GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: להפך, הן מתנדבות ואומרות שזה הפלורליזם שלנו, זה החופש האקדמי ואנחנו נותנים חופש ביטוי.
יעקב מרגי: נפלתם עם אדם שיודע לשנות את דעתו, אבל הוא לא מפספס כלום באוזן.
יעקב מרגי: הוא לא מפספס, כל מה שאומרים לו הוא קולט.
פרופ' ברק מדינה: אבל הנה הנקודה השלישית.
פרופ' ברק מדינה: האוניברסיטאות שינו את דעתן.
פרופ' ברק מדינה: כמו שיושב-ראש הוועדה יכול לשנות את דעתו, גם האוניברסיטאות הצליחו לשנות את דעתן.
יעקב מרגי: ש...
מירב בן ארי: עם המכתב הזה בשבוע שעבר.
פרופ' ברק מדינה: לא, זה לא מהשבוע שעבר.
יעקב מרגי: רגע, אני רוצה שהוא יאמר הכל לפרוטוקול.
פרופ' ברק מדינה: לא חשוב התאריך.
פרופ' ברק מדינה: אני חושב שיוזמי הצעת החוק הזאת יכולים לזקוף לזכותם הצלחה מסחררת.
פרופ' ברק מדינה: זה לא מובן מאליו.
פרופ' ברק מדינה: שלוש שנים האוניברסיטאות לא היו פסיביות, היו אקטיביות נגד, זו לא סתם פסיביות, והן השתכנעו שיש מקום לשנות עמדה.
פרופ' ברק מדינה: הן השתכנעו בזה.
פרופ' ברק מדינה: זה הישג שלא צריך לזלזל בו ויש מחיר לחוקק את זה כחוק.
מירב בן ארי: אז איך אתה הולך לעשות את זה?
מירב בן ארי: הנה, אני אתך.
מירב בן ארי: השתכנעת, אמרת שאתה הולך לעשות את זה.
מירב בן ארי: איך אתה עושה את זה?
פרופ' ברק מדינה: אז זו התשובה החשובה, למה לא בחוק.
מירב בן ארי: עזוב, תגיד איך אתה הולך לעשות את זה אצלך במוסד.
מירב בן ארי: עזוב את החוק.
פרופ' ברק מדינה: תכף אני אגיד את זה.
פרופ' ברק מדינה: הסיבה שהאוניברסיטאות נקטו בגישה הזאת ושהן מתנגדות לחוק הזה היא שלא ור"ה החליט, זה לא שמל"ג החליטה, אלא כל אוניברסיטה מחליטה לעצמה.
פרופ' ברק מדינה: כל אוניברסיטה קבעה לעצמה את הכללים שנראו לה מתאימים.
פרופ' ברק מדינה: הן כולן מיישרות קו עם העיקרון הזה שמי שמשרת במילואים ומי שמבצע פעילות חברתית יקבל על כך נקודות זכות.
יעקב מרגי: אם בחוק ייכתב שכל מוסד להשכלה גבוהה יהיה רשאי לקבוע את הכללים למתן אותן נקודות זכות.
יעקב מרגי: נצמדתי לרציונל של החופש האקדמי שלך, תגיד לי למה?
יעקב מרגי: אני יו"ר ועדת החינוך, אני חי מהטראומה של משרד החינוך שהוא אנטי חקיקה.
יעקב מרגי: זה המשרד הכי פחות מחוקק.
יעקב מרגי: יש לו חוזר מנכ"ל, ראיתם את הפונטים שלו, איך הוא כתוב?
יעקב מרגי: הפונטים של חוזר מנכ"ל – מגרה אותי לקרוא את זה כמו איזה ספר שעוסק בדברים - - -
יהודית גידלי: ספר הטלפונים.
יעקב מרגי: היטבת לבטא.
יעקב מרגי: לא חקיקה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לקדש את המושג הזה "לא חקיקה".
יעקב מרגי: אני מוכן לקדש את החופש האקדמי ואני נצמד עכשיו לרציונל שלך, צמוד לרעיון של החופש האקדמי, לאפשר לכל מוסד אקדמי לקבוע את הכללים למתן נקודות זכות.
יעקב מרגי: למה לא חקיקה?
פרופ' ברק מדינה: הסיבה הבסיסית ללמה לא חקיקה היא שאם אתה כופה על מוסד לעשות את זה לא מתוך - - -
יעקב מרגי: לשקול.
יעקב מרגי: אני כופה אותו לשקול את הדרך איך לתת.
פרופ' ברק מדינה: אתה כופה עליו את התוצאה.
יעקב מרגי: כן, את התוצאה אני כופה.
פרופ' ברק מדינה: החשש הוא שברגע שאין הסכמה פנימית של המוסד הוא ימצא כל מיני דרכים.
פרופ' ברק מדינה: למשל, אני אגלה בסוד, אתה נותן פטור של שתי נ"ז, אני מגדיל את תוכנית הלימודים בשתי נ"ז.
פרופ' ברק מדינה: מה תעשה לי?
פרופ' ברק מדינה: הרי אין תקרה כמה נ"זים אתה צריך כדי להשלים תואר, אתה יכול להגדיל אותן.
יעקב מרגי: אני לא נכנס לך לזה.
פרופ' ברק מדינה: לא, אנחנו לא רוצים לרמות אחד את השני.
