GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי ברומר: השאלה היא: מי קיים הרעלה והאם יש מישהו מהרשויות שאחראי על קיום הרעלה בקנה מידה כל כך רחב וכל כך ארוך?
יעקב מרגי: שאלה חברת הכנסת לאה פדידה – את פעילה סביבתית, פועלת בתל אביב – פניתם לרשות המקומית?
יעקב מרגי: שאלתם?
יעקב מרגי: אולי הרשות המקומית, בגיבוי של המשרד, או לא בגיבוי שלו, עשתה זאת?
מירי ברומר: שאלנו.
מירי ברומר: את יכולה לענות על זה?
עירית דרוב: הרשויות מכחישות.
לאה פדידה: איזה רשויות?
יעקב מרגי: פנית לעיריית תל אביב, למחלקת תברואה, וטרינריה?
עירית דרוב: כן, פניתי לד"ר שי - - -
יעקב מרגי: הכחשה מוחלטת?
עירית דרוב: לרוני קינג מרט"ג, לצבי גלין מתל אביב.
לאה פדידה: רט"ג זה לא רשות מקומית.
יעקב מרגי: היא גם, גם וגם.
יעל כהן-פארן: זו רשות ממשלתית.
יעקב מרגי: אנחנו כבר אחרי תל אביב, יצאנו מתל אביב.
יעקב מרגי: היא הגיעה לרט"ג.
יעקב מרגי: הבנו, הכחשה מוחלטת.
יעקב מרגי: משרד החקלאות יודע על פעולה אקטיבית באזור הירקון?
תמיר גושן: באופן גורף וחד-משמעי: משרד החקלאות לא הפעיל, ואנחנו גם לא מתכוונים להפעיל, הרעלות.
לאה פדידה: כרגע.
תמיר גושן: לא מתכוונים להפעיל הרעלות.
יעל גרמן: אז זה עוד יותר מדאיג, אז מה סיבת המוות?
תמיר גושן: אלא אם כן יהיה כאן ארמגדון.
תמיר גושן: אנחנו לא שם.
תמיר גושן: אנחנו לא שם ולא היינו שם.
תמיר גושן: לא רק משרד החקלאות - - -
יעקב מרגי: אתם מכירים את התופעה?
תמיר גושן: אנחנו מכירים את התופעה.
תמיר גושן: הגיעו תנים לבדיקה במכון הווטרינרי.
תמיר גושן: לפחות בשתי שיטות הודגם נגיף הכלבלבת במוחם.
תמיר גושן: יתר על כן, במחצית הראשונה של 2017, מתו שועלים, הייתה תמותת שועלים בערבה כתוצאה מאותו נגיף.
תמיר גושן: הנגיף הזה הוא נגיף שממית בעלי חיים בבר, הוא תוקף - - -
יעקב מרגי: הוא יכול לבוא גם מהרעלה יזומה, או שזו מחלה - - -?
תמיר גושן: לא, לא.
יעל גרמן: לא, כלבלבת זה נגיף.
תמיר גושן: זו כבר מלחמה ביולוגית.
יעקב מרגי: לכן אני שואל, יעל, לא כי אני יודע.
תמיר גושן: זה לא נעשה.
תמיר גושן: אני אומר את זה כאן על השולחן באופן הכי גלוי לכל מי שמתעניין: לא משרד החקלאות ולא הרשויות המקומיות ביצעו הרעלה.
יעקב מרגי: אתם בדקתם יזום ומצאתם את נגיף הכלבלבת?
תמיר גושן: בדקנו גופות של תנים, לא מצאנו רעלים ולא – הדגמנו את נגיף הכלבלבת במוחם.
מירי ברומר: האם עשו היסטולוגיה גם כן?
תמיר גושן: כן, כן.
מירי ברומר: כי אנחנו לא קיבלנו שום תשובה לשאלות שלנו.
תמיר גושן: המעבדה לטוקסיקולוגיה בדקה, לא אותר שום רעל – ונעשתה טוקסיקולוגיה בשתי שיטות שונות: גם ב-PCR וגם באימונוהיסטוכימיה – הודגם הנגיף של הכלבלבת, אחד.
תמיר גושן: שניים, רציתי רק להגיד לגבי הנושא של סירוס ועיקור של תנים שהעלו כאן.
תמיר גושן: הנושא הזה, א', כנראה לא פיזיבילי, אבל מתכוונים לעשות פיילוט, אם אני לא טועה, אצל שי מלמן.
תמיר גושן: על מנת להגיע לשליטה בגודל אוכלוסיית בעלי חיים – ואנחנו עדים לזה באוכלוסיית חתולי הרחוב – אנחנו צריכים לעקר ולסרס מעל 80%, ויש שגורסים אפילו מעל 90%, מהאוכלוסייה.
תמיר גושן: כשמדובר על עשרות אלפי תנים במדינת ישראל, זה לא פיזיבילי.
תמיר גושן: אם התנים במדינת ישראל בעבר היו מוגבלים עד צפון הנגב, היום אנחנו רואים אותם כבר בערבה.
תמיר גושן: חבל לי מאוד שאין כאן נציג של הרשות הטבע והגנים, שיכול לתת את הדברים בצורה הרבה יותר מדויקת.
יעקב מרגי: להבא, לרשום.
תמיר גושן: התנים מתפשטים בכל הארץ.
תמיר גושן: צפיפותם עולה לא רק ביוקנעם, אלא גם בגדרה.
