GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: באופן תמוה דווקא המכללות הלא מתוקצבות, שבהן סטודנטים לא מקבלים כלום ממדינת ישראל, הרבה יותר מעורבות חברתית, כמובן שהמילואים מוכרים.
מירב בן ארי: בכלל, פעילות חברתית של סטודנטים, חזקה ומשמעותית, היא הרבה יותר בקרב מכללות לא מתוקצבות, למרות שהסטודנטים לא מקבלים שום דבר מהמדינה, להפך – הכל על חשבונם.
מירב בן ארי: אני שמחה, כי בשבוע שעבר, הפלא ופלא, יום לפני הדיון שבוטל – אגב, לא בגללי, אלא בגלל חבר הכנסת חזן, שבכלל נצמד להצעה הזאת.
מירב בן ארי: לא משנה, ספגתי את העלבון והמשכתי בדרכי – ביום שני, ב-ynet ןבכך בתקשורת פורסמה הודעה של ור"ה שפתאום נזכרו שאנשי המילואים קיימים והנה הם הולכים להציג מתווה.
מירב בן ארי: מה במתווה?
מירב בן ארי: איך זה יעבוד?
מירב בן ארי: למה זה לא מעוגן בסעיף 19 לחוק זכויות הסטודנט ששם זה אמור להיות?
מירב בן ארי: אני לא מדברת על תקנות.
מירב בן ארי: מה שראיתי בפרסום, ואומרים שבמקרה הזה הפרסום נכון, שיש מתווה.
מירב בן ארי: אז קודם כול, ור"ה, ברכות על המתווה, לפחות עשיתם את זה, כי לגבי המכללות בכלל אל נשמע קול, ואין עונה, כאילו במכללות לא קיימים סטודנטים.
מירב בן ארי: אני מצטערת קצת על הציניות, אבל בוקר טוב, מילואימניקים קיימים כבר שנים, מילואימניקים עושים את זה מתוך חובה ולא כי אמרו להם.
מירב בן ארי: הם מחויבים לעזוב את הלימודים ומחויבים לפעול, אבל לא במצווה או בזכות.
מירב בן ארי: לכן אני אשמח לשמוע על המתווה, אבל אני חושבת שהאירוע הכי חמור פה זה שלא שמענו כלום, ואני בעסק הזה כבר שלוש שנים - שלוש שנים.
מירב בן ארי: לא תגידו שאין לי סבלנות, ומי מהמל"ג שמכיר אותי יודע שיש לי סבלנות – איפה המכללות המתוקצבות?
מירב בן ארי: איפה איבדנו אותן בדרך?
מירב בן ארי: האם במכללות המתוקצבות לא מבינים את העניין?
מירב בן ארי: אני רוצה לומר לכם משהו – עזבו את הממ"מ, שאני מציעה לכולכם לקרוא ולהבין כמה שהפרצוף של הסטודנטים קצת עלוב - - -
יעקב מרגי: למה פרצוף עלוב?
מירב בן ארי: עלוב, התנדבות עלובה.
מירב בן ארי: אתה הולך להתנדבות של 2%?
מירב בן ארי: במדינות אחרות הסטודנטים מרימים את כל המדינה.
רועי פולקמן: בארץ קשה להיות סטודנט.
מירב בן ארי: גם אני הייתי סטודנטית.
יעקב מרגי: גם עובד, גם לומד, לפעמים גם הורה.
מירב בן ארי: גם אני עבדתי בשלוש עבודות, מלצרתי את חיי, אבל הייתי יו"ר אגודת סטודנטים.
יעקב מרגי: אבל כולם מירב בן ארי?
מירב בן ארי: אז לא צריך להיות יו"ר אגודה, אבל פעם בתואר תעשה משהו אחד למען הקהילה.
מירב בן ארי: אתם יודעים מה, לא חייבנו, אלא רק רוצים שהמכללה תיתן את הפלטפורמה, תגיד להם שיש עמותות נהדרות, צאו להתנדב.
מירב בן ארי: אף אחד לא בא עם אקדח לרקה ואומר לסטודנט להתנדב, אבל למה אי אפשר לעשות בקמפוס יריד של יומיים-שלושה ולהגיד איזה עמותות, שילכו והמכללה תיתן שתי נקודות.
מירב בן ארי: אתה בא וקורא – ותקראו את המחקר של הממ"מ – עד כמה המוסד אכפת לו, עד כמה הוא מעורב, ואתה מגלה שאוניברסיטת בר אילן למשל - - -
יעקב מרגי: תגידי, את רוצה לחוקק היום?
יעקב מרגי: זה רק דברי פתיחה, תשאירי משהו לממ"מ.
מירב בן ארי: יש לי עוד דקה.
מירב בן ארי: ביום שפגשתי את המל"ג אמרתי להם: תביאו תוכנית לקידום, לכו תגידו למכללות, לאוניברסיטאות המתוקצבות, שאנחנו הולכים להעיף את העניין של מעורבות חברתית.
מירב בן ארי: ואז אתם יכולים לראות את העניין של השינוי התקציבי, שיש לומר לחיוב – כי שמו להם כסף – אבל לצערי העסק לא מתקדם.
מירב בן ארי: אני מקווה מאוד שלא נצטרך בסוף חוק, אבל אני מצטערת, אני כבר שלוש שנים.
יעקב מרגי: אני שומע צלילים שוויתרת על הצעת החוק?
