחד.
יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שכולם כאן דוברים אמת.
יעקב מרגי: יכול להיות שאחד לא מבין את השני.
יעקב מרגי: במצב כזה משברי שיש אי בהירות ובלבול של מושגים – את לא רוצה כנס?
יעקב מרגי: קודם כול הצעתי, ועכשיו אני דורש שהפעם ההנחיות שלכם ייצאו ברורות יותר, לקחת את של תשע"ט ולפרט אותו.
יעקב מרגי: הוא יהיה מופנה לא אל מנהלי המחוזות בלבד.
יעקב מרגי: ההנחיות האלה יהיו מופנות לא רק למנהלי המחוזות, אלא גם לכל מנהלי האגפים ומחלקות החינוך ברשויות המקומיות.
יעקב מרגי: דבר שני שלא התייחסת אליו זה אי מתן הנחיות מאחר שהחרדים הם במחוז נפרד – וזה הודגש שחור על גבי לבן - -
רחל אברמזון: יש לי תשובה.
יעקב מרגי: מאחר שאין הנחיות למחוז החרדי אני מבקש להתייחס גם לסוגיה הזאת.
רחל אברמזון: יש הנחיות, וגם אני רוצה להרגיע – בהיעדר העובדה שזיהינו שאולי המחוז החרדי זקוק לליווי יותר צמוד שתי מפקחות שלנו, כולל אני - יש מפקחת צמודה אל המפקחת המתאמת שעוזרת לה לנהל את כל התהליך הזה.
רחל אברמזון: אני עובדת גם מול ממלאת מקום מנהל המחוז.
רחל אברמזון: אין הנחיות שונות לגבי המוכר שאינו רשמי החרדי או הרשמי החרדי.
רחל אברמזון: אותן הנחיות שיצאו - -
יעקב אשר: יש הנחיות ברורות על כך שאין הנחיות.
יעקב אשר: אני אומר לך דברים שבדקתי.
רחל אברמזון: אז עכשיו אני רוצה לומר.
רחל אברמזון: אם קיבלת מידע ממישהו אני אשמח לדעת מי נתן את ההנחיה ואיך.
רחל אברמזון: אנחנו נצמדנו למחוז החרדי בעזרה צמודה לניהול כל התהליך הזה כדי שלא תהיינה אי הבנות וכדי שהם יוכלו לפתוח את שנת הלימודים בלי שום בעיה.
יעקב מרגי: קודם התחננתי שתדברו - -
יעקב מרגי: סליחה, רויטל, אני לא אתן לך.
יעקב מרגי: רחלי, אנחנו חוזרים וחוזרים וזה מילה מול מילה.
יעקב מרגי: בדרך כלל אני אוהב להמליץ, וכשלא מקשיבים לי אז אני אנחה.
יעקב אשר: אני רק מבקש להוסיף על ההצעה שלך להוציא בכתב את ההנחיות הברורות למנהלי החינוך גם למוכש"ר החרדי כמפורט כאן שאלה החלטות ברורות.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, גברתי מנהלת התחום החשוב הזה, כמי שהיה ראש רשות בעבר אני יודע שזה תחום שהוא באחריות המחוז, ואני חושב שלמחוז יש גם פתרונות שהם מעבר ליישוב הבודד תוך ראייה מרחבית.
איתן ברושי: חלק מהחינוך לא נפתר רק לפי האזור המוניציפלי.
איתן ברושי: בכלל, העניין המוניציפלי הוא לא העניין המרכזי.
איתן ברושי: בעניין הכפר הגלובלי אין שום חשיבות לגבול המוניציפלי.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אתה משקיע שעות רבות בדיונים האלה.
איתן ברושי: בדיון הבא אני לא אוכל להישאר.
איתן ברושי: השאלה היא מהו מקור הסמכות; מי בסוף מקבל החלטות?
איתן ברושי: מי הכתובת להורים ולבתי הספר?
