GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב ישראלי: כל הדיון היה על הכרה בשתי נקודות זכות על התנדבות, שהיא התנדבות מחוץ למוסד.
מירב ישראלי: סעיף 5 הוא כבר משהו אחר, הוא מדבר על קורס אקדמי שיהיה בתוך המוסד במסגרת התואר.
מירב בן ארי: זה מה שהם כבר דיברו על זה, שבין המוסדות האקדמיים יש מוסדות – לא כולם – שעושים קורס שנקרא "קורס משלב עשייה", ואז מקבלים נקודות זכות.
מירב בן ארי: במקביל, יש גם את האפשרות להתנדב מחוץ.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים שלסטודנט יהיו שתי אופציות: 1.
מירב בן ארי: לעשות קורס משלב עשייה ולקבל נקודות זכות; 1.
מירב בן ארי: אפשרות לעשות התנדבות נטו בקהילה.
מירב ישראלי: יש הבדל ברמת ההתערבות בחופש האקדמי בין שתי האופציות האלה.
מירב בן ארי: אז אני חושבת שהקורס משלב עשייה צריך להיות - - -
קריאה: אתם תקבעו למוסדות?
מירב בן ארי: אמרתי שלא, אבל אנחנו נשנה את זה.
רבקה ודמני: מהנוסח מובן שהמועצה היא שתקבע תוכנית לשילוב הסטודנטים - - -
יעקב מרגי: לא, אנחנו נתקן את הנוסח לקראת קריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: אנחנו לא נפגע בכם פגיעה עמוקה עד כדי כך.
מירב בן ארי: הנוסח הזה ישתנה בכל מקרה.
יעקב מרגי: יהיה לכם זמן בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית לדבר עם חברת הכנסת מירב בן ארי על המשך החקיקה.
מירב בן ארי: מוסד להשכלה גבוהה רשאי.
מירב ישראלי: הנוסח יהיה: מוסד להשכלה גבוהה רשאי להכיר בקורסים.
מירב ישראלי: זה לא גורע מ-2 ו-3.
מירב ישראלי: מה שאנחנו צריכים להתייחס אליו זה הנושא של התחילה, כי יש פה גם עניין שהמועצה להשכלה גבוהה צריכה לקבוע תוכנית, גם המוסדות להשכלה גבוהה צריכים לקבוע לעצמם לפי התוכנית.
מירב ישראלי: השאלה תוך כמה זמן אפשר ליישם את הדבר הזה.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית צריך להוסיף סעיף תחילה.
יעל טור כספא: חשוב לי להגיד שאנחנו נעמוד על זה שהמועצה להשכלה גבוהה לא תהיה חלק.
יעקב מרגי: אתם לא תהיו חלק.
יעל טור כספא: אנחנו חושבים שאם זה צריך להיות, אז המוסדות להשכלה גבוהה צריכים.
יעל טור כספא: אנחנו לא נוכל לאשר גופים.
יעל טור כספא: זה לא משהו שהמועצה להשכלה גבוהה יכולה לעסוק בו.
יעקב מרגי: אנחנו נהיה קשובים לקראת הקריאה השנייה והשלישית גם לסוגיה הזאת.
מירב ישראלי: אתם רוצים לקבוע סעיף תחילה כבר בשלב הזה?
יעקב מרגי: את מציעה לעשות את זה?
מירב ישראלי: כן, אחרת תהיה תחילה מיידית.
יעקב מרגי: מה הסביר?
יעקב מרגי: עכשיו יתחיל משא ומתן אם זה סביר או לא סביר.
מירב ישראלי: אני יכולה להכניס סעיף תחילה פתוח שייקבע לקראת קריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית תגיעו להבנות והסכמות.
מירב ישראלי: צריך לשלב את הנושא של המילואים.
מירב בן ארי: כן, הוא צריך להיכנס פה.
מירב ישראלי: השאלה איך אתם רוצים לעשות את זה.
מירב ישראלי: האם אתם רוצים לקבוע: לסטודנטים בפעילות חברתית ובמילואים?
מירב בן ארי: את רוצה לקבוע כבר בסעיף 2 שהמוסדות הם אלה שיקבעו תוכנית?
מירב בן ארי: אז רק לפרוטוקול, המוסדות האקדמיים יקבעו תוכנית.
מירב ישראלי: אם כך: מוסד להשכלה גבוהה יקבע תוכנית לשילוב סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית במסגרת נקודות הבחירה האקדמיות.
יעל טור כספא: גם בסעיף 4 צריך להוריד את הסיפא: שאושרו על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: אנחנו נתקן את העניין של אחריות מל"ג.
מירב בן ארי: זה יהיה על המוסד האקדמי.
מירב ישראלי: התיקון המוצע בסעיף 2 הוא: המוסד להשכלה גבוהה יקבע תוכנית לשילוב סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית במסגרת נקודות הבחירה האקדמיות וכן למתן נקודות זכות עבור שירות מילואים (להלן – התוכנית); התוכנית תיקבע לאחר התייעצות בארגון הסטודנטים במוסד - - -
מירב בן ארי: כן, זה התאחדות הסטודנטים.
30696: גם אם זה מוסדות, אז לאפשר לאגודות במוסד.
מירב בן ארי: אגודות הסטודנטים במוסד.