מירב בן ארי: אני בן אדם שיודע לעבוד בשיתוף.
יעקב מרגי: אורן חזן לא יוותר על הצעת החוק.
מירב בן ארי: אל תפתח את זה בכלל.
מירב בן ארי: אורן חזן, זה שהוא נצמד - - -
יעקב מרגי: אני חייב לומר לפרוטוקול כשיש לו הצעת חוק עצמאית.
מירב בן ארי: אני אגיד לפרוטוקול שהוא נצמד.
מירב בן ארי: את כל העבודה מול המשרדים אני עשיתי.
מירב בן ארי: עם כל הכבוד, מעטים המקומות שבהם אני לוקחת קרדיט.
יעקב מרגי: עומדת לו הזכות לבקש לחוקק את החוק.
יעקב מרגי: אם תחזרי אחורה, הוא יחוקק.
מירב בן ארי: סליחה, אני באתי לחוקק את החוק.
מירב בן ארי: אל תתבלבל.
מירב בן ארי: אני פשוט אומרת שבהיסטוריה שלי עם העניין, כשהבאתי את החוק, אמרו לי נעשה תוכנית.
מירב בן ארי: לא, אין תוכנית, חזרנו לוועדת החינוך.
יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, חשבתי שבתחילת הדיון אני צריך להגיד גילוי נאות, גם אני חתום על החוק הזה - -
יעקב מרגי: מסתבר שאותי לא החתימו, חשבו שאני משתייך למפלגה לא ציונית.
יוסי יונה: - - אבל אתה הצגת את זה.
יוסי יונה: אני חייב לומר שיש לי בעיה, וזה קורה לנו חברי הכנסת עם חוקים שגם אנחנו חתומים עליהם.
יוסי יונה: אני אנמק את דבריי, אדוני, באופן הקצר ביותר.
יעקב מרגי: במסגרת הגילוי הנאות אני אומר שפעמיים הוצאתי מכתב למזכירות הכנסת למשוך את חתימתי מחוקים שלא שמתי לב לעומק הדברים.
יוסי יונה: זה קורה וזה בסדר.
יוסי יונה: לגופו של עניין, אדוני היושב-ראש, בוא נאמר שמתן נק"ז – נקודות זכות - הן על שירות מילואים והן על פעילות חברתית, בוודאי שיש לזה הצדקה מלאה, מוסרית, חברתית, אזרחית, שאנחנו נעניק לסטודנטים נקודות זיכוי על מילואים וכן על פעילות חברתית-קהילתית.
יוסי יונה: ועדיין, ועדיין, המון פעמים אנחנו מביאים את הצעות החוק הללו, מעלים ומניחים לפתחה של הכנסת, כמין שוט שבאמצעותו אנחנו רוצים לדרבן את המוסדות שיכולים לעשות את העבודה ללא חקיקה ראשית.
יעקב מרגי: אבל קורה לנו בחיים שלפעמים אנחנו מספרים בלוף ומאמינים בו.
יוסי יונה: כן, זה נכון, גם זו תופעה אנושית מאוד ידועה ורווחת לצערנו.
יוסי יונה: בכל אופן, אדוני היושב-ראש, אז גם במקרה הזה אני חושב שבסופו של יום זו היתה הכוונה, שוור"ה והמל"ג יאמצו את ההצעה הזאת ויעשו את עבודתם.
יוסי יונה: ממה שהבנתי, הן מוור"ה והן ממל"ג, שאכן קיימת הנכונות הזאת.
יוסי יונה: אגב, אני מסכים עם מירב שהם קרטעו והתבוששו עד שהם התחילו לזוז.
יוסי יונה: בכל אופן, הם מתחילים לזוז.
מירב בן ארי: לא, הם לא.
יוסי יונה: מונח איזשהו מסמך לפניי שבו ישנה נכונות או אפילו תוכנית ליישם את זה בתשע"ט.
מירב בן ארי: בסדר, שמענו על זה.
יוסי יונה: המסמך נמצא פה והוא רשמי ואני מתאר לעצמי שאף אחד לא כתב אותו מתוך רצון להוליך שולל ולשקר.
יוסי יונה: המסמך קיים כאן והוא מונח לפניכם.
יוסי יונה: לכן, אדוני, זה הטיעון הראשון – אם המוסדות הללו, הם כשלעצמם מתכוונים ליישם את מה שרצינו לעשות באמצעות השוט שלנו, הבה נניח להם לעשות זאת.
יוסי יונה: נקודה שנייה, אדוני היושב-ראש, אני חושש – וזה טיעון כללי יותר – שהצעות חוק פרטיות שכאלה, ואני אפילו יכול להביא ציטוטים מדבריה של שרת המשפטים, שבדרך כלל מגלה רתיעה ממה שהיא מכנה "גידול אינפלציוני בהצעות חוק פרטיות" והיא טוענת שהרבה פעמים הצעות החוק הללו הן יותר בשביל יחסי ציבור ועוד כהנה וכהנה.
יוסי יונה: לכן מתמיהה אותי הנכונות וההתלהבות המאוד רבה במקרה של משרד החינוך להעביר את החוק הזה, מה גם ששר החינוך הוא ראש המל"ג.
יוסי יונה: כלומר, אם הוא היה רוצה לא היה צריך את הצעת החוק הזאת, לא צריך הצעת חוק ראשית - - -
יעקב מרגי: החופש האקדמי מונע.
