GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שחר לירן-מגן: אחת זה כי בדיוק כמו מי שדיברה לפניי זה כואב לי באופן אישי לשמוע הרבה פעמים מתלמידים, ממורים, קולות שנשמעים מבתי ספר, אני כמשרתת מילואים גם היום בחודש שמיני, משרתת במילואים, זה פשוט לא להאמין שקולות כאלה עדיין מקבלים במה.
שחר לירן-מגן: הסיבה השנייה זה כי אנחנו פה כדי להביא את הקולות מהשטח.
שחר לירן-מגן: בסוף הדיון הזה, הצעת החוק הזאת נובעת מקולות בודדים, קיצוניים, לפעמים אפילו מוקצים שגורמים - - - ספציפיים במערכת החינוך שמבקשת להביא קולות קיצוניים כאלה לתוך מערכת החינוך.
שחר לירן-מגן: קולות שכל שאר המערכת פועלת נגדם ופועלת כדי להדיח אותם מתוך המעטפת של מסגרת החינוך.
שחר לירן-מגן: בתוך זה מורים בודדים שקוראים להביא את שוברים שתיקה וארגונים אחרים, בסוף זה מנהל כזה ואחר, ולא משנה כמה תלמידים יפנו אלינו ומורים יפנו אלינו ורכזים יפנו אלינו ויבקשו מאתנו לבוא ולעזור להם להוציא את הקולות האלה כדי לא לפגוע בערכים הכל כך טהורים שגדלנו עליהם, גם אני במערכת החינוך התיישבותית שחינכה אותי מהיום הראשון לשירות משמעותי בצה"ל.
שחר לירן-מגן: דבר אחרון, לא תפקידנו להיות שומרי הסף.
שחר לירן-מגן: אנחנו נמשיך להיות שם בשביל התלמידים ובשביל המורים כל פעם שהם יצטרכו אותנו.
שחר לירן-מגן: אנחנו נמשיך לבוא אחרי ולנסות לכבות את השריפות ולתקן ולאזן את השיח, אבל זה לא תפקידנו.
שחר לירן-מגן: זה התפקיד של הבית הזה, כמו שנאמר לפניי.
שחר לירן-מגן: אין פה רשימה שחורה.
שחר לירן-מגן: אין רשימה שחורה.
שחר לירן-מגן: בדיוק כמו שאנחנו היינו צריכים לעבור תהליך בירוקרטי דרך מערכת החינוך לקבל אישורים ולעבור את כל המסכת הזאת כדי לקבל אישור ולהיכנס למערכת החינוך, מה שאנחנו עושים היום ברמה שבועית, כך כל ארגון יכול ומוזמן לעשות.
יעקב מרגי: מלי פולישוק בבקשה.
מלי פולישוק בלוך: אנחנו כאן בוועדת חינוך וכמו שזכור לי היטב, במיוחד שאני מכירה את היושב ראש, כאן מאוד מעריכים את מחנכי ישראל, את המורות, מורים, את המנהלים והמנהלות ואני בטוחה שנותנים להם את כל הקרדיט שהם יבינו מה המשמעות לחנך את הנוער שלנו על פי ערכים דמוקרטיים ויהודיים.
מלי פולישוק בלוך: לכן אני ממש לא מבינה למה המחוקק צריך בצורה גסה, בוטה ואגרסיבית משהו, להתערב להם במערכת החינוך בצורה כזאת.
מלי פולישוק בלוך: הייתי מאוד שמחה, אם אתם כל כך רוצים חוק, שחברי הכנסת יחוקקו חוק להקניית ערכי השלום, לאחווה, לכבוד האדם, לסובלנות, לשמיעת דעה אחרת.
מלי פולישוק בלוך: אני יודעת שזה ברשימת המטרות של החינוך.
מלי פולישוק בלוך: אבל אולי רוצים להדגיש, אז אולי בואו נעשה משהו שהמילה "שלום" תהיה במערכת החינוך כי נדמה לי שהיא כבר מזמן לא שם.
מלי פולישוק בלוך: מה שחווינו פה לפני כמה דקות הוכיח - - -
עודד פורר: סליחה על ההתפרצות מלי, אבל החתירה לשלום מופיע בסעיף קטן 2 במטרות החינוך ומה שמופיע בהצעת החוק שמתייחס לכל סעיף א' כולו מתייחס גם לעניין החתירה לשלום.
מלי פולישוק בלוך: כן, אני יודעת.
מלי פולישוק בלוך: אני אומרת, מכיוון שאתם רוצים להדגיש, כי יכולתי לקחת את חוק חינוך ולהראות לכם שגם ערכי הצבא או כל מה שאנחנו מאמינים בו כמדינה דמוקרטית מופיע שם בלי לקרוא לילד בשמו.
מלי פולישוק בלוך: אז אני שמחה שאתה מפנה את תשומת ליבנו למילה "שלום", אבל אני לא שומעת שבאמת מחנכים ילדים לשלום.
עודד פורר: היא לא כל כך מופיעה בספרי הלימוד הפלשתיניים, אבל לפחות - - -
מלי פולישוק בלוך: וגם לא אצלנו.
מלי פולישוק בלוך: אולי זו באמת הזדמנות לקרוא ליושב הראש לעשות ישיבה לראות על איזה ערכים באמת מחנכים, ויהודית זוכרת שבאמת עשינו פעם ישיבה על איזה ערכים אנחנו מחנכים את הנוער.
