GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: הציפיות שלי כמי שהעביר את ההחלטות פה, גם בוועדה הזו דיונים בנושא הזה, כשאני יודע שהמשלה קיבלה החלטה לשלב חרדים באקדמיה, אז אתה אומר לי, החרדי והערבי.
יעקב מרגי: אתה רוצה לשמוע?
יעקב מרגי: אסור לומר את זה אפילו בנשימה אחת, אתה יודע למה?
יעקב מרגי: בשנים מסוימות, אני לא יודע מה היה ב-2017, 2018, סטודנטים ערבים התקבלו חינם.
יעקב מרגי: מעבר למה שתוגמלו המוסדות, הסטודנט התקבל ללימודים אקדמיים חינם, מלגה מלאה, אז אל תגידו לי שיש כאן רצון לשלב חרדים באקדמיה.
יעקב מרגי: המסמך הזה מדיר את הסטודנטים.
יעקב מרגי: אני רואה בחומרה את הקטע הזה שהמל"ג לא התייחס בקרן המלגות לשילוב חרדים באקדמיה.
דוד פלבר: אני מבקש להשיב בקצרה.
דוד פלבר: המסמך הזה, בעיניי הוא שוויוני משום שנכויות ומחלות ומספר אחים ואחיות, כל הדברים האלה יש בכלל האוכלוסייה.
דוד פלבר: לחרדים לא פחות ולא יותר מאשר לכל אחד אחר, נכות.
יעקב מרגי: דוד, לפעמים כשאנחנו עושים טיולי שטח והגלגל מסתובב, מה אנחנו עושים מהלחץ?
יעקב מרגי: נותנים עוד גז, ממשיכים להתחפר.
יעקב מרגי: זה מה שאתה עושה.
יעקב מרגי: או שאתה מיתמם או שאתה באמת לא מבין את הרציונל של מה זה לשלב אוכלוסיות באקדמיה.
יעקב מרגי: דוגמא, כשרצו בקריטריונים האלה לצ'פר אוכלוסיות מסוימות, אז דאגו לתת להם קריטריונים, שזה גם השירות הצבאי, גם אזורי המגורים, גם גילאים של הילדים.
יעקב מרגי: סיפרתי לך את הסיפור על היישובים מעל גובה פני הים?
יעקב מרגי: כשאתה בא ואומר, שלב חרדים באקדמיה וגם בקרן מלגות, אתה צריך לדעת מה עונה לאוכלוסייה הזו.
יעקב מרגי: אתה לא יכול לירות על הראש.
יעקב מרגי: בטח שזה לא יפגע בהם.
יעקב מרגי: הקריטריונים האלה לא פוגעים בהם.
דוד פלבר: אפילו מקומות היישוב מטיבים עם החרדים - בני ברק, אלעד, ירושלים.
יעקב מרגי: בבקשה, ינון.
ינון אזולאי: אני חושב שאתם מגלים פה אטימות כלפי הציבור החרדי.
ינון אזולאי: אם אתה באמת לא יודע איך תופרים קריטריונים, אז תראה איך שתפרו אותו לגבי גרעינים תורניים.
ינון אזולאי: אצלכם במשרד החינוך אלופים איך לתפור קריטריונים, אז מותר לכם גם לא לתפור קריטריונים למגזר החרדי.
ינון אזולאי: אנשים לא עשו צבא במגזר החרדי, ואתה אומר פה שאתה מסתכל מי שעשה צבא, מי שלא עשה צבא, שאתה נותן פה בשירות הצבאי ניקוד.
ינון אזולאי: אתה צריך לעשות מה שמתאים לציבור החרדי.
ינון אזולאי: אתה צריך לקחת בוועדה שלך גם מגזר חרדי מתוך הסטודנטים, משפחות כאלה, לשמוע מהם על המצב.
ינון אזולאי: אדם חרדי שקונה דירה, אז בעצם זה שהוא גר בדירה היום זה לא בגלל שיש לו אובר, אלא בגלל שבמקום לשלם שכירות, הוא משלם את המשכנתא.
מאיר כהן: הבן שלי לא משלם משכנתא?
מאיר כהן: אני קניתי לו?
ינון אזולאי: אני אגלה לך משהו, אני גר בשכירות.
מאיר כהן: בלי בכיינות.
ינון אזולאי: לא בכיינות.
ינון אזולאי: אני יודע שאתה רוצה לקחת את זה למקום הזה, אבל תשמע מה שאני אומר.
מאיר כהן: אני אקח את זה לאן שאתה מציג את זה.
מאיר כהן: להתגייס לצה"ל זה מינוס?
יעקב מרגי: זה לא מינוס.
מאיר כהן: הבן שלי עשה שלוש שנים ולקח משכנתא מיליון שקל ומשלם כל חודש 5,000 שקל.
ינון אזולאי: אתן דוגמא קטנה.
ינון אזולאי: אני פעם הייתי מטפל בנוער נושר.
ינון אזולאי: בא פעם אחת מישהו באיזה כינוס, חילק לנו "פסק זמן", ואז אמר, זה חלב ישראל, אתה יכול לאכול.
ינון אזולאי: אמרתי לו, אתם יודעים מה ההבדל בינו לבינם?
ינון אזולאי: כולם רוצים לעזור למגזר החרדי וכולם מכירים את המגזר החרדי.