מירב ישראלי: אני אשאיר את זה כרגע בארגוני הסטודנטים, ולקראת שנייה ושלישית נחשוב שוב.
יעקב מרגי: אני מבקש לקרוא את הנוסח.
מירב ישראלי: התוכנית תיקבע לאחר התייעצות בארגוני סטודנטים ותתייחס, בין השאר, להכרה בגופים וארגונים שבהם תתבצע פעילות חברתית וקהילתית, למספר שעות ההתנדבות השבועיות המזכות בנקודות זכות ולדרכי הפיקוח על פעילות זו.
מירב ישראלי: בסעיף 3 – חופש פעולה – צריך לכתוב: המוסד להשכלה גבוהה יטמיע את התוכנית בהתאם לתארים הנלמדים בו...
מירב ישראלי: בסעיף 4 - אחריות אקדמית – אפשר להשאיר "ימנה נציג מטעמו".
יעקב מרגי: רבותי, אנחנו נצביע עכשיו על החוק בקריאה ראשונה כפי שהוקרא, עם התיקונים.
יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית היועצת המשפטית, יחד עם מירב והגופים והמוסדות - - -
מירב ישראלי: אני מציעה שתעבירו לי הערות בכתב.
יעקב מרגי: יש לכם את הזמן גם להידבר עם חברת הכנסת מירב בן ארי.
יעקב מרגי: יכול להיות שתשכנעו אותה.
יעקב מרגי: רבותי, אני מעלה את הצעת החוק להצבעה כפי שקראה היועצת המשפטית.
יעקב מרגי: בעד הצעת החוק – 5
יעקב מרגי: בעד – 5, נגד – 2, נמנע – 1, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה.
מירב ישראלי: אני רק רוצה לוודא שההצעה לא תקציבית.
יעקב מרגי: לא, היא לא תקציבית, אבל אין נציג אוצר שיגיד לך את זה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, 27 במאי 2018, י"ג בסיון תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: נוהל החשב הכללי לתמיכה של מוסדות תורניים במשרד החינוך.
יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה מספר מילות פתיחה.
יעקב מרגי: מתחילת הקדנציה שאני משמש כיו"ר ועדת החינוך, נמנעתי מלכנס את הוועדה הזו של מוסדות תורניים.
יעקב מרגי: זה תמיד כדרכנו בקודש של אנשים שומרי תורה ומצוות בהשתדלות, זה פנה, פונים, זה פנה, מטפלים, משתדלים, בודקים.
מנחם אליעזר מוזס: אתה מרגיש בחירות ברקע?
יעקב מרגי: בוא אני אגיד לך מה אני מרגיש.
יעקב מרגי: אין ספק, אני כיו"ר ועדה דורש את הבקרה והאכיפה של משרד החינוך כמעט על כל נושא שמתעסקים בו.
יעקב מרגי: בקרה ואכיפה זה דבר מתבקש, דבר שהוא דרוש, ואני נשען על גדולי ומאורי ישראל שאמר לי, אלה שפועלים שלא כדין, יש להם דין שרודף כלפי עולם הישיבות.
יעקב מרגי: כל הזייפנים, כל הנוכלים, כל הגנבים, יש להם דין שרודף לעולם הישיבות, אבל אי אפשר להפוך את כולם לגנבים.
יעקב מרגי: התפתחה פה תרבות של בקרה מיוחדת אגרסיבית, הייתי אומר אפילו, פוגענית עד כדי השפלה כלפי לומדי התורה.
יעקב מרגי: התיאורים שהיו מגיעים אלינו, של סגירת דלתות, ותעמדו פה, ותעודות זהות, נשמע כמו איזה פשיטת פתע של סוחרי סמים.
יעקב מרגי: תמיד כשבאתי וטענתי, אמרו לי שיש נוהל שנקרא נוהל שהחשב הכללי הכתיב אותו לאגף מוסדות תורניים.
יעקב מרגי: אם זה נוהל של החשב הכללי, חשבתי שהאכסניה הכי נכונה זה ועדת כספים, משרד האוצר, זה לא תחום שלי.
יעקב מרגי: זו אחת הסיבות שלא מיהרתי, אבל שלוש שנים והנושא הזה לא בא לתיקונו.
יעקב מרגי: אמרתי, אני אזמין את זה לשולחן שלי, ואני קנאי.
יעקב מרגי: מי שמכיר אותי, קנאי, לא לוקח נושאים של ועדות אחרות, וכשלוקחים נושאים של ועדת החינוך לוועדות אחרות, אני לא מתלונן.
יעקב מרגי: מי שאוהב להתחרבש בצרות שלא לו, שילך.
יעקב מרגי: ייחסו את התכונה הזו לאחד מבעלי החיים הולכי על ארבע שמתעבר על ריב לו לא.
יעקב מרגי: אני לא כזה, אבל פה ראיתי שאין ברירה.
יעקב מרגי: בסוף זה מתנקז במשרד החינוך, וקיבלתי את הטענה, זה משרד החינוך.
יעקב מרגי: משרד החינוך ומשרד האוצר, תוכלו לשמוע ולהתייחס.
יעקב מרגי: יציגו את הטענות ואת הבעיות.
יעקב מרגי: הרב תנעמי, בבקשה, תציג מה הבעיות שעולות מהשטח ובשביל מי כבודו מדבר.