יעקב מרגי: אני מצפה ממך שאתה תעשה מה שטוב לרמתה של ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.
יעקב מרגי: מה לעשות, אנחנו נבחרי ציבור, אנחנו מסתכלים על התמונה הכוללת.
יעקב מרגי: רק לפני כשבועיים הופץ סרטון ברשת של בחורה ישראלית, פעילה באיזה ארגון, שקוראת לחייל: אתה חייל בצבא הטרור.
יעקב מרגי: היום אנחנו במלחמה, ומה לעשות, יש קבוצה שקוראת תיגר על ערך השירות בצבא ואנחנו מגינים על כך.
יעקב מרגי: לכן, אם אחת הדרכים היא לחוקק ולדקדק לך בקצה הכנף השמאלית, במכה קטנה, במושג הזה של החופש האקדמי, המחיר שווה.
יעקב מרגי: בכוונה אני מתבטא כך.
מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, זה מאוד חשוב - - -
יעקב מרגי: תגידי, את רוצה פרוטוקול ערוך שנגיד שהצבענו בעד, נגד.
מירב בן ארי: יש פה גוף חשוב שנותן סקירה.
מירב בן ארי: די, שמענו - - -
יעקב מרגי: יש פה דיון מעמיק.
מירב בן ארי: אבל אי אפשר לעשות את זה, יש פה עוד אנשים.
יוסי יונה: מירב, תרשי לי.
יוסי יונה: את מתערבת בכל שיחה וגורמת לדיון להתארך ולהתארך, אבל כשמישהו אחר רוצה לדבר את רוצה להפסיק אותו.
יעקב מרגי: אתה זיהית תכונה שמוטבעת במירב.
פרופ' ברק מדינה: אני חושב שאנחנו צריכים להתייחס לחקיקה כאל המוצא האחרון שיש להגיע אליו, אם אין ברירה.
פרופ' ברק מדינה: לחקיקה יש מחיר.
פרופ' ברק מדינה: חקיקה היא דבר שאנחנו רוצים להימנע ממנו ככל האפשר כשמדובר בתחום שיש לו רגולטור כמו מל"ג, שיש בו חשיבות עליונה לעצמאות.
פרופ' ברק מדינה: אם יש צורך בזה, אם המוסדות היו נגד ואתם חושבים שהם טועים, צריך את זה.
יעקב מרגי: הבהרת את עמדתך.
יעקב מרגי: לא שמענו את הכלה, לא שמענו את פי הנערה - התאחדות הסטודנטים.
יעקב מרגי: יכול להיות שאתם לא רוצים את זה.
30696: אני שמח להיות הכלה.
יעקב מרגי: אתה רוצה להיות החתן?
יעקב מרגי: אנחנו בתקופה שמדברים הרבה על השוויון המגדרי, העצמה מגדרית.
יוסי יונה: גם המושגים של חתן וכלה התבלבלו בימינו.
30696: אני מניח, כמו בדרך כלל בדיונים פה, אני אשתדל לתת עמדה שיחסית מאזנת בין הצדדים.
30696: קודם כול, כהרגלה של מירב, היא מצליחה להביא אותנו לדיונים בנקודות הכי משמעותיות.
30696: כהרגלה של מירב, היא גוררת אותנו, בצדק, להתעסק בנקודות הכי קריטיות של מערכת ההשכלה הגבוהה.
30696: בהקשר הזה השילוב, גם של כל מה שקשור למעורבות חברתית וגם של מילואים, וטוב שכך, ומשתמשת נכון בכלים הפרלמנטריים כדי לגרור את המערכת למקומות הרלוונטיים.
30696: בתוך הדבר הזה, אני מרגיש שזה כמעט מיותר להסביר כמה אנחנו, בהתאחדות, עסוקים יום-יום גם בלקדם את עולם המעורבות החברתית וגם כל מה שקשור להקלות ולהטבות ולהתייחסות אחרת למילואימניקים.
30696: בהמשך אני גם ארחיב מה קורה בפועל.
30696: חשוב לי להגיד – בכובע נוסף שלי אני גם חבר במועצה להשכלה גבוהה – שצריך מאוד להיזהר, כתפיסה.
30696: אני מבין אותך כשאתה כועס, וקשה לשמוע - - -
יעקב מרגי: אני כעסתי?
יעקב מרגי: היום אני הכי ידידותי.
30696: ללא ספק היום אתה עדין יחסית.
30696: אני אומר רק שלא אהבת לשמוע, וגם לי זה קורה הרבה, את השימוש בחופש האקדמי - - -
יעקב מרגי: זה מונח יותר.
יעקב מרגי: לא אהבתי את השימוש בחופש האקדמי בכל דבר, לשווא.
יעקב מרגי: אני נגד נשיאת שמו של החופש האקדמי לשווא ובסוגיות שזה לא קשור.
יוסי יונה: אל תישא את שם השם לשווא.
יעקב מרגי: גם האלוהים, כשמדברים עליו בלשון אנושי, אנחנו עושים לו האנשה כדי להמחיש וזה מותר.
יעקב מרגי: השאלנו מושג.
30696: אני חושב שדווקא בסיטואציה הזאת כן חשוב לנו לזכור שהתפקיד של המל"ג זה לא לכפות, בעיקרון כמה שפחות דברים על המוסדות להשכלה גבוהה.