ינון אזולאי: אמרתי לו, אנחנו מסתכלים בסופו של דבר אם יש חותמת בד"צ או אין חותמת בד"צ.
ינון אזולאי: כל הרכיבים לפני זה, הכול טוב ויפה, אבל אתם צריכים לדעת, המגזר החרדי הוא משהו מיוחד, אתם צריכים להבין שיש לו צרכים מיוחדים וכשאתם באים ואומרים, בואו תשתלבו, אני אומר, אין בעיה, זה שאתה שם קריטריון של הצבא, זה בסדר, זה פלוס.
ינון אזולאי: זה שאתה שם קריטריון של דירה, זה בסדר, אבל היום בן אדם שקונה דירה, הוא משלם משכנתא, הוא מעדיף לשלם משכנתא מאשר לשלם שכירות.
ינון אזולאי: אני באותו ראש כמוך.
ינון אזולאי: זה מה שאני אומר, מי שיש לו דירה, הם פוסלים אותו מלקבל.
דוד פלבר: לא פוסלים, הוא לא מקבל נקודות.
ינון אזולאי: גם המל"ג, כמו שאתה אמרת, אני מצטרף לדברים, הוא קיבל 1.2 מיליארד.
ינון אזולאי: שגם שם תהיה שקיפות, שיראו באמת איפה הכסף הזה הולך.
יעקב מרגי: הלך לאוניברסיטאות ולמכללות המתוקצבות.
ינון אזולאי: דבר אחרון, יש בקריטריונים, כל סטודנט צריך ללמוד אנגלית.
ינון אזולאי: במגזר החרדי זה 2,000 שקל בשנה.
יעקב מרגי: דיברו על זה.
יעקב מרגי: גם 7.
צבי קליין: בוקר טוב, שמי צבי קליין, אני סטודנט באוניברסיטת חיפה.
צבי קליין: שמעתי את הדברים של הנציג של משרד החינוך.
צבי קליין: הכול טוב ויפה, יכול להיות שיש כוונות טובות ולא מפרסמים את הקריטריונים, הוא אמר בהתחלה.
צבי קליין: עובדה, חרדים לא קיבלו.
צבי קליין: לא קיבלנו, עשרות סטודנטים.
צבי קליין: זה הכול.
יעקב מרגי: ברור, לכן הדיון.
צבי קליין: כוונות, לא כוונות, זה לא מעניין.
צבי קליין: לא קיבלנו.
יעקב מרגי: אביחי.
אביחי יוסף: שלום, אביחי יוסף, אני מידידות טורונטו.
אביחי יוסף: אנחנו קרן פילנטרופית שתומכת בסטודנטים חרדים, בתוכנית שקוראים לה "חרדים באקדמיה".
מאיר כהן: כמה יש בקרן?
אביחי יוסף: אנחנו כרגע תומכים ב-2,000 סטודנטים פעילים.
אביחי יוסף: יושבים פה גם סטודנטים שנתמכים על ידנו, אבל ה-2,000 האלה זה אולי נתון שהוא קצת משקר.
אביחי יוסף: השנה הזאת היו לנו 3,500 פניות בקשה למלגה.
אביחי יוסף: אנחנו יכולנו להיענות רק ל-600.
אביחי יוסף: זה מצוין, ולתורמים שלנו יש את האג'נדה שלהם באמת שהם רוצים לעזור, אבל לא יכול להיות שדבר שעבר בהחלטת ממשלה, שהוא כל כך חשוב על סדר היום של המדינה, של שילוב חרדים, ייפול על קרנות פילנטרופיות.
אביחי יוסף: אני רוצה לציין פה באמת לשבח את דוד פילבר.
אביחי יוסף: אני ישבתי איתו כמה פעמים.
אביחי יוסף: דיברנו על הנושא שהזכרת, חבר הכנסת, לגבי הכספים הקואליציוניים.
אביחי יוסף: המלגות בשנים האחרונות לחרדים עברו דרך כספים קואליציוניים, שזה דבר לא נכון, ודוד הציע מעצמו, בוא נעשה את זה בבסיס התקציב של משרד החינוך, שמשרד החינוך יתקצב את זה.
אביחי יוסף: מי עצר אותו?
אביחי יוסף: המועצה להשכלה גבוהה.
אביחי יוסף: הם באו, אמרו לו, אין לך מנדט.
מיכאל מלכיאלי: שהם באופן שיטתי מדירים חרדים.
אביחי יוסף: בדיוק.
מיכאל מלכיאלי: לא נותנים לנו לפתוח מכללות.
מיכאל מלכיאלי: הם במילה אחת מדברים, רוצים חרדים.
מיכאל מלכיאלי: ביד שנייה שהיא הקובעת, בונים את תקרת הזכוכית הקשה ביותר להדרת חרדים.
יעקב מרגי: הם לא גוף שטח.
אביחי יוסף: מה שהמל"ג אומר בעצם, זה לא במנדט של משרד החינוך.
אביחי יוסף: אני חושב שלהפיל את התיק של שילוב חרדים על משרד החינוך ועל דוד, אני לא חושב שזה נכון כל כך.
אביחי יוסף: יש תקציב של החומש הקרוב, של 1.2 מיליארד שקל, שאף אחד לא יודע איך הוא הולך להיות מחולק.
