GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הניה מרמורשטיין: אז אמרו שהוא לא במוגבלות שכלית בינונית אלא נמוכה, כי עובדה שהוא לא קולט ועובדה שהוא לא מצליח ללמוד.
הניה מרמורשטיין: אם היו מנגישים את האקוסטיקה והוא היה שומע, הוא היה מצליח להשתלב.
יעקב מרגי: מה את רוצה בחוק הזה?
רות יצקן: יש חוק לזה.
הניה מרמורשטיין: של האפיון?
רות יצקן: אבל זה קורה.
רות יצקן: זה לא נכון מה שהיא אומרת.
אילן שי: אנחנו נותנים הנגשות במסגרת ההנגשה הפרטנית לכל התלמידים ולא משנה אם זאת לקות עיקרית או לקות משנית.
מירב ישראלי: אולי בתקנות החדשות.
הניה מרמורשטיין: אולי בתקנות החדשות כי מניסיון עד עכשיו זה היה לנו מאוד מאוד קשה.
הניה מרמורשטיין: עוד דבר.
הניה מרמורשטיין: ועדות השיבוץ מגיעות כל כך מאוחר ואני כבר לא מדברת על ההורים שקשה להם.
הניה מרמורשטיין: המסגרות עצמן צריכות להתארגן וזה צריך להגיע הרבה יותר מוקדם.
יעקב מרגי: דיברו על לוחות הזמנים.
אילן שי: יש לי רעיון לתוספת.
אביבית ברקאי אהרונוף: ארגון בזכות.
אביבית ברקאי אהרונוף: לגבי ההגדרה של תלמיד משולב, סעיף 20א.
אביבית ברקאי אהרונוף: לא ברור למה צריכים להעביר את ההגדרה הזאת כשאנחנו מדברים על תלמיד עם צרכים מיוחדים שזכאי לפי סעיף 3 לשירותי חינוך מיוחדים.
אביבית ברקאי אהרונוף: יש התייחסות מיוחדת בהמשך.
אביבית ברקאי אהרונוף: מדובר על אותם תלמידים, חלק בוחרים ללמוד במסגרת החינוך המיוחד וחלק בוחרים ללמוד במסגרת רגילה.
אביבית ברקאי אהרונוף: כל הרעיון הוא להשוות את השירותים שניתנים שם, את התקציבים ולא ברור למה צריך הגדרה מיוחדת לתלמיד משולב.
יעקב מרגי: הערתם זאת בשלב ההגדרות?
אביבית ברקאי אהרונוף: כן.
אביבית ברקאי אהרונוף: הערנו.
אביבית ברקאי אהרונוף: הערה שנייה נוגעת לסעיף 20ג והיא נובעת מאותה הערה.
אביבית ברקאי אהרונוף: סעיף 20ג נשאר ואני אקריא אותו.
אביבית ברקאי אהרונוף: "השר, בהסכמת שר האוצר, יקבע תכנית לשילוב של ילדים עם צרכים מיוחדים במוסדות החינוך הרגילים.
אביבית ברקאי אהרונוף: התכנית תכלול גם את אופן הקצאת המשאבים למוסדות החינוך הרגילים".
אביבית ברקאי אהרונוף: שוב, אני חושבת שבמיוחד כאשר מטרת החוק היא שהתקציב ילך אחרי הילד, אין סיבה שתהיה הקצאה שונה לילדים משולבים ולכן הסעיף הזה מתייתר.
יעקב מרגי: לא שכנעת אותי.
יעקב מרגי: היא נוספת.
יעקב מרגי: אפילו הייתי מרחיק לכת.
יעקב מרגי: זה יפטור את שר החינוך בכלל לתקצב בצורה מיוחדת את הילד המשולב?
אביבית ברקאי אהרונוף: כיום, על פי הסעיף הזה, ניתן תקציב מסוים לתלמיד משולב שהוא לא שווה ערך לתקציב שניתן ולו בכיתת חינוך מיוחד.
אביבית ברקאי אהרונוף: אני חושבת שכרגע, אם אנחנו מדברים - - -
מירב ישראלי: יש לך את הסעיף הכללי.
אביבית ברקאי אהרונוף: סעיף 7ה של המכסות שהוא בעייתי ועוד לא הגענו אליו.
מירב ישראלי: הסעיף של המכסות, בין אם יישאר בחוק ובין אם לא יישאר, אי אפשר לפעול לפיו.
מירב ישראלי: אני חושבת שזה מוסכם על כולם.
מירב ישראלי: לפחות זאת חוות דעתי.
מירב ישראלי: אני לא יודעת איך אתם פועלים.
מירב ישראלי: יכול להיות שהגיע הזמן להשמיט אותו מהחוק.
מירב ישראלי: זה לגבי 7ה.
מירב ישראלי: אני מדברת על הסעיף שקובע את סל השירותים, את השוויון וגם שמשרד החינוך צריך להביא לנו סעיף לגבי השוויון בין המסגרות.
מירב ישראלי: מהסעיף הזה צריך לנבוע זה שההקצאה למוסדות החינוך הוא הקצאה עבור הילדים כפי שהם צריכים לקבל אותה.
אביבית ברקאי אהרונוף: הסעיפים האלה צריכים להתאחד וצריכים לשנות.
