GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: העלתה כאן נציגת יד ושם ואמרה שבעקבות הפרסום היא קיבלה פניות מניצולים רבים לגבי המילה הצלה שקצת צרמה להם כי לא הייתה הצלה לכולם.
יעקב מרגי: הסכמנו ללכת למונח שחרור במקום הצלה.
אלעזר שטרן: אני דיברתי עם יואב לפני שהצבענו בעד.
אלעזר שטרן: תמיד זה יחול ביום כ"ו באייר.
אלעזר שטרן: זה קרוב ליום ירושלים.
יואב בן צור: הנקודה היא שזה בסך הכול סוג של תפילה בכותל ואני לא חושב שכדאי לחבר את זה ליום ירושלים.
יואב בן צור: הפעילויות בבתי הספר ייעשו וכאן זאת רק פעולה של אנשים שיבואו להתפלל תפילה בכותל, כך שאני לא חושב שצריך לחבר את זה.
יואב בן צור: יהיה כ"ו באייר בשבת, יזוזו קדימה, יזוזו אחורה, איך שהם רוצים.
עודד פורר: למה לא לתת לכל יום את היום שלו?
יואב בן צור: זה מה שאמרתי לאלעזר.
מירב ישראלי: אם זה יחול בשבת, זה יכול להידחות.
אלעזר שטרן: אני הסתכלתי על הימים בשנים הקרובות.
אלעזר שטרן: הרי החשש שלנו הוא שלא יבואו אנשים.
אלעזר שטרן: אם יש אוטובוסים לאולפנה טבריה והם נוסעים ליום ירושלים למצעד הדגלים או בית ספר בכרמיאל בעיר עתירת עולים וייסעו ב-9 במאי, אין סיכוי בעולם שמי שצריך להחליט על אוטובוס, אם זה לא אותו יום, יבוא גם וגם.
אלעזר שטרן: לא נעים להגיד, אבל בקרב מי שחוגג היום את ה-9 במאי אין לנו בעיה.
אלעזר שטרן: זה בסדר.
אלעזר שטרן: הם ממילא חוגגים.
אלעזר שטרן: אנחנו בצדק רוצים לגשר כאן על פער של עשרות שנים שלא נתנו במדינת ישראל את הכבוד הראוי לווטרנים, ולכן בא ה-9 במאי.
אלעזר שטרן: יש כאן את החריגה הזאת, אפרופו חוק הלאום של אתמול בלילה.
אלעזר שטרן: אין חוק במדינת ישראל שאני מכיר שמקדש תאריך לועזי, חוץ מהחוק הזה.
אלעזר שטרן: התאריכים הם מסביב לתאריכים עבריים.
אלעזר שטרן: עכשיו יש כאן חוק שההפרדה הזאת שלו מהתאריך העברי ועכשיו אתה קובע עוד יום, בעיני אתה תורם לפירוד.
אלעזר שטרן: אפשר ללכת על זה.
אלעזר שטרן: אני חסיד של התאריך העברי בדברים האלה.
אלעזר שטרן: דרך אגב, אני חושב שהדור הבא שעוד מעט מגיע, הוא דופק בדלת, אלה שחגגו את ה-9 במאי, הם כבר כמו ניצולי השואה.
אלעזר שטרן: הם אוטוטו לא אתנו.
בן דב: זה ממש לא נכון.
בן דב: זה לא מדויק מה שאתה אומר.
בן דב: מדינת ישראל מציינת גם את ה-27 בינואר.
בן דב: ה-9 במאי הוא יום ניצחון צבאי של בעלות הברית.
בן דב: הוא מצוין בכל רחבי העולם.
בן דב: זה יום בינלאומי.
בן דב: זה לא יום רק למדינת ישראל.
בן דב: זה פשוט לא מדויק.
אלעזר שטרן: לא שמעת את ההמשך.
אלעזר שטרן: שנחגוג את זה עם האנשים שממילא חוגגים את זה ואנשים שאנחנו רוצים שיבואו לתפילה בכותל, לא יבואו.
יואב בן צור: אנשים חוגגים את היום ויחגגו אותו ב-כ"ו באייר, מבחינתם זה יום מקודש.
אלעזר שטרן: מי יבוא לכותל ב-כ"ו באייר כשיומיים אחרי כן יש לו את יום ירושלים?
צבי יעקובזון: כך זה כבר חמש שנים.
יעקב מרגי: יבואו אוכלוסיות אחרות.
אלעזר שטרן: לכותל?
יעקב מרגי: יש אוכלוסיות שיבואו גם וגם ויש אוכלוסיות חדשות שלא באות לזה ויבואו לזה.
אלעזר שטרן: אני חושב שלא יבואו ואנחנו נראה את זה.
יעקב מרגי: לא יבואו, אז זה החוק היחיד שהוא כלום?
אלעזר שטרן: אתה צודק.
אלעזר שטרן: לילה שלם עבדנו על חוק שהוא כלום.