יעקב מרגי: הוא הולך לאוניברסיטאות מתוקצבות ומכללות מתוקצבות, לא לסטודנטים.
אביחי יוסף: יש כיוונים ויש חשיבה איך להוציא את הכסף הזה באמת לסטודנטים ושיגיע.
אביחי יוסף: יש חסימה מצד המל"ג.
אביחי יוסף: המל"ג לא מאפשר ובאמת זה צריך להיות בבסיס התקציב.
אביחי יוסף: אני אחזור אחורה.
אביחי יוסף: גם יש לי חוויה כסטודנט.
אביחי יוסף: אני הגשתי בקשה שנה אחת למלגה של משרד החינוך.
אביחי יוסף: קיבלתי.
אביחי יוסף: שנה אחרי זה נולדה לי בת, כלומר, הקריטריונים שלי היו יותר טובים, ולא קיבלתי, זאת אומרת נשארתי באותו מצב ועדיין לא קיבלתי.
אביחי יוסף: ערבים, זה יפה שצריכים לשלב אותם, אבל יש פי שלוש חרדים באקדמיה, מערבים.
אביחי יוסף: יש רק 12,000 סטודנטים.
אביחי יוסף: אני אומר "רק".
אביחי יוסף: אנשים אומרים, לפעמים זה נשמע הרבה, אבל מתוך אוכלוסייה של מעל מיליון איש, 12,000 זה לא מספיק, ויש הרבה שרוצים ולא יכולים.
אביחי יוסף: יש רצון מטעם המדינה, והמדינה שמה את זה על סדר היום, את השילוב של החרדים.
בני יגאלי: שמי בני יגאלי, סטודנט שנה ג', הקמפוס החרדי של אונו.
בני יגאלי: אני גם חבר הנהלת אגודת הסטודנטים של הקמפוסים החרדים.
בני יגאלי: קיבלנו מאות פניות של סטודנטים שלא קיבלו את המענק מטלדור, את המלגה.
בני יגאלי: למעשה כשמסתכלים על כל התהליך, גם כשמקבלים את הקריטריונים ועוברים על הקריטריונים ורואים את הצורה שבהם הם הוגשו ואיך הם נבנו, וגם בהשגות, שצריך השגות להשיג רק על דברים שהשתנו, כשבעצם ההשגות יכולות להיות על דברים שהם כלל לא נכנסו לתוך הקריטריונים.
בני יגאלי: אגודת הסטודנטים קיבלה ממאות סטודנטים של הפרעות קשב, של סטודנטים שהם מוכרים עם בעיה כזאת, שגם אם יש להם את המסמכים, זה עד 20%, מה שעכשיו נודע לנו שלא מקבלים ניקוד על זה.
בני יגאלי: מבחני הכנסה כמו שנאמר פה, שלא היו, ותהליכים כמו למשל של הורים, אז יש מקרה שאחד ההורים נפטר.
בני יגאלי: אני גר באופן אישי גר בראשון לציון בדירה של כמעט 40 מטר, חמש נפשות, אז אני גר בראשון לציון, אני נמצא בשיא השיאים.
יעקב מרגי: קח את המשפט הכי חזק שלך, תאמר לנו.
בני יגאלי: אני חושב שהמשפט שהכי צריך להתייחס אליו זה מה שאמר דוד - כדי שלא ילמדו לשקר.
בני יגאלי: לקחו פה רשימה של קריטריונים, אמרו, אנחנו עושים את זה בצורה כזאת.
בני יגאלי: תעשה את זה הכי פשוט כדי שזה יקל על מי שצריך להקל ולהדיר את מי שצריך להדיר.
בני יגאלי: מאידך, זה יגמור.
בני יגאלי: משם הכול אוטומטי, הכול מחשב והכול רץ בצורה כזאת.
בני יגאלי: זה משפט שמבטא את הכול ואני מבקש שתהיה התייחסות בהמשך.
בני יגאלי: תודה.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת מלכיאלי על העלאת הנושא לסדר היום של הוועדה.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה שהקריטריונים לא היו מפורסמים, ללא שקיפות, עד לאתמול בגלל כינוס הוועדה היום.
יעקב מרגי: הוועדה נוכחה לדעת שהקריטריונים כפי שפורסמו מדירים את הסטודנטים החרדים ולכן צריך לעשות או התאמות לקריטריונים האלה או כדי לא לפגוע ביוצאי צבא, לעשות קריטריונים נפרדים לחרדים.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה שכל התקציב שהממשלה תקצבה בתוכנית החומש לשילוב חרדים באקדמיה, חולק אך ורק למוסדות האקדמיים המתוקצבים ולא לכלל המוסדות האקדמיים, וגם לא התייחסה בכלל לעניין המלגות.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מקרן המלגות שבמשרד החינוך להגיש לה תוך שלושה שבועות רשימה של סטודנטים בפילוח של מוסדות, כמה סטודנטים בכל מוסד זכו למלגה של הקרן הזו ב-2017, 2016, 2015.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לאפשר להגיש עררים.
יעקב מרגי: לפתוח את המחשבים, להגיש עררים, שוב, בגלל שהקריטריונים לא היו מפורסמים.
יעקב מרגי: אני מבקש מהמל"ג להגיש לוועדה תוך 30 יום התייחסות איך ות"ת/מל"ג מתכונן להתייחס לקרן המלגות בסוגיית שילוב חרדים באקדמיה.