יעקב מרגי: אני אגיד לך את האמת, אני פוחד לקיים דיון.
מלי פולישוק בלוך: אז אני רוצה להגיד לך חבר הכנסת מרגי שזו הייתה הישיבה הכי מרתקת שהייתה לנו.
יעקב מרגי: כל אחד וזווית הראייה שלו.
מלי פולישוק בלוך: גילינו שערכים יהודיים הם ערכים אוניברסליים, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.
יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך מלי בכנות, לא פעם מנהלי בתי ספר מגלגלים את זה לפתחנו.
יעקב מרגי: הם חסרי אונים בסוגיות האלה.
מלי פולישוק בלוך: אז אני מאוד מצרה על זה.
מלי פולישוק בלוך: לא הגעתי לעיקר דבריי.
מלי פולישוק בלוך: עוד כמה משפטים.
מלי פולישוק בלוך: אני חושבת שמדינת ישראל לא צריכה חוק שהופך את שר החינוך להיות הצנזור הראשי, כי החוק הזה זו המשמעות שלו.
מלי פולישוק בלוך: איך כתוב כאן?
מלי פולישוק בלוך: הוא יקבע כללים מי ייכנס ומי לא, וזה צנזור, זה ממש צנזורה מכוערת גסה ורשימה שחורה.
מלי פולישוק בלוך: ממש רשימה שחורה.
מלי פולישוק בלוך: אז אני חושבת שזה לא.
מלי פולישוק בלוך: עכשיו אני שואלת אתכם, מי יקבע מה זה שירות משמעותי?
מלי פולישוק בלוך: האם רבנים שאומרים לבנות דתיות לא לשרת, הם לא פוגעים בחוק הזה?
מלי פולישוק בלוך: האם על פי החוק הזה שאתם קובעים עכשיו רבנים שיגידו שבנות צריכות להיות בבית או לפחות לא בצבא בשירות משמעותי, האם הם לא יפגעו בחוק הזה?
יעקב מרגי: הם לא ייכנסו לבתי הספר.
מלי פולישוק בלוך: אתה יודע למה?
מלי פולישוק בלוך: משום שכאן מדובר רק בחינוך ממלכתי.
מלי פולישוק בלוך: אז אם אתם כל כך רוצים להחיל חוק שהוא כל כך חשוב לשמור על צה"ל, שצה"ל לא צריך את זה, אבל אתם כל כך רוצים, אנא שיהיה על כל מערכת החינוך.
מלי פולישוק בלוך: הממלכתית, הדתית, החרדית, כל מערכת החינוך צריכה לכבד את צה"ל, לא רק החילונים שבלאו הכי עושים צבא ברובם, משרתים שירות משמעותי והם מגינים על מדינת ישראל וכבודה.
שולי מועלם-רפאלי: מערכת החינוך הממלכתית היא גם ממלכתי וגם - - -
יעקב מרגי: ד"ר אלון דהן.
אלון דהן: שלום.
אלון דהן: אני יו"ר הנהלת בית הלוחם בירושלים.
אלון דהן: אני נכה צה"ל, הייתי חייל של בעלה של הגברת מועלם בגדוד 12, הוא היה הסמג"ד שלי.
אלון דהן: אני חושב שהדיון הערכי הזה לא שייך לכאן.
אלון דהן: כלומר מי שמנסה לקחת את זה לצד של ימין ושמאל, זה לא מהלך נכון וזה לא רעיון טוב.
אלון דהן: אנחנו נמצאים במצב שבו הצבא הוא צבא העם, האנשים שמשרתים בצבא הם משמאל ומימין והאנשים שאני מדבר בשמם עכשיו הם מכל גווני הקשת הפוליטית.
אלון דהן: הבסיס לקיום שלנו כאן, מעבר לערכים, זה העובדה שעכשיו כשאנחנו מנהלים כאן את הדיון יושב איזה חייל בבוץ ושומר עלינו שלא ייכנסו לפה כל מיני אנשים שמבקשים את רעתנו.
אלון דהן: מה שעושים בארגון שוברים שתיקה, או בכלל בארגונים האלה, זה בעצם ליצור איזה שהוא שוויון בין טוב ורע ולהגיע למצב של איפוס ערכי בין היחס שלנו לאנשים שמבקשים את רעתנו ושרודפים אותנו לבין היחס שלנו לאנשים שאנחנו שולחים בשמנו כדי להגן על עצם הקיום שלנו, בלי קשר לערכים של זה חושב כך או זה חושב אחרת.
אלון דהן: עצם הקיום פה עומד בסכנה משום שחלק מהתשתית לחוסן הלאומי והביטחוני של מדינת ישראל ושל כל אחד ואחד מאתנו, זה התשתית הערכית.
אלון דהן: אם חייל יודע שהוא הולך לשם והוא נמצא שם במקום שבו המעשים שהוא עושה מכניסים אותו לתוך קטגוריה של אדם שהוא לא בסדר מבחינה מוסרית או שהוא נתון לאיזה שהן עלילות דם כאלה שאי אפשר אפילו לאמת אותן, לא ב-ע' ולא ב-א', בגלל שאף פעם הם לא נותנים את המקורות לטענות שלהם כנגד חיילי צה"ל, בסופו של דבר גם אי אפשר לשפוט את זה ונוצר מצב שבו התוקף והנתקף, הטרוריסטים שרוצים להכות בנו בלי אבחנה של ימין או שמאל או של דתיים וחילוניים לבין החיילים, הופכים להיות בעצם זהים ועל מישור אחד.