יעקב מרגי: כמעט הלכנו לבחירות על כלום, בסוף המושב הקודם.
אלעזר שטרן: לכן רצוי שהמילה משפט עברי תהיה בחוק.
יעקב מרגי: אתה מצביע אתנו?
מירב ישראלי: קיבלנו מייל מהאוצר שאין עלות תקציבית.
מירב ישראלי: היו הסתייגויות ואני צריכה לדעת על מה מצביעים.
יואב בן צור: הסתייגויות על השם.
מירב ישראלי: על השם או לכל האורך, על יום השחרור?
יואב בן צור: לכל האורך.
מירב ישראלי: איפה שנאמר הצלה, להחזיר אותה.
אלעזר שטרן: דרך אגב, למה לא טוב הצלה?
בן דב: מכיוון שגם ניצולים פנו אלינו אחרי שהדבר הזה התפרסם ואמרו איזו הצלה?
בן דב: שישה מיליון יהודים נרצחו, איזה יום שחרור והצלה?
יואב בן צור: על אותם אנשים שניצלו.
בן דב: לא.
בן דב: יהודי ארצות הברית לא היו במחנות.
בן דב: זה ממש לא כך.
יעקב מרגי: אפשר להתפלפל.
יעקב מרגי: לו יצויר שבעלות הברית – אנחנו אומרים בעלות הברית אבל המסה הגדולה ברית המועצות – לא היו מנצחות את גרמניה, גרמניה הייתה ממשיכה להתפשט.
יעקב מרגי: אין כאן הצלה?
יעקב מרגי: יש כאן הצלה.
אלעזר שטרן: אני חושב שיש.
יואב בן צור: אבל עכשיו קיבלנו במייל הזמנה ליום השחרור, לציון יום שחרור ב-8 למאי.
בן דב: אבל זה ים הניצחון.
בן דב: זה לא אותו דבר.
יעקב מרגי: יואב, אני מנסה.
בן דב: תקרא לזה יום הניצחון ב-כ"ו באייר.
בן דב: אל תקרא לזה שחרור והצלה.
בן דב: תקרא לזה יום הניצחון.
עודד פורר: מה קרה לעם היהודי כשנוצחה גרמניה הנאצית?
בן דב: חברים, זה לא העניין הזה.
בן דב: תבינו את הרגישות של ניצולים.
בן דב: המקבילה של החוק הזה ב-כ"ו באייר באה להיות במקום יום הניצחון.
בן דב: נכון?
בן דב: אז הייתה פשרה שיהיה גם יום הניצחון על גרמניה הנאצית וגם יום השחרור.
בן דב: תקראו לזה יום הניצחון.
יעקב מרגי: הוא יגיש את ההסתייגות.
יעקב מרגי: ההבנות הן בין עודד ליואב בן צור.
יעקב מרגי: זה הסיכום בקואליציה.
עודד פורר: ככל שהוא יתעקש.
עודד פורר: ההבנות שלנו היו על יום השחרור.
עודד פורר: מבחינתי אני אומר שאני מקשיב.
יעקב מרגי: לך אין בעיה עם ההצלה?
עודד פורר: יש לי בקשה.
עודד פורר: לי זה לא מפריע.
יעקב מרגי: לגלות רגישות.
עודד פורר: מניסיון אני אומר שבדור הזה כשניצולים פונים, לא משנה.
עודד פורר: , פונה אלי ניצול אחד, אני מגלה רגישות.
יעקב מרגי: אם אתה שואל אותי, יהיה תהליך הכלה.
עודד פורר: יש סיכום ואני עומד בו.
יואב בן צור: לכן אמרתי שאני מגיש הסתייגות.
יעקב מרגי: תחשוב על זה.
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.
ולדימיר שקלאר: לפרוטוקול, בשם השר לשירותי דת דוד אזולאי, אני מבקש להסביר שהצעת החוק לא כרוכה בעלות תקציבית.
יעקב מרגי: גם האוצר אמר את זה.
אלעזר שטרן: אני חושב שמה שאומר עודד, למרות שזה קשה לי עם מה שאומרת ענבל, אני בדרך כלל לא מוותר.
עודד פורר: אני חושב שהם ניצלו.
יעקב מרגי: יש כאן אלמנט של הצלה.
אלעזר שטרן: אני רוצה לומר משהו.
אלעזר שטרן: כל דבר שלא תכתוב, יש המון סיבות למה לא ויש סיבות למה כן ואולי הם צודקים.
אלעזר שטרן: בהקשר הזה אני חושב שזה יום הצלה כי הצילו המון.
אלעזר שטרן: אבל אתה יודע, גם עודד אומר.
עודד פורר: מי ששוחרר באותו יום, ניצל.
יעקב מרגי: שנים רבות שמנו את השואה והגבורה בצל והיום אנחנו מעזים לדבר גם על הגבורה.
אלעזר שטרן: על ההצלה הזאת אנשים שילמו, גם יהודים.