תמיר גושן: הם נכסים אל החצרות, וכמו שאמר רעי למקצוע, ד"ר רודריג, גם החתולים, חתולי הרחוב, מהווים כאן סכנה.
תמיר גושן: צריך לתת את הדעת על זה.
יעקב מרגי: הייתה תקופה שאצלי במושב נעלמו החתולים.
יעקב מרגי: התפללנו, כמו שהתפללנו לגשם, שיבואו החתולים.
יעקב מרגי: עודדנו.
יעקב מרגי: עכשיו הם מבורכים אצלנו, זו הצפה אבל אנחנו רוצים אותם.
שי רודריג: כל דבר במידה.
תמיר גושן: יש מקומות שהחתולים הגיעו לגודל אוכלוסייה שאפילו גורם לנזק.
יעקב מרגי: כמויות כאלה?
מירי ברומר: אבל אם אתה מדבר על שהוכחה כלבלבת, קודם כול - - -
יעקב מרגי: ד"ר מירי, תאמיני לי, אני מוכן לשבת עד 16:00 רצוף בדיון על הכלבת, אבל מה לעשות, יש לי עוד מעט דיון ואני רוצה לתת רשות דיבור למי שביקש.
יעקב מרגי: דורון מרגוליס, בבקשה, אדוני.
דורון מרגוליס: אני דורון מרגוליס, אני מהקבוצה של שומרי טבע ובעלי חיים והמיקוד שלנו כרגע הוא בנושא פארק הירקון יותר.
דורון מרגוליס: מירי העלתה למעשה את השאלה מלכתחילה, אבל כאן גם נשאלת השאלה: אם כך, אם לא נעשה שום דבר בפארק הירקון על ידי הרשויות ויש תמותה גבוהה, ואתם טוענים שבתנים זה התגלה כנגיף הכלבלבת, איך מסבירים את התמותה הגבוהה של בעלי כנף, שהם בעלי חיים ביתיים שטיילו בפארק, ועוד אחרים?
דורון מרגוליס: זו אינדיקציה שכנראה יש הרעלה שהיא לא סלקטיבית - - -
יעקב מרגי: ההערכה שלי – אני אומר לך, אם באמת לא הייתה תמותה של בעלי חיים אחרים או בעלי כנף, היינו יכולים לקבל את התשובה של כבודו, שאני מאמין לה ואנחנו סומכים על שר החקלאות שיאמר לוועדת כנסת דברי אמת.
יעקב מרגי: אבל אל תיפול מהכיסא, אנחנו מכירים בני אדם שהסביבה של בעלי חיים לא נוחה להם והם יכולים לעשות מעשה נואש ולפזר - - -
דורון מרגוליס: אבל בכמות כזאת מסיבית?
יעקב מרגי: אבל צריך לאכוף את זה.
דורון מרגוליס: אז הרשויות צריכות לאכוף.
יעקב מרגי: צריך לאכוף, צריך לחקור זאת.
יעקב מרגי: לכן מיד שאלתי, תלונה כזו לרשות המקומית, או אפילו למשטרת ישראל או למשרד החקלאות, הייתה צריכה לגרור חקירה.
דורון מרגוליס: נפנפו אותנו.
דורון מרגוליס: לעירית אמרו במשטרה: תפסיקי עם השטויות שלך.
דורון מרגוליס: בעירייה אמרו: אנחנו לא יודעים על שום דבר.
דורון מרגוליס: אני יכול להגיד לך שתושבים מקומיים נטלו יוזמה, הסתובבו בפארק ונראים שם דברים חשודים.
דורון מרגוליס: אין לנו הוכחות, אין לנו אקדח מעשן, אבל נראים שם דברים מאוד-מאוד חשודים והרשויות צריכות לפעול בנושא.
דורון מרגוליס: כי אם התושבים לקחו יד והתחילו להרעיל שם, ויש עדויות לכך בקבוצות פייסבוק של שכונות מסוימות שאנשים איימו שהם יעשו את זה, ואם רואים בשטח תוצאות כאלה, ואספו דגימות שנראות מאוד חשודות – עוד לא הגיעו תוצאות – ויש תמותה כזו גדולה בפרק זמן קצר, של חודשיים, של בעלי כנף ובעלי חיים אחרים, וחיות בית שהיו מחוסנות, לא יודע אם היו מחוסנות אבל גם של חיות בית, צריך לטפל בזה.
יעקב מרגי: אורית נבו, בבקשה.
אורית נבו: אני בשלב הזה מוותרת.
יעל גרמן: אנחנו חייבות ללכת להצבעה.
יעל כהן-פארן: נלך להצבעה וננסה לחזור.
יעקב מרגי: אני מודה לכן.
יעל גרמן: אני רק רוצה משפט אחד קטן.
יעל גרמן: מכל מה שאנחנו אומרים, והכול מאוד-מאוד חשוב, להערכתי, אנחנו צריכים להתמקד על המניעה של ההתפרצות.
יעל גרמן: אני מאוד לא שקטה מהתשובות שניתנו לגבי מה נעשה.
יעל גרמן: אני גם לא כל כך יודעת, לא הבנתי, אם יודעים מה הולכים לעשות, ולהערכתי, זה התפקיד שלנו כאן, כוועדה, לקבל תשובות איך מונעים את ההתפרצות וגם לבדוק מה חיסנו.
יעקב מרגי: בדברי הסיכום אנחנו נעלה את זה.