אלון דהן: ואז החייל חוזר הביתה ומעבר לכל מה שהוא סבל שם וספג שם ולפעמים חוזר עם פגמים בגופו ובנפשו, הוא צריך לעמוד למשפט של חלק מהציבור שמסתכל עליו כפושע מלחמה.
אלון דהן: הוא נוסע לחוץ לארץ, והיום אני נפגש עם קהילות של תורמים במסגרת התפקיד שלי בארגון נכי צה"ל, האנשים האלה משאירים בחוץ לארץ אדמה חרוכה.
אלון דהן: אנחנו מגיעים לשם כמצורעים, אנחנו מגיעים לשם כאנשים שנמצאים במעמד של פושעי מלחמה.
אלון דהן: זה מה שהם עושים.
אלון דהן: החוק הזה נועד להגן על הקיום שלנו, זה מה שאני רוצה לומר.
יעקב מרגי: אוראל דואק.
אוראל דואק: אני אוראל דואק מתיכון טדי קולק בפסגת זאב, אני תלמיד כיתה יב' ובשנה הבאה אני אהיה - - -
יעקב מרגי: סיימת כבר את הבגרויות?
אוראל דואק: עוד לא.
אוראל דואק: עוד מעט.
אוראל דואק: הבגרות באזרחות עוד בדרך אז יש לי עוד מה ללמוד.
אוראל דואק: הגעתי לפה יחד עם מאות תלמידים מאגף הנוער של תנועת אם תרצו כדי לומר שאנחנו בכללי ואני אוראל כאדם פרטי, חושב שתופעת הסרבנות ולא רק של תנועת שוברים שתיקה, יש עוד הרבה תנועות - - -
קריאה: הם לא סרבנים.
יעקב מרגי: לא משנה, נו עכשיו נדקדק איתו על הכל.
מלי פולישוק בלוך: זה מאוד חשוב.
מלי פולישוק בלוך: הם קציני צה"ל, הם ממש לא סרבנים.
אוראל דואק: הם מעודדים סרבנות.
אוראל דואק: וההסתה נגד חיילי צה"ל הן תופעות קיצוניות שלא משקפות את רצון התלמידים.
אוראל דואק: חשוב להבין שמי שמצדד בהם בקרב התלמידים הם המיעוט, זה לא הרוב.
אוראל דואק: זה המיעוט.
אוראל דואק: אפשר לראות את זה בכיתות ואפשר לראות את זה ברשתות החברתיות כמו באינסטגרם, פייסבוק.
יעקב מרגי: גבירתי, קשה לך לשמוע דברים, נכון שאת לא מסכימה איתם.
יעקב מרגי: זה מפריע לי, זה מזמזם באוזן.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, תקשיבו, אני בשנה ה-15 שלי בכנסת.
יעקב מרגי: שמעתי דברי בלע וארס על מה שאני מאמין ומה שאני חושב, וידעתי להכיל ולהקשיב ולשמוע.
יעקב מרגי: אני מתפלא מאלה שדורשים ממני סובלנות, סובלנות, סובלנות, שומעים בחור צעיר שבא מזמנו החופשי ואומר דברים.
יעקב מרגי: מה הזמזומים האלה?
יעקב מרגי: אל תסכימו איתו.
יעקב מרגי: השמיים לא יפלו.
אוראל דואק: לדוגמה רק לפני שבועיים אחרי מכתב של עשרות משתמטים, קיבל פרסום בתקשורת, המכתב לקרוא לסרבנות לגיוס לצה"ל.
אוראל דואק: אנחנו, פעילות האגף לנוער של "אם תרצו" הגבנו במכתב עליו חתמו יותר מ-700 בני נוער.
אוראל דואק: זה מספר שמראה את העובדות בשטח, שרוב בני הנוער תומכים בגיוס לצה"ל.
אוראל דואק: מדובר בתפיסות קיצוניות.
אוראל דואק: בעידוד השתמטות אך מדובר בעבירה על חוקי המדינה.
אוראל דואק: מי כמוכם יודע את זה, אני עוד לא סיימתי בגרות באזרחות, אני עוד אלמד את זה.
יעקב מרגי: אוראל לסכם.
אוראל דואק: לסיכום, כתלמיד תיכון בישראל אני בעד חופש ביטוי אבל נגד שקרים נגד חיילי צה"ל וקריאה לסרבנות בבתי הספר ולפי הבנתי אלה הדברים שהחוק הזה, שהוא חוק נכון להעביר אותו, הוא אמור לטפל ולכן אני תומך ומחזק את החוק הזה בתור תלמיד ובתור חייל לעתיד שאני לא רוצה ששמי ייפגע, וגם אם ייפגע שיישאר פה בבית הזה.
יעקב מרגי: אהובה תמר בץ בבקשה.
אהובה תמר בץ: אני מנשים עושות שלום.
אהובה תמר בץ: אני רוצה לשתף אתכם בזה שהבן שלי הולך לצה"ל כבר בקיץ הקרוב.
אהובה תמר בץ: הוא מורעל, כמו שקוראים לזה.
אהובה תמר בץ: הוא הולך להיות חייל באחת היחידות המובחרות, כמו האח שלו.
