GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפה בן דויד: אני רוצה לומר לך ולוועדה שאנחנו בדקנו.
יפה בן דויד: התקשרנו למנהלי המתי"א, התקשרנו למנהלי בתי הספר של החינוך המיוחד שאחת מהן גם יושבת כאן ועוד רבים אחרים, והם אומרים במפורש – זאת הפעם הראשונה שההנחיות שניתנו להם זה רק לגבי השנה.
יפה בן דויד: הם לא קיבלו בשנים הקודמות.
יפה בן דויד: עוד הערה אחרונה לגבי שעות ההכלה.
יפה בן דויד: שעות ההכלה יצאו לפני החוק, והן לא קשורות לחוק בכלל - -
יפה בן דויד: - - אז אל תעשו בלבול וסלט מבושל ולהגיד, הנה, הוספנו שעות הכלה.
יפה בן דויד: כי שעות ההכלה אינן קשורות בכלל לחוק.
יעקב מרגי: היא אמרה שזה לא קשור לחוק.
רחל אברמזון: זה מה שרציתי להגיד, שזה לא קשור.
יעקב מרגי: ההכלה הייתה מתקיימת בלי שום קשר.
יעקב מרגי: זאת המגמה שלה.
יעקב מרגי: מר קרפ, ארגון ההורים, בבקשה.
שלמה קרפ: אני מארגון ההורים היישוביים.
שלמה קרפ: עוד מהדהד לי מהדיון השלישי - -
יעקב מרגי: אני הפסקתי לספור דיונים.
שלמה קרפ: - - שנציג משרד החינוך אמר שהוא חייב ליישר קו.
שלמה קרפ: הוא אמר שייאלצו לקחת מהחינוך המיוחד הכוללני ולהוריד את הרמה.
שלמה קרפ: זה יושב לי בראש כבר שבועיים - -
יעקב מרגי: גם השופטת דליה דורנר אמרה אותו דבר בדיונים כאלה ואחרים.
יעקב מרגי: לא אכפת לה להוריד את הסל, העיקר שיהיה שוויון.
שלמה קרפ: אבל אני רוצה להגיד - -
יעקב מרגי: אני לא מסכים לא עם האמירה של איש משרד החינוך ולא עם השופטת.
יעקב מרגי: שי, אני אגיד לך מה הוא אמר?
יעקב מרגי: קרפ הבין בדיוק מה שאמר איש משרד החינוך.
שלמה קרפ: דבר נוסף, אני חושב שצריך לצאת מכתב יותר מפורט לשטח.
שלמה קרפ: המכתב החדש שיצא עכשיו הוא כזה פרווה שאני יכול לנגב אתו גם בשר וגם חלב.
שלמה קרפ: אנשים לא מבינים את ההנחיה.
שלמה קרפ: יושבים אנשים בוועדות בכל המחוזות, והם כבר לא יודעים מי נגד מי, והכי עצוב שאנשים מתוך משרד החינוך עצמו כבר לא יודעים את מי לשאול.
שלמה קרפ: הבלבול הזה מבלבל את כל השטח – את ההורים ואת כולם.
שלמה קרפ: מישהו צריך להפסיק את זה.
יעקב מרגי: אנחנו נשאל את השאלות בהמשך.
יעקב מרגי: איגוד מנהלי מחלקות החינוך, בבקשה.
יעקב מרגי: אני בכוונה הולך קודם כול לארגונים.
יעקב מרגי: היא רשמה לה ובמקביל גם אני רושם.
יעקב מרגי: אנחנו לא נפספס כלום.
יעקב מרגי: ואם נפספס, חס ושלום – תפנה את תשומת לבנו.
מרב איליה: אני מעיריית גבעתיים.
מרב איליה: אני גם יושבת-ראש ועדות השמה.
מרב איליה: אני חייבת להגיד שמה שרחלי אמרה - -
יעקב מרגי: את מנהלת מחלקת חינוך בעיריית גבעתיים?
מרב איליה: לא.
מרב איליה: אני מנהלת מחלקה לטיפול בפרט.
מרב איליה: כמו שרחלי אמרה אכן ההנחיה למיצוי ההליכים וגם ההקלדה היו מאז ומתמיד תוך עשרה ימים.
מרב איליה: זה גם היה מוצג גם בחוזר מנכ"ל ומאז ומעולם התקיימנו לפיה.
מרב איליה: אלא מה, התבקשה הקלדה נוספת שיש שיח עכשיו על לקויות שבמיקוד.
מרב איליה: דווקא בניגוד למה שהבנתם הלקויות הקשות מקבלות קודם כול מענה, ורק אחר כך יתקבלו הלקויות שבמיקוד.
מרב איליה: זאת אומרת קודם כול יש למשרד החינוך הנתונים מוועדות ההשמה לאורך כל השנה.
מרב איליה: אנחנו ממילא מקלידים תוך עשרה ימים, כך שבכל שנה ושנה יהיו כלל הנתונים מונחים לפני משרד החינוך.
יעקב מרגי: מה התבקשתם לגבי הלקויות הקשות?
מרב איליה: המפקחים התבקשו להעביר דיווח לגבי לקויות שבמיקוד.
יעקב מרגי: זה תואם למה שאמרה רחל.
מרב איליה: כדי לעשות בדיקה מסודרת קודם כול ילדים עם הקשיים הגדולים יותר, ורק אחר כך מסתכלים על לקויות שבמיקוד - -
יעקב מרגי: וטוב שכך כי הוועדה ביקשה זאת בדיונים שהיו לאחר פתיחת שנת הלימודים.