יוסי יונה: לכן, וזו הטענה הנוספת, אדוני היושב-ראש, אני מסתכל על הצעות חוק בהקשר פוליטי, בהקשר פרלמנטרי מסוים, וההקשר - - -
יעקב מרגי: הבנת את מירב, מה שהיא האיצה בי?
יוסי יונה: היא לקחה את זמנה לדבר ואני הקשבתי בהנאה צרופה לדבריה, הגם שלא הסכמתי לחלוטין לדבריה.
יוסי יונה: שוררת בינינו ידידות מופלאה, אבל עדיין זה לא אומר שאנחנו מסכימים על כל הדברים.
יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, ההשגה הנוספת שאני רוצה להעלות כאן בדיון היא שיש פה הקשר, וזה שאנחנו רואים מעורבות גדולה מדי של הכנסת בפעילות – בין אם ניסו לכרסם ביכולתו של בג"ץ לפעול, בין אם הרצון הזה למנות סמנכ"לים במשרדי ממשלה ללא מכרזים ועוד דברים כאלה ואחרים - - -
רועי פולקמן: אתמול זה נדחה.
יוסי יונה: אני שמח לשמוע שזה נדחה, אבל עדיין האקלים שבו אנחנו נמצאים זה שיש כרסום ביכולת של גופים עצמאיים או כרסום באוטונומיה שלהם לפעול.
יוסי יונה: אני מסכם, אדוני.
יוסי יונה: גילוי נאות, אני שייך לאוניברסיטת בן-גוריון ואני גאה מאוד על השתייכותי לאקדמיה הישראלית, ואני גם חרד לה, כמו שהתנגדנו בזמנו לקוד האתי ואנחנו מתנגדים לכל פעילות שיש בה משום פגיעה באוטונומיה של האקדמיה הישראלית, כי היא מפארת את צביון מדינת ישראל בכל העולם, ודווקא בגלל שהיא אוטונומית, בגלל שהיא יודעת לפעול, גם כאשר נופלים פה ושם בבעיות.
יוסי יונה: על סמך הטיעונים הללו שאני מעלה כאן, וחשבתי שמירב – בין אם היתה פליטת פה ובין אם היתה אי-הבנה – שקלה לרגע קט את האפשרות שאנחנו נניח להצעת החוק הזאת.
יוסי יונה: נמצאים כאן הנציגים של האקדמיה הישראלית שאומרים לנו: חבר'ה, אנחנו מוכנים לעשות את הדבר הזה.
יוסי יונה: את אמרת שאת יותר מאשר ששה לשיתוף פעולה פורה איתם, אז הנה יש לך הזדמנות על הבימה הזאת, ולמה אנחנו צריכים לעשות את זה.
יוסי יונה: התוכן של הצעת החוק הזאת הוא באמת חיובי וטוב - - -
יעקב מרגי: אתה יודע מה מקומם אותי, חבר הכנסת יוסי יונה, שהיו כאן דיונים בסוגיה הזאת וכל עוד הצעת החוק לא היתה בקנה ולא על השולחן, גם הגישה של מי שרוצה היום לומר שייכתב נוהל ויש נוהל וחסידים של הנוהל וכו', היו אפאטיים ואפילו פסיביים.
יוסי יונה: לכן ציינתי, אדוני היושב-ראש - - -
יעקב מרגי: זה החשש שלנו.
יעקב מרגי: אני לא חתמתי על הצעת החוק, אבל החשש שלי שגם אם חברי הכנסת ירצו להסיר את הצעת החוק מסדר היום ויסתפקו בנוהל, עדיין ראשי אותם גופים אקדמיים, ראשי האוניברסיטאות והמכללות, חלקם הגדול יהיו פסיביים ולא יעשו זאת מחשש שמא יבולע להם מגופים כאלה ואחרים.
יוסי יונה: נקודה אחרונה – כמו שאמרתי, הצעת החוק באה מבחינתי כשוט, ואם השוט עובד, אני לא צריך להפעיל אותו.
מירב בן ארי: אבל הוא לא עובד.
יוסי יונה: גברתי, הרי אם אנחנו מעבירים את החוק יש את התהליך של התקנת תקנות.
יוסי יונה: אחד הדברים שהכי מאפיינים את הפעילות של בני אדם היא שלא חושבים על התוצאות הלא צפויות של הפעולה שלהם.
יוסי יונה: מאוד יכול להיות, גם שרוצים לעשות דבר טוב, הרי שהתוצאות הלא צפויות יכולות דווקא להביא לדחייה של היישום.
יוסי יונה: לכן אני חושב שהמל"ג, אם ניתן לו את האופציה, היישום יהיה יותר מהר.
מירב בן ארי: אני חייבת להזכיר שב-27 ביוני 2017 היה כאן דיון בניהול שלך על אנשי המילואים, אני מקריאה מהדוח שלי: יישום הנחיות כללי המל"ג בנושא סטודנטים לציון יום ההוקרה למערך המילואים.
מירב בן ארי: בסיכום הדיון התייחס יו"ר הוועדה מספר פעמים לנושא, דרש מהמל"ג לשנות את סעיף 11(ג) – אני לא צריכה תקנות – ומעתה לחייב את כל המוסדות להכיר בפעילות חברתית כנקודות זיכוי בשירות מילואים.