30696: רק לפני כמה זמן היינו בסוגיה שקשורה לקוד האתי והעמדה הזאת שלי היתה מאוד נחרצת, ואני גם שמח שהצלחנו לשנות איך יגיע החוק.
30696: בסופו של דבר המל"ג צריכה מאוד מאוד להיזהר מלכפות על המוסדות האקדמיים לעשות דברים, כי בסופו של דבר, כשאנחנו יודעים ששר החינוך הוא יו"ר המל"ג, וזה לא משנה מיהו שר החינוך, לאורך כל רצף ההיסטוריה, צריך כמה שפחות לייצר התערבויות של חקיקה.
יעקב מרגי: גם חברי המועצה הוכיחו לנו שלא משנה איזה יו"ר מל"ג יש או איזה שר ומאיזה מפלגה, הם לא סופרים אותו.
יעקב מרגי: בהיסטוריה שלהם הם הצליחו להוכיח לנו את זה.
יעקב מרגי: אני לא מלין, טוב שכך.
30696: את זה אתה אמרת.
30696: אני חושב שהסיטואציה שקורית פה היא בדיוק האיזון הנכון.
30696: מירב דחפה רחוק - - -
יעקב מרגי: אם הייתם יודעים כמה ראשי המל"ג היו להם תוכניות על המועצה להשכלה גבוהה וכבשו את נבואתם, הייתם מצדדים במה שאמרתי.
יעקב מרגי: אבל זה לא לדיון כרגע.
30696: אני חושב שיש פה בדיוק את האיזון הנכון - מירב דחפה לחקיקה ועכשיו כולם מבינים שאי אפשר להתעלם משני ההקשרים.
יעקב מרגי: והמסקנה?
30696: אני אומר בכנות שצריך לברך את ור"ה כשמגיע להם, ובמקרה הזה מגיע להם, כי הם התכנסו מהר והבינו שצריך לעשות התאמות.
30696: כמו שאמר ברק, אני חושב שזה הישג אדיר.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחוקק חוק שיחול רק ול"מ וור"מ ולא על ור"ה.
30696: לא, בסדר גמור.
30696: תפקידנו – ואני לוקח את זה על אחריותי.
30696: אני אומר בכנות, לא עשיתי את זה עד כה כי לא הבנתי שהבעיה היא במכללות, שבמקרה הזה לא עשו את תפקידן.
30696: גם אני לוקח על עצמי ללחוץ עליהן.
30696: אני חושב שכולנו צריכים לעשות את זה.
30696: מירב, אני אומר גם לך.
30696: בסוף, כשאנחנו מדברים על מילואימניקים וגם על מעורבות חברתית, אני חושב שהתפקיד העיקרי שלנו זה לגרום גם למילואים להיות בדרג משמעותי יותר בחברה שלנו וגם למעורבות חברתית.
30696: הדיון שעוסק ומתמקד אך ורק בנקודות זכות הוא חסר את שאר הדברים שמילואימניקים צריכים, ושם יש עולם שלם של הקלות.
30696: שווה להתעסק גם בזה.
יעקב מרגי: אני אוהב את זה שאתם משתמשים בטיעון הזה בהרבה דברים שאתם רוצים להכניס.
30696: אבל זה קריטי.
30696: יעל אמרה קודם המל"ג, וזה בסדר, אני חלק ממנו - - -
יעקב מרגי: תביא לי את הרשימה, אני אוסיף את זה לחוק.
30696: עשינו את זה, ועשינו הרבה שינויים.
תהילה תנעמי: אני מרשות הצעירים במשרד לשוויון חברתי.
תהילה תנעמי: הרשות מעודדת מעורבות חברתית ואנחנו לגמרי בעד.
תהילה תנעמי: אני מדברת גם בתור רשות הצעירים וגם כסטודנטית לתואר ראשון.
תהילה תנעמי: כמובן שאני בעד לחוקק את החוק.
תהילה תנעמי: שני דברים: קודם כול, אנחנו לא חושבים שזה מסכן את האקדמיה, מסיבה פשוטה שהיום איזשהו פער בין ההשכלה לתעסוקה ומיומנויות רבות של סטודנטים.
תהילה תנעמי: אני חושבת שזה לגמרי יתרום, גם כמי שפעילה ומעורבת חברתית בוועד הסטודנטים בשירות המדינה, אני יכולה להגיד שהמיומנויות שאני רוכשת שם לא משתוות למה שיש לי באקדמיה.
תהילה תנעמי: זה מאוד תיאורטי, ופה זה פרקטי.
תהילה תנעמי: בנוסף לזה, לרשות הצעירים מגיעים קולות של צעירים שאומרים שאין מי שמנגיש להם את המעורבות החברתית.
תהילה תנעמי: בדרך כלל, מה שקורה שזה יותר במקומות של פעילות של קבוצות מנהיגים.
תהילה תנעמי: ברגע שזה יהיה בתוך האקדמיה ודרך החוק, זו תהיה פלטפורמה שמגיעה ליותר סטודנטים ולא רק בקבוצות של מנהיגים.
יעקב מרגי: רבקה ודמני, בבקשה.
רבקה ודמני: אני חברת מל"ג וחברת ות"ת ואני עומדת בראש הוועדה לחינוך, הוראה, מדעי הרוח והאומנויות במל"ג.
רבקה ודמני: ראשית, אני רוצה להתייחס לסקר שביצעתם.