מרב איליה: - - ונאמר שיש בדיקה של התקציב.
מרב איליה: אז אנשים הסיקו שאם יש בחינה של תקציב, וקודם כול נותנים ללקויות מורכבות אז אחר כך ייתכן שיישאר פחות - -
יעקב מרגי: פיקוד העורף עוד לא ייעד לנו ערוץ לצפירת הרגעה בסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: אני מבין את הרחש בחש ואת הדריכות, אבל אני צריך להיות משוכנע שאין פה מגמה לקבוע עובדות בשטח כבר בתשע"ט.
יעקב מרגי: אנחנו, חברי הוועדה, חייבים להגיע לרוגע הזה שאין פה עניין לצמצם עלויות.
מרב איליה: היו הנחיות לא פורמליות לחכות לסוף-שבוע, אבל הם לא יצאו פורמלית בכתב, אלא יצאו בוואטסאפים וכולי.
מרב איליה: המחוזות כן מבינים שצריך להתנהל - - - אחרת.
יעקב מרגי: מצד אחד ביקשו מכם להקליד - -
מרב איליה: תוך עשרה ימים.
יעקב מרגי: - - מצד שני אמרו לכם לא לתת תשובות, אלא רק בסוף שבוע כדי - -
מרב איליה: - - כדי לעשות איזשהו תעדוף ובדיקה.
עמוס תמם: אני יכול להשלים?
יעקב מרגי: אני יכול להוריד את הבקשה לרשות דיבור שלך אם אתה משלים?
עמוס תמם: אני מאיגוד מנהלי מחלקות החינוך.
עמוס תמם: באמת יצאו המון הנחיות מבולבלות.
עמוס תמם: אנחנו באיגוד שלחנו מכתב לרחלי, ועדיין לא קיבלנו תשובה.
עמוס תמם: ההמלצות היו כמו: תחכו עם ההחלטות של ועדת ההשמה, תרכזו אותן לסוף שבוע, ואז תעשו תעדוף מסוים כזה ואחר.
עמוס תמם: כן היו שינויים משנים קודמות.
עמוס תמם: באופן אישי אני בשנה ה-12 בתפקיד, ואני לא מכיר את המסמכים הקודמים שאתם מציגים, מעולם לא ראיתי אותם.
איתן ברושי: מי מוציא פה הוראות?
יעקב מרגי: אתה מערבב בין הליך החקיקה לבין הדיון הזה שבא בעקבות רחש בחש וחששות.
יעקב מרגי: אנחנו מציגים כרגע את ההבדלים בין תשע"ח לתשע"ט בלי שום קשר לחקיקה.
איתן ברושי: זה התפקיד שלנו?
איתן ברושי: אלו"ט, בבקשה.
הדס ארנון-שרעבי: שמי עו"ד הדס ארנון שרעבי מאלו"ט.
הדס ארנון-שרעבי: אמרו כאן דברים חשובים על כך שאין כוונה לפגוע בזכויות של תלמידים.
הדס ארנון-שרעבי: אבל אלינו לאלו"ט הגיעו לא מעט פניות על פגיעות מהותיות גם בזכויות של תלמידים וגם בהחלטות בוועדות השמה ושילוב בניגוד לרצון הורים.
הדס ארנון-שרעבי: אני אשמח לתת לשני הורים פה לדברר.
יעקב מרגי: שיישבו סביב השולחן אם הם רוצים לדבר.
הדס ארנון-שרעבי: המשמעות של זה היא שיש הנחיות קצת אחרות לוועדות ההשמה והשילוב.
זיו ססר: בוקר טוב, קוראים לי זיו ססר.
זיו ססר: בתפקידי אני רופא משפחה, אב לגיא, ילד על הספקטרום האוטיסטי בתפקוד גבוה שאובחן בגיל שנתיים - -
יהודית גידלי: סליחה, אני מבקשת להוריד מהפרוטוקול.
יעקב מרגי: זה אבא.
יעקב מרגי: אבל להשתדל לא לומר שמות של קטינים.
יעקב מרגי: אני מודיע לפי סעיף בתקנון שמאפשר זאת.
זיו ססר: זה הבן שלי.
קריאה: זה בשביל הוועדה.
יעקב מרגי: בשביל הוועדה אני מבקש.
זיו ססר: אני גם אגיד בתור קוריוז שאם היו מאבחנים אותי או את אח שלי על הספקטרום האוטיסטי אני לא בטוח שלא אני ולא אחי היינו עונים על קריטריונים - -
יעקב מרגי: אני מה זה מזדהה עם האמירה שלך.
יעקב מרגי: אני נתקל בזה ביום-יום.
זיו ססר: - - אני מנהל מרפאה בשירותי בריאות כללית, ואח שלי בתפקיד בכיר מאוד במשרד הבריאות, גם רופא.
זיו ססר: אם הרוח של הדברים של חוק חינוך מיוחד הוא לשלב ילדים ולהביא אותם לתפקוד חברתי בעתיד, שזה מהות החוק כפי שאנחנו רואים אותו וכפי שנאמר - -
יעקב מרגי: מכובדי, תתכנס כבר.
יעקב מרגי: אנחנו כבר אחרי ההצהרות בדיונים.
יעקב מרגי: תתכנס כרגע ותאמר מה אתה חשת כהורה.
יעקב מרגי: בכוונה חרגתי ונתתי לך לדבר כי אני באמת רוצה לשמוע האם אתה כהורה חשת שהשנה - -
זיו ססר: שרק דופקים אותנו – בוא נקרא לזה כך.