אהובה תמר בץ: אני מרגישה בלבול.
אהובה תמר בץ: אני רוצה שערכים כמו שאת אומרת שולי, הערכים שלנו של המדינה המפוארת הזאת שההורים שלי וההורים של הרבה מאתנו וכולנו בנינו במו ידינו ועדיין בונים, באמת לתפארת, אבל הערכים, הערכים.
אהובה תמר בץ: אני רוצה לדעת שאם יש אמת במה שקבוצה כזאת כמו שוברים שתיקה אומרת, אנחנו צריכים להתייחס גם לזה.
אהובה תמר בץ: אני מכירה אחד מבני הדודים שלי שהיו בצבא ואומרים "אני ראיתי את זה" והוא לא בשוברים שתיקה.
אהובה תמר בץ: זה קיים, זה קיים בצה"ל.
מירב בן ארי: - -
יעקב מרגי: תודה שבאת אבל לא להפריע לי.
יעקב מרגי: אני צרוד לא מהצטננות, אני צרוד בגלל שקודמותייך הפריעו לי ויצאו.
מירב בן ארי: אני לא הייתי.
מירב בן ארי: אני עם הנכים מהבוקר.
יעקב מרגי: כשבאים לכאן לדיון, ובאו תנועת אם תרצו יזמו באמצעות חברי הכנסת דיון על אוניברסיטת בן גוריון, שאלתי אותו שאלה אחת "אתה יכול לומר לי שאוניברסיטה כאוניברסיטה מובילה מדיניות כזאת?".
יעקב מרגי: יש תופעות, יכול להיות.
יעקב מרגי: אני מטבעי גם במה שאני מאמין, אני מסויג, אני אומר יכול להיות.
יעקב מרגי: יש פה כאלה בכנסת שיודעים הכל ומבינים הכל.
יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה, האם את יכולה לומר לי שצה"ל, כאזרחית שמעורה, או שהבן שלך אותו אחד שהיה, יכול לומר שצה"ל כצה"ל מוביל, ממסד מדיניות כזאת?
יעקב מרגי: לא שאלתי אותך, כי אני יודע מה התשובה שלך.
אהובה תמר בץ: ברור שלא, וחס וחלילה.
אהובה תמר בץ: אבל אני רוצה להגיד לכם, כחברי כנסת פה שאנחנו רוצים לראות אתכם כמובילים לשיח מכבד ומקשיב וקשוב.
יעקב מרגי: תעזרי לי, גם אני רוצה את זה.
אהובה תמר בץ: אני היום חשתי בהלה כשאנשים התנפלו זה על זה.
יעקב מרגי: תקשיבי, כששניים מפה, אחד מפה ואחד מפה צועק, אני יודע שהאמת נמצאת איתי באמצע.
יעקב מרגי: אל תתרגשי.
אהובה תמר בץ: אוקיי.
אהובה תמר בץ: אז אני רוצה לדעת שבאמת אתם, אכפת לכם באמת האמת שמאחורי הדברים והאמת של שוברים שתיקה, אתם כבר תחליטו באמת, אבל כאן יש דבר אחר שאני כן מוחה נגדו.
אהובה תמר בץ: כשאיש פוליטי מקבל את הסמכות לעשות את ההחלטות האלה, עם זה אני לא מסכימה.
יעקב מרגי: אילנה דבורצ'ין.
אילנה דבורצ'ין: תודה.
אילנה דבורצ'ין: אני גם חברה בתנועת נשים עושות שלום.
אילנה דבורצ'ין: לי היו שני בנים בצבא מורעלים מאין דוגמתם, כך גידלנו אותם, שהם מחויבים להתגייס ולתת שירות צבאי הכי משמעותי שהם יכולים.
אילנה דבורצ'ין: אחד מהם היה חובש קרבי במלחמת לבנון השנייה, השני היה בעזה בעופרת יצוקה.
אילנה דבורצ'ין: מה שאני רוצה לומר, לי יש איזו שהיא תחושה, אגב, אני איש חינוך, אני למעלה מ-30 שנה במערכת.
אילנה דבורצ'ין: לי יש תחושה שהחוק הזה, איפה שיש חוק שבא ליצור סוג של שליטה, לי יש פחד מחוק כזה.
אילנה דבורצ'ין: למה אני אומרת את זה?
אילנה דבורצ'ין: יש כאן כנראה במערכת החינוך איזה שהוא ואקום וכל מיני גורמים חיצוניים מרגישים שגם הקול שלהם צריך להיאמר.
אילנה דבורצ'ין: מה שהייתי מציעה זה שאולי נכניס למערכת החינוך שיעורים מובנים בתוך תכנית הלימודים שמדברים על שיח של פשרה ויישוב קונפליקטים ופתרון סכסוכים.
אילנה דבורצ'ין: אני חושבת שלדבר על שלום לצד זה שאנחנו עושים הכנה לצה"ל הוא דיבור מאוד חשוב והוא הדיבור הכי חסר במערכת החינוך.
אילנה דבורצ'ין: אני לא חושבת ששלום זו מילה גסה, ודווקא כדי שלא ייכנסו גורמים של - - -
יעקב מרגי: את יודעת כמה פעמים ביום אני מזכיר "שלום"?
אהובה תמר בץ: לא המילה שלום היא כותרת, אני נורא מצטערת.