איתן ברושי: האם זה רמת המחוז או ירושלים?
רחל אברמזון: המחוז.
איתן ברושי: אם זה המחוז אז זה לא מובן.
איתן ברושי: אתם מוציאים הוראות ישירות; ההורים מדברים ישירות עם ירושלים?
איתן ברושי: את בודקת עכשיו בעיה של ועדת השמות?
איתן ברושי: אתם קובעים עכשיו הנחיות לפני שבדקתם את היקף הבעיה?
איתן ברושי: לדעתי, הבעיה שלנו עכשיו זה עם השר והמנכ"ל.
איתן ברושי: זה לא נפתר פה - -
יעקב מרגי: אני חושב - -
איתן ברושי: תן לי לסיים רגע.
איתן ברושי: בכל זאת לא נולדתי היום.
איתן ברושי: עסקתי בדברים האלה.
איתן ברושי: לא הגיוני מה שקורה פה, ואי אפשר להטיל עוד נטל על ההורים שגם ככה לא קל להם.
יעקב מרגי: השנה אני לא רוצה להישאר ברמת המחלוקת.
איתן ברושי: אני אומר – בעיקרון, מי מוציא הוראות?
איתן ברושי: מי מקור הסמכות?
איתן ברושי: מי מקבל החלטות?
איתן ברושי: מי הכתובת של המנהלים והמורים?
איתן ברושי: מי הכתובת ליפה?
איתן ברושי: זה לא הגיוני.
איתן ברושי: יש נטייה לעובדי מדינה בכל הרמות, בעיקר הבכירים, שהם חושבים שכל השכל בירושלים וזהו, אולי קצת נשאר לתל-אביב.
יעקב מרגי: גליל ונגב נשאר בתל-אביב, לא עבר לירושלים.
איתן ברושי: אני אומר לך שאין טעם בכל הדיונים האלה אם לא ברור מי מקבל פה החלטות.
איתן ברושי: נוצרה פה אי התאמה עד כדי הצורך במכונת אמת.
איתן ברושי: מי אומר פה אמת בחדר הזה?
איתן ברושי: האם אתם אומרים את האמת או כל היתר אומרים אתה אמת?
איתן ברושי: אנחנו כחברי כנסת שנועדנו לפקח עליכם לא יכולים לקבל את הנורמה הזאת.
איתן ברושי: זאת לא נורמה שאפשר לחיות איתה.
איתן ברושי: עכשיו עוד יותר חמור, אדוני היושב-ראש, זה כבר חוזר על עצמו שנתיים-שלוש.
איתן ברושי: את הממשלה – על מי את מתלוננת?
איתן ברושי: עליהם את מתלוננת?
איתן ברושי: תפתרו את הבעיה.
איתן ברושי: מה את אומרת עכשיו?
איתן ברושי: שאת אומרת שאת לא מופתעת כי את כבר שומעת את זה - -
איתן ברושי: אני מבקש שהעניין הזה ייפתר.
יעקב מרגי: קודם כול אני מודה לכל הגורמים שהפנו את תשומת לבנו לסוגיות שעלו ולאי בהירות.
יעקב מרגי: אני מודה למשרד החינוך על הסקירה.
יעקב מרגי: אני הגעתי למסקנה שאי הבהירות נמשכת והחששות וחוסר האמון קיים.
יעקב מרגי: במצב כזה הוועדה מבקשת ממשרד החינוך להוציא מחדש את ההנחיות של תשע"ט עם הבהרה אפילו יותר מופשטת בניסוח יותר מורחב שיופנה לא רק למנהלי המחוזות ולמפקחות, אלא גם למנהלי אגפי החינוך ומחלקות החינוך.
יעקב מרגי: במדינה שהשקיפות היא נר לרגליה לא צריכה להיות בעיה, ואני לא מאמין שמישהו מהנהלת המשרד ימנע ממך לעשות את זה.
יעקב מרגי: זה מתבקש, זה אינטרס של המערכת.