יעקב מרגי: יש כאלה שחושבים שמהרגע שהם נולדו דופקים אותם.
זיו ססר: הבן שלי אובחן בגיל שנתיים.
זיו ססר: היה ארבע שנים בגני תקשורת, ועשו שם עבודת קודש.
זיו ססר: מי שלא יודע לזהות אנשים על הספקטרום לא יזהה אותו בגלל שלימדו אותו היטב את החוזקות שלו.
זיו ססר: ראינו לנכון להכניס אותו לשילוב יחידני בכיתה א'.
זיו ססר: הוא מסיים כיתה א' השנה פה בירושלים.
זיו ססר: מבחינת בית ספר נחשב לשילוב מאוד מוצלח.
זיו ססר: יש כל מיני בעיות קטנות שהיו איתו, ולמעשה, השנה היה לו סל כזה, תשע"ח.
זיו ססר: יש לו סל שמסתכם בסייעת ל-48 שעות.
זיו ססר: איך זה מתחלק?
זיו ססר: 30 שעות סייעת רגילה, שעתיים דיפרנציאליות שזה 4.15 - בגדול עוד 8 לעבודה אישית; ויש לו עוד אישור מיוחד לעוד 10 שעות צהרון לשעתיים שיש לו שם סייעת כי הוא נוטה ללכת לאיבוד ולחקות ילדים ולעשות דברים שהוא צריך שישמרו עליו בעיקר.
זיו ססר: הוא לא ילד אלים, אבל הוא כן יודע להסתבך כי אם יבוא אליו ילד גדול ויגיד לו לבוא איתו לשירותים או למקלט הוא יילך.
זיו ססר: לכן הוא צריך שמירה צמודה.
זיו ססר: השנה בלי שהזמינו אותנו לוועדת שילוב הודיעו לנו שיש לו סל של 17 שעות, כשהוא עולה לכיתה ב'.
זיו ססר: 48 לעומת 17 זה כמעט פי שלושה.
זיו ססר: אמרו לנו, תחלקו את זה כמו שאתם רוצים.
זיו ססר: שעה דיפרנציאלית או לא דיפרנציאלית – זה מה שנתנו לו.
יעקב מרגי: רחלי, אחר כך התייחסות מיוחדת לדוגמה הזאת.
זיו ססר: - - וזה ילד בתפקוד גבוה על הספקטרום שהפוטנציאל שלו הוא להיות מאוד משולב.
זיו ססר: אין שום סיבה בעולם לדחוף אותו חזרה לחינוך המיוחד בגלל שלא נותנים לו את התמיכה.
מרב ישראלי: זאת החלטה של ועדת שילוב?
יעקב מרגי: זאת החלטה של ועדת ההשמה או ועדת השילוב?
זיו ססר: זה בעצם שעות דורנר.
זיו ססר: הוא בעצם קיבל 4.1 שעות דורנר לכיתה ב' שזה מתורגם ל-17.6 שעות, ומתוך זה אם אתה לוקח שעה דיפרנציאלית או לא זאת החלטה שלנו מה אנחנו עושים עם זה.
זיו ססר: בשנה שעברה היו לנו 48 שעות במצטבר אם לוקחים את השעתיים הדיפרנציאליות בתור 8.
רחל אידנסון: קוראים לי רחל אידנסון.
רחל אידנסון: אני אמא לילדה בכיתה ח' על הספקטרום.
רחל אידנסון: הבת שלי סיימה בית ספר יסודי, והיא בכיתה ח'.
רחל אידנסון: היא קיבלה סל שילוב כמעט מלא.
רחל אידנסון: אמנם לחרדים זה קצת פחות, אבל זה הספיק בשביל לעזור לה לשילוב.
רחל אידנסון: בכיתה ה' רצו להעביר אותה לחינוך מיוחד, ובזכות סל השילוב היא נשארה בחינוך רגיל ומאוד מצליחה, היא מחוננת.
רחל אידנסון: לא אני אומרת שהיא מחוננת, אלא האבחון – 129 אייקיו זה ממש מחוננת.
רחל אידנסון: יש לה הרבה מאוד קשיים מסביב.
רחל אידנסון: סליחה שאני מדברת על כסף, אבל על כל הרעה בתנאים אני משלמת מהכיס שלי.
רחל אידנסון: לפי ההנחיות של תשע"ח היא הייתה אמורה להיכנס לתיכון עם סל שעות 07 שזה בערך 2,000 שקלים לחודש לשעות תקניות שמשלמים אותן לפי השכלה, לפי ותק.
רחל אידנסון: אלה שעות שמורות מיומנות בתיכון יכולות לתת.
רחל אידנסון: מה שאנחנו תכננו לעשות זה להביא מישהי שלמדה חינוך מיוחד וכבר יש לה ניסיון - -
יעקב מרגי: מה בתשע"ט?
רחל אידנסון: בתשע"ט, לפי ההנחיות החדשות, שילוב של ילדים על הספקטרום האוטיסטי זה רק דרך סל סיוע.
רחל אידנסון: הקריטריונים הדיפרנציאליים של סל סיוע לא מתאימים לילדים בתפקוד גבוה - -
רחל אידנסון: בירושלים.
יעקב מרגי: וזה ההנחיות שקיבלת מהמוסד או מהעירייה?
רחל אידנסון: אני הגעתי עד הגברת אברמזון.