יעקב מרגי: יתקיים כאן דיון מעקב.
יעקב מרגי: לדיון הבא אבקש את יו"ר הות"ת וגם את מנכ"ל משרד החינוך בסוגיה הזו של המלגות.
יעקב מרגי: אני רוצה לראות איך משלבים יחד.
יעקב מרגי: לפחות שהקריטריונים יהיו שקופים ותואמים את החלטת הממשלה של שילוב חרדים באקדמיה.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 4 ביוני 2018, כ"א בסיון תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: גביה לא חוקית של תשלומי רשות ברשויות מקומיות, של חברת הכנסת שמייד תיכנס, קארין אלהרר.
יעקב מרגי: אפתח בכמה מילים לפני שהיא תיכנס ותציג את הנושא.
יעקב מרגי: הכותרת מדברת על תשלומים נוספים, תוכניות לימודים נוספת שהורים נאלצים לשלם שלא בצדק.
יעקב מרגי: מחוץ לדיון העקרוני, אם הורים לא רוצים לשלם, זכותם, ועומדת להם, מישהו רוצה לשמוע את דעתי עד שקארין תיכנס?
יעקב מרגי: שהמדינה תאפשר זרם של חינוך פרטי לגמרי לא בממלכתי, ושהורים שירצו לשלם, תבוא עליהם ברכה, שילמדו לפי תוכנית שהמדינה - - - .
יעקב מרגי: בסייגים מסוימים, שישלמו.
יעקב מרגי: בתוך החינוך הממלכתי מתפתחת תרבות, אין לי מילה אחרת ואני לא אחזור בי למרות שהיא מילה קשה, תרבות של שוד, של שדידה של ההורים.
יעקב מרגי: שודדים את ההורים באמתלות כאלה ואחרות.
יעקב מרגי: הם עשו עושר ולא במשפט, רשתות חינוך וכל מי שעוסק בחינוך ומרשה לעצמו לגבות, ומשרד החינוך כנראה מאפשר לו לגבות תוך רמיסה של מה שנקרא חוק חינוך - - -
מאיר כהן: חובה חינם.
יעקב מרגי: אנחנו לא בחוק חינוך חובה.
יעקב מרגי: שבוע שעבר היה פה דיון על תשלומי הורים, שזה כאין וכאפס, קמצוץ לעומת מה שנגבה בתל"נים.
יעקב מרגי: הערכה של מחלקת המידע והמחקר של הכנסת, תשלומי הורים נעים בסביבות 4.5 מיליארד ש" ח בשנה, כ-1.25 מיליארד מקסימום, זה תשלומי - - -
זאב גולדבלט: 1.54.
יעקב מרגי: תשלומי הורים שמאושרים כאן
יעקב מרגי: בוועדה - - -
מאיר כהן: לא, אתה טועה.
זאב גולדבלט: לא טועה.
זאב גולדבלט: זה מה שהממ"מ כתב.
יעקב מרגי: ו-3 מיליארד תל"נים, ואני בגלל הזהירות אומר, כמעט ללא פיקוח ובקרה, שרשתות עושות בהן כבתוך שלהן.
יעקב מרגי: על זה אפשר לומר, הכלבים נובחים והשיירה עוברת.
יעקב מרגי: מצער אותי עוד שחלק מההורים טועים, משתפים פעולה עם התופעה הזו, כי זה בא למתג את המוסדות שהילדים שלהם לומדים בהם.
יעקב מרגי: אמרתי בדיון הקודם, אני אומר לך, מאיר, ישבה עובדת כנסת בכירה לידי באחד הפורומים ואמרה לי, כן, אני מוכנה לשלם.
יעקב מרגי: היא משלמת 8,000 ₪ לשנה על הילדה שלה בכיתה או ג' או ד'.
יעקב מרגי: אז היא אומרת לי, לא אכפת לי, העיקר הבת שלי לומדת בבית הספר הזה.
יעקב מרגי: זה התיוג.
יעקב מרגי: אמרתי לה, אין לי בעיה שתשלמי, אבל את יודעת, אם את מקבלת תמורה.
יעקב מרגי: היא אומרת, לא מעניין אותי שאני לא מקבלת תמורה.
יעקב מרגי: לא מעניין אותה שהיא לא מקבלת תמורה.
יעקב מרגי: מבחינתה זה מיתוג.
יעקב מרגי: צריך לממש את חוק חינוך חובה חינם במערכת החינוך הממלכתית.
יעקב מרגי: הורים שרוצים לשלם, שהמדינה תפתח להם.
יעקב מרגי: האג'נדה החברתית שלי, אם יאפשרו לפתוח בתי ספר פרטיים במאת האחוזים, שישלמו.
יעקב מרגי: אנחנו מדינה מובילה בפערים בחינוך.
יעקב מרגי: מי שמכיר את טבלת הפערים בחינוך של מדינת ישראל, היא מזעזעת.
יעקב מרגי: 10% עד 20% למטה כמעט לא מדידים.
יעקב מרגי: עוד 10% למעלה וכל החברה הישראלית נעה לאורך כל הסקלה, וזה נקרא חוק חינוך חובה, חינוך ממלכתי, והיא מתקצבת בשופי.