יעקב מרגי: תודה לחברות הכנסת.
יעקב מרגי: יעל גויסקי נמצאת?
יעקב מרגי: ביקשה דיבור – לא נמצאת.
אמיליה אניס: צהריים טובים, אני ד"ר אמיליה אניס, מנהלת האגף האפידמיולוגיה במשרד הבריאות.
אמיליה אניס: אנחנו, במשרד הבריאות, עוקבים בדאגה רבה אחר הנושא של הכלבת.
אמיליה אניס: אנחנו בקשר מתמיד עם משרד החקלאות, עם השירותים הווטרינריים, רשות הטבע והגנים, ולא רק.
יעקב מרגי: אתם גם, מתוקף החוק, אחראים על בריאות הציבור, נכון?
אמיליה אניס: אנחנו אחראיים.
יעקב מרגי: למה אתם לא פועלים בקטע הזה שסוף סוף תהיה תקינה?
אמיליה אניס: א', זה לא אנחנו.
יעקב מרגי: אני לא בא בטענות, אני שואל.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים להגיע פה למשהו.
יעקב מרגי: תאמיני לי, זה אחד הדיונים המינוריים שלי.
יעקב מרגי: תבואי לדיון הבא, תביני מה אני עובר.
יעקב מרגי: אני בא ואומר: יש פה תופעה, נקרא לזה, שיכולה להביא סכנה לבריאות הציבור.
יעקב מרגי: משרד הבריאות – מספיק שאיזה שכן יתקשר שאיזה עולה חדש ממדינה כזו וכזו שוחט לו עופות מתחת לבית, הוא מיד שולח פקחים וצו, ואולי אפילו חיוב, איזה קנס מנהלי של 4,000 שקל, על ידי הרופאה המחוזית של משרד הבריאות.
יעקב מרגי: היא יודעת לעשות את זה.
יעקב מרגי: פה אומר לך בעל תפקיד סטטוטורי – במילים אחרות, הוא לא אמר אותן – אנחנו סתם אות מתה ברשויות המקומיות.
יעקב מרגי: בהגדרה של הכלים שניתנים לנו אנחנו לא יכולים לתת מענה ואנחנו לא עושים את עבודתנו נאמנה.
יעקב מרגי: הוא בא ואמר, שם את זה ביושר, גם אם אני לא מדייק מילה במילה.
יעקב מרגי: לא מסוגלים לתת מענה, ובמיוחד להתפרצות שהייתה ולהתפרצות שצופים שתהיה; או לגידול – יש גידול באוכלוסייה של בעלי החיים המבויתים שנמצאים בסביבה שלנו, גם המודעות גבוהה ופחות מחסלים בעלי חיים, וטוב שכך, ונותנים לטבע להתקיים עם האיזונים שלו.
יעקב מרגי: משרד הבריאות צריך להבין, לקרוא קריאה כזו, קריאה לעזרה.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לפנות – ודאי שזה לא אתם, אבל משרד הבריאות גם יודע להכתיב.
יעקב מרגי: גם כשמשרד הכלכלה רוצה להוציא אריזה של חטיף, הם יושבים לו על התקנה, מה לסמן ומה לא לסמן.
יעקב מרגי: פה יש סכנה מוחשית שיכולה להתרחש עלינו ועל בריאות הציבור.
יעקב מרגי: אני חושב שהסוגיה הזו היא מינימום.
יעקב מרגי: לא יתכן שלרשות מקומית שיש 400,000 תושבים, השטח הגאוגרפי סמוך לאזורי סכנה – ניקח את המקרה שלנו, של מועצה אזורית גלבוע, והמועצה האזורית שלי, איפה שאני גר, בדרום, מרחבים, תהיה לנו אותה תקינה לווטרינר, בזמן שאחד מתמודד עם מגפה ואחד מגרד את הגב שלו בגלל חוסר מעש.
יעקב מרגי: אני אומר לכם את זה בסוף הדיון.
יעקב מרגי: אני קורא לך להביא את זה לממונים, למשרד.
יעקב מרגי: אני חושב שצריכה לצאת אמירה מקצועית של משרד הבריאות למשרד החקלאות ולמשרד הפנים לגבי התקינה של השירותים הווטרינרים ברשויות המקומיות.
יעקב מרגי: עכשיו למה שרצית לומר.
אמיליה אניס: אז אני רוצה להגיד שיש לנו פגישות תקופתיות עם השר אורי אריאל, אז אפשר להעלות גם את הנושא הזה בפגישה הקרובה.
יעקב מרגי: אני קורא לך לעלות ואני גם אקרא לו.
יעקב מרגי: רק לחץ הדם שלו נמוך קצת, צריך לתת לו קצת חיזוקים.
אמיליה אניס: אני רוצה לציין שאנחנו, ביחד עם משרד החקלאות, פנינו למשרד החינוך והעברנו חומר להעביר לתלמידים בבתי ספר באותם אזורים שיש בהם פעילות של כלבת, כיצד לנהוג עם בעלי חיים משוטטים.
יעקב מרגי: מזל שיש לנו את מערכת החינוך, הכול זורקים עליה.
אמיליה אניס: ביקשנו גם שיעבירו את זה לתנועות הנוער, כי יש מחנות נוער וזה מאוד חשוב שזה יגיע גם.
יעקב מרגי: חיובי ומתבקש.