יעקב מרגי: לא אמרתי לאן הגעת.
יעקב מרגי: ממי קיבלת את התשובות האלה?
רחל אידנסון: מעפרה מלכה.
יעקב מרגי: מי היא?
רחל אידנסון: המפקחת על החינוך המיוחד בירושלים.
יעקב מרגי: בעיריית ירושלים או במשרד החינוך?
רחל אידנסון: בתיכונים החרדיים בירושלים.
יעקב מרגי: את יודעת להגיד לי אם מטעם העירייה או משרד החינוך?
רחל אידנסון: משרד החינוך.
רחל אידנסון: לפי ההנחיות החדשות, יכול להיות שלא אקבל כלום כי הבת שלי לא צריכה מעבר מכיתה לכיתה, היא לא צריכה מעבר ממטלה למטלה.
רחל אידנסון: היא תקבל שווה ערך – אולי, בספק – 400 שקל.
רחל אידנסון: את 1,600 השקלים הנותרים אני אשלם מהכיס שלי.
יעקב מרגי: המועצה לשלום הילד, יש התייחסות?
רחלי הכהן: התייחסות מאוד קצרה.
רחלי הכהן: רק אציין שגם אלינו הגיעו לאחרונה הרבה תלונות על כל הכאוס שקיים וחוסר הבהירות שיש בין השטח לבין ההנחיות במכתב שיצא עכשיו.
רחלי הכהן: אני רוצה להצטרף לדרישה שעלה אמיתי קודם בכל לשון של בקשה לוודא שילדים לא נפגעו גם בתקופת הביניים הזאת.
יעקב מרגי: אני אתייחס לזה בסיכום הדיון.
רחלי הכהן: מצוין.
יעקב מרגי: קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים, בבקשה, רויטל.
רויטל לן כהן: ראשית, אני רוצה להגיד את מה שניסיתי להגיד קודם - -
יעקב מרגי: עכשיו עומדת לך הזכות.
רויטל לן כהן: אתה תמיד אומר לי שיש לי רק תלונות.
יעקב מרגי: בחיים לא אמרתי לך שאת מתלוננת.
רויטל לן כהן: יש כל כך הרבה פרוטוקולים של הוועדה.
יעקב מרגי: את מתלוננת, אבל לא אני אמרתי שאת מתלוננת.
רויטל לן כהן: אני מברכת על השקף של תוספת משאבים לבתי הספר הרגילים.
רויטל לן כהן: אם אתם מכניסים את זה עכשיו לחוק – ככה, את השקף – אני חותמת בשתי ידיים, יוצאת מהדלת ולא חוזרת.
יעקב מרגי: את מוקלטת ומשודרת.
רויטל לן כהן: מצוין, אדוני.
רויטל לן כהן: כל הדברים שאמרתי עד היום אני מוקלטת ומשודרת.
רויטל לן כהן: זה לא עזר לי.
יעקב מרגי: אבל אני אמשיך להזמין אותך.
יעקב מרגי: אני כבר התרגלתי, אני לא יכול בלי זה.
יעקב מרגי: זה כמו התמכרות.
יעקב מרגי: הכול בהומור ובאהבה.
רויטל לן כהן: בהערכה גדולה.
רויטל לן כהן: אני מבינה שהציגו בפניך מסמך מתשע"ח.
רויטל לן כהן: אומר בזהירות רבה שהמסמך הזה מעולם לא שזף אור יום.
רויטל לן כהן: אולי בתוך המשרד, במטה – בשום מקום אחר – לא באגפי חינוך, לא מרכז השלטון המקומי, לא הסתדרות המורים, לא מנהלים - -
יעקב מרגי: למנהלי מחוזות.
יעקב מרגי: המסמך מיועד למנהלי מחוזות.
יעקב מרגי: אני לא מתפלא, לא נופל מהכיסא.
רויטל לן כהן: אדוני, תסתכל על המסמך בסוף.
רויטל לן כהן: בעמוד האחרון ותראה שהם אפילו לא טרחו לכתוב את כל המכותבים.
רויטל לן כהן: מה שאומר שבצורה ברורה זה בכלל לא המכתב שיצא.
רויטל לן כהן: זה אולי משהו פנימי, זה לא יצא.
רויטל לן כהן: שנית, העובדה שנגרם כזה כאוס בשבועות האחרונים מדגיש שאולי זה היה משהו פנימי שחשבו להוציא אותו.
רויטל לן כהן: אני לא רוצה להגיד משהו אחר, אבל זה לא משהו שאי פעם מישהו ראה אותו.
רויטל לן כהן: מעבר לזה - -
יעקב מרגי: זאת האשמה חמורה.
יעקב מרגי: זה כביכול מישהו מנסה להטעות אותי.
רויטל לן כהן: נכון, ואני שמחה שאני מוקלטת.
רויטל לן כהן: אני אומרת את זה בגלוי בדיוק כמו שאמרתי לפני הרבה שנים שהכספים של הסייעות בחודשי הקיץ נשארים ברשויות המקומיות - -
יעקב מרגי: רויטל, תשע"ח, תשע"ט.
רויטל לן כהן: אני רשמתי לי המון הערות אבל אני אפילו לא מתכוונת להיכנס אליהן.
רויטל לן כהן: אני רק רוצה להגיד לגופו של עניין שלא רק שיש ועדות שהתקיימו וילדים בהן נפגעו, יש ילדים שהתבקשו בגינם ועדות וסורבו.