מירב בן ארי: כמה זמן עבר מאז?
מירב בן ארי: כמעט שנה.
מירב בן ארי: כלום לא קרה.
יעקב מרגי: אין לי ספק, אמרתי זאת.
יעקב מרגי: ברשותכם, סקירה קצרה מעידו, עורך המחקר.
עידו אבגר: כאמור, ערכנו מחקר לבקשתה של חברת הכנסת מירב בן ארי, שניסה להבין קצת מה קורה בשטח בתחום הזה של התנדבות סטודנטים, בדגש על התנדבות שמקנה נקודות זכות אקדמיות.
עידו אבגר: ניכר שקורה לא מעט ויש מגוון דרכים למעורבות חברתית.
עידו אבגר: אפשר לחלק את זה לשני ענפים מרכזיים – יש פעילויות שיש להן אופי אקדמי, למשל קורסים שמשלבים עשייה חברתית, בעצם קורסים אקדמיים שיש להם איזשהו אספקט של עבודה בקהילה, עשייה חברתית בקהילה, שקשורה לנושא האקדמי של הקורס; ענף שני, פעילויות שלא קשורות באופן ישיר לתחום האקדמי, למשל תוכניות להתנדבות סטודנטים שמקנות נקודות זכות אקדמיות שבהן התמקדנו כאמור.
עידו אבגר: פנינו לרוב המוסדות האקדמיים בארץ, כל האוניברסיטאות, כל המכללות האקדמיות שמתוקצבות ומאוגדות בוור"מ – ועד ראשי המכללות – ועוד מכללות להכשרת מורים ומכללות לא מתוקצבות.
עידו אבגר: קיבלנו תשובות מ-25 מוסדות.
עידו אבגר: בערך חצי מהם ציינו שהם לא מאפשרים תוכניות של קבלת נקודת זכות תמורת התנדבות, אבל רובם ציינו שהם כן מציעים קורסים שמשלבים עשייה חברתית.
עידו אבגר: 12 מוסדות השיבו שהם מאפשרים תוכניות שכאלה, לעתים לצד קורסים כאלה שמשלבים עשייה חברתית.
עידו אבגר: אני אציין שבמוסדות האלה יש אוניברסיטה אחת, שש מכללות מתוקצבות וכל חמש המכללות הלא מתוקצבות שפנינו אליהן.
עידו אבגר: זו כמובן אינה רשימה ממצה, אנחנו יודעים לפחות על עוד אוניברסיטה אחת שמאפשרת שלא ענתה לנו, לכן זה מדגם לא בהכרח מייצג, אבל מדגם.
יעקב מרגי: הוא לא מייצג, אבל הוא מצביע על מגמה.
עידו אבגר: 25 מוסדות זה לא מעט בארץ.
עידו אבגר: ברוב המוסדות האלה מתאפשר לסטודנטים לתואר ראשון לצבור שתי נקודות זכות תמורת שתי שעות התנדבות שבועיות במהלך שנת לימודים אחת.
עידו אבגר: שעתיים בשבוע שווה שתי נקודות זכות.
עידו אבגר: זה בדרך כלל בעמותות וארגונים שעובדים עם ילדים, עם קשישים, עם אוכלוסיות מוחלשות ודברים כאלה.
עידו אבגר: רק מוסד אקדמי אחד מחייב השתתפות של סטודנטים בפרויקטים כאלה ולכן כל הסטודנטים בו עושים זאת.
עידו אבגר: במוסדות שלא מחייבים, ביקשנו לדעת כמה סטודנטים משתתפים.
עידו אבגר: זה נע בין כמה עשרות לכמה מאות.
עידו אבגר: גודל המוסדות מאוד מאוד משתנה אז קצת קשה לעשות מזה סטטיסטיקה.
עידו אבגר: מעט מוסדות התייחסו לאחוזים, מדובר על בין שני אחוזים לעשרה אחוזים.
עידו אבגר: אני מדגיש, מדובר רק על תוכניות של נקודות זכות תמורת התנדבות, זה לא התנדבות תמורת מלגה או קורסים שווה עשייה וכו'.
פרופ' ברק מדינה: אבל זה גם לא כולל בלי נקודות זכות.
עידו אבגר: נכון, זה גם לא כולל התנדבויות.
עידו אבגר: זה לא כולל שום התנדבות אחרת.
עידו אבגר: כאמור, המספרים האלה מתייחסים אך ורק להתנדבות תמורת נקודות זכות.
עידו אבגר: במסמך יש גם עמדות של חלק מהצדדים.
עידו אבגר: הצדדים פה והם יכולים להביע את עמדתם יותר טוב מאשר במסמך ולכן אני אסיים פה.
יעקב מרגי: נתחיל עם המל"ג.
יעל טור כספא: ות"ת ומל"ג מאוד מעודדות פעילות חברתית ושירות מילואים.
יעל טור כספא: בנושא של פעילות חברתית יש תוכניות גם למלגות - - -
מירב בן ארי: אל תכניסי את המלגות לדיון בכלל.
יעל טור כספא: יש גם את מלגות פר"ח.
יעל טור כספא: אני רוצה להציג על מה אנחנו מדברים.
יעקב מרגי: סליחה, מותר לה לתת סקירה.
יעקב מרגי: תוך כדי הסקירה, כמובן שזה לא יהיה העיקר, תיכנסי לנקודה.