אמיליה אניס: בנוסף, פנינו לרשויות המקומיות שהיה שם ריבוי מקרי כלבת בבקשה לטפל במניעת גישה של תנים למזון ולשאריות מזון.
יעקב מרגי: מה את רוצה שהוא יעשה – גדר הפרדה עכשיו על כל ישוב וישוב?
יעקב מרגי: אפילו כשסללנו כביש עשינו גשר אקולוגי במיליוני שקלים.
אמיליה אניס: לא, מה שאנחנו מבקשים זה שהרשויות המקומיות, כל אחת בתחומה, תטפל בנושא של מניעת גישה של תנים למזון, כי זו בעצם אחת הסיבות לריבוי התנים – הגישה החופשית שלהם למזון ולשאריות מזון.
אמיליה אניס: אז אם כל רשות מקומית תטפל בתחומה - - -
יעקב מרגי: אין ספק, המניעה היא בכל החזיתות.
אמיליה אניס: לגמרי.
אמיליה אניס: אני גם רוצה לציין שבשנת 2017 פנו ללשכות הבריאות שלנו, של משרד הבריאות, 16,829 איש בשאלה: האם צריך לתת להם טיפול לכלבת?
אמיליה אניס: והוחלט לתת טיפול לכלבת ל-5,814 איש בשנת 2017.
אמיליה אניס: אני רוצה להסב את תשומת הלב שטיפול מונע כזה כולל ארבע זריקות של חיסון פעיל ועוד חיסון סביל.
אמיליה אניס: זאת אומרת, שאם אנחנו יכולים למנוע את זה, לצמצם את החשיפה של בני אדם לנגיף הכלבת, אז זה לא רק עניין של כסף, זה גם עניין של סבל שבן אדם - - -
יעקב מרגי: הנה, אני אומר לכם:
יעקב מרגי: אם תצטרכו גורם שיחבר ביניכם לישיבת עבודה במשרדי הממשלה כדי להביא את הטיפול, אני אעשה את זה, כי אני שומע אותך ואני מרגיש שכאילו שאת מדברת אליהם באמצעותי.
אמיליה אניס: להיפך, אנחנו כל הזמן איתם.
יעקב מרגי: אתם הרגולטורים.
אמיליה אניס: אנחנו איתם כל הזמן.
אמיליה אניס: יש לנו פגישות תקופתיות איתם וגם עם רשות הטבע והגנים, שלא נמצאים כאן.
אמיליה אניס: יש לנו פגישות תקופתיות, וגם בראשות השר אורי אריאל, פגישות תקופתיות אחת ל, וכל אחד מעלה את הסוגיות שלדעתו מחייבים טיפול.
אמיליה אניס: אז אנחנו מאוד מברכים, כמובן, על הישיבה הזו.
יעקב מרגי: עמק המעיינות, בבקשה.
יעקב מרגי: מסתבר שחוץ ממעיינות יש לכם גם כלבת בתחום.
גרי וולוך: כן, מוסיף עניין לעמק.
גרי וולוך: אני, ברשותך, אתייחס לחינוך – חברות הכנסת יצאו.
גרי וולוך: אין ילד אחד היום בתחום הרשות שלא יודע מה זו כלבת.
גרי וולוך: הוא יפתיע פה כל אחד בידע של מה אפשר לעשות ומה צריך לעשות.
גרי וולוך: מהבחינה הזו, חשוב להגיד, שנעשתה המון עבודה ללא משרד החינוך.
גרי וולוך: היינו שמחים אם היה יותר שיתוף פעולה גם מהצד הזה.
גרי וולוך: הנציגה של משרד הבריאות העלתה נושא של סניטציה, כמו שקוראים לזה – אנחנו עמלים קשה על כך, וכבר ב-2011, עם התפרצות הקודמת, הוקמה איזושהי ועדה בין-משרדית והקציבו לכך 20 מיליון שקל, שמתוכם לא ראינו גרוש ולא ראינו שקל.
גרי וולוך: היום אנחנו מתמודדים - - -
יעקב מרגי: מתי הוקמה הוועדה?
גרי וולוך: ב-2011?
תמיר גושן: ב-2011 הוקמה ועדה שהגישה המלצות.
תמיר גושן: ההמלצות לא הגיעו לידי ביצוע.
תמיר גושן: העלות של ההמלצות דאז הייתה בסביבות ה-20 מיליון שקלים, וסליחה שאני מתפרץ - - -
יעקב מרגי: אתה מכיר את המלצות של הוועדה?
תמיר גושן: אני מכיר אותן.
יעקב מרגי: הן אקטואליות עדיין?
תמיר גושן: עדיין אקטואליות.
קריאה: מאוד אקטואליות.
יעקב מרגי: אני יכול לקבל את המלצות של אותה ועדה?
תמיר גושן: לא רק זה, אני רק רוצה להדגיש את מה שאומר רעי, ד"ר וולוך: הנושא של הסניטציה – לא רק לנושא התנים, אלא גם לנושא חתולי רחוב, וגם לנושא חזירי הבר, שעלולים להפיץ מחלות אחרות, כמו הפה והטלפיים – הוא קריטי.
תמיר גושן: הוא קריטי.
תמיר גושן: ואם אנחנו לא נעשה משהו עם הסניטציה, ההתפרצות הבאה בפתח.
תמיר גושן: אגב, זה נכון גם לריבוי התנים בפארק הירקון ובפארק הלאומי ברמת גן.