רבקה ודמני: אני חושבת שהסקר הזה לא מלא, כי אני לפחות יודעת שבמכללות להכשרת מורים המעורבות החברתית והקהילתית היא חלק מחובות הסטודנטים וזה לא בא לידי ביטוי בדברים שאמרת.
רבקה ודמני: אני יכולה לתת דוגמה אישית, כשהייתי נשיאת מכללה וזה היה בשנות האלפיים, הדבר הראשון שעשיתי זה לחשוף את הסטודנטים, לא באמצעות חוק ולא באמצעות חקיקה, אלא באמצעות צורך של חיבור ללימודים האקדמיים שלהם להיות פעילים חברתיים.
רבקה ודמני: אני יכולה היום להוכיח – וזה בהמשך לדיון הקודם שהיה לנו על איחודי מכללות.
רבקה ודמני: אני התאחדתי עם מכללה גדולה שנקראת מכללת סמינר הקיבוצים ואין היום סטודנט במכללת סמינר הקיבוצים שהוא לא מעורב חברתית וקהילתית.
רבקה ודמני: אז הסקר הזה טעון בדיקה.
רבקה ודמני: דבר שני, כחברת מל"ג-ות"ת, אני רוצה לומר לכם שהמל"ג החליטה לאפשר למוסדות להעניק שתי נקודות זכות עבור פעילות חברתית.
רבקה ודמני: זו היתה החלטה של מל"ג.
רבקה ודמני: אני חושבת שאנחנו נמצאים בתהליך, וכאן אני מתחברת לפרופ' ברק מדינה, שהתחיל לחלחל בכל המוסדות ואנחנו לא צריכים לעשות את זה בכפייה.
רבקה ודמני: אני חושבת שתפקיד המל"ג היום זה לוודא מול המוסדות שמאפשרים פעילות חברתית ואנחנו צריכים לחכות – שנה – ולקבל דיווח מהמוסדות ונראה שינוי מהותי בתום שנה.
רבקה ודמני: אני מוכנה לקחת את הדבר הזה למל"ג ולהציע שהמל"ג תפנה לכל המוסדות - - -
יעקב מרגי: זו שאלה שאני רוצה להפנות למירב.
רבקה ודמני: אנחנו יכולים לפנות לכל המוסדות ובתום שנה לקבל דיווח, ואתם תראו שיש פה שינוי מהותי.
יעקב מרגי: הבהרה של הממ"מ.
עידו אבגר: חשוב לי להבהיר לצורך הדיון והפרוטוקול, שלא יהיו אי-הבנות.
עידו אבגר: כפי שאמרתי, בדקנו אך ורק תוכניות של התנדבות תמורת נקודות זכות.
עידו אבגר: לא בדקנו את כלל תוכניות ההתנדבות ולכן הנתונים שלי לא מתייחסים אליהן.
עידו אבגר: לגבי התוכניות האלה הבאתי נתונים וציינתי שאלה נתונים חלקיים וגם עליהם קשה להסתמך, בגלל שיש הבדלים משמעותיים בגודל של המוסדות.
עידו אבגר: בעצם רק ארבעה מוסדות נתנו לנו נתונים שאפשר להבין מהם אחוז השתתפות.
עידו אבגר: כל הנתונים האלה, כפי שציינתי ואני מדגיש שוב, הם מוגבלים ומתייחסים אך ורק להתנדבות תמורת נקודות זכות ולא לכלל פעולות ההתנדבות של סטודנטים שהן מגוונות ורבות.
תום ניסני: אני מתנועת אם תרצו.
תום ניסני: עוד בסוף השנה שעברה עשינו מחקר מקיף בכל המוסדות על תמונת המצב סביב נקודות זכות למילואים.
תום ניסני: הממצאים הם: 16 מתוך 63 מוסדות הכירו בשירות מילואים כמזכה בנקודות זכות כלשהן; 47 מוסדות לא הכירו בזה בכלל; שתיים מתוך תשע אוניברסיטאות – כרגע זה כבר שלוש, כי בתחילת שנה זו גם אוניברסיטת אריאל הכירה בשירות מילואים; מספר השעות הנדרשות למשרת מילואים כדי להיות זכאי לשתי נקודות הוא 525 בממוצע בשנה, כאשר לשתי נקודות זכות בגין מעורבות חברתית נדרשות 38.5 שעות בממוצע.
תום ניסני: זה פער עצום של אלפי אחוזים.
יעקב מרגי: תסביר שוב, לא הבנתי.
תום ניסני: כדי להיות זכאי לנקודות זכות על מעורבות חברתית נדרשות שעות מסוימות.
תום ניסני: כדי להיות זכאי לאותן נקודות זכות.
יעקב מרגי: כמה שעות התנדבות צריך?
תום ניסני: בממוצע 38.5 שעות לשנה לסטודנט.
תום ניסני: אלה השעות שהוחלט, בממוצע, במוסדות שאנחנו בדקנו, שהם כל המוסדות שציינתי.
תום ניסני: לעומת זאת, במילואים, בממוצע, מספר השעות הוא 525 שעות במילואים.
מירב בן ארי: ההשוואה לא רלוונטית בכלל, כי מדובר על יום מילואים ואלה שעות אחרות.
יעקב מרגי: אבל אני צריך לידיעה, אני לא בא להשוות.