יעקב מרגי: אני מזכיר את זה הרבה, "שלום, שלום".
אהובה תמר בץ: סליחה, אני חושבת שאתה מבין על מה אני מדברת.
אהובה תמר בץ: אני מדברת על שיעור בשלום מובנה, שיעור ליבה.
אהובה תמר בץ: הוא לא פחות חשוב מכל שיעור אחר שיש היום.
יעקב מרגי: אביחי שורשן אחרון הדוברים.
קריאה: - - - הגיע מחיפה.
יעקב מרגי: אתה מוותר לו?
אביחי שורשן: להגיד שתי נקודות נורא קצרות.
אביחי שורשן: דבר ראשון, אני לא חושב ששוברים שתיקה ראויים לשם הזה, יש עוד הרבה ארגונים שמעודדים סרבנות או דברים פסולים אחרים במקומות כאלה ואחרים.
אביחי שורשן: אני ממייסדי ארגון המילואימניקים האמת שלי.
אביחי שורשן: אני רוצה להגיד שתי נקודות קטנות.
אביחי שורשן: קודם כל הגעתי עכשיו מחודש מילואים, בגזרה שלנו נרצח הרב שבח והייתי חלק מהכוח שרדף אחרי המחבלים וניסה לסגור עליהם בשכם.
אביחי שורשן: הוויכוח יכול להיות עד מחר, ויכוח פוליטי בישראל האם כן צריך להיות פה או לא צריך להיות בשדרות, ברגע שצה"ל נמצא בשדרות, צה"ל מגן על התושבים.
אביחי שורשן: אמרת קודם ושאלת את השאלה הנכונה, האם צה"ל כצה"ל מוביל מדיניות שהיא לא בסדר וענית שלא, ואני שמח שיש פה תמימות דעים לגבי זה, ולכן הוויכוח הוא שם.
אביחי שורשן: דבר שני, יש במשרד החינוך ועדה שאמונה בדיוק על זה.
אביחי שורשן: אף אחד לא אומר שלא רוצה להגיע, כל מי שרוצה לדבר בבתי ספר כגוף פוליטי או לא פוליטי, בא לוועדה, יושב מול עשרה אנשים שהם ממש לא תמימי דעים מבחינה פוליטית, עובר את הוועדה בדיוק כמו שאנחנו עשינו, ומקבל.
מלי פולישוק בלוך: ככה צריך.
אביחי שורשן: זה הכל.
אביחי שורשן: אני רוצה להגיד שכאבא לילד בכיתה א', אני שמח שיש איזו שהיא ביקורת סביב מי נכנס לבתי ספר.
יעקב מרגי: בבקשה תלמיד מחיפה.
עיליי הראל: אני בן 15, מבית הספר הריאלי העברי בחיפה, מאגף הנוער של תנועת "אם תרצו".
עיליי הראל: לפני כמה שבועות הובלנו עצומת נוער נגד סרבנות עליה חתמו בשעות בודדות מאות של תלמידים.
עיליי הראל: הראיונות שקיימתי בכלי התקשורת הגיעו לעשרות אלפי לייקים ושיתופים ברשתות החברתיות.
עיליי הראל: קיבלתי מאות פניות מחיילים, הורים ותלמידים ואני חייב לציין ששמעתי המון דאגה.
עיליי הראל: תלמידים והורים רבים אמרו לי שהם מודאגים מאוד מהגישה הסלחנית שמדינת ישראל מגלה ל- - - לסרבנות.
עיליי הראל: עיקר פעילותם של ארגון שוברים שתיקה מתמקד בהכפשת מדינת ישראל בעולם באמצעות הפצת עדויות אנונימיות שאינן ניתנות לאימות.
עיליי הראל: אותן עדויות בבתי הספר יוצרות באופן מובהק תמונת מצב שקרית ומסולפת שמאיימות על הרצון לקחת חלק להתגייס ולהגן על החברה.
יעקב מרגי: עיליי משפט לסיכום, המנצח מבחינת כל מה שרצית לומר.
עיליי הראל: אוקיי.
עיליי הראל: חשוב לי אישית להגיד שההסתתרות של שוברים שתיקה מאחרי ערכים של פלורליזם וריבוי דעות הן מיותרות.
יעקב מרגי: תודה שהגעת.
עיליי הראל: רגע, תן לי לסיים.
עיליי הראל: הגעתי מחיפה.
עיליי הראל: אנו בעד ריבוי דעות בחברה הישראלית ומברכים עליו, אך המסקנה עומדת בעינה.
עיליי הראל: אל החינוך הממלכתי במדינת ישראל לשתף פעולה עם תעמולה אנטי ציונית שקרית ששותלת אג'נדות הרסניות זרות בראש הילדים.
אורה חכם: מילה להוסיף.
אורה חכם: אני מבקשת לכלול, אני בעד החוק הזה בקשר לחיילי צה"ל והצבא בלבד, אבל אתם לא בתום לב, לא כוללים את הארגונים הקיצוניים החרדים שמסיתים ופועלים נגד שירות בצה"ל.
אורה חכם: אז תוסיפו.
יעקב מרגי: אני קורא לכלול אותם.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית אומרת שזה כולל אותם.
שולי מועלם-רפאלי: הכל כלול.
אורה חכם: איפה זה כתוב?
אורה חכם: אם זה כתוב - - -
יעקב מרגי: אורה תודה.