יעקב מרגי: אנחנו נוטים להאמין שאכן אין בפועל שום הבדל בין הנחיות תשע"ח לתשע"ט.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת וקוראת לציבור – ואם ניתן לפרסם זאת בכל דרך צריך לעשות זאת – שהורה שעבר את הוועדה וחש שנגרמו לו נזק בעקבות אי הבהירות או פגיעה כלשהי תינתן לו הזכות להגיע שוב לדיון בוועדה כדי לבחון את הזכאות מחדש.
רויטל לן כהן: מה עם אלה שמראש מנעו מהם להגיע?
יעקב מרגי: את יודעת מה זה בגמרא "תיקו"?
יעקב מרגי: "תשבי יתרץ קושיות ובעיות".
רויטל לן כהן: יש הורים שמנעו מהם - - -
רויטל לן כהן: התייחסת למי שעבר ועדה ומרגיש - - -
יעקב מרגי: ומי שנגרם לו עוול.
יעקב מרגי: אני מוסיף את ההערה של רויטל.
יעקב מרגי: הורה שנמנע ממנו להגיע לוועדה בגלל אי בהירות אני מבקש לאפשר לו זאת.
יעקב מרגי: רחלי, כמה זמן את צריכה להוצאת ההנחיות?
רחל אברמזון: אני רשמתי ואנחנו נדון.
יעקב מרגי: אני מבקש תוך שבוע קלנדרי מהיום להוציא הנחיות חדשות למחוזות ולמנהלי מחלקות החינוך והאגפים.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 30 במאי 2018, ט"ז בסיון תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: המשבר בכדורסל הישראלי ובמעמד הכדורסלן הישראלי, דיון מהיר ביוזמתו של חבר הכנסת עיסאווי פריג'.
יעקב מרגי: אנחנו מודים לו על הגמישות, שאישר לנו לדחות בשבוע.
יעקב מרגי: ועדת החינוך היא הוועדה, לפחות בתקופתי הקפידה והתמידה שדיונים מהירים מתקיימים באותו שבוע, סמוך להחלטה, אבל במקרה של עיסאווי היו אילוצים כאלה ואחרים שגם האורחים שביקשו, נראה לי לא נמצאים כאן, אלה שביקשו לדחות, וגם חברי הכנסת שביקשו לדחות לא נמצאים כאן, ואני לא יודע להישאר חייב ואני באמת מקווה שליגת הכדורסל וענף הכדורסל לא נראה כפי שהרצינות של הנוגעים בדבר.
יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.
עיסאווי פריג': לכל החברים, עמיתיי הנוכחים, החל ממסעוד וזוהיר ומאיר ועודד, אנחנו מקיימים דיון פנימי בלבד.
עיסאווי פריג': תראו חברים את האבסורד, ברגע שהייתה שליטה - - -
מאיר כהן: זה יהיה הדיון האחרון, כי אם איגוד השחקנים המחוצפים האלה שבשבילם אתה עושה - - -
עיסאווי פריג': שפנו אלינו בשביל זה.
מאיר כהן: שפנו אליך ובשבילם באנו לכאן.
יעקב מרגי: ואין כאן ייצוג של השחקנים?
מאיר כהן: לא מטריח את עצמו.
מאיר כהן: זאת חוצפה.
מאיר כהן: אנחנו לא מזלזלים בהם, הם מזלזלים בהם.
עיסאווי פריג': חברים, כשפנו אלינו לקיים דיון מהיר בנשיאות הכנסת יחד עם חברי מאיר כהן שאנחנו בנשיאות, הצלחנו להעביר דחיפות הדיון.
עיסאווי פריג': בא יושב ראש הוועדה, גילה הבנה ואמר, כן, נלך על זה.
עיסאווי פריג': אמרנו שליגת כדורסל וכדורסל במדינה צריך להתקיים בדיון ציבורי פתוח ולא במחשכים, לא בחדרי עסקנים, ואמרנו, נקיים דיון.