מירב בן ארי: זה לא רלוונטי בכלל.
יעקב מרגי: אבל זה תהליך של דיון.
מירב בן ארי: ואני אגיד שזה לא רלוונטי.
יעל טור כספא: לגבי שירות מילואים, מכוח חוק זכויות הסטודנט מל"ג התקינה תקנות, קבעה כללים מאוד מרחיבים לגבי התאמות שמקבלים סטודנטים בשירות מילואים.
יעל טור כספא: רק לאחרונה עשינו תיקון מאוד משמעותי לגבי שירות בתקופת חירום ולסטודנטים הורים שבני הזוג שלהם משרתים במילואים.
יעל טור כספא: נעשה תיקון מאוד מרחיב שהעניק התאמות רבות לסטודנטים בשירות מילואים, כך שמל"ג וות"ת מאוד מעודדות את שני התחומים האלה.
מירב בן ארי: מה את עושה כדי לעודד?
יעל טור כספא: במסגרת הכללים שלנו לשירות מילואים מל"ג וות"ת גם מאפשרות למוסדות להשכלה גבוהה להעניק שתי נקודות זכות גם עבור שירות מילואים וגם עבור פעילות חברתית.
יעקב מרגי: מאפשרות.
מירב בן ארי: מאפשרות.
מירב בן ארי: אומרות להם: סבבה, לכו על זה.
מירב בן ארי: ב-2004 יצאה הנחיה של מל"ג לעידוד מעורבות חברתית.
מירב בן ארי: ב-2004, לפני 14 שנה.
מירב בן ארי: לפני 14 שנה יצאה הנחיה של מל"ג לעידוד מעורבות חברתית.
מירב בן ארי: 2004, לא לפני שנתיים.
מירב בן ארי: עברו 14 שנה, מה עשיתם?
מירב בן ארי: מה עשיתם כדי שסטודנט היום יקבל פלטפורמה, ייכנס בשנה א' לתוכנית - - -
יעקב מרגי: הם לא יכולים לענות לך כי את לא מאפשרת להם.
מירב בן ארי: לא, כי הם לא נותנים תשובות.
מירב בן ארי: מעודדים.
מירב בן ארי: נו, אז תנו את זה למעודדות במשחק כדורגל.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת על כל הפעילויות שהם עושים בתוכנית.
מירב בן ארי: אתה מבין ששלוש שנים כבר יוצרות אצלי תסכול.
מירב בן ארי: שלוש נשים, מרגי, זה לא צחוק.
יעל טור כספא: לאחרונה הנושא של נקודות זכות קודם על ידינו למול המוסדות להשכלה גבוהה, בין היתר בעקבות ישיבות ושיחות שקיימנו עם חברת הכנסת מירב בן ארי.
יעל טור כספא: היתה גם פנייה אישית של יו"ר ות"ת למול ור"ה וור"מ וקיבלנו מכתבים והתחייבויות מטעם ור"ה וור"מ, אני אשמח להקריא גם את המכתבים האלה.
יעל טור כספא: בכל מקרה, ועד ראשי האוניברסיטאות מתחייב מטעם האוניברסיטאות שהם כן יקבעו קריטריונים שבמסגרתם יוכרו נקודות זכות אקדמיות עבור שירות מילואים ועבור פעילות חברתית.
יעל טור כספא: אני רוצה לציין שבאוניברסיטאות נמצאים מספר גדול של סטודנטים ואנחנו חושבים שזה צעד מאוד משמעותי.
מירב בן ארי: בגלל זה רק שתי אוניברסיטאות נותנות נקודות זכות למילואימניקים.
יעל טור כספא: כל האוניברסיטאות התחייבו לכך.
יעל טור כספא: מטעם המכללות המתוקצבות, מרבית המכללות המתוקצבות אכן עושות את זה כבר היום.
יעל טור כספא: מרבית – אני מדברת על יותר מ-15 מכללות שעושות את זה כבר היום.
יעל טור כספא: אני מדברת על המוסדות המתוקצבים.
יעל טור כספא: גם המכללות המתוקצבות מתחייבות לעודד את זה.
מירב בן ארי: די כבר עם העידוד הזה.
מירב בן ארי: מה, אתם חבורה של מעודדות?
יעקב מרגי: לפני רגע שאלת אותה מה אתם עושים כדי לעודד.
מירב בן ארי: מה זה העידוד?
מירב בן ארי: היא אומרת לי שהיא עדיין מעודדת.
מירב בן ארי: לא מספיק לי חבורת המעודדות הזאת.
יעקב מרגי: לכן קיבלת על עצמך לחוקק, נכון?
מירב בן ארי: תני לי משהו חוץ מעידוד.
מירב בן ארי: תני לי הנחיות של הנהלה, שהוריתם לאוניברסיטאות, למכללות.
יעקב מרגי: אני מבקש שבסקירה תגידו, את או מי מטעמכם, למה כל מה שאתם עושים והוא חיובי, לא יכול להיות בחקיקה.
יעקב מרגי: תשכנעי אותנו למה לא בחקיקה.
יעל טור כספא: אנחנו חושבים שלחייב מוסדות להשכלה גבוהה, להבדיל מהתאמות כמו צילומים, סיוע בשיעורים, כל מיני דברים אחרים שאנחנו עושים עבור מילואימניקים למשל, אנחנו חושבים שלחייב להעניק נקודות זכות אקדמאיות, כלומר לוותר על לימודים אקדמיים ולהעניק נקודות זכות כחובה מטעם המחוקק, זה מהווה סכנה על העצמאות האקדמית של המוסדות להשכלה גבוהה.