הרב משה תנעמי: קודם כול אני שמח לפגוש את הוועדה המכובדת בראשות ידידנו היקר, רבי יעקב.
הרב משה תנעמי: כתוב, "לא חרבה ירושלים אלא בשביל שביזו בה תלמידי חכמים".
הרב משה תנעמי: אנחנו רוצים להגן על כבוד התורה, להגן על בני התורה שבשבילנו זה הקיום שלנו, זה הקיום של עם ישראל, זה קיום השמירה על ארץ ישראל, ולכן התכנסנו כבר לפני שבוע ועברנו סעיף-סעיף.
הרב משה תנעמי: מה שנראה לנו שהביזיון הגדול שמקבלים על ידי הביקורת, מה שנראה לנו גם כן הקיפוח, שזה כבר העלינו בכתב ואנחנו מבקשים מהיושב ראש ומכל הוועדה שנמצאת כאן שנגן על כבוד התורה ולומדיה.
הרב משה תנעמי: אני הייתי רוצה שהדברים יאמרו על ידי מה שכבר נכתב.
הרב משה תנעמי: בבקשה.
אברהם פרידמן: אברהם פרידמן, יושב ראש איגוד מנהלי הישיבות, עמותה רשומה.
אברהם פרידמן: קודם כול, תודה ליושב ראש שהחליט לכנס את הנושא הזה אצלו בוועדה.
אברהם פרידמן: היטיב להגדיר את זה במילים ספורות בהתחלה.
אברהם פרידמן: יש פה תקציב שהמדינה תומכת ב-1,000-1,500 מוסדות תורניים, מה שמוגדר תמיכות, אבל מנגד, הבקרה שהמדינה מבקשת לבקר את החלוקה של הכספים האלה, היא נעשית בצורה שלא קיימת כלפי שום מגזר אחר באוכלוסייה שמקבלת גם כן כספי תמיכות.
אברהם פרידמן: הבקרה נעשית בצורה דרסטית, חריגה, מבזה, משפילה.
אברהם פרידמן: אני לא צריך להסביר ליושב ראש הוועדה ולכל הנוכחים פה מה היא מעלתו של לימוד התורה, ומין הראוי היה שההתייחסות אליהם תהיה מכובדת יותר.
אברהם פרידמן: לצד זה אני מוכרח להגיד, יתכן וישנם עשבים שוטים.
אברהם פרידמן: צריך לטפל בהם כפי שמטפלים בכל עשבים שוטים, אבל מכאן לעשות הענשה קולקטיבית ולהתייחס לכל המוסדות ללא יוצא מין הכלל כמי שיש עליהם כתם או שהם נחשדים או שצריך לבקר אותם בצורה מדוקדקת, זה לא מוצדק וזה לא קיים בשום מקום אחר כלפי שום אוכלוסייה אחרת.
אברהם פרידמן: מה שנגרם כתוצאה מהבקרות האלה, שהניהול התקין של אותם מוסדות מתערער, אין כמעט אפשרות לפתח מוסדות חדשים או להרחיב מוסדות קיימים.
אברהם פרידמן: התופעה הזו כמעט ולא קיימת בגלל הקושי של הבקרה והדברים האלה אינם מוצדקים.
יעקב מרגי: אברהם פרידמן, קושי מבחינתי לא עומד לנגד עיניי.
יעקב מרגי: אף אחד לא הבטיח לנו גן של שושנים.
יעקב מרגי: גם לנו קשה.
יעקב מרגי: תציג לי איפה אתם מופלים לעומת מוסדות נתמכים אחרים במשרד החינוך.
אברהם פרידמן: השיטה הזו לא קיימת בשום מקום אחר.
יעקב מרגי: אתה בדיון ועדה.
יעקב מרגי: יש פה פרוטוקול, הדיון משודר באינטרנט.
יעקב מרגי: אני לא הייתי בכוללים בשנים האחרונות.
יעקב מרגי: אני לא יודע להגיד לך מה קורה בכוללים.
יעקב מרגי: ספר לי מה קורה, איך מתנהלת הביקורת.
אברהם פרידמן: להיכנס לבית מדרש, בית כנסת ולהגיד לאנשים, תעמדו בתור, אני רוצה אחד-אחד לזהות.
אברהם פרידמן: כזה דבר לא קיים בשום מקום אחר, ואני מדבר על כספי תמיכות.
אברהם פרידמן: לא תגיד, זה תקציב, אולי שם מתנהל אחרת.
אברהם פרידמן: כספי תמיכות, השיטה הזו איננה קיימת בשום מקום אחר.
אברהם פרידמן: זה משפיל, זה מבזה וגורם להמון חיכוכים עם המשרד שמבקר.
אברהם פרידמן: מעבר לזה, כל מי שמבקש תמיכה, הוא חותם, אני עשיתי פה רשימה, שהוא ישתמש שימוש נאות בכספי התמיכה, הוא מאפשר פיקוח ובקרה בכל עת.
אברהם פרידמן: הוא מדווח על העזיבות, מאפשר בדיקת ספרי החשבונות, אין חקירה נגד חבר הנהלה, המוסד מגיש את חמשת מקבלי השכר הגבוה.
אברהם פרידמן: אני לא צריך להגיד לך שזה חוכא ואיטלולא, השכר שהם מקבלים, כל חמשת מקבלי השכר הגבוה.