יעקב מרגי: מירב, את לא המבינה היחידה בדיון.
מירב בן ארי: אבל אני יכולה להעיר הערה.
יעקב מרגי: אבל אחרי שאני אקבל את התשובה.
יעקב מרגי: תום, אתה מציג את הנתונים וכשאתה מדבר על 525 שעות במילואים, אתה מתייחס ל-24 של יום מילואים?
תום ניסני: נכון, בוודאי.
יעקב מרגי: לפחות תיתן את הנתון בצורה אובייקטיבית.
יעקב מרגי: כשאתה מחלק את ה-500 שעות ל-24 שעות, כמה ימי מילואים?
יהודית גידלי: 22 ימים.
תום ניסני: במוסדות יש חוסר אחידות בימי המילואים הנדרשים לנקודות זכות.
תום ניסני: זה נע מעשרה ימים לא רצופים עד 21 ברצף, שזה מספרים אסטרונומיים שהרבה מילואימניקים לא עומדים בהם.
תום ניסני: יש חוסר אחידות בדרישה לימים רצופים ומצטברים, זה משתנה בין מספר ימים רצופים בסמסטר, עד 70 ימים.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע על הנוהל שהם רוצים להציע.
תום ניסני: חשוב להגיד שבזמן שנקודות הזכות הפשוטות האלה למילואימניקים, שהם נדרשים מכוח החובה, הם נשלחים למילואים האלה ולא עושים את זה בהתנדבות, וכולם יודעים את הפגיעה הקשה בלימודים שלהם, הדבר הזה לא קורה – באותו זמן באוניברסיטה העברית לצורך העניין, ויש לנו כאן פרסומים שהוצאו דרך האגודה ודרך האוניברסיטה, מקבלים שתי נקודות זכות על נבחרת הניווט של האוניברסיטה העברית, על נבחרת הספורט של האגודה.
תום ניסני: מקבלים שתי נקודות זכות על השתתפות בנבחרות האלה.
תום ניסני: בבר אילן יש פרויקט מעורבות חברתית בהיקף של 60 שעות שנתיות והיא מעניקה זכאות לפטור משתי נקודות זכות.
תום ניסני: במקומות האלה למילואימניקים אין נקודות זכות בכלל.
תום ניסני: בהמלצות שלנו: קודם כול, הפרדה בין שירות מילואים לבין מעורבות חברתית.
תום ניסני: אלה שני דברים שונים שצריך לדבר עליהם בנפרד; במוסדות שכן נותנים היום נקודות זכות צריך להוריד את השעות הנדרשות למשרת המילואים כדי לקבל את אותן נקודות.
תום ניסני: אם אנחנו משווים את זה למה שנדרש בנקודות זכות למעורבות חברתית, אין בכלל פרופורציות; קידום חקיקה או תקנה ברורה של המל"ג שלא תשאיר מקום לספק ומחייבת זכות למשרת מילואים לנקודות זכות אקדמיות על פי רף מינימלי של ימי שירות, ללא קשר לשאלה אם המוסד מכיר בפעילות חברתית או לא.
מירב בן ארי: מצד אחד אתה אומר תפרידו, מצד שני אתה משווה את אותן שעות של מעורבות למילואים.
תום ניסני: זו השוואה מתבקשת.
מירב בן ארי: ממש לא מתבקשת, אדוני.
מירב בן ארי: יום מילואים זה יום מילואים ומעורבות חברתית היא מעורבות חברתית.
מירב בן ארי: אני אעיר עוד משהו, למרות שאני גם בעד המילואים וגם בעד המעורבות, אבל עם כל הכבוד, בפרופורציות הנכונות.
מירב בן ארי: עם כל הכבוד לאנשי המילואים, ויש לי הרבה כבוד, בסוף לשבת ארבע שעות עם נוער בסיכון ולהכין איתם שיעורי בית, אלה שני אתגרים שונים אל מול האתגר של המילואים שהוא שונה לחלוטין, מורכב אף הוא, אבל לא רלוונטי.
מירב בן ארי: אתה לוקח תפוח ומנגו, שני דברים שונים לחלוטין, ואומר לכולם ששניהם אותו הדבר.
מירב בן ארי: הדבר החשוב הוא זה שהצגת בהתחלה, וזה סופר חשוב ולכן התעקשתי על זכותך לדבר, זה העניין שבסוף יש היום רק 16 מוסדות מתוך 63 שנותנים נקודות זכות למילואימניקים, וזו תעודת עניות לחברה הישראלית.
יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני נתלה בדבריך קודם.
יוסי יונה: שימו לב למציאות שהיא די מוזרה, ואתה ציינת אותה.
יוסי יונה: משרד החינוך נמנע, כמעט באופן עיקש, להעביר חוקים.
יוסי יונה: אתה יודע איזה בעיות יש לנו כשאנחנו רוצים להעביר חוקים באמת חשובים.
יעקב מרגי: אבל מידי פעם אנחנו מצליחים.
יוסי יונה: התל"ן, הגבלות על תשלומי הורים.
יוסי יונה: אנחנו לא מצליחים ולו מילימטר אחד.
יוסי יונה: והנה פה, כאשר גם שר החינוך הוא ראש המל"ג, והוא יכול להבטיח שהדבר הזה יקרה בלי חקיקה, דווקא כאן, דווקא במקרה הספציפי הזה, אנחנו נדרשים לחקיקה.