יעל טור כספא: לכן אנחנו חושבים שהדרך הנכונה היא, גם מבחינה מעשית, ואנחנו גם חושבים שבשטח, אם ייתנו תקופה למוסדות להשכלה גבוהה ליישם את זה, למשל לראות אם בשנה הקרובה המוסדות להשכלה גבוהה אכן מקיימים שינוי כזה ועומדים בזה, אנחנו חושבים שזו הדרך הנכונה לפתור את זה.
יעל טור כספא: גם חברת הכנסת בן ארי הסכימה בשיחות איתנו שהיא תהיה מוכנה שאם נראה שזה אכן קורה במוסדות להשכלה גבוהה, גם מבחינתה אין מניעה לעשות את זה מתוקף תקנה ולא מתוך חקיקה.
יעל טור כספא: אנחנו חושבים שלאור המכתבים של ועד ראשי האוניברסיטאות וועד ראשי המכללות המתוקצבות צריך לתת עוד זמן למוסדות להשכלה גבוהה לראות אם הם עומדים בהתחייבויות שלהם.
מירב בן ארי: ראינו את ור"ה, ראינו את המכתב, אבל איפה המכתב של המכללות?
קריאה: הנה, אנחנו מעבירים אותו.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד למכתב של ראשי המכללות, אני לא מוכן לקרוא אותו עכשיו.
יעקב מרגי: הדיון נמצא על סדר יום הוועדה עוד מהדיון שבוטל, כבר מלפני שבועיים, וראשי המכללות יכלו להתכבד ולשלוח לנו את העמדה שלהם.
יעקב מרגי: כשוות"ת-מל"ג רוצה לקדם משהו שנוגע להם בקצה-קצה השמאלי של הכנף של המכללות, הם יודעים לבוא בעצמם לישיבות איתנו ולנסות לשכנע אותנו.
יעקב מרגי: אני מפרש את ההתנהגות שלהם – אני מפרש אותה, נאמר לי – ואת חוסר העניין שלהם להשתתף בדיון זה משום שהם אפאטיים.
יעקב מרגי: אם זה יעבור, הם יישמו; לא יעבור – לא יישמו.
יעקב מרגי: כך בהבנה שלי, בגיל שלי, למדתי באוניברסיטה של החיים, כך אני מתרגם את זה.
יעקב מרגי: הנה, אמרתי את זה לפרוטוקול.
יעקב מרגי: אני מבין, בלי לקרוא – כי הם לא ראויים שאני אקרא את המכתב מעכשיו לעכשיו – ולכן אני אומר להם בצורה חד משמעית: הבנתי מהם שהם אפאטיים - יעבור – יעבור; לא יעבור – לא יעבור.
יעקב מרגי: הם ימשיכו להתנהל.
יעקב מרגי: לכן מגיע המחוקק.
יעקב מרגי: תקשיבו טוב, אנחנו מרביצים תורה בנוער שלנו, בחברה שלנו, ציונות, התנדבות, שירות.
יעקב מרגי: גם המצב שבו היום נקודות זכות על התנדבות בפועל מוענקות יותר מאשר לשירות מילואים, מעיד על משהו.
יעקב מרגי: אם הייתי רואה שגם להתנדבות אין ערך בהשכלה הגבוהה וגם שם אין נקודות זכות, לא היתה לי שום מוטיבציה וערך החופש האקדמי וויתור על שעות הוראה אקדמיות, וכל הדברים האלה שאני לא מזלזל בהם – אבל חבל שזה לא הולך כחוט השני, בהתמדה, לכל הסוגיות שעומדות על הפרק.
יעקב מרגי: תמונת המצב לא מראה ולכן נולד הרציונל לחוקק.
יעקב מרגי: ניסינו, רמזנו – אתם מכירים את האמירה לא רצו אותי שרת, קיבלו אותי מנכ"ל.
יעקב מרגי: זה מה שקורה פה עכשיו ואנחנו חוזרים על כך פעם אחר פעם: מוסדות שלא יודעים להסדיר והם אפאטיים ולא מסדירים - - - מעבר לזה, מעבר לאי-עשייה – יש ערך.
יעקב מרגי: מה לעשות, אנחנו במדינה שהאתגרים שלה רבים.
יעקב מרגי: לא ייתכן שערך השירות נמצא רק בשירות לכל, כשאני נמצא שם.
יעקב מרגי: שירות לכל בהקשר של גייס אוכלוסיות שנעדרות באחוזים מהתרומה לחברה או מהגיוס.
יעקב מרגי: ערך הגיוס נשאר עדיין ערך גיוס לכל החברה הישראלית, בכל אופן לרובם, ואנחנו רוצים להטמיע את זה גם בחלקי אוכלוסיה אחרים, לדוגמה בשירות לאומי, שירות אזרחי.
יעקב מרגי: יש לנו קבוצה קטנה יחסית שנושאת על גבה את נטל המילואים.
יעקב מרגי: רבותי, זה לא כמו בתקופות שלנו ששירות מילואים היה ללכת לעשות עבודות דחק.