רויטל לן כהן: זאת אומרת שיש ילדים שלא קיבלו אפשרות להגיע לוועדה או מכיוון שהם ידעו שהם צריכים 07 או מכיוון שהם ידעו שהם צריכים שילוב בקריטריונים שעליהם דובר או מכיוון שידעו שהם צריכים השמה שבגינה יצטרכו משאבי חינוך מיוחד חדשים ואמרו להם שאין טעם להגיש בקשה לוועדה כי ממילא הם לא יקבלו.
רויטל לן כהן: לכן לא התקיימו בגינם של הילדים האלה בקשות בכלל.
רויטל לן כהן: לכן, אני רוצה להדגיש, שהתיקון צריך להיות לא רק לפנות להורים של ילדים שהתקיימו בגינם בקשות ולהגיד שאם הם לא מרוצים מהתוצאה שיידעו שהם יכולים לעשות את זה שוב לא הליך ערר.
רויטל לן כהן: אני אומרת ברחל בתך הקטנה – כל הורה במדינת ישראל צריך לקבל מכתב בימים הקרובים שאומר:
רויטל לן כהן: אם רצית עבור הילד שלך שירותים של משאבי שילוב או חינוך מיוחד ולא הגשת בקשת כי נאמר לך שאין טעם, דע לך שעכשיו אתה יכול לבקש.
רויטל לן כהן: כי אחרת אנחנו גרמנו נזק.
יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך שכיוונתי לדעת גדולים.
רויטל לן כהן: דבר אחרון – למרות הנוסח שהם כאילו הוציאו, אחרי שהם הוציאו אותו המשיכו לרדת לשטח וואטסאפים חדשים שמבקשים להמשיך ללכת לפי ההנחיה המקורית.
רויטל לן כהן: אם אדוני באמת רוצה לחקור את זה לגופו של עניין מצדי שיבקשו מחברות הסלולר לעקוב אחרי זה ולראות מאיפה זה הגיע.
רויטל לן כהן: זאת לא המצאה.
רויטל לן כהן: הם יצאו לשטח.
יעקב מרגי: חשבתי שאת רוצה ועדת חקירה פרלמנטרית כי הפורום עבר עכשיו לכלי הזה.
רויטל לן כהן: אדוני, אנחנו במצב כל כך קשה של חוסר אמון שאני אומרת בצורה הכי ברורה- -
יעקב מרגי: יהב תמם כרמלה, קראתי נכון?
יעקב מרגי: בינתיים אתן למישהו אחר.
יעקב מרגי: חמי גולדין, בבקשה.
מנחם גולדין: אני מ"קשר הבית – המשפחות המיוחדות".
יעקב מרגי: תזכור – תשע"ח, תשע"ט.
מנחם גולדין: לגמרי.
מנחם גולדין: כל חוזר שרוצה לבטל דברים אומר בראשיתו: "חוזר זה מבטל הוראות כך וכך".
מנחם גולדין: אני לפחות הייתי מצפה שבמכתב כזה היה כתוב שכל הוראה שלא הופיעה בשנה קודמת – ראו אותה כמבוטלת.
מנחם גולדין: אני לא ראיתי את זה כתוב.
מנחם גולדין: דבר כזה יכול להפיס את דעתם גם של אלה שקיבלו וואטסאפים ודברים אחרים - -
יעקב מרגי: הקדימון בתשע"ט לא סיפק אותך?
יעקב מרגי: קראת מה שכתוב?
מנחם גולדין: קראתי.
מנחם גולדין: בשום מקום שם לא כתוב.
מנחם גולדין: בכל הוואטסאפים ובכל ההנחיות האחרות – הנוסח שבו זה מנוסח הוא שהמסמך הזה משלים הנחיות נוספות שקיימות בשטח.
מנחם גולדין: הוא לא אומר שמבטלים את ההנחיות שקיימות.
מנחם גולדין: שנית, אחד הדברים שעולים כאן וחשוב להגיד – אני גם מברך על העובדה שמכניסים כל מיני דברים למערכות הרגילות, אבל יש כאן עניין של צבעים, לצבוע.
מנחם גולדין: גם ועדות השמה, ברגע שהן באות לבחור או להחליט, והן אומרות, רגע, אולי לא ניתן לו את זה כי הוא יקבל את זה במסגרת הרגילה הם צריכים לדעת איך המנגנון הזה נצבע.
מנחם גולדין: כי לפי מה שאני מבין פה, זה לא ייחשב חינוך מיוחד, זה ייקבע באופן הדרגתי בכל מיני בתי ספר.
מנחם גולדין: מחד אומרים להם, אל תיתנו את הזכאות כי הם יקבלו את ההכלה וכל מיני דברים כאלה; ומצד שני לא ברור שהם יקבלו כי הם יקבלו בצורה הדרגתית לפי מנגנון אחר שלא - - - חינוך מיוחד.
יעקב מרגי: צביעת תקציב מתבקשת, ובמיוחד בחינוך המיוחד.
יעקב מרגי: לכן בשינויים ובנהלים שאנחנו מבקשים בהליך החקיקה צריך קריטריונים איך מאשרים ואיך מפרקים כי אפשר לשפוך הרבה מאוד כסף.
יעקב מרגי: בסוף צריך לבדוק אם התלמיד מקבל את אותה מעטפת שכולנו התכוונו לה.
יעקב מרגי: יהב כרמלה תמם, בבקשה.
כמונה כרמלה יהב תמם: אין לי ילד בחינוך מיוחד - -
יעקב מרגי: כתבת לי שאת מאבחנת.