יעקב מרגי: המדינה מתקצבת בשופי והרשויות המקומיות מתקצבות, מוסיפות משלהן, מי שיכולה, יותר, פחות, אבל מתקצבות על פי חוק, ועוד נדרשים לשלם.
יעקב מרגי: כשבודקים לעומק, חלק מהמוסדות אפילו את שעות התקן לא מספקות ועושים מערכת צלצולים כזו שאפילו עושקות.
יעקב מרגי: קחו רק חמש דקות מכל שיעור לאורך כל היום.
יעקב מרגי: תעשו את זה בשבוע, תעשו את זה בחודש.
יעקב מרגי: בתי ספר כאלה עוד קיבלו אישור לגבות תל"ן.
יעקב מרגי: עכשיו לגוף ההצעה.
קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש ותודה שאתה מקיים את הדיון בזמן כה קצר.
קארין אלהרר: ההצעה הזו הגיעה בעצם אולי טיפה בהמשך לדיון שהיה לנו כאן שבוע שעבר על התל"ן.
יעקב מרגי: שבוע שעבר לא היה תל"ן.
קארין אלהרר: בסדר, תשלומי הורים.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר, תראו, זה שמערכת החינוך מנציחה פערים וכל אחד יכול להוסיף, להוריד, התרגלנו כבר למרבה הצער וזה בהחלט דבר שצריך לטפל בו ואני רוצה בהזדמנות הזאת, אדוני היושב ראש, לפרגן לך.
קארין אלהרר: אני יודעת שזה מאבק מאוד - - -
יעקב מרגי: אומרים שהמילה "לפרגן" זה באידיש.
קארין אלהרר: הנה, אתה רואה, אני לומדת שפה חדשה.
יעקב מרגי: בפרשת השבוע הזו מופיע הפרגון הראשון.
יעקב מרגי: כשבא המשרת של משה ואומר לו, "אדוני משה, כלאם אלדד ומידד מתנבאים במחנה", מה הוא אמר להם?
יעקב מרגי: "המקנא אתה לי?
יעקב מרגי: מי ייתן וכל עם ה' נביאים".
יעקב מרגי: חברי כנסת צריכים ללמוד את זה.
קארין אלהרר: אני לגמרי חושבת שהמאבק שלך הוא חשוב וטוב שהוא עיקש בעניין הזה.
קארין אלהרר: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת ספציפית שאני חייבת לומר שלא נותנת מנוח.
קארין אלהרר: העובדה שבתי ספר שמעבירים לרשויות המקומיות רשימות של ילדים שלומדים אצלם בבתי הספר תוכניות, חלקם נכנסים, חלקם לא נכנסים.
קארין אלהרר: יש הוראה של משרד החינוך שגם אם ההורים לא שילמו, אז אי אפשר למנוע מהילד להיכנס או לא להיכנס.
קארין אלהרר: אפשר להסתכל על זה משני הצדדים, כי בעצם גם הורים שלא מעוניינים בדבר הזה, ויש כזה דבר, הם נמצאים ברשימות.
קארין אלהרר: הרשימות האלה מועברות לרשות, כי בית ספר הוא לא גובה.
קארין אלהרר: הרשות, וזה מתקשר לדיון בוועדת חוקה, פשוט מעבירה את ה"חוב" הזה.
יעקב מרגי: מה קשור לדיון ועדת חוקה?
קארין אלהרר: אני אסביר מייד.
קארין אלהרר: סליחה, לא ועדת חוקה, ועדת פנים, לעניין חברות גביה, שרשויות מקומיות.
קארין אלהרר: בעצם מעבירים את זה לחברות ופותחים כנגד הורים תיקי הוצאה לפועל.
יעקב מרגי: כמו מילגם?
יעקב מרגי: חברות גביה כאלה?
קארין אלהרר: כן, חברות גביה ועורכי דין פרטיים פשוט פונים להורים במכתבים ובהתראות.
קארין אלהרר: בערוץ 10 התפרסמה כתבה של הכתב עמרי מניב, מקרים שהעלו.
קארין אלהרר: בפרדס חנה אב לשני ילדים בחר לא לשלם תוכניות העשרה, קיבל מכתב מעורך דין.
קארין אלהרר: אמר לו, אם לא תשלם בתוך 14 יום, הטיפול יעבור להוצאה לפועל.
קארין אלהרר: האב התלונן שבית הספר איים עליו שאם לא ישלם, הילדה שלו לא תקבל ארונית.
קארין אלהרר: כאילו, נותנים לו בכלל עונש על משהו אחר.
קארין אלהרר: בחולון ילד על הספקטרום האוטיסטי שנמצא בבית שלוש שנים.
קארין אלהרר: שלוש שנים האימא בחרה לעשות לו 'הום סקולינג'.
קארין אלהרר: היא לא מצאה את המסגרת הטובה ביותר.
קארין אלהרר: זה, אפרופו, מתקשר עם הדיון הבא שלנו.
קארין אלהרר: המשפחה קיבלה הודעת תשלום על האירועים בהם הבן בכלל לא נכח, ממשרד עורכי דין פרטי.
קארין אלהרר: כשהאימא פנתה לעירייה, אמרו לה, גברת, אם את לא תשלמי, נתראה בהוצאה לפועל.
קארין אלהרר: חיפה, פנו להורים לפרוע את החוב בתוך 14 יום.