אברהם פרידמן: יש דוח ביצוע מול תקציב, וגם מנהל המוסד מתחייב שישיב כל כסף שהוא קיבל שלא כדין.
אברהם פרידמן: בעצם הוא מילא את כל חובתו כלפי הממסד.
יעקב מרגי: על זה אין לך טענות.
מנחם אליעזר מוזס: זה בשם החופש האקדמי.
יעקב מרגי: רגע, רגע, נגיע לחופש האקדמי.
יעקב מרגי: על זה יש טענות?
אברהם פרידמן: אין לי טענות.
אברהם פרידמן: אני אומר לך עובדה קיימת.
אברהם פרידמן: מנהל מוסד חותם על כל הדברים האלה.
אברהם פרידמן: כשבאים אליו לבדוק אותו בוקר, צהריים וערב ומשפילים אותו ומעכבים לו כספים - - -
יעקב מרגי: באיזה מצב מעכבים?
יעקב מרגי: חוץ מהשפלה, הבנתי, עומדים בתור, תעודות זהות, סוגרים דלתות.
אברהם פרידמן: הגיע מבקר, אברך הלך לרופא או שהלך ללוויה או שהלך לשמחה.
אברהם פרידמן: מודדים את התלמידים באחוזים, כמו צייד מכשפות.
אברהם פרידמן: זה לא התפקיד של המבקר.
אברהם פרידמן: מדובר על נער שליח, איזה סטאז'ר של רואה חשבון.
אברהם פרידמן: הוא בעצם נכנס לתוך ההתנהלות של המוסד ואומר, אני רוצה לבדוק.
יעקב מרגי: הוא עושה את עבודתו, מה שהטילו עליו.
יעקב מרגי: השאלה אם דרשו ממנו דברים סבירים או לא.
יעקב מרגי: אתה יודע לומר לי?
אברהם פרידמן: אני חושב שלא זה התפקיד של הביקורת.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד לרב אברהם פרידמן, תרשה לי, בסדר?
יעקב מרגי: אתה לא תקבע למבקר מה התפקיד שלו.
יעקב מרגי: אתה כראש מוסד, אני רוצה לדעת ממך, נראה לך סביר דרישות שביקשו מהמבקר הזה או שמוגזם?
אברהם פרידמן: מוגזם.
יעקב מרגי: אני מנסה להבין ממך, לו יצויר, באו לביקורת, מצאו ששני אברכים, אחד, אשתו ילדה באותו רגע או אשתו קראה לו, לא יודע מה קרה, שלושה-ארבעה.
יעקב מרגי: באיזה מצב זה פסילה, מהראשון, מהשני, מהשלישי, חוזר ונשנה?
אברהם פרידמן: הכול נמדד באחוזים.
יעקב מרגי: אחוזים ממה?
שלמה ברילנט: אני שנייה אסביר אולי את הדברים יותר בפרקטיקה.
שלמה ברילנט: שלמה ברילנט, מנכ"ל איגוד מנהלי הישיבות.
שלמה ברילנט: אם תלמיד, באמת אשתו ילדה או לוויה או דברים כאלה שקורים מדרגה ראשונה, האישור הזה מתקבל והוא לא נספר.
שלמה ברילנט: הבעיה היא שהיום הם מגיעים למקום בצורה של שני אנשים.
משה גפני: מה לא נספר?
שלמה ברילנט: לא נספר החוסר שלו.
יעקב מרגי: אם הוא מביא אישור שזה הלוויה, אני בכוונה נגעתי בדוגמאות סבירות, אין אישור.
שלמה ברילנט: אתן דוגמא לא סבירה.
שלמה ברילנט: אם הוא חולה עם שפעת בבית נניח, קודח מחום, יש שפעת במדינה, זה נחשב שהוא חסר.
שלמה ברילנט: למה?
יעקב מרגי: ואם הוא יביא אישור מהרופא שהוא היה?
שלמה ברילנט: אז זהו, בדיוק פה הנקודה.
שלמה ברילנט: החליטו שאישור מרופא לא כביל, רק אישור שהוא אושפז בפועל, ולכן אם הוא הביא אישור מרופא, דרך אגב, בהוראת משרד הבריאות, בלי להיות פיזית אצל הרופא, הרופא ישלח לו בדואר, בפקס, במייל אישור, אני צריך לשלם לו שלושה ימים כסף, כי הוא, העובד שלי, אמר, יש לי אישור מהרופא, אבל אם הנתמך יביא אישור מהרופא אפילו אם הוא יהיה פיזית אצל הרופא, האישור הזה לא יתקבל, רק אם הוא יהיה פיזית מאושפז.
יעקב מרגי: יש עוד דוגמאות שהן סבירות, שלא מאושרות?
שלמה ברילנט: דוגמא, נושא של דיאליזה או דברים כאלה.
שלמה ברילנט: זה לא נקרא אשפוז.
שלמה ברילנט: צריך לעבור חריגה מיוחדת של ועדה שתאשר את זה, או נניח בן אדם, יש לו ילד שצריך ללכת לריפוי בעיסוק.
שלמה ברילנט: יש ילדים נכים.
שלמה ברילנט: עוד כל מיני דוגמאות כאלה שלא חסר.
יעקב מרגי: אני מאמין שאם אני, היה לי חשק עוד לחלוב, למרות שזה לא המקצוע שלי, קשה להוציא מכם, הייתי מוציא עוד דוגמאות כאלה ואחרות, אבל אני הייתי רוצה לעבור למשרדי הממשלה.