מירב ישראלי: בעיני הסעיף הזה לא אומר – אני אומרת את זה לפרוטוקול – משהו אחר.
מירב ישראלי: זאת אומרת, הוא לא גובר על הזכויות של הילד ועל השוויון.
אביבית ברקאי אהרונוף: זו הייתה הערה חשובה לפרוטוקול.
אביבית ברקאי אהרונוף: הערה נוספת – תאמר לי אדוני אם להעלות אותה עכשיו - בנוגע לעניין שעלה כאן
אביבית ברקאי אהרונוף: לגבי ועדות השילוב ולגבי כל התהליך.
אביבית ברקאי אהרונוף: יש את הוועדה הבין-מקצועית בבתי הספר.
יעקב מרגי: אני אומר לך למה לא.
יעקב מרגי: הם צריכים לתת תשובות.
יעקב מרגי: אנחנו לא מכירים את התמונה.
יעקב מרגי: כל דיבור עכשיו, זה דיבור סרק כי נצטרך לחזור ולקיים על זה דיון.
יעקב מרגי: זה לא יבוא עם תשובה שלהם וזהו.
יעקב מרגי: לכן דלגי.
אביבית ברקאי אהרונוף: אנחנו פשוט הצענו נוסח לעגן בחוק את אותה ועד הבין-מקצועית שאמורה בעצם אחר כך, כאשר היא מקבלת את ההחלטה מוועדת האפיון והזכאות שיש לילד זכאות וזה היקף סל השירותים שלו ובעצם היא זאת שצריכה לקבוע ולפרוץ את אותה תכנית, הצענו סעיף.
מירב ישראלי: אני חושבת שיש הסכמה.
אילן שי: כרגע הסמכות היא של המחנך.
יעקב מרגי: לכן אמרתי שחבל עכשיו להתייחס לזה.
יואב קריים: אני מתנצל שאני לא הולך לפי הסעיפים כי קשה לי לעקוב אחריהם.
יואב קריים: אני אומר שאנחנו קודם הואשמנו באי אמון במערכות הגדולות.
יואב קריים: יש כאן אי אמון של המערכת בדרגי השדה בעניין הזה של ועדת השילוב.
יואב קריים: ועדת השילוב כוללת אנשים שמכירים את הילד, המשפחה של הילד והמערכת עובדים ביחד לקידומו וחייבים ליישם מצב שבו המערכת עצמה יחד עם המשפחה והילד יכולים לשלוט בתכנית השילוב של הילד.
יואב קריים: זה חשוב מאוד.
יעקב מרגי: ברגע שתגישו לנו את המודל בדיון הבא, נוהל עבודה, יתקיים דיון.
מנחם גולדין: כאן יש איזשהו צמצום, מה שנקרא סיפה, בוועדת ערר ראשית בהתאם לכללים שייקבעו על ידי שר החינוך, ואין לי בעיה עם הסל.
מנחם גולדין: זאת אומרת, מגדירים מקרים מסוימים ולפי מה שהבנתי כאן דווקא ההחלטה לעשות ועדת השגה ולא ועדת ערר, היא בעצם להרחיב את המקרים.
מירב ישראלי: מבחינת שיקול הדעת.
מנחם גולדין: הוא אמר שזה לא ייגע רק בדברים סבירים וכאן להפך, כתוב כי החלטת ועדת הזכאות איננה סבירה.
מנחם גולדין: אני גם לא כל כך מבין לשם מה.
מירב ישראלי: איבדתי אותך.
מירב ישראלי: אני לא יודעת למה אתה מתייחס.
מנחם גולדין: כתוב ועדת ערר רשאית – בסעיף 13(ב) – לקבל את הערר, להחזיר את העניין ולדחות את הערר.
מנחם גולדין: זאת הופכת להיות ועדת השגה.
מנחם גולדין: מוסיפים אחר כך כל מיני סייגים, כללים של שר החינוך – אני מכבד אותו – אבל אחר כך יש כל מיני מקרים שמצביעים האם הם כן יוכלו לדון או לא יוכלו לדון.
מירב ישראלי: אני לא רואה על מה אתה מדבר.
מירב ישראלי: פספסתי אותך.
מנחם גולדין: אני אחזור לזה אחר כך.
מנחם גולדין: הערה שנייה.
מנחם גולדין: כאן מדברים כל הזמן על ועדת שילוב ומשתמשים במילה שילוב ומיוחד.
מנחם גולדין: אני רוצה להזכיר שאחד העקרונות - - -
יעקב מרגי: הערת על זה פעם אחת.
מנחם גולדין: בסדר.
מנחם גולדין: רק להקפיד במינוחים, כי אחרת לא יהיה מעבר בין השירותים מכאן לשם.
מירב ישראלי: לא הבנתי את ההערה.
יעקב מרגי: שימוש.
מירב ישראלי: אני פשוט לא מבינה את ההערות.
מנחם גולדין: מבחינת השילוב?
מנחם גולדין: שאנחנו אומרים כאן שאם הוועדה תקבע שילוב או אם הוועדה תיקרא שילוב, אחד הרעיונות הגדולים שברגע שיש לך סל שירותים, באמצעות הבחירה שלך, זה לא יהיה מוגבל לשילוב או לדבר כזה.
מירב ישראלי: זה מה שאביבית אמרה.