כמונה כרמלה יהב תמם: אני מאבחנת.
כמונה כרמלה יהב תמם: אני פשוט רוצה להגיד שפה נמצאים אנשים שמבינים עניין – מה זה 4.8 ומה זה 7.13 וכולי.
כמונה כרמלה יהב תמם: בוועדות האלה נמצאים הורים שלא באים מתחום החינוך, ואין גוף בוועדה עצמה ככוח שמלווה אותם גם אחר כך.
כמונה כרמלה יהב תמם: זאת אומרת – מה אמרו בוועדה.
כמונה כרמלה יהב תמם: לא תמיד הורים מבינים מה נאמר בוועדה, ומה ההחלטות אומרות – האם הורים שמחליטים מבינים מה הם החליטו, והאם הבחירה היא ריאלית.
כמונה כרמלה יהב תמם: זאת אומרת הרבה פעמים נותנים לילד בחירה - -
יעקב מרגי: רציתי להביא דוגמה מהחיים, אבל לקחתי חזרה.
כמונה כרמלה יהב תמם: החיים הם הדוגמה הכי טובה.
יעקב מרגי: אז לקחתי אותה חזרה שלא ישתמע שאני מקל ראש.
יעקב מרגי: גם דברי תוכחה צריכים להישמע.
כמונה כרמלה יהב תמם: הרבה פעמים נותנים בחירה בין כיתה כזאת לכזאת, ולהורים אין שום כלי מה הם יכולים לבחור ומה.
יעקב מרגי: זה ניסוח יותר מתקבל לאוזן מהניסוח שאמרת קודם.
איתן ברושי: מי צריך לסייע בידם?
איתן ברושי: אני מסכים.
איתן ברושי: אני הערתי באחת הישיבות הקודמות ולאורך כל הדיונים שיש פה אי בהירות מהו מקור הסמכות, ומי נושא באחריות.
איתן ברושי: האם משרד החינוך מדבר עם כל הורה או שהאחריות נשארת בידי הרשות, וזה אחריותה, ויש לה גם קצת סמכויות ולא הכול בירושלים.
איתן ברושי: אבל יש פה אי בהירות - -
יעקב מרגי: יש לה סמכות.
איתן ברושי: - - גם הוראות סותרות וגם לא ברור מי מנהל בסוף את העניין הזה.
איתן ברושי: מי בסוף האחראי פה?
איתן ברושי: הממשלה בירושלים?
איתן ברושי: הרשות.
איתן ברושי: מי הכתובת להורים?
יעקב מרגי: אוקיי, שאלה במקום.
איתן ברושי: חשבתי שכבר פתרתם את זה.
יעקב מרגי: בהליך החקיקה יינתן מענה.
איתן ברושי: אבל יש פה – אני לא רוצה להגיד מילה יותר גרועה מ"בלגן".
איתן ברושי: בסופו של דבר דנים פה בדיני נפשות.
יעקב מרגי: הכי קל לומר בלגן.
יעקב מרגי: זה אורגן רציני שמתנהל בכובד ראש.
יעקב מרגי: יש תקלות.
יעקב מרגי: הסיבה שאנחנו מתכנסים זה בגלל שאנחנו רוצים לתקן ולשפר.
איתן ברושי: אבל, אדוני היושב-ראש, מי מדבר עם ההורים?
יעקב מרגי: אני בכוונה לא נכנס לזה עכשיו.
איתן ברושי: צריכים לעשות סדר.
יעקב מרגי: נשמע התייחסות בסוף.
יעקב מרגי: דוד גולנזר, בבקשה.
דוד גולנזר: אני מנהל בית ספר רנה-קסין בירושלים, חבר הנהלת התאגדות המנהלים.
דוד גולנזר: בעניין תהליך פתיחה וסגירה של כיתות אני רוצה להגיד שלא היה כאוס בכלל.
דוד גולנזר: נאמר לנו באופן חד וחלק שלא ייפתחו כיתות חדשות לא למנהל אחד, לא לשני מנהלים - -
איתן ברושי: מי אומר?
איתן ברושי: אתה יכול להגיד מי אומר?
דוד גולנזר: מתוך הודעה שקיבלתי ממנהל - -
איתן ברושי: איזה מנהל?
יעקב מרגי: ממי אותו מנהל קיבל את ההודעה?
דוד גולנזר: אני דיברתי עם שלוש מפקחות - -
איתן ברושי: זה לא חידון חמיצר.
איתן ברושי: תדברו איתנו עברית.
דוד גולנזר: - - שלושה ראשי ועדות השמה – כולם אומרים לי אותו דבר.
יעקב מרגי: זאת אחת השאלות שתישאל בסיכום.
דוד גולנזר: בהודעה שמולי כותבת מפקחת, במקרה לא במחוז שלי, אבל זה לא חשוב: "מול הקיצוצים בתקנים ניתן לערוך ועדות חקירות באישור פקידת סעד רק אם נדע שיש מקום פנוי לילד".
דוד גולנזר: הילד הוא בסיכון, יש אישור פקידת סעד לערוך ועדה – מעולם לא אמרו לנו לחכות עם דבר כזה.
יעקב מרגי: מי נתן את ההנחיה הזאת?
יעקב מרגי: אתה לא עונה לי.
דוד גולנזר: זה בא מהפיקוח.
איתן ברושי: הפיקוח הוא של המחוז?
דוד גולנזר: משרד החינוך.
איתן ברושי: של המחוז?
יעקב מרגי: אתה מקריא לי ממסמך.