יעקב מרגי: תחליטו, אוצר או חינוך.
יעקב מרגי: תארו לנו את הנוהל.
עמוס צייאדה: עמוס צייאדה, אגף מוסדות תורניים.
עמוס צייאדה: אני רוצה לדבר על העבודה של האגף דווקא.
עמוס צייאדה: חברים מהאוצר ידברו על נוהל התמיכות.
יעקב מרגי: לכוללים יש נוהל תמיכות שונה מנוהל תמיכות רגיל שמופיע במשרדי הממשלה?
יעקב מרגי: אני גם הפעלתי סעיפי תמיכה.
יעקב מרגי: השאלה שלי אם לכוללים יש נוהל שונה.
עמוס צייאדה: באופן כללי החלק הראשון של הנוהל הוא אחיד לכולם.
עמוס צייאדה: בהמשך, באזור סעיף 16 שמדבר על סנקציות, שם הנוהל מפריד.
עמוס צייאדה: הוא לא אומר כוללים, אבל הוא מפריד בין שני חלקים: כללים למוסדות שהתמיכה ניתנת לפי משתתפים, שזה הכוללים והישיבות, וכללים לעמותות שהתמיכה היא לפי פעילות.
עמוס צייאדה: אצלי פעילות זה יכול להיות מתנועות נוער ועד כל פעילות משרד הרווחה.
יעקב מרגי: אני רציתי לבחור כרגע דוגמא גרועה.
יעקב מרגי: בריכת הסולטן, אירוע של משרד התרבות, אף אחד לא יבדוק אותו.
יעקב מרגי: הוא מצהיר שזה אירוע ל-5,000, באו 3,000, אף אחד לא ידע, אבל הבאת דוגמא, ארגוני הנוער ותנועות הנוער.
יעקב מרגי: אני לא מאמין, יבוא מישהו פה ויאמר לי שהנוהל הזה מיושם על ארגוני הנוער ותנועות הנוער.
יעקב מרגי: אם מישהו יגיד שאותו נוהל מיושם, אתה פה נתת הפרדה וזו דוגמא הכי זהה שיכולה להיות, כי זה דבר סטטי, קבוע.
יעקב מרגי: זה אותן פעילויות, אותם ילדים, אותם בני נוער.
יעקב מרגי: הייתם מתכבדים להכניס את זה בתקצוב, עומדת הזכות למדינה.
יעקב מרגי: גם במוסדות מתוקצבים אחרים היא לא עושה את הביקורת הזו, אבל לא משנה.
יעקב מרגי: עומדת הזכות.
יעקב מרגי: אם אני אומר, קח ארגוני נוער, תנועות נוער והכוללים, אני לא מאמין שהבקרה והפיקוח או הבקרה שם זהה.
עמוס צייאדה: צריכה להיות כמובן ביקורת בכל סוגי הפעילות.
עמוס צייאדה: נשאלתי באמת למה האופי הזה של הביקורת בישיבות.
עמוס צייאדה: ניסיתי ללכת אחורה ולנוהל תמיכות שבא ואומר שהתמיכה היא לפי משתתפים.
עמוס צייאדה: תמיכה לפי משתתפים זה אומר שמוסד מדווח 100 תלמידים והתעריף לתלמיד, לדוגמא נקבע על 500 שקלים, אז הוא יקבל 50,000 שקל לחודש, וכשעושים את הביקורות, חלק משמעותי של הביקורות, אני מניח שזה החלק שמלינים עליו כאן, הוא שמגיעים מבקרים ממשרד רואה חשבון, מגיעים עם הרשימה שדווחה למשרד, שודרה, ובודקים האם יש פער בין מה ששודר למשרד לבין מה שקיים בפועל בשטח.
יעקב מרגי: אנחנו שואלים אם כל תמיכה לפי משתתפים מבוצעת ככה.
עמוס צייאדה: אולי מי שמכיר תמיכות אחרות, אולי החשכ"ל או משרד המשפטים מכיר תמיכות אחרות, זה אמור להיות כך.
עמוס צייאדה: אני בכל זאת רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן.
עמוס צייאדה: הדברים האלה של סגירת דלתות לא אמורים להיות.
עמוס צייאדה: זו לא הנחיה ורובם של המקרים זה לא קורה.
עמוס צייאדה: כך גם הפרעה לשיעור, נגיד של ראש ישיבה.
עמוס צייאדה: אנחנו לא פעם רואים מקרים שהמבקרים באים ואומרים, היה שיעור, או שהם באו, אמרו, נבוא יותר מאוחר או שהם חיכו עד שהשיעור יסתיים.
עמוס צייאדה: גם המון מקרים שבאו באמצע תפילת מנחה או תפילה אחרת וחיכו שהתפילה תסתיים.
עמוס צייאדה: אני אוסיף עוד ואומר, עיכוב תמיכה למוסדות, שוב, אפשר למצוא מקרים קיצוניים ומקרים חריגים שהדברים האלה קרו.
עמוס צייאדה: אנחנו גם קשובים לשמוע את המוסדות.
עמוס צייאדה: אני יכול לומר שעיכובי תמיכה, היושב ראש שאל פה מתי מעכבים תמיכה, אז עד 15% חוסר בביקורת מוגדר כביקורת תקינה.