יעקב מרגי: היתה איוולת, כי איש מילואים שמשתכר פי עשרה מהמשכורת הממוצעת במשק היה יושב ומקפל דגמ"חים ובסוף הביטוח הלאומי מעביר למעסיק שלו סכומי עתק.
יעקב מרגי: היום קיבלו קצת שכל והיום זה באמת מילואים, מילואים אמיתיים.
יעקב מרגי: לוקחים את האנשים האלה שיכולים בצ'יק להשתחרר מהמילואים והם לא משתחררים, הולכים ונושאים בנטל.
יעקב מרגי: רבותי, שעתיים שבועיות במשך שנה – לתת נקודת זכות למילואים.
יעקב מרגי: ממי אנחנו חוששים?
יעקב מרגי: מארגונים כאלה שאומרים שאנחנו מיליטריסטיים?
יעקב מרגי: מה לעשות, אנחנו מדינה עם אתגרים.
יעקב מרגי: אז אני אומר ומבקש, במצב רגיל לא הייתי מחוקק את החוק הזה, הייתי נשען על הטענה – תסלחו לי על הביטוי, שאני לא אוהב להשתמש בו – של חופש אקדמי.
יעקב מרגי: החופש האקדמי זה לא תנאי קבלה.
יעקב מרגי: החופש האקדמי זה לא אם לתת נקודות זכות או לא לתת נקודות זכות.
יעקב מרגי: החופש האקדמי זה איפה שהדיון הציבורי האמיתי של החברה הישראלית מתקיים, שלא ייגע לתכני הלימוד.
יעקב מרגי: שם, כן, אני חסיד שלו.
יעקב מרגי: אבל מכאן להיתלות באיזה מסמר רעוע בקיר ולומר שזו פגיעה בחופש האקדמי, יש פה אמירה מתגרה של ראשי האוניברסיטאות.
יעקב מרגי: אם לא, החוק הזה לא היה נולד.
יעקב מרגי: אני אומר לך, מירב, גם אם תוותרי עליו, אני אעודד את אורן חזן לחוקק את החוק שלו.
מירב בן ארי: אני מסכימה איתך במאה אחוז.
מירב בן ארי: אני לא ויתרתי על כלום.
יעקב מרגי: אני מצטער שלא שמתי לב ולא חתמתי על החוק הזה.
יעקב מרגי: אני אומר שלא יקרה כלום לראשי האוניברסיטאות והמכללות שיהיה חוק שיחייב אותם, למי שרוצה לקבל נקודות זכות על שירות מילואים, לתת אותן.
יעקב מרגי: כולה שתי נקודות זכות.
יעקב מרגי: כמה מטלות יש על הסטודנטים, אז זה פתאום, פה אנחנו מדקדקים.
יעקב מרגי: גם פה את מפריעה לי?
מירב בן ארי: לא, אני רק מחזקת.
יעקב מרגי: לא, אל תפריעי לי.
יעקב מרגי: אני אומר דברים בקיצוניות, אפילו בפתוס שלא אופייני לי, כדי להתגרות ולהביא לדיון אנשים שיביעו עמדה סותרת.
יעקב מרגי: אני אומר: מדקדקים באיכה ומזלזלים בהלכות שבת.
יעקב מרגי: לא מעניינת אותם השבת.
יעקב מרגי: מי שאמר את הפתגם התלמודי הזה יש לו ערך לשבת.
יעקב מרגי: הם מדקדקים באיכה, שכולה זה מנהג של פעם בשנה, מנהגי אבלות, ומזלזלים בהלכות החשובות.
יעקב מרגי: זה בדיוק מה שקורה פה.
יעקב מרגי: רבותי, אפשר לקיים דיון מעמיק על החופש האקדמי ואיך הדיון הציבורי בחברה הישראלית לא מחלחל ולא משפיע על התכנים.
יעקב מרגי: זו התרומה שלי לדיון.
יעקב מרגי: פרופ' ברק מדינה, בבקשה, אדוני.
פרופ' ברק מדינה: אני הרקטור של האוניברסיטה העברית, פרופ' למשפטים.
פרופ' ברק מדינה: אני מייצג כאן גם את ור"ה.
פרופ' ברק מדינה: אני רוצה להגיד שלושה דברים: אחד, ביחס לממצאים של הממ"מ, ובהקשר הזה אני מבקש להסתייג באופן התקיף ביותר שאני יכול מהדברים שאמרה חברת הכנסת בן ארי בעניין הסטודנטים; הדבר השני יהיה בעניין הפסיביות של המוסדות; הדבר השלישי לגבי למה לא לחוקק.
פרופ' ברק מדינה: הדבר הראשון, לגבי הממ"מ – אני מבקש להסתייג בצורה החריפה ביותר שאפשר מהקביעה שרק שני אחוז מהסטודנטים מתנדבים.
פרופ' ברק מדינה: זה לא הממצא של הממ"מ וזו לא המציאות.
פרופ' ברק מדינה: הסטודנטים בכל האוניברסיטאות והמכללות בישראל הם החלוץ בהתנדבות.
פרופ' ברק מדינה: עשרות רבות של אחוזים מהם מתנדבים.
פרופ' ברק מדינה: הממצא שנמצא בממ"מ - - -
יעקב מרגי: יש לך נתון סטטיסטי מוכח אחר?
יעקב מרגי: בבקשה, תשים אותו.
יעקב מרגי: אני מכבד אותך ואני מתחבר אליך.