מירב ישראלי: מה שהארגונים מציעים זה למעשה במידה רבה לבטל את פרק השילוב, שכל החוק יעסוק בילד עם צרכים מיוחדים, שההורים שלו בוחרים כך או כך.
מירב ישראלי: העניין של האם צריך את ההגדרה של ילד משולב, לסגור את הנוסח של מה התהליך בבית ספר רגיל לגבי ילד משולב, כרגע נקרא לו כך, נראה אם צריך הוראות מיוחדות לגביו.
קריאה: כן, אבל ששאר ההוראות של תכנית לימודים אישית - - -
מירב ישראלי: נראה.
מנחם גולדין: הדבר האחרון שיכול להיות שזאת רק הבהרה בשבילי.
מנחם גולדין: מהדיון אתמול לא הצלחתי להבין אם לדוגמה כל חדרי האכלה וכל הדברים האלה, זה משהו שאתה מקבל דרך הוועדה הזאת או שזה כבר שייך לאגף אחר כמו סייעת רפואית.
יעקב מרגי: תיקון החקיקה לא מדבר על התוספות שאנחנו מדברים עליהן.
יעקב מרגי: ביקשתי שזה יהיה מעוגן, לא כעוף פורח באוויר.
יעקב מרגי: סיכמנו שחלק יהיה בתוספת, חלק יהיה בנוהל.
יעקב מרגי: סיכמו את זה גם אצל המשנה ליועץ המשפטי.
יעקב מרגי: אתם באים בשבוע הבא ובשבוע לאחר מכן לסיכום דיונים עם כל התשובות ועם כל המודל, כולל כל מה שהבטחתם כמו חדרי האכלה, סל בית ספרי, סל אישי ונוהל עבודה של הוועדה אבל לא עכשיו.
מנחם גולדין: אם אפשר גם לפרסם את זה או להעביר את התשובות כדי שיהיה אפשר להתכונן מראש.
מנחם גולדין: אני מניח שכאן יש שותפות דעים לכך.
יעקב מרגי: יהיה זמן.
יעקב מרגי: בגלל המטלות שנתנו, אנחנו נרווח את הזמן.
בועז אחד העם: תיקון סעיף 20א, אני מציע להוריד את המשפט אחרי " בכיתה רגילה, או שוועדת זכאות ואפיון החליטה על כך לפי סעיף 7(ב)(3) או (4)".
בועז אחד העם: מדובר כאן על ילד משול ובסעיף המיוחס מדובר על ועדה שמחליטה שבשל סיכון, שלא נדון בו עכשיו, הוועדה בעצם תחליט על הוצאתו מהמסגרת המשלבת למסגרת של חינוך מיוחד.
בועז אחד העם: לכן זה מיותר כאן.
יעקב מרגי: אני לא חושב אבל הייעוץ המשפטי יענה לך.
מירב ישראלי: אנחנו נבדוק את כל העניין.
בועז אחד העם: בכל האפשרויות שיש, לקבל החלטה על שילוב.
מירב ישראלי: זה נכון שברוב המקרים ב-(4) זה יהיה מעבר בין בחירת הורים הפוך, אבל לכאורה יכול להיות גם מקרה הפוך, זאת אומרת שההורים ירצו חינוך מיוחד והוועדה תגיד שילוב.
אילן שי: בסעיף 7(ב)(3) ההורים לא מחליטים אלא הוועדה מחליטה?
אילן שי: ודאי שזה יכול לקרות.
אילן שי: זאת הולכת שולל כי מדובר כאן רק מכיוון אחד ולכן זה מיותר כאן.
מירב ישראלי: אני מציעה שאת כל הנושא של ההגדרה הזאת, אנחנו צריכים לבחון אותה.
יפה בן דוד: אני רוצה להתייחס להצעה של הנציבות שרוצה להוסיף סעיף 20ו.
יפה בן דוד: זה יחייב הדרכה והכשרה.
יפה בן דוד: עם כל הכבוד להצעה של הנציבות, אנחנו כמובן מתנגדים לכך כי מעולם לא חייבו מורים להשתלב השתלמות כזו או אחרת.
יפה בן דוד: זה נעשה אך ורק בהסכם קיבוצי כאשר בהסכם הקיבוצי יושבים ודנים בנושא של שעות השתלמות, מתי יהיו שעות ההשתלמות ומה יהיה הטיפול של המורים.
יפה בן דוד: לכן הדבר הזה יכול להיות רק בהסכם קיבוצי.
יעקב מרגי: התכוונת לחייב את המורים?
יעקב מרגי: חובת המשרד.
אמיתי שוחט: חובת המשרד.
מירב ישראלי: גם לתקצב את זה.
רויטל לן כהן: אדוני, אחד ההורים העיר את תשומת לבי למשהו שהוא חשוב.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך, בניגוד למה שאת מתרשמת, שכל מה שהעירו עד עכשיו היה חשוב.
רויטל לן כהן: עדיין, בבקשה.
רויטל לן כהן: לעניין ההגדרות של תלמיד.
רויטל לן כהן: אם אנחנו לא מורידים את הסעיף, ואני מסכימה עם אביבית שצריך להוריד, של הגדרת תלמיד משולב, מאחר וחלק מהילדים המשולבים מתחילים את כיתה א' בגיל מאוד מאוחר, יוצא שטכנית הם מסיימים את כיתה י"ב כשהם מעל גיל 18.