קארין אלהרר: העירייה אמרה טלפונית להורים שחובתם לשלם.
קארין אלהרר: לא מעניין אותנו, כן היה, לא היה.
קארין אלהרר: היא אומרת, מדובר בתל"ן תורני.
קארין אלהרר: אין הוראות ברורות בנושא.
קארין אלהרר: זה לא ברור שאם מישהו לא נמצא בכיתה, אז הוא לא צריך לשלם.
קארין אלהרר: תל אביב, שאלו לגבי תל"ן בגני ילדים.
קארין אלהרר: זה בכלל לא ברור למה זה קורה שם.
קארין אלהרר: הדוגמאות האלה, והן דוגמאות שעלו מהכתבה, רק מחדדות את הנקודה הזאת.
קארין אלהרר: לא יכול להיות שאומרים, מי שרוצה, יכנס, ומי שלא רוצה, לא יכנס, בצד אחד, ובצד שני, לא נכנסת?
קארין אלהרר: שילמת.
קארין אלהרר: זה דבר שהוא לא יתכן.
קארין אלהרר: אני מבינה שהרשויות הרלוונטיות הוזמנו לדיון הזה.
קארין אלהרר: אני הייתי מבקשת לשמוע את התשובות של הרשויות, איך דבר כזה קורה?
קארין אלהרר: איך אף אחד לא עושה את הסינון הרלוונטי מאוד?
קארין אלהרר: הרי אתה לא אמור לשלם על משהו כשאתה לא משתמש בו.
יעקב מרגי: השאלה הנשאלת, האם אותם מוסדות חינוך קיבלו אישור לתוכניות לימודים נוספות.
קארין אלהרר: זו שאלה מקדמית.
יעקב מרגי: ושאלה שאני שואל אותה לאורך כל הדיונים בתל"ן, האם בכלל הזכאות נעשית לפי קריטריונים מסוימים או כל מי שמבקש?
יעקב מרגי: זה שאלות שנשאלות כל הזמן ויישאלו היום.
קארין אלהרר: אני רוצה לשאול את נציגי משרד החינוך האם הם בדקו את הטענות שעלו?
יעקב מרגי: יהיו עוד הרבה טענות שישמעו והם יתייחסו.
קארין אלהרר: וגם אני רוצה לדעת האם יש להם מפקחים ייעודיים לדבר הזה?
קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין איך נושא שהוא הליבה של העשייה של משרד החינוך, איך נושא כזה נשאר כל כך פרוץ לרוח?
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להאיר מכיוון אחר.
מאיר כהן: יושבים כאן ההורים.
מאיר כהן: אל תכעסו עלי, אבל אני אגיד את זה כמו שאמרתי את זה בשבוע שעבר.
יעקב מרגי: יש הורים ויש הורים.
מאיר כהן: לא, לא, ואני אומר את זה מהמקום הטוב של מנהל בית ספר 27 שנים וראש רשות, ואני מכיר לפני ולפנים.
מאיר כהן: נכון שבמשרד החינוך קלה היד על ההדק היום בכל מה שקשור לאישורים של תל"נים.
מאיר כהן: אם אתם לא יודעים, ובוודאי אתם יודעים, יש גם בתי ספר שבכדי לפתוח חמש יחידות במקצועות פיזיקה וכימיה וכו' וכו', מגייסים כסף מההורים.
מאיר כהן: אני תולה את האשם בראש ובראשונה בהורים.
מאיר כהן: אתם הם אלה שמאפשרים את הטירוף הזה שקורה בתוך המערכת, ואני רוצה שתבין, אדוני היושב ראש - - -
יעקב מרגי: הזדהית עם האמירה שלי.
יעקב מרגי: הייתי צריך לבחור מילה אחרת.
מאיר כהן: אני חושב שהיית צריך לבחור מילה אחרת, אבל לגמרי.
מאיר כהן: זה שבאים לוועדה ומבקשים שאנחנו נוציא להם את הערמונים מהאש, זה לא נכון.
גבריאל פיצ'י דובינר: מסכים איתך.
גבריאל פיצ'י דובינר: רק דבר אחד, הורים שנמצאים פה הם הורים שלא משלמים.
יעקב מרגי: יש ויש, אמרתי.
מאיר כהן: אני לא מדבר על ההורים כאן.
גבריאל פיצ'י דובינר: אה, אוקי.
מאיר כהן: אני מדבר על ועדי הורים.
מאיר כהן: אני שם נמצא.
מאיר כהן: אמרתי, 30 שנה התעסקתי עם זה, כל שבוע, כל יום, כל שנה, ועדי הורים וכו', ואני זכור כמה שלעיתים עמדתי, אני כמנהל בית ספר, נחרץ מול הדרישות של ההורים.
מאיר כהן: אדוני, כשמאשרים לבית ספר תל"ן וכל ההורים משלמים ויש הורה אחד שלא משלם, כדאי שנדליק מצלמה ורמאור לתוך הישיבות של ועדי ההורים, כי ועדי ההורים באים למנהל בית הספר ואומרים לו, אדוני, אין דבר כזה שאנחנו נשלם והוא לא ישלם.
מאיר כהן: אנשי חינוך מוצאים את עצמם נלחצים על ידי ההורים.