עיסאווי פריג': פנו מעלה לכנסת ולכדורסל.
עיסאווי פריג': אמרנו, אנחנו לא מאמנים ואנחנו לא נקבע מתווים, אבל דבר שנוגע לכל ילד וילד וכל ישוב ויישוב, מחייב ומחויב לבוא לדיון פתוח בכנסת ובוועדת החינוך.
עיסאווי פריג': איפה האבסורד, חברים?
עיסאווי פריג': העסקנים למיניהם של הקבוצות התחילו להפעיל חברי כנסת והשפעתם על ידידי רחב הלב וטוב הלב, מר יעקב מרגי שהסכים לדחות את הדיון בזמן שהשביתה הייתה בשיאה.
עיסאווי פריג': פנו והצליחו לשכנע, ובכדי לנטרל את הציבור מלדעת, בכדי שישאירו את הדיון במחשכים.
עיסאווי פריג': זה מה שהיה.
עיסאווי פריג': כשאני אומר, כל העסקנים, אני אומר, החל משמעון מזרחי וכל הקבוצות, וזאת, איך אמרת ידידי מאיר, זאת חוצפה שארגון השחקנים פנה אלינו שנקיים את הדיון הזה ועכשיו הוא מאוים מגוף מעליו.
עיסאווי פריג': חתמת?
עיסאווי פריג': אל תלך לדיון, אבל תראו הוזהרתם, עכשיו פניתם ועשיתם את העוקץ הזה, ונציגי הקבוצות והמינהלת, אבו עלי, אני המינהלת, האבו עלי שהפעילה לחצים על כל הגורמים לא לבוא לדיון.
עודד פורר: מי איים עליהם?
קריאה: מה האינטרס?
עיסאווי פריג': חתמנו על מזכר הבנות.
עיסאווי פריג': שרת התרבות זרקה איזה 5 מיליון שקל דמי שתיקה בשביל כמה כותרות.
עיסאווי פריג': כמה חברים כאן פנו ליושב ראש הוועדה, אל תקיים דיון, ומה שהיה נהיה יותר גרוע בהסכם.
עיסאווי פריג': הם לא רוצים שזה יועלה באופן ציבורי או פתוח.
עיסאווי פריג': מי מאיים?
עיסאווי פריג': השחקנים שנמצאים בכל המשחק הזה, זה המינהלת, זה ארגון השחקנים, זה ההסתדרות של העובדים בארץ ישראל, וזה משרד החינוך והתרבות.
יעקב מרגי: היית פעם חבר הסתדרות?
עיסאווי פריג': תראה, הייתי לפרקים.
יעקב מרגי: אתה יודע לחקות אותם טוב.
עיסאווי פריג': ושרת התרבות.
עיסאווי פריג': כל אחד בחודש האחרון דאג לקחת כותרת, "אני הבאתי את ההסכם".
עיסאווי פריג': בינתיים הביאו פארסה אחת - מה שהיה הוא מה שיהיה והשחקן הישראלי ימשיך להיות מאחור, לא יקבל את מה שמגיע לו.
עיסאווי פריג': האיומים השתלמו.
עיסאווי פריג': למה השתלמו?
עיסאווי פריג': מסיבה פשוטה, הכסף.
עיסאווי פריג': איך הכסף?
עיסאווי פריג': נכון שהשרה זרקה 5 מיליון דמי חנוכה בשביל כותרת, אבל זה לא פותר.
זוהיר בהלול: מה 5 מיליון, מה זאת אומרת?
עיסאווי פריג': זרקה 5 מיליון - - -
יעקב מרגי: תמריץ - - -
עיסאווי פריג': יעני חלק מהמתווה איך כל קבוצה יכולה לקחת שישה שחקנים זרים.
עיסאווי פריג': אם היא לוקחת פחות מחמישה זרים, תקבל תמריץ.
עיסאווי פריג': מי ישלם את התמריץ?