רויטל לן כהן: החוק כמו שהוא כתוב היום, היו לנו בשנתיים האחרונות מקרים של ילדים שבעצם בכיתה י"א הודיעו להם שהם צריכים לסיים את הלימודים כי הם בני 18.
אילן שי: יש הוראה בחוק לימוד חובה.
רויטל לן כהן: אני אומרת שהיו לנו מקרים כאלה.
יעקב מרגי: אולי זה ברשות הפלסטינית.
רויטל לן כהן: רחלי טיפלה במקרים האלה.
רויטל לן כהן: אני אעביר לך אותם.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך למה היא התכוונה סליחה שאני מתיימר.
יעקב מרגי: משהו דומה, אבל זה לא זה.
יעקב מרגי: החורים שביקשו מסגרות במסגרת קדימה, ילדים חולים, גם אחרי שהם הגיעו לגיל 20 ו-21 ולא השלימו את לימודיהם.
רויטל לן כהן: אני מתכוונת לילד בכיתה י"א ואני העברתי לרחלי שני מקרים כאלה.
אילן שי: יש הוראה ספציפית.
רחל אברמזון: דיברנו על גיל 21 ולא דיברנו על גיל 18.
רויטל לן כהן: אני מדברת על ילד משולב.
רחל אברמזון: ילד שנמצא בכיתה י"א ועולה לכיתה י"ב.
רויטל לן כהן: אין בעיה.
רויטל לן כהן: זה רשום בפרוטוקול שאמרתם שאין בעיה.
מירב ישראלי: אנחנו נבדוק את זה שוב.
יעקב מרגי: אני שואל שאלה פרקטית.
יעקב מרגי: הבן שלי בכיתה י"ב השנה ועבר את גיל 18.
יעקב מרגי: יש כיסוי בחוק לזה שלא תקום איזו רשות מקומית עם דקדוקי העניות – אני כבר לא רוצה לחשוד במשרד – שתבוא ותגיד סליחה, הילד הזה לא חל עליו חוק חינוך חינם.
יעקב מרגי: יש כיסוי לזה?
מירב ישראלי: בעיקרון ילד אמור להיות זכאי ללימוד חינם עד סוף כיתה י"ב.
רחל אברמזון: סוף כיתה י"ב.
מירב ישראלי: יכול להיות שיש כאן לקונה.
אילן שי: יש לנו נוהל.
יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו פחות או יותר את ההקראה.
יעקב מרגי: יש לנו את התוספות.
רויטל לן כהן: לא, לא סיימנו הקראה.
רויטל לן כהן: יש את סעיף 14.
רויטל לן כהן: את יודעת מה התסכול שלי בדו שיח ביני לבינך?
רויטל לן כהן: שאלה שרואים את השידור אחר כך מעירים לי שאני קצר רוח אליך.
רויטל לן כהן: הם לא מבינים מה אני עובר ממך.
רויטל לן כהן: אני חושבת שהם לא מבינים מה אני עברתי בשנים האחרונות עם משרד החינוך.
יעקב מרגי: עם כל האמפתיה והסימפטיה, לא מעניין.
יעקב מרגי: לדיון אל תפריעי לי ולפחות תני צ'אנס לסיים את מה שאני רוצה לומר, שאולי, אולי, אולי כיוונתי לדעת גדולים ויש סיכוי שאני אכוון לדעתך.
יעקב מרגי: תני לי את הצ'אנס הזה פעם אחת.
יעקב מרגי: אמרתי מילה וחצי והשתקת אותי.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית של הוועדה הפנתה תשומת לבי לגבי ההערות.
יעקב מרגי: אם אני הייתי יודע שלא התייחסנו להערות, הייתי עושה את זה בשלב ההקראה אחד לאחד במובנה כפי שהציעה רויטל, שזה היה לכאורה הכי נכון.
יעקב מרגי: אנחנו נקבל בדיון הבא שייקבע ליום רביעי הבא את התשובות.
יעקב מרגי: אנחנו נעשה התייחסות לפי סדר, כולל ההערות.
יעקב מרגי: לא יהיה פעמיים.
מירב ישראלי: יש רק כמה סעיפים.
יעקב מרגי: נעשה התייחסות להערות.
יעקב מרגי: אתם מכירים את ההערות של הארגונים.
יעקב מרגי: אנא תשובתכם.
יעקב מרגי: לא יהיה עוד מקצה שיפורים.
יעקב מרגי: יש גבול כמה אני יכול להשקיע את המשאב הזה של זמן בדיוני הוועדה לחוק הזה.
יעקב מרגי: אני מבקש ממשרד החינוך לבוא עם מקסימום תשובות.
יעקב מרגי: אני מזניח נושאים אחרים.
יעקב מרגי: אני מחויב לחקיקה, עם כל הכבוד, אבל יש לי נושאים אחרים שאני משהה את הטיפול בהם והם לא פחות חשובים, אם לא יותר.
יעקב מרגי: לכן אני מבקש בשבוע הבא לבוא עם תשובות.
יעקב מרגי: בשבוע לאחר מכן תבואו מוכנים עם כל התוספות וכל מה שצריך, עם הנהלים כשהכול מושלם.
יעקב מרגי: בשבוע שלאחר שבוע הבא יהיו שלושה דיונים וסליחה על האינטנסיביות, ויהיה דיון אחד מהם יהיה רק הצבעות.