עמוס צייאדה: בין 15 ל-25 זו ביקורת שלילית אבל לא כזו שגוררת עיכוב תמיכה.
עמוס צייאדה: מעל 25% בביקורת, מעכבים את התמיכה ותתבצע ביקורת חוזרת, וגם כאן יש כללים.
עמוס צייאדה: אם הביקורת השנייה בדרך כלל תצא חיובית מאוד, יש כל מיני דרגות, אז הביקורת הראשונה מתבטלת, לא קרה שום דבר.
עמוס צייאדה: חשוב לי להגיד שאנחנו כמעט בכל המקרים מקפידים ומשתדלים לפני שמקבלים החלטה על עיכוב, גם מוסד שיש לו 30% חוסר, משתדלים לבוא ולשמוע למה הדבר הזה קרה, לתת לו את זכות השימוע.
עמוס צייאדה: אני יכול לבוא ולומר, גם עם האיגודים.
עמוס צייאדה: יושב פה איגוד אחד אבל יש עוד איגודים.
עמוס צייאדה: תמיד כשבאים ופונים מראש ואומרים לנו, יש אירוע כזה או אירוע אחר, אנחנו מבקשים מהחשכ"ל בתאום, ביחד.
עמוס צייאדה: אני לא מכיר אירוע שביקשנו להפסיק ביקורת, לא לקיים אותה ביום מסוים והיא התקיימה.
עמוס צייאדה: אני אגיד יותר מזה, דובר על כאן על דיאליזה וטיפולים אחרים, ויש אברכים עם ילדים נכים שיש להם תוכנית טיפולים קבועה.
עמוס צייאדה: אני רוצה לומר שכשמוסד, ראשית, בא ופונה מראש ומבקש, אומר לנו, שמעו, התלמיד שלי יומיים בשבוע, שלושה ימים בשבוע צריך לצאת לטיפולים כאלה ואחרים, אנחנו מאשרים.
עמוס צייאדה: אגב, מעט מאוד מקרים מבקשים מראש אישורים.
עמוס צייאדה: אנחנו מאשרים.
עמוס צייאדה: הוועדה נותנת אישור לדברים האלה.
עמוס צייאדה: לדעתי אפילו הסמיכה אותנו לתת אישורים לדברים האלה.
עמוס צייאדה: זה אחד.
עמוס צייאדה: שניים, אני בהקשר הזה רוצה להגיד עוד נקודה.
עמוס צייאדה: בעבר מוסדות היו באים, עניין של מדי יום ביומו, יש לנו פעילות כזו, יש לנו שיעור במקום אחר, יש יום ירושלים ועד אצל האדמו"ר, יש פעילות כזו ושיעור, ובימים כאלה ואחרים יש בחסידויות ימים מאורגנים.
עמוס צייאדה: בעבר ביקשנו לשלוח איזשהו מכתב.
עמוס צייאדה: היום אני יכול להגיד לכם, פיתחנו בדיוק לפני שנה, בתקופה הזו, יש פורטל שבו מוסד יכול להיכנס.
עמוס צייאדה: אותו מדווח שמעביר את רשימת התלמידים נכנס לפורטל ויכול לבוא ולכתוב שהוא מבקש היעדרות מחר, מחרתיים.
עמוס צייאדה: צריך 30 וכמה שעות קודם שזה בערך יוצא יומיים, אבל אפשר גם במקרים נגיד שיש דברים לא צפויים, לא עלינו נגיד לוויה, יכול גם לפנות לאגף, אבל מוסדות, אני יכול להגיד לכם מאות פניות.
עמוס צייאדה: פעם אחרונה שבדקתי זה היה לתקופה של כמה חודשים.
עמוס צייאדה: מאות פניות מעבירים דרך המערכת הזו והבקשות האלה מאושרות.
עמוס צייאדה: ברור שאם נראה כאן מישהו שעשרות פניות, כל יומיים-שלוש הוא מבקש משהו, אז אנחנו נשאל שאלות, אבל הפניות האלה מאושרות רובן ככולן.
יעקב מרגי: החשב הכללי, אתם יכולים לומר לפרוטוקול שכל המוסדות הנתמכים לפי מספר משתתפים מקבלים את אותה סוג ביקורת?
גל לנדו: גל לנדאו מהחשב הכללי.
גל לנדו: כל תמיכה שניתנת לפי מספר משתתפים, הבקרה היא זהה.
גל לנדו: הנוהל זה נוהל שר אוצר, לא נוהל חשב כללי.
גל לנדו: הוא נוהל רוחבי לכל משרדי הממשלה.
גל לנדו: אין פה אבחנה בין האגף למוסדות דת לבין אגפים אחרים.
גל לנדו: כל תמיכה שהיא לפי מספר משתתפים, הבקרות עליה הן זהות.
יעקב מרגי: לכאורה, "הכול גן עדן", אומר שר הביטחון.
יעקב מרגי: על מה אתם מלינים?
יעקב מרגי: מעניין, אלה שפנו אלי שבאים אליהם בארבע נקודה משהו בשעון או שבאים בדיוק בזמן התפר, שחזרו מהפסקת צהריים, יצאו לארוחת צהריים.
יעקב מרגי: כל תלונות האלה פתאום נעלמו?
משה גפני: יש הבדל בין שהם באים לפה, הם מאוד נחמדים, לבין שהם באים אליך למשרד ופתאום אתה שומע את כל הצרות.