דוד גולנזר: מוואטסאפ.
יעקב מרגי: מוואטסאפ ששלח לך מי?
דוד גולנזר: ממנהל.
דוד גולנזר: מפקחת.
יעקב מרגי: מפקחת ששלחה למנהל.
יעקב מרגי: תרשום לי את הדברים.
איתן ברושי: תפסיק עם הוואטאספים.
יעקב מרגי: אז לא יהיה וואטסאפ, יהיה טוויטר.
יעקב מרגי: לא יהיה טוויטר, יהיה אינסטגרם.
יעקב מרגי: הבעיה זה הוואטסאפ?
יעקב מרגי: הבעיה זה לא הוואטסאפ.
איתן ברושי: שיהיה נייר עם המנורה למעלה והחתימה למטה.
איתן ברושי: ככה אני קיבלתי מסמכים.
איתן ברושי: לא וואטסאפ.
איתן ברושי: מה זה, רכילות שמעבירים פה?
איתן ברושי: שופטת אחת כבר הדיחו על הוואטסאפים.
איתן ברושי: יצטרכו להדיח עובדי מדינה אם זאת השיטה שמנהלים את המדינה בוואטסאפים.
דוד גולנזר: יש מנהלים שאכן לא הגישו ילדים לוועדות השמה.
דוד גולנזר: בוודאות אני אעביר לרחלי שמות של מנהלים שזה קרה אצלם, שלא הגישו.
דוד גולנזר: פעם ראשונה השנה ביקשו מאתנו לדעת מראש - - -
יעקב מרגי: ב"רנה קסין" זה לא היה.
דוד גולנזר: אני לא מדבר על בית הספר שלי.
דוד גולנזר: לי יש יחסים אישיים טובים עם האנשים, וחשוב לי לשמור עליהם.
דוד גולנזר: אני מדבר על בעיה כללית.
דוד גולנזר: מתוך המסמך שהיה אחרי הדיון האחרון שהייתם בו: "ועדות לתלמידים בגין הפרעה נפשית – אין לדווח להורים על זכאותם וכולי – יש לחכות עשרה ימים, לפי החוק- - -".
דוד גולנזר: עד השנה לא חיכינו 10 ימים.
דוד גולנזר: אני מדבר כהורה שהבת שלו עשתה את הוועדה הזאת.
דוד גולנזר: עד היום ההורה לא היה צריך לחכות בחרדה, קיבל אחרי יומיים הודעה.
דוד גולנזר: זה הכיוון.
דוד גולנזר: היום אומרים, תחכה, ואז נראה אם יש מקום.
יעקב מרגי: דובר על זה.
אסתר קרמר: אני יושבת בוועדות השמה.
אסתר קרמר: אני עושה את זה פעמיים-שלוש בשבוע.
אסתר קרמר: אני נציגת הורים בוועדות השמה גם בחרדי וגם בכללי.
אסתר קרמר: דיברתי עם כמה מפקחות ולא הגיע שום מכתב הנחיות למוכש"ר החרדי.
אסתר קרמר: בדקתי גם עם מנהלי המחוזות.
אסתר קרמר: אני יושבת בשטח, וכל הזמן אומרים - -
יעקב מרגי: אסתר, דווקא בגלל שאת יושבת בוועדות תאמרי לי דברים מתוך הוועדות.
יעקב מרגי: אני פונה אלייך עכשיו לא מכיוון שיש לנו זמן, ואני רוצה לסיים אותו, אלא אמרת שאת מופיעה בוועדות.
יעקב מרגי: אז תאמרי לי מתוך הפרקטיקה בוועדות מה היה בשבועות האחרונים.
יעקב מרגי: מה אומרים אחרים – אני לא בעל הבית.
יעקב מרגי: באנו לבדוק.
יעקב מרגי: תני דוגמה שתוכל להאיר את עינינו.
אסתר קרמר: לדוגמה, יש מקום לכתוב: א', ב', ג', ד' – מה דרגת החומרה של הצורך של התלמיד, ואומרים לתלמיד שיכול להיות שתלמידים בדרגת חומרה פחות חמורה לא יקבלו ועדות השמה; אמרו לכמה תלמידים שאין כיתה ולא בטוח שיש מקום, כיתות לא נפתחות בשנה הבאה - -
יעקב אשר: זה חסם.
אסתר קרמר: - - אמרו להורים שכיתות א' ייפתחו רק בבית ספר - -
יעקב מרגי: זה שמעתי.
יעקב מרגי: חשבתי שאת נותנת לי דוגמה מתוך ועדת ההשמה.
אסתר קרמר: כן, אני ישבתי בתוך ועדת השמה, ואמרו להורה לילד שעולה לכיתה א' שיש הרבה תלמידים שעולים לכיתות א', ופותחים כיתות א' רק לפי מספר כיתות ח' שנסגרות.
אסתר קרמר: אמרו את זה להורים.
אסתר קרמר: אמרו שאם לא לא תהיה להם כיתה כי לא בטוח שיהיו לנו מספיק כיתות.
יעקב מרגי: הם לא נתנו לו גם אישור לביטול מוגבלות?
רויטל לן כהן: זה השלב הבא.
אסתר קרמר: לא נתנו לו, לצערי.
אסתר קרמר: אמרו להורה בוועדה שהתקן הוא 14 ילדים בכיתה, ולכיתה הוא ייכנס הילד ה-15, כי אי אפשר לא יכולים לפתוח כיתה נוספת.