יעקב מרגי: לא תהיה חקיקה, לא נתחיל בשלב ההצבעות בלי שאני מקבל את התקנות להצבעה, את תקנות ההסעות כפי שהתחייבתם.
יעקב מרגי: גמרנו אותן, פרט למה שהתחייבתם בטוב לבכם להוסיף את הליווי לילדים מגיל שלוש עד חמש.
אילן שי: ניסוח חדש של הסעיפים לגבי ועדת זכאות ואפיון.
יעקב מרגי: אני אומר לך מראש שאם לא תביאו את זה עכשיו, ההצבעה על חוק חינוך מיוחד תתעכב עד שנקרא את התיקונים בנוסח ונקיים דיון, נצביע על התקנות ולאחר מכן נצביע על החוק.
דן אורן: אדוני, לגבי התקנות יש מחלוקת משפטית שהובאה אלינו בכמה נושאים.
יעקב מרגי: משרד המשפטים ליווה אותנו בכל דיוני התקנות.
יעקב מרגי: אני לא מתכונן לפתוח את הדיון, פרט לסעיפים שישונו.
יעקב מרגי: אין לנו פריבילגיות לבזבז את המשאב הציבורי הזה.
יעקב מרגי: כן, תשלמו מחירים.
יעקב מרגי: גם אם התקנות לא יהיו מושלמות ועם המחלוקת של משרד המשפטים.
יעקב מרגי: להבא, עם כל הכבוד, אי אפשר להתעמר במערכות.
יעקב מרגי: אנחנו אחר כך אומרים סחבת, תקנות לא מותקנות וכולי.
אילן שי: הדס הייתה במחלקת ייעוץ וחקיקה וליוותה את הנושא.
יעקב מרגי: ליוותה את כל דיוני התקנות.
יעקב מרגי: פתאום אתה אומר לי שיש מחלוקות.
יעקב מרגי: תנסו ללבן את הדברים.
יעקב מרגי: אתם מאותה זרוע ביצועית.
יעקב מרגי: תדברו ביניכם.
יעקב מרגי: אני אומר לך שאני לא פותח דיון פרט לסעיפים שיהיה בהם תיקון נוסח.
יעקב מרגי: לא חוזר על התקנות כולן.
יעקב מרגי: שנה שלמה כילינו על התקנות האלה ולא נחזור על זה עוד פעם.
מירב בן ארי: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
מירב בן ארי: היום 11.6.2018, כ"ח בסיוון.
מירב בן ארי: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, על סדר-היום: הצעת חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית, שלי ושל חברי כנסת אחרים.
מירב בן ארי: מוזגה עם הצעת חוק 4455.
מירב בן ארי: ננהל דיון – נעבור סעיף-סעיף, נשמע את כל מי שרלוונטי.
מירב בן ארי: נתחיל בהקראה.
מירב בן ארי: בחוק הזה נמצא פה היום על השולחן כהכנה לקריאה שנייה-שלישית, וכל מי שנמצא – אני שמחה שזה פורום מצומצם – כל מי שרלוונטי נמצא פה, ונשמע את כולם.
מירב בן ארי: המטרה שלי היא להקריא סעיף – לדון בו, סעיף – לדון בו.
מירב בן ארי: אני מקווה שנגיע כולם להסכמות בעניין החוק, ונתקדם, כי זה חוק חשוב.
מירב בן ארי: שבוע שעבר היה כאן יום סטודנט – מאוד מוצלח – גם בוועדות הכנסת, גם בשדולה, גם במליאה.
מירב בן ארי: אבל אחד הנתונים שהציג הדוח של הסטודנטים הוא גם לגבי המעורבות של המכללות והאוניברסיטאות עצמן בקידום המעורבות החברתית – ראינו את המספרים הנמוכים, אבל גם ראינו את המספרים הנמוכים אצל הסטודנטים עצמם.
מירב בן ארי: זה סוג של ביצה ותרנגולת – ניתנה מספיק תשתית בקמפוס?
מירב בן ארי: מצד שני, האם הסטודנטים עצמם מעורבים?
מירב בן ארי: הנתונים הראו מספרים נמוכים, ולכן אני חושבת שעוד יותר יש חובה עלינו בחוק הזה לקדם את הנושא, וכמובן ההתייחסות החשובה לסטודנטים במילואים, שבמוסד אקדמי אחד מקבלים יחס, ובשני – לא.
מירב בן ארי: לכן אנו רוצים ליישר קו ולתקן את זה.
מירב בן ארי: אני רוצה להתחיל בהקראה של הסעיף הראשון.
מירב בן ארי: יש לפני ההקראה הערות חשובות?
דבורה מרגוליס: דבורה מרגוליס, ראש מינהל ור"ה.
דבורה מרגוליס: מייצגת כאן את ועד ראשי האוניברסיטאות.
דבורה מרגוליס: אני הנציגה היחידה שהוחלט לשלוח לכאן, והתבקשתי להקריא ממש בקצרה את הדברים הבאים, שזו העמדה – המכתב הזה מופנה מהרקטורים, אבל משקף כמובן את עמדת כל ראשי האוניברסיטאות.
דבורה מרגוליס: אנחנו פונים אליכם מתוקף תפקידנו כרקטורים של אוניברסיטאות המחקר בישראל.