יעקב מרגי: תרשה לי להתנצל שהטרחתי אותם היום, ביום ראשון אחרי שבת, לבוא לכאן.
אברהם פרידמן: הזכרת בריכת הסולטן.
אברהם פרידמן: נגיד באו לעשות ביקורת בשעת מופע, לראות כמה אנשים יש ולבקש מהם להזדהות - - -
יעקב מרגי: זה לא לפי מספר משתתפים.
אברהם פרידמן: אני מדבר איתך לפי מספר משתתפים.
יעקב מרגי: אני שיבחתי את עמוס צייאדה שהוא הביא את הדוגמא של מספר משתתפים, כי אני רציתי להביא דוגמא ממשרד התרבות לגרוע, אז אל תשתמש בה.
יעקב מרגי: אמרתי כבר שהיא דוגמא גרועה.
שלמה ברילנט: אבל תנועות הנוער, כתוב במפורש שזה לפי מספר משתתפים.
יעקב מרגי: שאלתי, קיבלתי תשובה.
יעקב מרגי: אני יוצא מתוך הנחה שנציגי המשרדים בוועדה מדווחים אמת.
יעקב מרגי: בוא עכשיו נשמע באמת למה הטרחתי את חברי הכנסת.
משה גפני: אדוני היושב ראש, א', אני מודה לך על הישיבה הזאת.
יעקב מרגי: אני רק אפסיק את חבר הכנסת.
יעקב מרגי: תקשיבו טוב, הרשמים שמגיעים מהשטח זה התעמרות תוך כדי השפלה, ביזיונות, ואם תרצו אני אביא לכם את כל הדוגמאות שקיבלתי.
משה גפני: אדוני היושב ראש, אני יודע ממה שאני קיבלתי, ובדקתי, וזה גם נכון, יש מערכת שלמה שכל ההתייחסות למוסדות התורה היא התייחסות שונה גם אצל החשב הכללי, אבל בעיקר במשרד החינוך.
משה גפני: אני אפרט את הדברים ואני אגיד על מה מדובר.
משה גפני: באו לרב אנגלנדר באמצע שיעור כללי.
יעקב מרגי: מה זה הרב אנגלנדר?
משה גפני: ראש ישיבת בית שמעיה.
משה גפני: אני יכול להביא הרבה מאוד דוגמאות.
משה גפני: באו אליו באמצע שיעור כללי.
משה גפני: שיעור כללי הוא השיעור המרכזי שנעשה במהלך השבוע.
משה גפני: בישיבה זה הדבר החשוב ביותר.
משה גפני: אנשים מתכוננים לזה, מכינים אותו, יושבים שם, ואז מגיעים שני בחורים צעירים או מבוגרים, בכלל לא משנה.
משה גפני: אגב, אני לא ראיתי מבקר חרדי.
משה גפני: רוב הישיבות הן חרדיות.
משה גפני: לא ראיתי מבקר חרדי.
משה גפני: כולם מהציונות הדתית.
יעקב מרגי: יש רואה חשבון חרדי?
משה גפני: לא חשוב, זה בסדר, אנחנו מדינה שוויונית.
יעקב מרגי: ודאי שיש.
משה גפני: מלא, כמה שאתה רוצה.
משה גפני: יש יותר מדי, רק כמובן לא יקבלו אותם לעבודה הזאת בגלל שזה חשוב.
משה גפני: על כל פנים, אני יכול להביא הרבה מאוד דוגמאות.
משה גפני: אני מתפלא על הרב פרידמן, מתפלא על הרב ברילנט.
משה גפני: הם יודעים איזה ערים, הם פונים אלינו.
משה גפני: באים בהשפלה שאין כדוגמתה.
משה גפני: באים, מוציאים אברכים החוצה ואם מישהו חזר מאיזה מקום, מאיזו קופת חולים.
משה גפני: אגב, אני מקדים ואומר, צריך ביקורת.
משה גפני: הכסף שיורד לכאלה שמזייפים, יורד מהמערכת כולה, יורד ממוסדות התורה.
משה גפני: אני בוודאי בעד ביקורת, אבל ביקורת כמו שנעשה במקומות אחרים.
משה גפני: כל התהליך הזה הוא תהליך שאי אפשר לקבל עליהם תשובות.
משה גפני: באנו כל חברי הכנסת ואמרנו, הביקורת היא ביקורת משפילה.
משה גפני: שום דבר במערכת הזאת לא הסתדר.
משה גפני: אני לא מכיר מוסד אחד במדינת ישראל שיש ביקורת כזאת, ואתם בחשב הכללי צריכים לעשות חשבון נפש גדול ואתם נותנים את כל הגיבוי לעניין הזה של אגף מוסדות תורניים במשרד החינוך.
משה גפני: מה זה אתה בא לפה ואתה אומר, בכל המקומות אותו דבר.
משה גפני: זה שקר מה שאתה אומר.
משה גפני: איזה מקום?
משה גפני: תן לי דוגמא באיזה מקום יש ביקורת כזאת שבאים באמצע הפעילות, לוקחים אנשים מבוגרים, אנשים שהם לא בני 5 ולא בני 3.
יעקב מרגי: לא עשיתם זאת לא בארגוני הנוער ולא בתנועת הנוער, ואני נצמד רק לדוגמאות האלה.
משה גפני: בשום מקום.