יעקב מרגי: אני ברגע שהיועצת המשפטית של הוועדה אומרת לי שזה כלול זה הניח את דעתי.
יעקב מרגי: לדעתי האישית צריך לכלוא את אלה ש- - - מזל שהוא הגיע אחרי שאמרתי, אבל גם הוא אומר לכלוא אותם.
יעקב מרגי: ברוך הבא - - - .
יעקב מרגי: אני מביא את הצעת החוק - - -
עודד פורר: זה הנוסח מוסכם מוועדת שרים.
יעקב מרגי: אני אתן עצה מעשית.
יעקב מרגי: עכשיו זו קריאה ראשונה.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שניה ושלישית יהיה לך זמן להיוועץ עם היועצת המשפטית של משרד המשפטים, כי זה הנוסח שהוסכם על ידי ועדת שרים.
יעקב מרגי: אני אומר לך, התכלית הראויה שהצגת כאן היא ראויה מבחינתנו והיא תבוא לידי ביטוי.
אלעזר שטרן: אבל תן לי להגיד משהו.
אלעזר שטרן: אני באמת לא מבין, גם כשלי מביאים נייר להחתים, שהכותרת שלו "חוק החינוך הממלכתי – מניעת פעילות ארגונים הפועלים נגד מטרות החינוך ונגד צה"ל, אנשים שלא היו צריכים להיכנס, לא יודע למה הכניסו את זה בכלל.
יעקב מרגי: תקשיב, שאלה, לקראת שניה ושלישית אם תרצה, נוכל - - - בבקשה חברי הכנסת.
מירב ישראלי: יש כאן דברים, אם כבר מדברים על נוסח.
מירב ישראלי: חלק מהדברים אפשר לדון בהם לשנייה ושלישית.
יעקב מרגי: כל מה שתעלי, תעלי עכשיו.
יעקב מרגי: אבל זה לדיון לקראת שניה ושלישית.
מירב ישראלי: לעניין ההפרדה, זה משהו שצריך לדון עם משרד המשפטים כי זה נוסח מוסכם.
יעקב מרגי: אני אומר לך, רוח הוועדה להסכים.
שולי מועלם-רפאלי: שגם זה יופיע וגם זה יופיע.
יעקב מרגי: גם זה יופיע אבל לא באותה נשימה.
אלעזר שטרן: גם לא - - -
עודד פורר: הסכמנו על זה, אלעזר.
עודד פורר: נדבר על זה בשנייה ושלישית.
מירב ישראלי: צריך להדגיש שמדובר בקביעת כללים, זאת אומרת זה משהו כללי, זה לא משהו ספציפי על ארגון ספציפי או משהו מסוג זה, מדובר בכללים, כמובן שכל זה כפוף לכללי המשפט המינהלי גם בקביעת הכללים וגם ביישום שלהם.
מירב ישראלי: צריך להגיד את זה כי נאמרו פה כל מיני חששות שאני לא מזלזלת בהם אבל צריך לומר את זה.
מירב ישראלי: מה שעוד רציתי לומר, לשקול לקראת קריאה שניה ושלישית שני דברים: אחד – לפנות למשרד ה חינוך, האם יש גוף שהשר יכול להתייעץ איתו בנושא של הדבר הזה כדי שזה יהיה באמת, בגלל החששות שהועלו פה, הוא חייב להתייעץ הרי, לפי חוק לימוד חובה הוא למשל מתייעץ עם ועד החינוך.
יעקב מרגי: זה יהיה, כפי שאמרתי - - -
קריאה: להתייעץ עם מי?
קריאה: לא הבנתי מה שאמרת.
מירב ישראלי: הדבר השני הוא, בכל זאת הסיפא של הסעיף השני הוא מאוד מאוד ספציפי.
מירב ישראלי: אני מבינה שזאת כוונת המציעים - - -
יעקב מרגי: זאת כוונת המחוקק.
מירב ישראלי: אבל מכיוון שאנחנו מוסיפים מטרה למטרות החינוך ונותנים לשר סמכות כללית, אני בכל זאת מבקשת מכיוון שחקיקה פרטיקולרית זה משהו שבדרך כלל אנחנו לא עושים ויש פה גם באיזה שהוא מקום, אם אנחנו מדגישים את הנושא הזה, יש נושאים אחרים שהם חשובים לא פחות כמו הדרת נשים, כמו גזענות, כמו - - - שדיברת - - -
מירב ישראלי: אני אומרת, זה משהו שצריך לשקול וגם אם הסעיף הזה נכנס בעצם לחוק חינוך ממלכתי לדורות, יכול להיות שבעוד עשר שנים הארגונים האלה כבר לא יהיו קיימים, אבל בחוק חינוך ממלכתי יהיו תביעות נגד חיילי צה"ל בחו"ל.
מירב ישראלי: לכן לקראת השנייה ושלישית בכל זאת מבחינת חקיקה, אני מציעה לשקול את האמירה הפרטיקולרית ולהשאיר את האמירה הכללית.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שניה ושלישית יישקלו.
אלעזר שטרן: בקריאה שניה ושלישית לא יתקיים דיון, שיהיה כתוב "תלמידים ותלמידות".
יעקב מרגי: לא יודע - - -
יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק למליאה – 5
יעקב מרגי: הצעת החוק תעלה למליאה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ה-20 בפברואר, 2018, ה' באדר תשע"ח, שעה 12:00.