תמיר גושן: בקבוצות הפייסבוק של צלמי התנים, חובבי צילום, יש תמונות של תנים בתוך הררי פסולת.
תמיר גושן: אם אנחנו נמנע את מקורות המזון, אנחנו נצמצם את הריבוי ונגן על האוכלוסייה שלנו.
יעקב מרגי: אין ספק, זה ברור.
יעקב מרגי: זה טיפול רב-מערכתי.
יעקב מרגי: אני אבקש שתשלחו לנו, לוועדה, את מסקנות הוועדה הבין-משרדית.
גרי וולוך: אז אני בטוח שלוועדה פה ולמשרד החינוך יש תפקיד מאוד חשוב לחנך גם את החקלאים בעניין הזה.
גרי וולוך: דבר נוסף, לגבי כמות התנים – אף אחד לא נגע בו ואין פה את נציגי הרט"ג, אבל עד היום אנחנו לא יודעים להעריך את כמות התנים שקיימת אצלנו בשטח, וייתקנו אותי אם אני טועה, עד היום אנחנו - - -
יעקב מרגי: ד"ר תמיר גושן אמר שיש ריבוי, הם מזהים גידול באוכלוסייה.
גרי וולוך: לא יודעים לכמת כמות פר תא, שטח מסוים.
תמיר גושן: אמרתי שזה אחד הפערים.
גרי וולוך: זה הפער.
גרי וולוך: והיום, הבדיקות שאנחנו, בין היתר, מבצעים באמצעות הדילולים שלנו, אנחנו מגיעים ל-40% עד 60% של התחסנות התנים באזור.
תמיר גושן: הגענו לאזור ה-60%, שזה הסף שנחשב בעולם כסף שצריך להגיע אליו – בין 60% ל-70% – כדי ליצור חסינות של העדר ולמנוע התפשטות.
גרי וולוך: אז אנחנו בקושי שם.
גרי וולוך: באזור שלנו, זה קרוב יותר ל-40% התחסנות.
תמיר גושן: תלוי באיזה בשלב של - - -
יעקב מרגי: לפני שאנחנו מסכמים את הדיון, מישהו רוצה להוסיף?
יעקב מרגי: טוב, א', אני מודה לכולם שבאו לדיון, תרמו את חלקם, את הידע.
יעקב מרגי: אין ספק שהתחושה היא שיש עשייה אבל היא לא ממוקדת מטרה לחיסול או להתמודדות מיטבית עם הכלבת, ותקנו אותי אם לא.
יעקב מרגי: התחושה היא שכולם עושים, אבל זו לא איזו משנה סדורה, מגויסת, של כל הנוגעים בדבר להתמודדות – אתם יודעים מה?
יעקב מרגי: לפחות באזור ההתפרצות.
יעקב מרגי: בואו נעזוב לרגע את הטיפול הרב-מערכתי בכל הארץ.
יעקב מרגי: כרגע, אם אתם שואלים אם אני רגוע עם הסוגיה הזו של התפרצות הכלבת שהייתה בחורף וצופה פני העתיד, אני הגעתי למסקנה שנעשה רק עם כלים שקיימים, לא מעבר לזה.
יעקב מרגי: אני לא רואה את הלהט למיגור, או אפילו לא שמעתי שיש פה איזו אמירה מקצועית, ממסדית, שאומרת שהתמודדנו ואנחנו יודעים להתמודד עם הגל הבא בצורה מיטבית.
יעקב מרגי: החשש הוא שאנחנו לפני גל התפרצות נוסף.
יעקב מרגי: אני מבקש את המסקנות וההמלצות.
יעקב מרגי: אני אלמד אותן יחד עם אנשי המקצוע.
יעקב מרגי: אם צריך להמליץ ולקרוא, ואפילו להפוך את זה להצעת חוק, גם לזה אנחנו נפעל כחברי הכנסת.
יעקב מרגי: אני לא יודע לומר בצורה חד-משמעית כי אני לא מכיר את ההמלצות.
יעקב מרגי: אני אקבל אותן, ואם צריך נעשה דיון מעקב, ואם לא, נקבל החלטות בהתאם להמלצות.
יעקב מרגי: אני כן קורא לשר החקלאות, לשר הבריאות, לשר הפנים, באמצעות האורגן המשרדי שלהם או המחלקות המקצועיות, לקבוע תקינה.
יעקב מרגי: לקבוע תקינה.
יעקב מרגי: לסייעת בגנים יש תקינה על כל כמה ילדים.
יעקב מרגי: לא יתכן, אני אומר לכם, לא יתכן שווטרינר במועצה אזורית, שהיא ידועה, מסומנת – עמק המעיינות, הגלבוע, שהן כרגע בעין הסערה – יתמודד עם אותה משרה שיש למועצות אזוריות שיש שם מודעות גבוהה ושכיחות נמוכה.
יעקב מרגי: צריכה להיקבע תקינה.
יעקב מרגי: אומר לכם את זה בעל מקצוע שהוא בסוף צריך להתמודד עם זה – אין כלים.
יעקב מרגי: תן לי דוגמה.
יעקב מרגי: חוץ ממך, מה המחלקה שלך?
אבי צרפתי: הרופא הווטרינר שלאחרונה עלה לכותרות היה בדלית אל-כרמל ובעוספיה.
אבי צרפתי: מקרים אחרונים של כלבת היו שם.
אבי צרפתי: הרופא הווטרינר שם עובד ב-30% משרה בשני המקומות.