דבורה מרגוליס: במסגרת תפקידנו, אנו אמונים על הניהול האקדמי של המוסדות שבהם אנו מכהנים.
דבורה מרגוליס: אנו פונים אליכם כדי להתריע על הפגיעה החמורה בחופש האקדמי של המוסדות להשכלה גבוהה, שעלולה להיגרם אם תיחקק הצעת החוק שבנדון, וקוראים לכם להימנע מלקדם את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
דבורה מרגוליס: הצעת החוק נועדה לכפות על המוסדות להשכלה גבוהה להכיר בנקודות זכות בגין פעילות לא-אקדמית של הסטודנטים – פעילויות התנדבות ושירות מילואים.
דבורה מרגוליס: אין מחלוקת בדבר החשיבות הרבה של הפעילויות האמורות, ואנו גאים בכך שציבור הסטודנטים באוניברסיטאות הוא המוביל מקרב החברה בישראל הן בהתנדבות לפעילות התנדבותית משמעותית והן בשירות מילואים אינטנסיבי, להגנה על החיים של כולנו.
דבורה מרגוליס: בהתאם לכך, כל האוניברסיטאות נוקטות בצעדים רבים לעידוד פעילויות אלה ולסיוע לסטודנטים שמשרתים במילואים.
דבורה מרגוליס: למוסדות האקדמיים השונים מדיניות שונה בכל הקשור לדרכים המתאימות לכך, כל מוסד בהתאם למכלול ההיבטים הקשורים לפעילות בו, לתרבות הארגונית הנוהגת בו, לעמדת אגודת הסטודנטים במוסד ועוד.
דבורה מרגוליס: בעקבות פנייתו של שר החינוך אל נשיאי האוניברסיטאות חודשים מספר, הודיעו ראשי כל המוסדות בור"ה כי כל מוסד ינקוט בצעדים למתן הכרה בנקודות זכות בגין פעילות ציבורית מסוגים שונים, לרבות שירות מילואים.
דבורה מרגוליס: ביסודו של ההסדר הכרה בחשיבות הותרת חופש פעולה למוסדות להחליט באשר לאופן ההכרה בפעילות כאמור, תוך הימנעות מהחלת הסדר אחיד ומכפייה שלטונית של דרך הפעולה בנושא.
דבורה מרגוליס: ההסדר שנקבע הוא ביטוי לאסדרה עצמית, שיש לו יתרונות רבים.
דבורה מרגוליס: נכונות זו של המוסדות להחיל הסדר כאמור היא שעמדה ביסוד העמדה אחידה, שהיא יוצאת דופן, של כל הגורמים הרלוונטיים, בהתנגדות נחרצת לקידום החקיקה הנדונה.
דבורה מרגוליס: בדיון שהתקיים בוועדת החינוך לפני שבועות אחדים במסגרת הכנת הצעת החוק לקריאה ראשונה, ביטאו את העמדה שאין לקדם את הצעת החוק הזו הגורמים הבאים: נציגי משרד המשפטים, נציגי המועצה להשכלה גבוהה, נציגי ועד ראשי האוניברסיטאות, יו"ר אגודת הסטודנטים הארצית ואפילו נציג צה"ל שמופקד על הטיפול בחיילי המילואים.
דבורה מרגוליס: למיטב ידיעתנו, עמדה אחידה זו עומדת בעינה גם כיום.
דבורה מרגוליס: ההצלחה המופלאה של האקדמיה הישראלית, הצלחה שתרמה ותורמת רבות למדינת ישראל ואשר יש לה מניות רבות בהישגים הנהדרים של המדינה לאורך שבעים שנותיה, נבעה במידה רבה משילוב של תמיכה ציבורית נדיבה בפעילות המוסדות עם הכרה בחופש האקדמי של המוסדות.
דבורה מרגוליס: החופש האקדמי אינו מוחלט, אך ניתן להגבילו רק כאשר הדבר נחוץ לקידום אינטרס ציבורי חשוב, ואף זאת יש לעשות באמצעות הגוף שנוסד למטרה זו ממש – המועצה להשכלה גבוהה.
דבורה מרגוליס: בהקשר הנוכחי, אין כל הצדקה להתערבות כה בוטה של הכנסת בחופש האקדמי של האוניברסיטאות, תוך התעלמות מעמדתם של כל הגורמים המקצועיים.
דבורה מרגוליס: אין כל צורך בחוק הנדון, הוא קובע תקדים מסוכן של התערבות חמורה של הכנסת בתכניות הלימודים במוסדות להשכלה גבוהה, יש בו עקיפה שלא לומר איון, סירוס של המועצה להשכלה גבוהה.
דבורה מרגוליס: הצעת החוק פוגעת עמוקות בחופש האקדמי, וזאת ללא הצדקה עניינית כלשהי.
מירב בן ארי: אני רוצה להתחיל בהקראה.
מירב בן ארי: תעירו בבקשה לגופו של כל סעיף.
מירב בן ארי: בבקשה, גברתי היועצת המשפטית.
מירב ישראלי: הצעת חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית, התשע"ח–2018‏.
מירב ישראלי: בחוק זה – "חוק המועצה להשכלה גבוהה" – חוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח–1958.
מירב ישראלי: "מוסד להשכלה גבוהה" – מוסד שקיבל הכרה לפי סעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה.