יעקב מרגי: הנושא - הצעת חוק יום השחרור וההצלה מגרמניה הנאצית, תשע"ח - 2017.
יעקב מרגי: ויש לי תחושת דה ז'ה וו, היינו בחוק הזה וגמרנו אותו, יש פה איזה תיקון שמתבקש.
יעקב מרגי: פה נשמע לאיזה הבנות הגיעו משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: ועדת שרים לענייני חקיקה, משרדי הממשלה, חנן, גברת גוטליב, בבקשה, את היית בוועדת שרים לענייני חקיקה?
<דפנה גוטליב: לא אני אבל - - -
יעקב מרגי: מי יציג את עמדת ועדת השרים?
<דפנה גוטליב: אנחנו מוכנים להציג.
יעקב מרגי: בבקשה, מה שתחליטו.
<חנן ארליך: הממשלה תומכת בהצעת החוק.
יעקב מרגי: רגע, רגע - - - בבקשה.
<חנן ארליך: הממשלה תומכת בהצעה, אבל בסייג אחד שאני אקרא אותו.
יעקב מרגי: מה הסייג?
<חנן ארליך: הסייג הוא שזה בכפוף לכך שסעיף 3 ב' בהצעת החוק שעוסק במערכת החינוך ייגרע מנוסח הצעת החוק ולכך שהעלות התקציבית שכרוכה ביישום החוק תושט על המשרד לשירותי דת.
יעקב מרגי: אה, רק העלות?
<חנן ארליך: העלות התקציבית.
אלעזר שטרן: למה זה במשרד לשירותי דת?
יעקב מרגי: זה לא במשרד לשירותי דת.
אלעזר שטרן: האחריות על הטקס, ככה כתוב, "השר לשירותי דת ממונה על ביצועו של חוק זה, והוא אחראי להתיק תקנות לביצועו".
<מירב ישראלי: אנחנו צריכים לדבר על היחס של החוק הזה לחוק הקיים.
יעקב מרגי: אז בוא ניתן לכם, למי שלא היה בדיון, הוא לא עומד בפני עצמו, התיקון הזה לא עומד בפני עצמו.
אלעזר שטרן: בסדר זה אני מבין - - -
יעקב מרגי: אז לכן היועצת המשפטית את - - - בבקשה.
<מירב ישראלי: אני מזכירה שבסוף המושב הקודם, לדעתי, ממש לקראת הסוף עברה הצעת חוק - - -
יעקב מרגי: חוקקנו את החוק.
<מירב ישראלי: חוקק חוק, חוק יום הניצחון על גרמניה הנאצית שבעצם נקבע שזה סעיף שכבר היה בחוק יד ושם אבל הוא נמצא בחוק יד ושם והוא הורחב לחוק מיוחד שנקבע בו שב-9 במאי, שזה ניצחון של בעלות הברית על גרמניה הנאצית הוא יצויין במחנות צה"ל ובבתי הספר, בכנסת, בממשלה, טקס מרכזי.
<מירב ישראלי: והחוק הזה הוא באחריות שר העלייה והקליטה - - -היה שם גם עניין של רשויות מקומיות וחדרי זיכרון, אני מזכירה.
<מירב ישראלי: וכאן החוק הזה הוא בא להוסיף בעצם קביעה של יום בתאריך עברי שיש לו אזכור מסוים גם בחוק יום הניצחון עם גרמניה הנאצית וההקשר של המוסדות חינוך נקבע בחוק: "שר החינוך רשאי להורות כי בבתי ספר מסוימים - - -
יעקב מרגי: זה מורידים אותו.
<קריאה: את שר החינוך.
<מירב ישראלי: לא, לא, רגע, אני מדברת על החוק הקיים עדיין.
<מירב ישראלי: אני אומרת שבחוק הקיים כבר יש אזכור לנושא הזה של כ"ו באייר ונאמר שלגבי הפעילות בבתי הספר - - -
<חנן ארליך: בתי ספר מסויימים.
<מירב ישראלי: נכון, נכון, הרעיון היה שבאמת בבתי ספר דתיים, חרדים, יקויימו - - - סליחה, כי בבתי ספר מסויימים יום הניצחון על גרמניה הנאצית יצויין ביום כ"ו באייר.
יעקב מרגי: זה בחוק העיקרי.
יעקב מרגי: מה התיקון הזה בא לעשות?
<מירב ישראלי: החוק הזה, המוצע, בא להוסיף שיהיה יום בכ"ו באייר שייקרא יום השחרור והצלה מגרמניה הנאצית, לא יום הניצחון על גרמניה הנאצית, וביום הזה, אם אני מבינה את עמדת הממשלה נכון, הדבר שיתקיים בו זה טקס אזכרה ותפילה לזכר הלוחמים היהודים שלחמו בנאצים ברחבת הכותל המערבי שינוהל על ידי המשרד לשירותי דת ו- - -
יעקב מרגי: אז אם ככה זה חוק בפני עצמו.
<מירב ישראלי: אני לא יודעת למה - -
<חנן ארליך: זה חוק בפני עצמו.
<מירב ישראלי: - - להכניס את זה פה.
יעקב מרגי: לא, זה כי כוונת המחוקק בחוק העיקרי הייתה לשמר את ה-9 במאי, לא לגעת, לא לערבב.