יעקב מרגי: כמה עובדים יש מתחתיו?
אבי צרפתי: אפס.
יעקב מרגי: אפס.
אבי צרפתי: אין מחלקה וטרינרית.
אבי צרפתי: יש תקציב – שימו לב – תקציב שנתי של 11,000 שקל.
אבי צרפתי: איך כזה רופא יכול לעבוד באזור כזה, שהוא מוכה בכלבת, ולהגן ולבצע את החיסונים, או אפילו להגן על רווחת בעלי החיים?
יעקב מרגי: הסיכום הוא כפי שאמרתי.
יעקב מרגי: הוועדה תמשיך לעקוב אחר הטיפול וההתפתחות.
יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
יעקב מרגי: היום ה-16 במאי 2018, ב' בסיוון תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: הצעת חוק יום ציון לאומי לתרומתה ולפועלה של העדה הדרוזית - התשע"ח-2018.
יעקב מרגי: של חבר הכנסת חמד עמאר וקבוצת חברי כנסת מסיעתו.
יעקב מרגי: הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
חמד עמאר: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לכל אלה שהגיעו, גם ראש המועצה המקומית כסרא-סמיע, שהגיע לכאן.
חמד עמאר: נציגי צה"ל, משרד התרבות, משרד הביטחון, השלטון המקומי - באמת, תודה לכולם.
חמד עמאר: תודה גדולה ליושב-ראש הוועדה שקידם את החוק, בעצם, מהר מאוד מהרגע שהגיע לשולחן שלו, הוא לקח את זה כמשימה.
חמד עמאר: אני אמרתי את זה גם כאשר העברנו את זה בקריאה ראשונה, אני אומר את זה כשאנחנו מכינים את זה לקריאה שנייה ושלישית.
חמד עמאר: אני מקווה שהיום נצליח להביא את זה להכנה לקריאה שנייה ושלישית, וכבר בשבוע הבא יהיה חוק שיציין יום לאומי לבני העדה הדרוזית, כי אני מאמין שמגיע לנו אחרי 70 שנה, זה תואם לחגיגות השבעים למדינת ישראל, וגם לעדה הדרוזית.
חמד עמאר: אני רוצה להודות לכל הצוות של הוועדה, שבאמת, עם אוזן קשבת את קבלת הדברים בצורה הכי טובה שיש.
חמד עמאר: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שהיום נצליח להתקדם בנושא.
חמד עמאר: היה לי דיון עם שר הביטחון, דיברתי עם שר הביטחון.
חמד עמאר: שר הביטחון מוכן, כי הנושאים קשורים למשרד הביטחון.
חמד עמאר: משרד הביטחון מוכן לקחת את זה על עצמו, ואת הארגון של היום במקום משרד התרבות, כי הוא אומר שזה בסיסי צה"ל, בכל מה שנוגע לצבא, לכנסת, לבית הנשיא – הוא מוכן לקחת את זה, ולקדם את זה.
חמד עמאר: אנחנו נשמע את משרד התרבות.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע הכול.
מירב ישראלי: ההצעה המונחת לפניכם כפי שהיא עברה בקריאה ראשונה, פשוט היו הבוקר כל מיני אמירות.
יעקב מרגי: יש שינויי נוסח מהקריאה הראשונה?
מירב ישראלי: אני בדקתי.
מירב ישראלי: הלכתי לפרוטוקול של הישיבה הקודמת, כפי שכתוב גם בדברי ההסבר להצעת החוק.
מירב ישראלי: בקריאה השנייה והשלישית הוועדה אמרה שהיא תדון בנושא הזה בסמכות איזה שר.
מירב ישראלי: בכחול, זה שר התרבות והספורט, אבל אמרנו שנדון בהעברת הסמכויות.
מירב ישראלי: דבר שני שרשום אצלי, וזה כן נוגע למשרד התרבות.
מירב ישראלי: הנושא של קיום הטקס אמנותי המרכזי, זה הקשר שלו למרכז המורשת הדרוזית בישראל, שזה חוק נפרד שמקים תאגיד סטטוטורי להנצחה של מורשת הדרוזים.
מירב ישראלי: אז צריך לקשר, אם צריך, נשמע את העמדות – מי אחראי על קיום הטקס, איפה הוא מתקיים.
מירב ישראלי: אני מזכירה, כמו שהיה בגבעת התחמושת, היתה שם הוראה מיוחדת שהמרכז יעמיד את המקרקעין לטקס.
מירב ישראלי: אז אם רוצים לעשות משהו דומה פה, צריך לתקן תיקון עקיף את חוק המרכז למורשת הדרוזית.
מירב ישראלי: אני מזכירה שזה שני הדברים שנשארו מבחינתנו פתוחים בקריאה הראשונה.
חמד עמאר: אני רק יכול להעיר הערה בקשר למרכז המורשת הדרוזית.
חמד עמאר: במרכז למורשת הדרוזית חוקק החוק לפני יותר מעשר שנים, בשנת 2007.
חמד עמאר: עד היום היה בסך הכול הנחת אבן פינה.
חמד עמאר: אפילו בהנחת אבן פינה, השרה אמרה שם – תלכו, תלחצו על שר האוצר שיקצה תקציב לנושא.
חמד עמאר: אני לא יודע מתי זה יהיה מוכן, אנחנו צריכים לעשות את הטקס כבר בשנה הבאה – ב-1 למרץ שנה הבאה, אנחנו צריכים להתחיל לרוץ עם הנושא.