מירב ישראלי: כאן יש הערה, שמוסד שקיבל הערה זה מוסדות שקיבלו הכרה קבועה – זה לא כולל את כל המוסדות.
מירב ישראלי: זה לא כולל מוסדות שקיבלו אישור זמני לפי סעיף 21, ואת המוסדות ביהודה ושומרון, לפי סעיף 28, עד עוד כשנה מהיום – אז הם ייכנסו לסעיף 9 בכל מקרה.
מירב ישראלי: השאלה, אם את רוצה להרחיב את זה.
מירב ישראלי: רק כך?
מירב ישראלי: "המועצה להשכלה גבוהה" – המועצה להשכלה גבוהה שהוקמה בחוק המועצה להשכלה גבוהה.
מירב ישראלי: "נקודות זכות" – נקודות זכות לקראת תואר אקדמי; "סטודנט" – תושב ישראל או אזרח ישראלי הלומד תכנית לימודים מלאה לקראת קבלת תואר אקדמי ראשון במוסד להשכלה גבוהה; "שירות מילואים" – כהגדרתו בחוק שירות המילואים, התשס"ח–2008.
מירב ישראלי: כאן יש, אני מבינה, החלטה של ועדת שרים – לגבי שירות מילואים.
מירב ישראלי: תציגו אותה.
מירב בן ארי: הערות לסעיף 1?
הדיל יונס: אני מזכירה שוועדת שרים לחקיקה תמכה בהצעת החוק בכפוף למספר תנאים – אחד מהם, ששירות מילואים יוגדר בהצעת החוק, כדי ליצור אחידות מסוימת – כדי שלא עבור יום מילואים אחד סטודנט יקבל שתי נקודות זכות.
מירב בן ארי: זה יהיה מוגדר בחקיקה.
מירב בן ארי: נגדיר את זה.
מירב בן ארי: עוד הערות לסעיף 1?
30696: רם שפע, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים.
30696: בעניין סטודנטים הנדסאים – לא חשבנו על זה לפני, אבל כתוב בנקודות זכות: נקודות זכות לקראת תואר אקדמי – מה שאומר שכל הסטודנטים מההשכלה הטכנולוגית לא נכללים, ונראה לי שזו הזדמנות טובה דווקא.
מירב ישראלי: יש עוד סטודנטים שלא נכללים, שנכללים בחוק זכויות הסטודנטים כמו מכללות להוראה, שאינן אקדמיות, כמו מוסדות לאומנות.
מירב ישראלי: יש עוד כמה.
מירב ישראלי: החוק הזה אמור לחול רק באקדמיה.
מירב ישראלי: זו שאלה אחרת, אם מרחיבים אותו למוסדות על-תיכוניים נוספים.
מירב בן ארי: השאלה, נכון שזו הזדמנות- - -
30696: אפשר להוסיף רק אותם, ולא לעשות את הפרשנות המורחבת של סטודנט.
מירב בן ארי: השאלה למה לא פשוט לרשום תואר אקדמי או תואר בהנדסה.
30696: זה לא תואר.
30696: לימודי הנדסאי.
יעל טור כספא: יעל טור כספא, היועצת המשפטית של מל"ג.
יעל טור כספא: למה לא לעשות את ההגדרה באופן קוהרנטי כמו בחוק זכויות הסטודנט?
יעל טור כספא: חבל שיהיו חוקים שונים עם הגדרות שונות.
מירב ישראלי: אין מניעה, רק לא הזמנו לישיבה את כל האנשים שזה נוגע להם, כמו מה"ט, כמו מוסדות לאומנות, כמו מוסדות להכשרת מורים שאינם אקדמיים.
מירב ישראלי: לא יושבים פה אנשים שצריכים ליישם את הדבר זה.
מירב בן ארי: הבעיה, שהמכללות להנדסה לא כפופות אליכם.
יעל טור כספא: אבל לפחות בהשכלה גבוהה, כפי שאמרה קודם מירב ישראלי, גם בהשכלה גבוהה, בכל החוקים נכללים גם מוסדות להשכלה גבוהה בהיתר, נכללים גם המוסדות להשכלה גבוהה בשטחי יהודה ושומרון.
30696: יש אפשר לעשות את זה ולעדכן, לקבל חוות דעת?
30696: אמנם אפשר לצאת לפרשנות מרחיבה, אבל אני חושב שההנדסאים בהקשר הזה הם הכי רלוונטיים, יותר מהשאר.
יעל טור כספא: השכלה הנדסית היא לא השכלה גבוהה.
מירב ישראלי: זה לא בלתי-אפשרי, אבל גם לגבי מה"ט, אם אנחנו עושים את זה, בלאו הכי צריך לעשות עוד ישיבה ולהזמין אותם, אבל אני חושבת שאם כבר מרחיבים, צריך לומר למה הם ולא הם.
מירב ישראלי: כבר נעשה את ההגדרה לפי חוק הסטודנט - נזמין את כל המוסדות.
מירב בן ארי: ההגדרה היום של הסטודנט היא לא לפי חוק זכויות הסטודנט; היא לפי מה שהגדרנו כאן – הגדרה ספציפית לחוק הזה.
מירב ישראלי: זה אמור לחול רק על מוסדות להשכלה גבוהה.
מירב ישראלי: רק תואר ראשון.