יוסי יונה: לכן אני גם פונה אלייך, חברתי מירב בן ארי, שעם כעסך הגואה, ועם כעסו המדוד של יושב-ראש הוועדה - - -
יעקב מרגי: כעסתי?
יעקב מרגי: אמרתי את הדברים בפאתוס.
מירב בן ארי: יש, יש בך גם - - -
יעקב מרגי: כעסתי עלייך, לא על הדברים.
יוסי יונה: אני אשנה את הניסוח ואומר את מורת הרוח המדודה שלך, אדוני היושב בראש, ואת כעסה הגואה של מירב – האם אין מקום לשקול מחדש במקום להביא שוב חקיקה?
יעקב מרגי: בסוף אני אשאל את השאלה הזאת שהציעה גם רבקה ודמני.
יעקב מרגי: גב' רבקה ודמני מהוות"ת-מל"ג – שם אין הפרדת רשויות.
יעקב מרגי: אני לא יודע למה - - -
רבקה ודמני: לא, יש רק חברה אחת שהיא גם מל"ג וגם ות"ת, זו אני.
יעקב מרגי: מה אכפת לי.
יעקב מרגי: אמרתי שאין הפרדת רשויות לא בהקשר שלך.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית אמרה ות"ת-מל"ג.
יעקב מרגי: אני לא אוהב לפספס, לא עובר שום דבר לידי.
יעקב מרגי: אני מציע לאחד את הגוף.
יעקב מרגי: רבקה ודמני הציעה – יש נוהג, יש הסכמה, אז בואו ניתן שנה, שנה וחצי, ונראה מגמות.
יעקב מרגי: אם זה בשיפור, שהגרף עולה – אם לא, החקיקה תמיד תוכל לזה.
יוסי יונה: מירב, את יודעת, באמת באמת שאני מעריך אותך ואת הפעילות שלך.
יוסי יונה: באמת, אנחנו מיודדים ושותפים להרבה פעילות בכנסת - - -
יעקב מרגי: עד כדי כך שהוא חתם על הצעת חוק שלה בלי לבדוק אותה.
יוסי יונה: אמרתי, חתמתי ואני חתום על הצעת החוק הזאת.
יוסי יונה: לכן אני פונה אלייך ואני בטוח ויודע שגם את חרדה לחופש האקדמי ואת יכולה לראות איזושהי סכנה של זליגה, שהתחלנו פה ונמשיך בעוד חקיקות שכאלה.
יוסי יונה: אני רוצה לציין שוב, בהקשר הזה, את העמדה המאוד אצילה ודמוקרטית שלך ושל המפלגה שלך בעניין של פסקת ההתגברות.
יוסי יונה: שימי לב שזה חלק מאותו סיפור.
מירב בן ארי: לא, זה לא קשור.
מירב בן ארי: אתה עוד פעם שם שני דברים שלא קשורים.
יוסי יונה: ואנא, אני באמת מבקש ממך, מפציר בך, חברתי היקרה, לקבל את ההצעה זאת ולהימנע מחקיקה, כי באמת יכולות להיות לה השלכות שאף אחד לא רוצה, לא את ולא אנחנו.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאני בהחלט יכול להבין את הקשר הזה בין נקודת זכות לבין פעילות קהילתית שכמובן מפוקחת על ידי המוסדות האקדמיים.
יוסף ג'בארין: זה כבר קורה בהרבה מקומות, במיוחד ההתפתחות של הקליניקות גם במשפטים, גם בחינוך, שיש בהם ביטוי של הנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: אבל לא במקרה לא חתמתי על הצעת החוק, כי אני באמת חושש.
יוסף ג'בארין: אני חושש מהתערבות יתר במוסדות האקדמיים וגם חושש מזליגה.
יוסף ג'בארין: אני יודע מה יבוא אחר כך.
יוסף ג'בארין: לכן אני חושב שאם יש הסכמות על התכנים - - -
יעקב מרגי: מה, יכולה להיות פסקת ההתגברות גם על החלטות המל"ג?
יוסף ג'בארין: בממשלה הזאת הכל יכול להיות.
יוסף ג'בארין: אם היעד יכול להיות מושג בלי חקיקה, נראה לי שזה עדיף.
יוסף ג'בארין: בדרך כלל חקיקה באה לתקן מצב מעוות, להסדיר את הנושא וכד'.
יוסף ג'בארין: אם המצב לא בעייתי, יכול להיות שזה לא מחייב חקיקה בעניין הזה.
יוסף ג'בארין: אני מאוד חושש מהצעת החוק הבעייתית בעניין המילואים.
יוסף ג'בארין: אין קשר בין שני הדברים הללו.
יוסף ג'בארין: פעילות חברתית במסגרת האוניברסיטה היא פעילות שמפוקחת על ידי האוניברסיטה, היא יודעת לתגמל עליה, יש לה את הכלים לתגמל וכד'.
יוסף ג'בארין: מה זה קשור לשירות מילואים?
יוסף ג'בארין: מה הצעת החוק הבאה תהיה, שחייל שישתתף במבצע מסוים יקבל עוד נקודות זכות?
יוסף ג'בארין: אני לא רוצה.
יוסף ג'בארין: ברגע שמכניסים - - -
מירב בן ארי: זה כבר קיים.