מאיר כהן: אילו ההורים במערכת החינוך הישראלית היו מבינים מה המשמעות של חינוך ציבורי, אז אנחנו יכולנו לתת להם סעד כחברי כנסת, כוועדת החינוך, אבל לא להרים את הערמונים מהאש.
מאיר כהן: גם הדיון הזה, אני מבין את הכאב של קארין, אבל כשאתה רואה מה שקורה במשרד החינוך וההורים שותקים - - - .
קריאה: הוועדים מכורים.
קריאה: אז הנה, הם לא שותקים.
יעקב מרגי: אני הערתי פעם ברמז, עכשיו זה ישיר.
יעקב מרגי: פעם שלישית לא תהיה הערה.
יעקב מרגי: אין קריאות ביניים לאלה שיושבים סביב השולחן.
מאיר כהן: הדבר האחרון שהייתי רוצה להגיד על ועדי ההורים, זה שהם מכורים.
מאיר כהן: חס ושלום.
מאיר כהן: אין מקום בשולחן הזה.
מאיר כהן: יש להם אלף ואחת סיבות משלהם.
מאיר כהן: אני יודע מה קורה אפילו במקומות הפריפריאליים.
מאיר כהן: כשוועד הורים רוצה, בא למנהל בית הספר והוא אומר, הרשות היא חלשה ואני רוצה לפתוח גם פיזיקה וגם כימיה והורים אומרים, יאללה, אנחנו מוכנים לשלם.
מאיר כהן: אני מבין את הכאב של ההורים, אבל אני לא מבין את ההליכה בעיניים עצומות.
יעקב מרגי: גם פיזיקה חמש יחידות לא צריך שההורים ישלמו, כי משרד החינוך מתגבר ומעצים.
יעקב מרגי: זה אפרופו הדיון הקודם.
מאיר כהן: אין מקום בעולם שיש בו חוק חינוך חובה חינם, שההורים מממנים את התל"נים ותשלומי הרשות, כ-8% מתקציב משרד החינוך.
מאיר כהן: אין דבר כזה בעולם, חבריה.
מאיר כהן: כשאנחנו מחפשים למה הפערים, הנה הפערים.
מאיר כהן: אנחנו מחפשים למה המתחים בתוך בתי הספר.
מאיר כהן: הנה המתחים.
מאיר כהן: אנחנו מחפשים למה הורים שמרוויחים מעט, מתוסכלים, הם והילדים שלהם בתוך בתי הספר.
מאיר כהן: זה נמצא כאן.
מאיר כהן: ואני פונה אליכם, זאב, את וכל האנשים.
מאיר כהן: אם אתם לא תבינו שתפקידכם, ואני אוהב אותך אהבה גדולה, אתה יודע את זה, זאב, אתה איש טוב, אבל תפקידכם לא לבוא ולהיות כאן כל יום בישיבות.
מאיר כהן: תפקידכם להיות בחצרות הערים, בבתי הספר ולהקים את קול המחאה שמסביר למשרד החינוך, יש גבול למה שאנחנו כהורים צריכים לשלם, ולנקות את האורוות, וזה לא השר הזה, זה הרבה שרים לפניו שבכל פעם שנפתח איזה סדק, הם הרשו.
איתן ברושי: הקודם, אתה מכיר אותו.
מאיר כהן: אמרתי ברוב הגינותי והגינותך.
מאיר כהן: לא אמרתי, זה השר הקודם.
מאיר כהן: כל שר חינוך, היה לו נוח לפתוח עוד פיסה בתשלומי ההורים.
איתן ברושי: אני רוצה לומר שהדיון הזה הוא המשך של הדיון הקודם על תשלומי ההורים והיה צריך ליצור פה איזה גבול.
איתן ברושי: בסופו של דבר אני חושב שזו לא רק שאלה אם יש יכולת לשלם.
איתן ברושי: השאלה אם זה נכון ומוצדק לשלם, פעם אחת, מההיבט הכולל של הקהילה והחברה, ופעם שנייה, אדוני, נאמר שיש כסף, האם זה נכון, האם זה נחוץ, האם זה חיוני לדמות הבוגר?
יעקב מרגי: האם זה מוצדק?
איתן ברושי: כן, ולכן הדיון הזה הוא קצת בעייתי.
איתן ברושי: אם היינו באים ואומרים, יש תקציב הגדול ביותר בתולדות מדינת ישראל מאז 70 שנה, למשרד החינוך השנה.
איתן ברושי: מצד שני אישרנו פה תשלומי הורים על איזה קיזוז של סל תרבות, שזה לא משמעותי, אבל צריך לומר שיש איזה גבול.
איתן ברושי: גם אתה לא יכול להגיד להורים מה לעשות בשעות הפרטיות של הילדים כשמישהו הביא מורה הביתה.
יעקב מרגי: אחד הכללים לאישור תל"ן, בית ספר שעושה תל"ן, שתוכנית הלימודים תהיה אחרי שעות התקן כדי שהורה שלא שילם, תעמוד לילד שלו הזכות ללכת הביתה אם הוא רוצה.
יעקב מרגי: מנהלים, סליחה על הביטוי, 'מצפצפים' על משרד החינוך והם מכניסים את שעות התל"ן בתוך שעות התקן.