זוהיר בהלול: אני מכיר את זה, אבל ה-5 מיליון זה ממנה למתווה?
עיסאווי פריג': כן, ממנה למתווה, למה?
עיסאווי פריג': תראה, כספי הטוטו, החלוקה, עברו למשרד.
זוהיר בהלול: למה השרה צריכה לתת כסף?
עודד פורר: לא צריך להיות לכם טענה לשרה.
יעקב מרגי: אין לנו שום טענות לכלום.
יעקב מרגי: רבותיי, לפני שנבוא בטענות, אני הייתי מציע - - -
עיסאווי פריג': אני רק משפט ומסיים.
יעקב מרגי: ידידיי משרד התרבות או מי שבענף הזה בדרך כלשהי, יספר גם לטובת המאזינים והצופים שלנו ברשת האינטרנט וגם לטובתנו אנחנו, שיכניסו אותנו לשורש הבעיה ולמשבר.
יעקב מרגי: לא כל אחד בקיא בכל הפרטים.
עיסאווי פריג': משפט ומסיים.
עיסאווי פריג': חברים, מה עמד לנגד עיניי בעלי האינטרסים?
עיסאווי פריג': עמד, אם נבטל את הליגה עכשיו, השביתה תימשך, יעלה 150 מיליון שקל למינהלת, למה?
עיסאווי פריג': כי השחקנים הזרים רוצים פיצוי על זה שהם לא לוקחים חלק במשחקי הפלייאוף, ומשחררים אותם.
עיסאווי פריג': ואי, 150 מיליון שקל, איך יוצאים מזה?
עיסאווי פריג': חייבו, כפפו את ארגון השחקנים ושהשחקן הישראלי ילך קיבינימט.
עיסאווי פריג': כיפפו אותם, אילצו אותם ואנסו אותם לחתום על ההסכם.
יעקב מרגי: אתמול אמרתי "פלצנים" במובן הפלצני, אז זה לא התקבל הכי יפה.
יעקב מרגי: "קיבינימט" עוד יותר לא יפה.
עיסאווי פריג': אני מסכם, אדוני.
עיסאווי פריג': מה שקרה היום, ארגון השחקנים והמינהלת וכל בעלי העניין והשחקנים שלא באו מלבד משרד התרבות, אני רוצה שנראה את זה בחומרה רבה על זה שפונים אלינו לקיים דיון ועושים מה שעשו, ותציין על רוחב הלב של - - -
יעקב מרגי: של יו"ר הוועדה.
מאיר כהן: אנחנו לא צריכים לריב עם שרת התרבות.
מאיר כהן: יש לנו מספיק זמן לריב איתה, אבל במקרה הזה זאת שרה שרצתה לפתור משבר.
מאיר כהן: שני טיעונים, אחד זה נגד האיגוד.
מאיר כהן: הדבר השני, צריכים לדבר על המהות, האם הכנסת רוצה לחוקק חוק - - -
יעקב מרגי: סוף-סוף בשבועות שהיא שקטה אתם תוקפים אותה.
יעקב מרגי: היא הייתה בסדר.
עודד פורר: היא נתנה איזשהו פתרון שזה יעבוד, אבל זו לא הבעיה.
יעקב מרגי: רבותיי, אני מתייחס רק לרוחב הלב של ראש הוועדה ואני אמשיך הלאה.
יעקב מרגי: אצלי הכול על השולחן.
יעקב מרגי: לימדו אותי שהדרך הקצרה והקלה והטובה זה לשים את הדברים על השולחן, ואני אומר אותם.
יעקב מרגי: נכון, חבר הכנסת מיקי זוהר ביקש ממני לדחות את הדיון כי הוא לא יכול היה להיות בשבוע שעבר.
יעקב מרגי: חשבתי שהוא יוכל להיות השבוע.
יעקב מרגי: מסתבר שגם השבוע הוא לא יכול.
זוהיר בהלול: אבל יכול להיות שהוא בעל עניין.