חמד עמאר: אני חושב שאנחנו לא צריכים לקשור אחד בשני, אין קשר בין אחד לשני.
מירב ישראלי: אפשר להשאיר את זה גם ככה.
30686: קודם כל, רק רוצה להעיר לגבי מה שאמר חבר הכנסת.
30686: בשנת השבעים, כלומר: בתאריך 2 לאוקטובר 2018, התקיים באמצעות מרכז ההסברה במשרד שלנו טקס אזכרה ממלכתי במלאות 25 שנה למותו של מנהיג העדה, וטקס במסגרת זאת לעדה הדרוזית.
30686: אבל פה מדובר באמת על השנה הנוכחית במסגרת חגיגות השבעים.
חמד עמאר: חצי יובל.
חמד עמאר: אני אחד החברים בוועדה שמכינה את היום הזה, זה חצי יובל לפטירתו של מנהיג העדה הדרוזית.
יעקב מרגי: כן, היא אמרה.
יעקב מרגי: היא אמרה שזה רק בהקשר שנת השביעים.
יעקב מרגי: עכשיו, לגופה של הצעת החוק.
30686: לגופה של הצעת החוק.
30686: אני שמעתי קודם שדובר על סיכום עם שר הביטחון שמדבר על זה שהם מוכנים לקחת את ארגון הטקס, ואז אמרה מירב משהו על טקס ממלכתי.
30686: הנוסח הנוכחי שהקריאה הראשונה מדברת על טקס מרכזי ולא על טקס ממלכתי.
30686: אם זה טקס ממלכתי - זה מרכז ההסברה אצלנו.
30686: אם זה טקס מרכזי - זה משרד הביטחון, אז משרד הביטחון.
30686: השאלה הזאת שעולה לא התייחסה לנושא של התקציב אם משרד הביטחון גם לוקח את המימון על עצמו.
חמד עמאר: גם דיברנו על זה, ומשרד הביטחון אמר את זה לשר באופן ברור שהוא מוכן לקחת את זה - - -
יעקב מרגי: נציגי משרד הביטחון כאן?
יעקב מרגי: נשמע אחר-כך.
יעקב מרגי: יש לנו שאלה אחת פתוחה – אם זה ממלכתי או מרכזי, ושאלת התקציב.
חנן ארליך: אני רק רוצה להסב את תשומת הלב, דבר שנאמר גם בסוף הישיבה הקודמת על-ידי נציגת משרד המשפטים.
חנן ארליך: שבהתאם להחלטת הממשלה, החלטת ועדת השרים, אז הצעת החוק תקודם במקביל לקידום הצעת חוק יסוד – ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי.
חנן ארליך: עד היום זה התקיים, כאשר עברה הצעת החוק - - -
יעקב מרגי: אתה אומר שדינה של הצעת החוק הזו להיות כדינה של הצעת חוק הלאום.
חנן ארליך: החלטת הממשלה הייתה שהיא תקודם במקביל לקידום של הצעת חוק היסוד במדינת הלאום.
יעקב מרגי: מאחר והייתי חבר ועדת שרים.
יעקב מרגי: מאחר שפרוטוקול ועדת שרים כל כך בעל חשיבות כמו הפרוטוקולים של הקבינט, יכול אולי להדליף לי מי שם את הנעץ הזה בקיר.
יעקב מרגי: העמדה של מישהו - - -
חנן ארליך: אין לי את הפרוטוקול, את הסטנוגרמה של הדיון.
יעקב מרגי: אני אומר לך, מפה, ממרחק פה, לא רחוק מהבניין שבו מתקיימת ועדת שרים, זה נשמע כמו ליצנות אחת גדולה – מה הקשר בין זה לזה?
חנן ארליך: אני מצטט את החלטת הממשלה.
יעקב מרגי: לא, אני לא בא בטענות, חנן.
יעקב מרגי: רק אנחנו מותר לנו מאחר וזו הצעת חוק באמת לא כבדה.
יעקב מרגי: יש לי את הפריבילגיה הזו קצת להביע את רחשי ליבי, זה גובל בליצנות.
יעקב מרגי: אני מעניין אותי בשביל הידיעה הכללית איפה אני חי, מי זרק את הסייג הזה.
יעקב מרגי: בבקשה, יש לך משהו אחר להוסיף?
חנן ארליך: רק המשמעות היא שצריך להמתין להעברה בקריאה - - - של חוק יסוד הלאום על מנת להעביר את ההחלטה הזו.
חנן ארליך: בבקשה, משרד הביטחון.
מאהר חסון: אני מוכרח להגיד שלא שמעתי על הדברים האלה אם זה ממלכתי או מרכזי.
מאהר חסון: אני מאמין שחבר הכנסת - - -
יעקב מרגי: אני לא יכול להאמין, אני צריך לדעת את עמדת המשרדים, במיוחד שיש לי סייג של ועדת שרים שאני מתכונן לעקוף אותו.
יעקב מרגי: אני אעקוף אותו, רק אני אשמע עמדה נחרצת של שני משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.
יעקב מרגי: יש גבול כמה אני יכול.
מאהר חסון: עמדת משרד הביטחון – אם מדברים מרכזי, אז התקציב עלינו.
יעקב מרגי: אז נשמע את המציע אם הוא התכוון למרכזי או ממלכתי.