מירב בן ארי: באקדמיה כבר נותנים נקודות זכות.
מירב בן ארי: 16 מוסדות כבר נותנים.
יוסף ג'בארין: ברגע שמכניסים קריטריונים לא ענייניים לנושא הזה של לימודים אקדמיים זה יכול להגיע למקומות שאף אחד לא חשב עליהם.
מירב בן ארי: כבר נותנים נקודות זכות.
מירב בן ארי: אתה בעד שוויון?
מירב בן ארי: 16 מוסדות נותנים, למה ה-40 האחרים לא נותנים.
מירב בן ארי: הדם הסמוק של המילואימניקים ב-16 המוסדות האלה שונה מ-40 האחרים?
מירב בן ארי: הוא בעד שוויון, אז שוויון בכל המוסדות האקדמיים.
יוסף ג'בארין: אני מתנגד לזה - - -
מירב בן ארי: אתה מתנגד, אבל אלה החיים.
מירב בן ארי: נותנים נקודות זכות למילואימניקים.
מירב בן ארי: תתמודד.
מירב בן ארי: גם בטכניון.
יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, יש בעיה בקריטריון של שירות מילואים כי הוא נכון לקבוצת אוכלוסיה מסוימת והוא לא נכון ולא קיים בקבוצת הסטודנטים הערבים.
יוסף ג'בארין: לכן לקריטריון הזה יש תוצאה - - -
מירב בן ארי: תלכו לצבא ותקבלו נקודות זכות.
יוסף ג'בארין: תפסיקי להפריע לי, מירב.
יוסף ג'בארין: זה קריטריון שהתוצאה של השימוש בו פוגעת בסטודנטים הערבים שפטורים ברמה המשפטית מהחובה הזאת.
יוסף ג'בארין: לכן זהו קריטריון לא ענייני, קריטריון פסול ואסור להשתמש בו.
יעקב מרגי: נציג משרד הביטחון, בבקשה.
סא"ל יוסי פסקו: אני ראש ענף תכנון כוח אדם מילואים באכ"א.
סא"ל יוסי פסקו: לפתיח, סוף סוף הבנתי מה עושים לשומע ראשי תיבות כשהוא לא שולט עד הסוף בחומר.
סא"ל יוסי פסקו: אני אשתדל ליישם את זה על עצמי.
סא"ל יוסי פסקו: אני חושב שאנחנו בדיון על האיך ולא על המה.
סא"ל יוסי פסקו: אנחנו מודים על ההצעה - - -
יעקב מרגי: לא ביקשנו ממך מראש, אבל האם תוכל לתת לנו נתונים על ממוצע ימי המילואים בקרב הסטודנטים?
סא"ל יוסי פסקו: אין לי את הנתון הזה כאן, מהטעם שלא כל סטודנט מדווח במילואים שהוא סטודנט.
סא"ל יוסי פסקו: אני חושב שאין דיון אם סעיף ערכים ותרומה דומה - הכשרה, אימון, תעסוקה וכו' – כמעורבות חברתית.
סא"ל יוסי פסקו: אני מזכיר שחוק המילואים מחייב את החייל או החיילת בשירות מילואים ומתוך הסמכות הזאת אנחנו קוראים לו ופוקדים עליו.
סא"ל יוסי פסקו: המבחן העליון של הוועדה פה הוא מבחן המעשה ותחליט הוועדה ואדוני היושב-ראש איך.
סא"ל יוסי פסקו: אני לא סבור שבנבחרת המשרתת הזאת של אנשי ונשות המילואים אנשים ייגשו לשירות המילואים בשביל זה.
סא"ל יוסי פסקו: לכן השוואה של היקף השעות אינה רלוונטית לעניין.
יעקב מרגי: מקובל עליי.
יעקב מרגי: מקובלת גם אמירה קודמת שלך.
יעקב מרגי: אני חושבת שזו הבעה של המדינה כלפי הסטודנט או משרת המילואים ולא תמריץ.
סא"ל יוסי פסקו: אני חושב ששורש העניין, כמו שאמרת כרגע, הוא לא מה יעשו הסטודנטים כדי לקבל נקודות זכות, אלא מה המהות שהחברה והמדינה עושות עבור אלה שקראנו להם, גם בהכרה וגם בהוקרה, למשימה – אם אני יכול להיות קצת עם פאתוס – הקדושה הזאת שנקראת מילואים.
סא"ל יוסי פסקו: תודה.
הדיל יונס: שתי נקודות: הראשונה, חיובם של המוסדות להשכלה גבוהה להכרה בנקודות זכות מנוגדת לחוק המל"ג, מנוגדת לחופש האקדמי ולעצמאותם של המוסדות להשכלה גבוהה;
יעקב מרגי: למה היא מנוגדת לחוק המל"ג?
הדיל יונס: כי סעיף 15 בחוק המל"ג קובע את העצמאות של המוסדות להשכלה גבוהה, את החופש האקדמי, שהם ינהלו את העניינים האקדמיים והניהוליים שלהם באופן עצמי, בלי מעורבות של הדרגים הפוליטיים או של כל גורם אחר.
הדיל יונס: הנקודה השנייה, שהיא לא פחות חשובה, היא עיקרון שימור הרמה האקדמית.
הדיל יונס: החשש כאן הוא שהדבר יפגע ברמה האקדמית.