יעקב מרגי: רגע, רגע, אני לא מסיק מסקנות עכשיו.
יעקב מרגי: בסוף הדיון.
יעקב מרגי: זוהיר, אני כדרכי בקודש, יגיד לך מאיר, משתתף קבוע, המסקנות אצלי באות בסוף הדיון.
יעקב מרגי: מעבר לזה, היססתי, לא מייד נעניתי.
יעקב מרגי: עכשיו למה יצאה מנהלת הוועדה לבדוק?
יעקב מרגי: אומרת לי, אני הולכת להוציא את המיילים של מי שפנה אלי לדחות.
יעקב מרגי: ברגע שפנו אלי גם במייל, אני לא רוצה לומר את הזהות שלהם כי אני לא זוכר, היא תביא אותם, וגם חבר הכנסת, ונאמר לי שכרגע זה במשא ומתן או בניסיון.
יעקב מרגי: כל דיון שלך יכול ליצור מצב שאחד הצדדים יקשיח את העמדות שלו, אמרתי, למה אתעבר על ריב לו לי?
יעקב מרגי: בוא נזוז הצידה, לא מבטל את זה.
יעקב מרגי: המשבר הוא משבר.
יעקב מרגי: גם אם ב-5 מיליון זה יגמר, זו תרופה רגעית.
יעקב מרגי: זה יכול להיות תמריץ להשלמת העונה.
יעקב מרגי: מינהלת הליגה, אתם מכירים?
יעקב מרגי: זה גוף לפחות שאפשר לכבד אותו?
עיסאווי פריג': היא פעלה להחרמה והרימה טלפון עם מכתבים.
יעקב מרגי: רגע, רגע, רוחב לב של יו"ר הוועדה.
עיסאווי פריג': לא, המכתב ששלחה ליו"ר השחקנים, לארגון השחקנים לא לבוא.
יעקב מרגי: מאחר ואני אוהד של הפועל באר שבע בכדורגל ולא הולך לשום משחק - "מינהלת הליגה, שלום רב ותודה על ההזמנה, נציגי מינהלת הליגה מבקשים לדחות את הישיבה במספר ימים.
יעקב מרגי: ביום שני הנ"ל מתקיימים משחקי המחזור האחרון בליגה.
יעקב מרגי: נציגי הקבוצות והמינהלת יתקשו להגיע.
יעקב מרגי: שמעון מזרחי נמצא בחו"ל.
יעקב מרגי: בכבוד רב, שלומי פרי, סמנכ"ל תקשורת, מינהלת ליגת ווינרסל".
עיסאווי פריג': מינהלת הליגה שלחה מכתב לארגון השחקנים ואיימה עליהם לא לבוא לדיון.
יעקב מרגי: אוקי, יפה, אז זה הדיון.
יעקב מרגי: עכשיו תן לנו לנהל את הדיון.
יעקב מרגי: ברשותכם, אין לי בעיה לתת התייחסות לחברי הכנסת אם חברי כנסת יודעים לשים על השולחן את המשבר ומהותו.
יעקב מרגי: אם לא, ניתן לנציגי משרד התרבות.
יעקב מרגי: בבקשה, בואו תתייחסו, חברי הכנסת.
עודד פורר: בקצרה.
עודד פורר: תראה, מעבר לכל הדברים שאמר עיסאווי והוא צודק במאה אחוז, אני חושב שזו בושה וחרפה.
עודד פורר: כן מסכימים, לא מסכימים, כן רוצים, לא רוצים, יש דיון בוועדה.
עודד פורר: אם נוח להם או לא נוח להם, היה ראוי שכל הנוגעים בדבר היו נמצאים פה.
עודד פורר: זה זילות בכנסת ואני חושב שאנחנו נצטרך, כפי שהם מתייחסים לכנסת, אני חושב שגם הכנסת יכולה להתייחס לנושאים האלה, כי כמו שהם מנהלים את הענף, ככה זה נראה.