יעקב מרגי: אתה יודע מה, אני בא מהדרום ואני יודע מה התרומה של הסטודנטים לבאר שבע, אני יודע מה התרומה של סטודנטים מספיר, אבל אין לי להישען אלא על מחקר שנעשה ויש לי.
יעקב מרגי: יש לך אחר שסותר?
יעקב מרגי: שים לי אותו על השולחן.
פרופ' ברק מדינה: הממצא של הממ"מ מוכיח בדיוק ההפך ממה שמבקשים לעשות כאן.
פרופ' ברק מדינה: הממצא של הממ"מ אמר שבמוסדות האלה שיש בהם נקודות זכות בגין התנדבות, כמה סטודנטים בחרו להתנדב דרך נקודות הזכות האלה.
פרופ' ברק מדינה: זה 2%.
מירב בן ארי: כמה ידעו שהם יכולים?
פרופ' ברק מדינה: מה זאת אומרת - - -
מירב בן ארי: אתה מהאוניברסיטה העברית.
מירב בן ארי: כמה סטודנטים אצלכם?
פרופ' ברק מדינה: התשובה היא חד-משמעית.
פרופ' ברק מדינה: א', אנחנו יודעים כמה סטודנטים מתנדבים במסגרת פר"ח.
מירב בן ארי: עזוב אותי מפר"ח, זו מלגת התנדבות.
מירב בן ארי: בפר"ח מקבלים כסף.
מירב בן ארי: כמה סטודנטים יש בעברית?
פרופ' ברק מדינה: באוניברסיטה העברית יש כ-11,000 סטודנטים לתואר ראשון.
מירב בן ארי: איזה אחוז מהם מתנדבים לא במסגרת מלגה?
פרופ' ברק מדינה: אני אומר עוד פעם, אנחנו לא עושים סקר מדויק כדי לדעת כמה מתנדבים וכמה לא מתנדבים.
פרופ' ברק מדינה: אבל אנחנו יודעים מתוך פעילות התנדבות שמספרים לנו עליהן, כי הם עושים את זה מרצונם, שמדובר ביותר מ-50% מהסטודנטים.
מירב בן ארי: המחקר של הממ"מ - - -
פרופ' ברק מדינה: הוא לא סותר את זה.
יעקב מרגי: הוא סותר את ההבנה שלך על דוח הממ"מ.
מירב בן ארי: למה לא להביא נתון לוועדה שמחכה שלוש שנים לחוק?
פרופ' ברק מדינה: לא ביקשת נתון כזה.
מירב בן ארי: מה זה לא ביקשת?
מירב בן ארי: אתה הרקטור של האוניברסיטה העברית ואתה אומר לי יש לנו התנדבות, אני שומע על פעילויות.
מירב בן ארי: יופי, גם אצלי אני שומעת על פעילויות, אבל אני לא יודעת כמה מתנדבים.
פרופ' ברק מדינה: רציתי רק לומר לגבי הממ"מ שלא נכון שהנתון של הממ"מ אומר שיש מעט מתנדבים.
יעקב מרגי: הבנו, נשמע את ההבהרה של הממ"מ.
פרופ' ברק מדינה: זה אומר הפוך, נקודות הזכות האלה זה לא התמריץ לסטודנטים להתנדב.
פרופ' ברק מדינה: הנקודה השנייה היא למה האוניברסיטאות נהגו עד היום כמו שנהגו – בהקשר הזה יש הבדל בין הטכניון ואוניברסיטת חיפה שאימצו כבר לפני עשר שנים הסדר של הכרה בנקודות זכות למשרתי מילואים ואחרים לא.
פרופ' ברק מדינה: הם לא עשו את זה כי הם היו פסיביים, הם לא עשו את זה כי הם היו עסוקים בדברים אחרים.
יעקב מרגי: אנחנו שואלים על אלה שלא עשו.
מירב בן ארי: למה בעברית לא נותנים נקודות זכות?
פרופ' ברק מדינה: התשובה היא שבאוניברסיטה העברית ובאוניברסיטאות האחרות דנו בסוגיה הזאת בעבר וחשבנו שזו טעות.
פרופ' ברק מדינה: למה חשבנו שזו טעות?
מירב בן ארי: אני רק אומרת שזו טעות.
פרופ' ברק מדינה: מותר לחשוב אחרת, לא?
פרופ' ברק מדינה: אנחנו עדיין מדינה דמוקרטית.
פרופ' ברק מדינה: אמרתי שהאוניברסיטאות האחרות חשבו שזו טעות.
פרופ' ברק מדינה: למה הן חשבו שזו טעות לתת נקודות זכות על התנדבות חברתית כזאת או אחרת או על שירות מילואים?
פרופ' ברק מדינה: יש לזה שורה של נימוקים, בין היתר הנימוקים היו מהסוג של "אנחנו לא נדע איך להגדיר מה זו פעילות חברתית מוכרת ומה זה לא, אנחנו נכנסים לכל מיני פינות, אם ארגון פוליטי כזה או אחר זה התנדבות או לא, אם שירות מילואים חד-יומי או ממושך.
יעקב מרגי: אני מתחבר.
יעקב מרגי: אני מתחבר למה שאתה אומר, אבל לא ראיתי שהמוסדות להשכלה גבוהה נמנעים בבמות שבאמת טעונות, בסוגיות שבאמת טעונות, נמנעות מלהיות שם.