משה גפני: אני אתן לך דוגמא, אדוני היושב ראש.
משה גפני: אני רוצה לדעת, אני מחכה לתשובה מהחשב הכללי, הוא אמר לי שלא היה דבר כזה, אבל אתם אישרתם לאגף למוסדות תורניים לקחת חוקרים פרטיים, מה שלוקחים למאפיה, מה שהמשטרה לוקחת כשהם רוצים להעמיד מישהו לדין.
משה גפני: אתם אישרתם.
משה גפני: יזם את זה האגף למוסדות תורניים, זה נכון, לא אתם, אבל אתם אישרתם את זה.
משה גפני: דיברתי עם פרקליט המדינה, דיברתי עם החשב הכללי, תן לי תשובה למה אישרתם דבר כזה למוסדות תורניים?
משה גפני: הם חשודים?
משה גפני: מה זה החקירות?
יעקב מרגי: ברשותך, היה פה דיון בוועדה כשמאן דהוא חשב שמשרד החינוך הוציא מכרז לחוקרים פרטיים על בתי הספר.
יעקב מרגי: הייתה פה סערה.
משה גפני: היה וביטלו את זה.
משה גפני: אמרו שישביתו את מערכת החינוך.
משה גפני: על כל פנים, יש מכרז, על הבקשה הזאת חתומה היועצת המשפטית של האגף למוסדות תורניים.
משה גפני: שאלתי את פרקליט המדינה למה אישרת.
משה גפני: הרי בפעם הקודמת לא אישרת.
משה גפני: הוא אמר, אני לא מכיר, אני אבדוק, אני אחזור.
משה גפני: הוא עוד לא חזר.
משה גפני: החשב הכללי לא יודע מזה.
משה גפני: לי הוא אמר שהוא לא יודע מזה, אבל נניח ויודעים ולא יודעים, אנחנו מדברים על מוסדות תורה במדינה יהודית, שמביאים שם, וכתוב במכרז הזה ובבקשה, שישבו באופן סמוי עם מצלמות ויצלמו את התלמידים.
משה גפני: זה מזעזע לקרוא את זה.
משה גפני: אני לא מבין איך אדם היה יכול לחתום על מכרז כזה?
משה גפני: אם היית אומר, בסדר, כולם סובלים מהעניין הזה, אני אתן לך דוגמא.
משה גפני: נראה שלא כולם סובלים.
משה גפני: באגף למוסדות תורניים יש סעיף שמדבר על נוח"ם, 2 מיליון שקל עבור תלמידים שהם טעוני טיפוח, הם במצב כזה שהם אינם יכולים ללמוד במצב הרגיל.
משה גפני: הם מקבלים תקציב ממשרד החינוך על השיעורים שהם נותנים שם והם מקבלים תקציב ממשרד הרווחה על הפנימייה.
משה גפני: בא האגף למוסדות תורניים והוא אמר, זה כפל תמיכה, אז ישבנו עם מנכ"לית משרד החינוך דאז, עם משרד הרווחה לנסות להעביר את זה למשרד הרווחה שהכול יהיה במשרד אחד.
משה גפני: לא הצלחנו.
משה גפני: עד לרגע זה, זה הולך לאיבוד ואלה שטעוני טיפוח לא יקבלו, עד שהגיעה אלי לוועדה בקשה של עודפים של משרד החקלאות שהם מבקשים לתת 40 מיליון שקל ל-100 גרעינים תורניים.
יעקב מרגי: שם אין כפל תמיכה.
יעקב מרגי: גם שילוש תמיכה אין וריבוע תמיכה גם אין.
יעקב מרגי: לא יהיה גם.
משה גפני: ביקשתי מהעוזרים שלי שיבדקו מה זה.
משה גפני: הרי הכול עובד.
משה גפני: זו ועדה.
משה גפני: בדקו.
משה גפני: התברר, ויש לי את הרשימה, אני כמובן לא הבאתי אותה מכיוון שזה לא הדיון בוועדת החינוך, זה באמת דיון של ועדת הכספים, אבל שתדע, הגיעה רשימה שרשום אותו גרעין תורני מקבל תמיכה ממשרד החקלאות.
משה גפני: אותו גרעין תורני מקבל תמיכה ממשרד החינוך מהאגף למוסדות תורניים.
יעקב מרגי: אם היית חופר עוד, גם תמצא מגליל-נגב.
משה גפני: לא, הם הפסיקו בכלל את כל הסעיף הזה, אבל אני מצאתי גרעינים תורניים שמקבלים משלושה או מארבעה אפילו מקומות, אבל אלה היותר נדירים.
משה גפני: השגרתי זה שמקבלים ממשרד החינוך ומקבלים ממשרד הרווחה, ושם לא נטען לעניין של כפל תמיכה.
משה גפני: בדקתי, איך יכול להיות שלא נטען?
משה גפני: הרי בטח יש שם גם חרדי שמקבל.
משה גפני: התברר שאין חרדים.
משה גפני: כל מה שהגיע אלי לוועדה, במשרד החקלאות, אין שם אף אחד חרדי.
משה גפני: העוזר שלי שאל את העוזר של אורי אריאל, למה אין?
משה גפני: אז אמר, אתם לא יודעים להגיש בקשות.
משה גפני: בכלל זה לא נוגע אליכם, וזה עובר את הייעוץ המשפטי.