הדיל יונס: פטורים מקורסים מסוימים יוציאו לשוק העבודה בוגרים של אותה תוכנית שסיימו תוכניות שונות.
הדיל יונס: אנחנו לא יודעים איזה קורסים לא ילמדו.
הדיל יונס: אוכלוסיות מסוימות שיקבלו פטור יכולים גם להחסיר קורסים מאוד חשובים.
מירב בן ארי: אף קורס לא ירד.
מירב בן ארי: זה קורס בחירה כללי.
מירב בן ארי: במקום לעשות תולדות האסלאם - אין לי בעיה עם האסלאם – או פילאטיס, כמו שנותנים היום, או התעמלות.
מירב בן ארי: בטכניון נותנים על התעמלות.
יעקב מרגי: אבל זה משרד המשפטים, זה לא מל"ג.
מירב בן ארי: לא, יוריד מהכשרת הסטודנטים.
מירב בן ארי: נו, באמת.
הדיל יונס: אנחנו מציינים את זה כחשש שיכול כן לפגוע דווקא בבוגרים ובסופו של דבר הם אלה שישלמו את המחיר מול המעסיק, בגלל הפער בין התוכניות שנלמדות.
מירב בן ארי: המעסיק – זה אמיתי?
מירב בן ארי: את אמיתית שהמעסיק ישלם?
מירב בן ארי: אני הייתי צריכה לקחת קורס בחירה ויכולתי לבחור בין תולדות האומנות לקשקוש מקושקש.
יעקב מרגי: לראשונה אני אצביע על החוק בלי נוכחות המציעה.
הדיל יונס: ועדת שרים לחקיקה קבעה שאם המועצה להשכלה גבוהה תצליח להתקין תקנות, אפשר לעצור את החקיקה.
הדיל יונס: המועצה להשכלה גבוהה באה בהצעה - - -
יעקב מרגי: חבל ששרת המשפטים, שהיא יושבת-ראש ועדת שרים לחקיקה, לא חסכה מאתנו את הדיון הזה.
מירב בן ארי: היא לא שמעה את זה.
הדיל יונס: העמדה שלנו לא מנוגדת לתכלית, אלא לדרך.
הדיל יונס: אנחנו חושבים שאפשר למצוא את המתווה הנכון והראוי שייעשה בשיח עם המוסדות, בלי לפגוע בחופש האקדמי וגם לא בסטודנטים.
יעקב מרגי: הבנתי את התכלית הראויה.
יעקב מרגי: אנחנו נעבור להקראה.
מירב ישראלי: קודם צריך להצביע על המיזוג של שתי ההצעות.
יעקב מרגי: אם כך, נצביע על המיזוג.
יעקב מרגי: יש הצעת חוק של חברת הכנסת מירב בן ארי וקבוצת חברי הכנסת, ויש הצעת חוק של חבר הכנסת אורן חזן, שנבצר ממנו להגיע מאותה סיבה שכולם יודעים אותה, ההרחקה, והוא הסכים שנעשה זאת בהיעדרו.
יעקב מרגי: כרגע אנחנו מצביעים על מיזוג הצעת החוק של חבר הכנסת אורן חזן עם הצעתה של חברת הכנסת מירב בן ארי וקבוצת חברי הכנסת.
יעקב מרגי: בעד מיזוג הצעות החוק – 4
יעקב מרגי: ארבעה בעד, מתנגד אחד, נמנע אחד, המיזוג אושר.
יעקב מרגי: אנחנו עוברים להקראה.
מירב ישראלי: מבחינת האכסניה של הנושא, הצעת חוק אחת היא הצעת חוק נפרדת והצעת חוק אחת היא תיקון לחוק זכויות הסטודנט.
מירב ישראלי: כרגע בהצעת חוק נפרדת, לא זכויות הסטודנט ולא מל"ג.
מירב ישראלי: זה למעשה כולל את כל המוסדות להשכלה גבוהה, גם מתוקצבים וגם לא מתוקצבים, צריך להגיד את מי זה כולל, שקיבלו הכרה קבועה.
מירב ישראלי: לקורס הזה יש התייחסות בסעיף 5 המוצע.
מירב ישראלי: יש פה שני עניינים: יש הכרה - - -
יעקב מרגי: אני רוצה להבהיר שהיום נצביע על הנוסח הזה, אבל זה לא הנוסח הסופי.
יעקב מרגי: לקראת השנייה והשלישית נשמע הערות.
מירב ישראלי: יש פה שני נושאים: יש עניין לפי סעיף 2, של תוכנית לשילוב סטודנטים והטמעה שלה על ידי המוסדות להשכלה גבוהה.
מירב ישראלי: סעיף 5 מדבר על קורס מעורבות.
מירב ישראלי: אני מבינה שהכוונה היתה לשני דברים שונים, רק יכול להיות שנצטרך לחדד את שתי האופציות האלה בהמשך.
מירב ישראלי: כרגע זה לא לגמרי ברור.
מירב ישראלי: כאמור, יש פה הבדל בין קורס שהוא אחד הקורסים שניתנים במסגרת האקדמית לבין התנדבות מחוץ, שעליה מקבלים שתי נקודות זכות.
מירב ישראלי: לא לגמרי ברור לי מה אומר סעיף 5 כרגע.
מירב ישראלי: האם זה אומר שהוא חל במוסד שיש בו קורס כזה?