עודד פורר: בצעירותי הייתי אוהד כדורסל של מכבי תל אביב, מהשרופים ביותר.
עודד פורר: לכל המשחקים בכל הארץ.
עודד פורר: הרגשתי זיהוי עם הקבוצה, והנה אני אומר את זה פה לפרוטוקול, אני לא רואה היום את המשחקים שלהם.
עודד פורר: אני לא יכול לפתוח את הטלוויזיה ולראות אותם.
עודד פורר: אני לא יודע בכלל מי אלה השחקנים שמתרוצצים על המגרש.
עודד פורר: זה בכלל לא מעניין אותי.
עודד פורר: עם כל הכבוד לארגון השחקנים, זו לא הבעיה שלהם, זו הבעיה של מדינת ישראל.
עודד פורר: אם אין כדורסל ישראלי, זאת הבעיה שלנו.
עודד פורר: עם כל הכבוד, כמו שהם מנהלים את העסק וכמו שההסכם הזה נראה וכמו שאחרי שהם חתמו הסכם ונתנו אופטלגין לפתור את זה לשנה, נתעורר עם הבעיה הזאת שוב, לא יהיה כדורסל ישראלי, וכשאין כדורסל ישראלי גם רואים את ההישגים של נבחרת ישראל.
עודד פורר: חבר'ה, נבחרת ישראל לפני 30 שנה, לפני 40 שנה, היו בדרגים גבוהים באירופה.
עודד פורר: לא מתקרבים למה שהיה בשנות ה-80.
זוהיר בהלול: ב-79' נבחרת ישראל זכתה במקום השני.
עודד פורר: אנחנו לא מתקרבים לשם היום.
עודד פורר: המשמעות היא שהלכנו אחורה, לא הלכנו קדימה, ולכן אני אומר בהקשר הזה, כנראה שאנחנו צריכים, אדוני היושב ראש, אולי להפקיע או לבקש ממשרד הספורט להפקיע ממי שמנהל היום את העניינים האלה, את היכולת לנהל אותם ולקיים סדרה של דיונים על מה צריך לעשות כדי להציל את הכדורסל הישראלי, כי אלה שמנהלים היום את הכדורסל הישראלי, בין אם זה בארגון השחקנים ובין אם זה במינהלת הליגה, גמרו את הכדורסל הישראלי.
עודד פורר: אין כדורסל ישראלי.
עודד פורר: צריך להציל פה, ופה צריך להגיש תוכנית חירום.
עודד פורר: החבר'ה האלה נכשלו בתפקידם.
מאיר כהן: אדוני, בוויכוח הגדול של איגוד השחקנים נוצר מצב שהליגה הבכירה, הכדורסל המקצועני בארץ רווי ומלא בכדורסלנים שמגיעים מחוץ לארץ.
מאיר כהן: אין שום ספק שעודד צודק.
מאיר כהן: ברגע שחלון הראווה של הכדורסל הישראלי מתמלא באנשים שמובאים מבחוץ, אז זה דוחק למדרון אחורי את השחקנים שלנו, ולא כך אמור להיות.
מאיר כהן: אם אנחנו באמת רוצים לייצר מסורת של כדורסל מקצועני של אנשים טובים שצומחים כאן והופכים להיות לשחקנים ולנבחרת שתייצג אותנו בכבוד, אז אין שום ספק שבכל מקום שנכנסים זרים במסות כאלה, אז זה מוריד את החבר'ה שלנו אחורה.
מאיר כהן: יש כל מיני מדינות שהגנו על עצמן בכל מיני תקנות.
מאיר כהן: למשל, כולם דיברו על החוק הרוסי.
יעקב מרגי: מה אומר החוק הרוסי?
מאיר כהן: בכל זמן נתון חייבים להיות שני שחקנים מקומיים על הפרקט.
עיסאווי פריג': ורישום ללא הגבלה.