יעקב מרגי: צה"ל יש לו עמדה בנושא?
שאדי אבו פארס: בוקר טוב, אני שאדי – ראש מינהל אוכלוסיות, הוא למעשה הגוף המטכ"לי האמון על כל המיעוטים, בתוך כך גם העדה הדרוזית.
שאדי אבו פארס: אני יודע להיות פה גם בשני כובעים.
שאדי אבו פארס: ראשית, ראשית, אנחנו מברכים על החוק.
שאדי אבו פארס: אני חושב שאחרי שבעים שנה, טרם ההיכרות עם העדה בתרומתה שמים אותנו במקום שאנחנו היינו רוצים בו.
יעקב מרגי: ההכרה.
שאדי אבו פארס: ההכרה וההיכרות.
שאדי אבו פארס: יש פה כיום היכרות שטחית שמסתכמת ביוזמות פרטיות מבחינת טיב האוכל - אז אנחנו רוצים להשתדרג.
שאדי אבו פארס: תרומת העדה לביטחון המדינה, לצערי, גם לא נמצא ב-level הנכון, כולל גם בצה"ל.
שאדי אבו פארס: כשאתה אומר יחידת המיעוטים, אנשים זזים באי-נוחות, לא יודעים על מה אנחנו מדברים איתם.
שאדי אבו פארס: לדעתי, אנחנו צריכים להיות במקום אחר לגמרי.
יעקב מרגי: עמדתכם להצעת החוק?
שאדי אבו פארס: עמדתנו חיובית ביותר.
שאדי אבו פארס: אני רוצה לציין כמה הערות גם כקצין, גם כבן העדה הדרוזית.
שאדי אבו פארס: לגבי המועד – הייתי דווקא נותן את זה להיות סמוך לנבי שועייב, כי הברית בין עם ישראל לעם הדרוזי לא החלה עם חוק גיוס חובה, החלה עוד מימי יתרו ומשה - הייתי דווקא מצמיד את זה לכיוון הזה.
שאדי אבו פארס: גם אחרי כל מה שנקרא מסכת הציונים - יום השואה, עצמאות, זיכרון ובכלל.
שאדי אבו פארס: אדוני היושב-ראש, אני חרד שבסוף זה הסתכם בטקס, אנחנו לא רוצים.
שאדי אבו פארס: אם זה הסתכם בטקס, אז לא קלענו מה שנקרא למטרה.
שאדי אבו פארס: אני חושב שהיום הזה צריך להיות יום שבו למעשה יכירו את העדה על בוריה.
שאדי אבו פארס: אם אתה שואל אותי, לא הייתי הולך על עצרת או טקס.
שאדי אבו פארס: הייתי עושה את זה אחת לכמה שנים עצרת.
שאדי אבו פארס: הייתי עושה יום שבו מכינים ערכה, חומר מקצועי, דיגיטלי, כי זה הנוער של היום.
שאדי אבו פארס: מלמדים אותו בבתי-ספר.
שאדי אבו פארס: עושים מפגשים בין בתי-ספר, בין תרבויות ועושים את זה כמו שצריך.
שאדי אבו פארס: אם זה הסתכם בטקס, אנחנו נתחיל לריב מי יוזמן לטקס ונאבד את מה שצריך.
יעקב מרגי: אתה חייב שיהיה ישראלי.
חמד עמאר: בקשר למה שהעיר אלוף משנה שאדי, החוק מדבר באופן ברור שזה יעבור הדרכות במחנות צה"ל, במשטרה, בוועדות של הכנסת כאן, בבית הנשיא.
חמד עמאר: בנוסף, יהיה טקס מרכזי שהתקיים.
חמד עמאר: אני בחרתי ב-1 למרץ, לא ככה במקרה.
חמד עמאר: זה התאריך שבו חל חוק גיוס חובה לצה"ל, ולכן, אני בחרתי את זה כסמלי, ואני לא רציתי שהתנגש עם החג של בני העדה הדרוזית, אז רציתי שזה יתחיל ב-1 למרץ.
חמד עמאר: אנחנו נגענו בכל הדברים האלה.
חמד עמאר: אם אנחנו נצליח להחזיר את זה לכל המקומות, ואני אמרתי בדברי ההסבר שלי גם במליאה, גם כאן.
חמד עמאר: הרבה חברה מהעדה הדרוזית שנמצאים היום בכל יחידות צה"ל מגיעים ליחידות, ואז שומעים אותם מדברים ערבית, ואז מתחיל לשאול אותם מי אתם בכלל?
חמד עמאר: אלה שמגיעים מרעננה, מראשון לציון, מתל-אביב, בחיים לא שמעו על העדה הדרוזית.
חמד עמאר: לכן היה לי חשוב להכניס את הנושא הזה גם למחנות צה"ל וגם לטקס המרכזי.
יעקב מרגי: אני אתייחס למה שאמרת, גם הדינמיקה פה.
יעקב מרגי: קשה מאוד להבקיע את השער של החקיקה - זה לא פשוט לקבל הסכמה.
יעקב מרגי: אתה ראית פה לגבי הדברים הקטנים.
יעקב מרגי: הדרך היא להכניס את הרגל בין המשקוף לדלת.
יעקב מרגי: לאחר מכן, יש תיקון ועוד תיקון – תהליך הכלה.
יעקב מרגי: אז זה מרכזי או ממלכתי?
חמד עמאר: מרכזי.