יעקב מרגי: הניה מרמורשטיין מעל"ה.
הניה מרמורשטיין: אני רציתי להוסיף שאצלנו היו צריכים לעלות ממעונות היום השיקומיים לגנים אמרו שלגבי הלקויות הקשות זה בסדר; לגבי הלקויות הקלות שלגביהם הורים רצו לבחור – אמרו, אולי תתמקדו בגן של חינוך מיוחד כי גן בשילוב לא יוכל להיפתח, אז תחשבו.
הניה מרמורשטיין: מצד שני רמזו שגם לא בטוח שייפתחו גני חינוך מיוחד חדשים כמו הגידול של מה שצריך באותה שנה, כך שיכול להיות שתחפשו לכם גן רגיל ונשלב עם סייעת.
הניה מרמורשטיין: זה היה מאוד מבולבל כזה – כן ולא, ואנחנו לא יודעים ונראה מה נעשה.
יעקב מרגי: פחות או יותר שמענו מגוון.
יעקב מרגי: נרשמו לדיון מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
יעקב מרגי: אתה רוצה להתייחס לדיון?
קריאה: אני משקיף.
יעקב מרגי: רחלי, מצד אחד אמרת את הרציונל של ההנחיות והבנו ואפילו התחברתי לזה כי זה תואם כל ניהול תקין או צופה פני עתיד.
יעקב מרגי: אבל מהשטח עולות דוגמאות שמתחברות לחשש.
יעקב מרגי: האם תוכלי לתת לנו הסברים לגבי ההנחיה לא לפתוח כיתות או שזה יהיה תואם סגירת כיתות ח'?
יעקב מרגי: זה מתחבר לשאלה שניסיתי לנסח ולקבל תשובה – שמירה על מסגרת תקציב.
רחל אברמזון: אני רוצה קודם לומר שאני – לא יודעת באיזו מילה להשתמש – אולי עצובה – לשמוע את הלך הרוחות שנמצא כאן לא מפני שאנשים לא מביאים את רחשי ליבם ואת הכאב, אלא מפני שבתחושה שלי מישהו מנסה לבלבל את היוצרות - -
יעקב מרגי: רגע, רגע, יעקב אשר.
רחל אברמזון: לא, חלילה, מהאנשים שיושבים כאן.
יעקב מרגי: רחלי, אני אתן לך.
יעקב מרגי: אני אומר לך איך אני נוהג.
יעקב מרגי: בדרך כלל כשבאים אליי בטענות שלא הובנתי נכון או יצא רושם כזה אני בודק את עצמי, אולי אני הגורם לבלבול.
רחל אברמזון: לא סיימתי להשלים את המשפט.
רחל אברמזון: מכיוון שהתחושה הייתה מאוד בעייתית כי הקולות נשמעו, ואני שומעת אותם, אנחנו הוצאנו את המכתב שאומר שבשבועיים האחרונים יצאו הודעות והנחיות ואי בהירות מתוך אותם וואטסאפים שמדברים עליהם, מתוך כל מיני אמירות של מפקח שמפרש כך או אחרת; ולעשות את בדק הבית שלנו כדי להגיד.
רחל אברמזון: והנה, אני כאן מציגה את העובדות אחת לאחת.
רחל אברמזון: אין שינוי בוועדות, אין שינוי במדיניות.
רחל אברמזון: זה כתוב שחור על גבי לבן.
יפה בן דויד: - - -
יעקב מרגי: יפה, אני מבקש לא להפריע לי, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: אני רוצה לנהל דיון, אני לא יכול לנהל מקהלה.
רחל אברמזון: לגבי פתיחת כיתות - -
יעקב מרגי: תקשיבי לי רגע, רחלי - -
רחל אברמזון: אני רוצה - -
יעקב מרגי: בסוף את יכולה לומר את כל מה שאתם אומרים.
יעקב מרגי: אם אני לא אהיה רגוע ולא אבין אותך לא עשינו כלום.
יעקב מרגי: אז תרשי לי להפסיק אותך מדי פעם.
יעקב מרגי: את אמרת את הדברים, והם ברורים.
יעקב מרגי: יש אמירה של ההורים וגורמים מהשטח שמציירים מציאות אחרת.
יעקב מרגי: תתייחסי – אדרבה.
יעקב מרגי: לאחר שפניתי אליכם הוצאתם ב-2 במאי 2018 הנחיות לפתיחת שנת הלימודים תשע"ט עם קדימון.
יעקב מרגי: כנראה, זה יצא שחור על גבי לבן בנייר, והמחוזות המשיכו להתנהל מול מנהלי מחלקות החינוך והמפקחות בצורה אחרת.
יעקב מרגי: בפועל כרגע היו כאן מספר דוגמאות ששמעת.
יעקב מרגי: יותר חשוב לי לעזוב את הסיבות לאי הבהירות.
יעקב מרגי: בואי נתייחס לכמה עובדות ונתעמת איתן, למה זה קורה; למה השנה יש חרדה ושימת דגש על אי פתיחת כיתות לעומת שנים עברו כשאנחנו יודעים שבשנים עברו היה גם ככה מחסור.
יעקב מרגי: זה לא קו שעליו אפשר לבנות תשתית - -
יעקב אשר: אולי הבעיה היא - - -
רחל אברמזון: בכלל לא.
יעקב מרגי: יעקב, תרשה לי, תעשה לי טובה.
יעקב מרגי: שמענו כאן דוגמאות חמות מהתנור של הורים על פערים בין תשע"ח לתשע"ט.