מאיר כהן: יש כאן התנגשות איתנים של בעלי עניין ובעלי הון, כמו בכל מקום, במיוחד החבר'ה ממכבי תל אביב שמבחינתם בצדק אומרים, אנחנו מתמודדים, אנחנו נושמים את אבק הגבהים של המפורסמים והטובים ואנחנו מוציאים המון כסף ואף אחד לא יגיד לנו אם אנחנו רוצים להביא זרים או לא להביא זרים.
מאיר כהן: מצד שני, התחושה הלאומית של כל אחד מאיתנו, אגב, הלאומית של כמו שאמר עודד, אתה מסתכל על מכבי, פעם היו כולם ישראלים.
יעקב מרגי: פעם אחרונה שראיתי את גביע אירופה לאלופות זה היה עם מיקי ברקוביץ'.
יעקב מרגי: עכשיו תחשבו את השנים.
מאיר כהן: אחד הרעיונות בכדי להקשות, להכביד את היד על בעל הסיכונים היה, אתה יודע אדוני, כשמביאים שחקן, כשקונים אותו, אתה פטור ממס הכנסה, אז היה רעיון ב-2014 כשאני הייתי בממשלה, להחזיר את המיסוי, זאת אומרת שלא לפטור אותך ממיסוי.
יעקב מרגי: שלא יהיה תמריץ
עיסאווי פריג': זה מה שצריך לעשות.
עודד פורר: אני חושב שזאת צריכה להיות התגובה להתנהלות הזאת.
מאיר כהן: אני אמרתי, אם יתגבש דבר כזה, צריך לבחון אותו לעומק.
מאיר כהן: אני חייב להגיד, אנחנו כועסים כשאנחנו באים חברי כנסת, אני בא מדימונה וכל אחד מגיע ממקומו, באים בזמן.
יעקב מרגי: אני באתי אחרי אזעקה ב-2:00 בלילה.
מאיר כהן: על אחת כמה וכמה, והם מקבלים כל מיני הוראות כאלה מצ'וקמקות להחרים אותנו ולא להגיע.
מאיר כהן: אבל העניין הזה הוא לא עניין של טובים ורעים.
מאיר כהן: זה לא שיש צד אחד שהוא רע וצד אחד שהוא טוב.
יעקב מרגי: זה אינטרסים כלכליים.
מאיר כהן: התנגשות של אינטרסים, שזה צודק.
מאיר כהן: אני בצד של זה שאומר שחייבים לפתח את הרגש הלאומי.
מאיר כהן: יש אחרים שיגידו, תשמע, אנחנו שוק חופשי, אנחנו רוצים ליגה.
מאיר כהן: הכנסת צריכה באמת להיכנס - - -
יעקב מרגי: לומר את האיזונים הנדרשים.
זוהיר בהלול: יש לי הצעה קיצונית.
זוהיר בהלול: אני אומר, אנחנו צריכים להצטלם צילום קבוצתי, להפיץ לעיתונות עם כיתוב שאנחנו נפנה עורף כמחוקקים לכדורסל הישראלי.
עודד פורר: לא לכדורסל, למינהלת.
יעקב מרגי: בואו נשמע עד הסוף.
יעקב מרגי: חייבת להיות פרובוקציה, השאלה איזו.
זוהיר בהלול: תשמע ממני.
יעקב מרגי: לא ירדתי לסוף דעתך.
זוהיר בהלול: תחת הכותרת "חפשו אותנו".
זוהיר בהלול: הרי זה משפט אלמותי.
זוהיר בהלול: אנחנו לא יו-יו.
זוהיר בהלול: אתה באת ב-02:00 לפנות בוקר, אני ב-05:30 יצאתי מעכו.
זוהיר בהלול: כולנו באנו לכבד את הכדורסל הישראלי, עם כל הכבוד, והם עושים לנו זובור?
זוהיר בהלול: למה מי הם?
זוהיר בהלול: אנחנו המחוקקים כאן.