איתן ברושי: אז אני חושב, בשביל לסכם, אני מתנצל שאני צריך לצאת, שהיה מותר גם לוועדה להיות קצת יותר מעשית ואולי יותר קשוחה, ולומר שהזכות לקבל את התקציבים ואת התל"ן מותנית בזה שיש גבולות.
איתן ברושי: מי שחוצה גבולות, הוא לא יכול להיות כאילו אין לזה שום תגובה.
יעקב מרגי: תגיד לי, בעוטף עזה אם שמנו גדר ולא נשים את צה"ל, יפרצו את הגדר או לא?
איתן ברושי: אבל אל תערבב.
יעקב מרגי: אז ההשוואה זה בדיוק ככה.
יעקב מרגי: יש גבולות, אין פיקוח ובקרה ואין אכיפה.
איתן ברושי: אני בא משם בימים האחרונים וכדאי שתקדיש דיון מיוחד על מערכת החינוך בעוטף עזה, כולל את החינוך המיוחד וההיענות לצרכי ההורים.
איתן ברושי: זה נושא רציני.
איתן ברושי: לעניין עצמו, אני חושב שיש קצת בעיה לקיים דיון כשאתה בעצם עומד חסר אונים מול תופעות שאתה מגנה אותן, אדוני היושב ראש, לכן לפי דעתי צריך לקבוע כללים ולומר שהיכולת לקבל את האישור, היא מותנית גם בגבולות.
איתן ברושי: מה תמיד רצינו חבריי מהשלטון המקומי?
איתן ברושי: אמרנו, בואו נקבע סל חינוך.
איתן ברושי: סל החינוך קובע מה הם הצרכים לתלמיד במערכת החינוך לאורך כל המסלול ובסל הזה צריך לעמוד.
איתן ברושי: גם כשאומרים תקציב דיפרנציאלי, הוא מתייחס לסל חינוך.
איתן ברושי: ועדת החינוך של הכנסת הייתה צריכה לקבוע סל חינוך שבו מחויבת המדינה קודם כול, ואם אין ברירה אז השלמה של ההורים, אבל יש גבולות לסל הזה, והסל הזה מתייחס אדוני, לדמות הבוגר.
איתן ברושי: הוא לא שאלה כמה כסף יש לי, אלא מה הם צרכי מערכת החינוך שמתחשבים גם ביכולת וגם בתועלת.
יעקב מרגי: עכשיו בקשות דיבור שקיבלתי.
יעקב מרגי: בקצרה, אין לנו הרבה זמן.
יעקב מרגי: להיות ממוקדים.
סאלח סעד: אני דווקא רוצה להתחיל בדבר הזה שאני מצדיע להורים.
סאלח סעד: באמת אני מצדיע לכם, ההורים שנמצאים כאן.
סאלח סעד: איך זה יכול להיות, אדוני היושב ראש, שבשנת 2018 אני שומע עכשיו דברים ממש מדהימים.
סאלח סעד: הורים צריכים לשלם לרשות המקומית?
סאלח סעד: 3.5 מיליארד שקל שגובים הרשות המקומית ללא פיקוח?
יעקב מרגי: לא הכול דרך הרשויות.
יעקב מרגי: יש רשתות.
סאלח סעד: הרשתות והעירייה וכל הרשתות שאנחנו מכירים אותן, אבל ללא פיקוח ובקרה?
סאלח סעד: איפה אנחנו נמצאים?
סאלח סעד: על מה אנחנו מדברים בכלל?
סאלח סעד: זה משהו שצריך להיפסק מייד.
סאלח סעד: לא יכול להיות שבעיריית חיפה או בעיריית נתניה או בעיריית תל אביב מקבלים מעורך דין פרטי או מאדם כלשהו, מנהל מחלקת גביה קוראים לו, שהורים צריכים לשלם 13,000 שקל ו-14,000 שקל.
סאלח סעד: למה מה קרה?
סאלח סעד: רק לפני שבוע היה דיון סוער מאוד, וצר לי שלא הייתי חלק ממנו, הייתי חייב להיות בצפון באיזשהו אירוע.
סאלח סעד: חברים, יש גבולות.
סאלח סעד: אדוני היושב ראש, אנחנו חייבים להפסיק את זה באופן מיידי ולקרוא למשרד החינוך להיכנס לעובי הקורה.
סאלח סעד: לא יכול להיות שהורים משלמים דרך חברות גביה לרשות המקומית 12,000 ו-7,000 ו-15,000 שקל.
סאלח סעד: אני עכשיו מתחיל לגלות למה יש פערים בחינוך.
סאלח סעד: ריבונו של עולם, צריך להפסיק עם זה מייד, ובאמת יש לך סמכות, אדוני היושב ראש.
סאלח סעד: פתחת בדברים מאוד מדהימים.
סאלח סעד: זה שוד באור יום.
סאלח סעד: תודה.
יעקב מרגי: נכנס פרופ' יוסי יונה.
יעקב מרגי: הוא ישמע ואחר כך ניתן לו להתייחס.
יעקב מרגי: פיצ'י, בבקשה בקצרה, אנחנו קצובים בזמן.
גבריאל פיצ'י דובינר: בוקר טוב, אני רוצה להודות על עצם הקיום של הישיבה הזאת.
גבריאל פיצ'י דובינר: זאת ישיבה בחשיבות עליונה.
גבריאל פיצ'י דובינר: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזק את הדברים שנאמרו פה.