מירב בן ארי: אני מציעה, שנשאיר את זה כרגע לתואר אקדמי ראשון.
מירב בן ארי: אנחנו נשלח בעיקר למה"ט ולמכללות האחרות, שלא נמצאות, בקשה להתייחסות שלהם.
מירב בן ארי: נחכה להתייחסות שלהם בעניין.
מירב בן ארי: אם תהיה התנגדות או כל התייחסות שהיא, שהם יבואו כאן לדיון.
מירב בן ארי: אם לא, נשאיר את זה כך.
מירב ישראלי: נראה לי שכדאי לקבוע עוד דיון, ולהזמין אותי, שיוכלו לדבר, אם בלאו הכי את רוצה לתת להם אפשרות להתייחס.
מירב בן ארי: אי משאירה את זה רגע פתוח, ונחזור לזה בסוף.
יעל טור כספא: אני בכל זאת רוצה לחזור ולבקש שההגדרה לפחות לגבי מוסדות להשכלה גבוהה תהיה קוהרנטית עם חוקים אחרים.
יעל טור כספא: אין שום סיבה לעשות הבחנה גם לפי החוק, מי שהוא בעל תואר ראשון, זה זהה – דין התארים הוא זהה, ולכן אין מקום להבחנה בין מוסדות להשכלה גבוהה שהם בהיתר, הכרה או מוסדות בשטחי יהודה ושומרון, שמקבלים הכרה בתואר של המל"ג.
יעל טור כספא: אין חוק אף שמבחין ביניהם.
מירב בן ארי: אנחנו משאירים את זה עכשיו, מתוך מטרה לעשות כאן את ההגדרה הרחבה, כמו כל החוקים האחרים שחלים על סטודנטים, אבל בשביל לעשות את ההחלה, אנחנו צריכים את ההתייחסות שלהם.
מירב ישראלי: הם מיוצגים גם בגופים.
מירב בן ארי: אז למה צריך לעשות זימון לדיון?
מירב ישראלי: בעיקרון, לגבי ההרחבה של ההגדרה לגבי מוסד להשכלה גבוהה, אין בעיה לעשות את זה; זה כמו כל החוקים – הגופים שנמצאים פה, אני משערת, מייצגים את כל המוסדות להשכלה גבוהה.
מירב ישראלי: זה אין בעיה - אפשר להחליט על זה.
מירב ישראלי: הדבר השני, של ההרחבה למוסדות על-תיכוניים שהם לא אקדמיים, שהם לא נותנים תואר ראשון - גם זה דורש תיקונים בסעיפים נוספים בהתאמה למה שהם מלמדים או למה – אנחנו צריכים לשאול אותם.
מירב ישראלי: אולי הדברים שכתובים פה, לא רלוונטיים להם.
מירב ישראלי: זה משהו שצריך לקיים לגביו דיון נפרד, עם הגורמים הרלוונטיים, בגדול.
מירב בן ארי: זה נראה לי קצת מוזר.
מירב ישראלי: בעיקרון חוקים של השכלה גבוהה נוגעים רק למוסדות להשכלה גבוהה.
מירב ישראלי: ברגע שאנחנו רוצים להרחיב – כמו בחוק זכויות הסטודנט – שרצו לתת את הזכויות של סטודנטים גם למוסדות על-תיכוניים נוספים, שזה לא תאים לכל מוסד – יש מוסדות שעובדים דומה, אבל אז צריך לדבר אתם, ולראות מה מתאים להם ומה לא, ולשמוע.
מירב בן ארי: נשלח להם, ויהיה דיון בשבוע הבא, ואם לא יהיה דיון, אנחנו מתקדמים לפי הגרסה המורחבת.
מירב ישראלי: שירות מילואים – את רוצה כאן להתייחס להגדרה?
מירב בן ארי: היא רוצה שנגדיר פה בדיוק את המינימום ימים?
מירב ישראלי: מה אמרו בוועדת שרים?
מירב בן ארי: הגענו להסכמה של 14.
דבורה מרגוליס: שוב, מור"ה, בנקודה הזאת רק לציין שהמתווה שהוסכם עם שר החינוך לפני שלושה חודשים כבר - נאמר במפורש שהמינימום יהיה 18 ימים בשנה.
מירב בן ארי: דיברתי עם שר החינוך והוא אמר שזה 14.
מירב בן ארי: זה הסיכום.
מירב בן ארי: אם את יודעת משהו אחר, את מוזמנת לדבר אתו.
דבורה מרגוליס: יש פה נייר, שאפשר להראות מה נכתב.
מירב בן ארי: דיברתי אתו הבוקר.
מירב בן ארי: המינימום יהיה 14.
מירב בן ארי: אם את אומרת שיהיה 18, תני לי בבקשה משהו שיסתור את מה ששמעתי הבוקר.
דבורה מרגוליס: יש פה נייר שנשלח ב-8 במרס.
מירב בן ארי: מאז 8 במרס עבר קצת זמן.
דבורה מרגוליס: נכון, אבל לא קיבלנו שום התייחסות לזה שהמספר הזה לא תקף.
דבורה מרגוליס: זה היה הסיכום אפילו המפורש עם לשכת שר החינוך – 18 ימים בשנה, כשכל מוסד יקבע את המינימום הסמסטריאלי או השנתי שלו.