יעקב מרגי: זו ההבנה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה ש- - -
<מירב ישראלי: אם זו ההבנה, מבחינה משפטית או לא משפטית, מבחינה של חקיקה הרמונית, נגיד ככה, שיהיה, חוק יום הניצחון וחוק יום השחרור וההצלה מגרמניה הנאצית זה קצת מצב מוזר, אני יכולה להגיד - - -
יעקב מרגי: אנחנו במדינה מוזרה.
<מירב ישראלי: בסדר, אבל אם זה ההסכמות אז - - -
<חנן ארליך: בעצם יווצר מצב של שני חוקים מקבילים?
יעקב מרגי: כן, כמעט.
<חנן ארליך: אחד ב-9 במאי, מדיי שנה, והשני בכ"ו באייר.
יעקב מרגי: רגע, כ"ו יש לו משמעות מסויימת שונה.
<חנן ארליך: לא, כ"ו באייר כי מבחינה היסטורית ה-9 במאי 1945 היה בכ"ו באייר.
יעקב מרגי: היה חשוב לחברי הכנסת שהביאו את התיקון הזה של לתת לזה משמעות שמבחינת היהודי המאמין שזה יום השחרור וההצלה.
יעקב מרגי: נעשה לעם ישראל - - -
בן דב: אבל זה לא של הלוחמים.
בן דב: אז זה לא של הלוחמים צריך להיות.
בן דב: אם זה יום השחרור וההצלה - - -
יעקב מרגי: של העם היהודי.
בן דב: של העם היהודי אז זה לא של הלוחמים היהודיים.
יעקב מרגי: לא של הלוחמים.
בן דב: אז זה צריך לרדת מפה.
<מירב ישראלי: זה נמצא ב- 3 א' כרגע הלוחמים.
בן דב: "לזכר הלוחמים היהודיים שלחמו בנאצים"
יעקב מרגי: לעשות באותו יום באזכרה מה הבעיה?
<מירב ישראלי: לא, אבל החוק הזה עוסק בהם, החוק הזה בדיוק עוסק בהם.
בן דב: איזה הצלה, איזה לוחמים הם לוחמים, איזה הצלה?
יעקב מרגי: באותו יום שהייתה הצלה עושים - - - רוצים אזכרה.
בן דב: אני רוצה רגע להגיד שמבחינת יד ושם ההסבר - - -
יעקב מרגי: אז בואי נעשה ככה, רגע, כדי שגם הפרוטוקול ישתלט על הדיון הפתוח המעורבב הזה שאני לא נוהג לעשות אותו אז בוא נעשה ככה.
יעקב מרגי: קודם כל בואי נתמקד עם משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: תקשיבו, הח"כ המחוקק לא כאן, שבדרך כלל דבר כזה הוא זורק אותו מכל המדרגות, לא נוגע בו, כי אני לא הייתי בסוד הדיונים והמשא ומתן.
יעקב מרגי: כדאי שיבדקו איפה נמצא חבר הכנסת בן צור.
יעקב מרגי: אני לא הייתי בסוד המשא ומתן ואני הגון עם הליך החקיקה שלי בוועדה והוגן גם ולא רוצה לעשות דבר שלא סוכם עליו.
יעקב מרגי: לכן, אתם משרדי הממשלה, נציגי הוועדה, אמונים לומר לי מה היו ההבנות והסכמות.
<חנן ארליך: אני אמרתי.
<חנן ארליך: הממשלה תומכת.
<חנן ארליך: שני דברים - אחד להוריד את סעיף 3 ב' שמדבר על מערכת החינוך.
<חנן ארליך: שתיים, שהעלות התקציבית הכרוכה ביישום תושט על המשרד לשירותי דת.
<חנן ארליך: זה עמדת הממשלה.
<חנן ארליך: נכון הדבר, ופה אני מוסיף, כפי שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, שלמעשה מדובר על חוק שיווצר מצב של שני חוקים מקבילים - -
יעקב מרגי: שהוא אחר בכלל מה - - -
<חנן ארליך: - - אבל הוא שונה, נכון, כי אחרי הורדת 3 ב' - - -
יעקב מרגי: הוא לא יושב עליו בכלל.
יעקב מרגי: אני חשבתי שזה תוספת.
אלעזר שטרן: הוא מתכתב איתו.
יעקב מרגי: הוא מתכתב איתו, הוא חי לידו, תנסחו את זה איך שאתם רוצים.
<חנן ארליך: אחרי הורדת 3 ב' למעשה הפעילות היחידה שתוותר לפי החוק כפעילות חובה זה קיום טקס אזכרה ותפילה לזכר הלוחמים היהודיים מנוהל על ידי המשרד לשירותי דת.
יעקב מרגי: אוקיי, זו ההסכמה אז זו ההסכמה.
יעקב מרגי: התייחסויות, עכשיו, בבקשה גברתי, יד ושם.
בן דב: מבחינת יד ושם אנחנו קיבלנו וקראנו גם את דברי ההסבר.
בן דב: אני חושבת ואני מציעה לדייק גם מבחינה היסטורית.
בן דב: ההסבר שכתוב כאן, "ביום כ"ו באייר, התש"ה, 9 במאי 1945, הכניעו בעלות הברית את גרמניה הנאצית במלחמה עקובה מדם וכך ניצלו 12 מיליון יהודים מידי הנאצים".