אלעזר שטרן: מאות אלפי יהודים נהרגו בשביל ההצלה.
בן דב: כן, אבל אתה מציין את זה בתאריך כ"ו באייר.
בן דב: למה כ"ו באייר?
בן דב: מכיוון שזה היה ה-9 במאי 1945.
עודד פורר: לא, מפני שזה היה כ"ו באייר באותה שנה.
עודד פורר: לא בגלל שזה היה ה-9 במאי.
בן דב: זה יום הניצחון.
בן דב: לזה זה נקבע.
יעקב מרגי: יש כאן מהלך.
יעקב מרגי: הם יקבלו החלטה.
יעקב מרגי: מעבירים הסתייגות.
יעקב מרגי: אם תחליטו שכן, היא תעבור במליאה ואנחנו נתמוך בה כוועדה.
יעקב מרגי: אם תחליטו שלא, תודיעו ואין שינוי.
מירב ישראלי: צריך להצביע על ההסתייגות.
יעקב מרגי: אנחנו נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת יואב בן צור להשאיר את השם הצלה בכל סעיפי החוק כפי שהיה במקור?
אלעזר שטרן: ההסתייגות היא להשאיר?
עודד פורר: אנחנו קיבלנו את הבקשה של יד ושם והורדנו את ההצלה מהחוק.
עודד פורר: הגיש חבר הכנסת יואב בן צור הסתייגות להחזיר את זה לחוק.
עודד פורר: נראה מה יחליטו במליאה.
יעקב מרגי: הוא לא מצביע.
יעקב מרגי: אם היא עוברת, כבר עכשיו אנחנו מתקנים.
אלעזר שטרן: הוא ביקש לחשוב.
צבי יעקובזון: לא.
צבי יעקובזון: הוא לא רוצה לחשוב.
צבי יעקובזון: עודד רוצה לחשוב.
יעקב מרגי: האמנת לזה שאמרתי שאתה חבר כנסת?
יעקב מרגי: עזוב, אתה לא מדבר.
יעקב מרגי: אתה בעל תפקיד בכנסת.
יעקב מרגי: אתה לא מדבר.
עודד פורר: אלעזר ואני נצביע נגד ההסתייגות.
צבי יעקובזון: לי נורא מפריע להוציא את המילה הצלה.
יעקב מרגי: גם אני אצביע נגד ותקבלו החלטה במליאה.
יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת יואב בן צור?
יעקב מרגי: בעד ההסתייגות – אין
יעקב מרגי: הסתייגות לא נתקבלה.
יעקב מרגי: עכשיו אנחנו מצביעים על החוק.
יעקב מרגי: מי בעד אישור הצעת חוק יום השחרור וההצלה מגרמניה הנאצית, התשע"ח-2018, כפי שהוקראה על ידי היועצת המשפטית, כולל התיקון?
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 30 באפריל 2018, ט"ו באייר התשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו – הצעת חוק ממשלתית – הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: וכן הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות היידיש (תיקון מס' 2), הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: גברתי היועצת המשפטית, תכניסי אותנו לעניינים.
תמי סלע: ההצעה היא הצעה ממשלתית - תיכף לימור תסביר - אבל בגדול מדובר על שני תאגידים סטטוטוריים, בעיקר הדגש לאפשר את הנושא של קבלת תרומות והפיקוח כחלק מההכנסות של התאגידים האלה, גם פיקוח על ההכנסות שלהם ועל ביצוע התקציב.
תמי סלע: בעצם מחליפים את הסעיף שמדבר על המימון של הפעילות.
תמי סלע: יש בו חלקים שכבר קיימים היום, שבעצם התקציב הוא חלק מתקציב המדינה ומופיע בחוק התקציב.
תמי סלע: ויש את החלקים של קבלת תרומות מעיזבונות או ממענקים, שכבר בעצם הוועדה הזאת חוקקה סעיפים כאלה לגבי כמה תאגידים סטטוטוריים.
תמי סלע: זאת המדיניות החדשה, לצד זה שמאפשרים את זה גם קובעים שהמועצה שבדרך כלל היא אחד הגופים של אותו תאגיד תקבע נוהל שמתייחס לנושא של קבלת תרומות כדי שזה יהיה מוסדר.
תמי סלע: היא גם תדווח בדיווח השנתי.
תמי סלע: פה יש כמה הערות קטנות שרציתי להעיר כדי להתאים את זה לחוקים אחרים שחוקקו פה, שהכניסו בהם הוראות דומות.
תמי סלע: זה בגדול.
תמי סלע: באמת מדובר כדי שיוכלו להגדיל את ההכנסות שלהם ולעשות יותר פעולות ולקבל מקורות נוספים.
משה אוסטר: אני משה אוסטר מהלשכה המשפטית.
משה אוסטר: אין לי הרבה מה להוסיף, התאגידים קיימים ופועלים ובעצם כבר מותר להם לקבל תרומות.
משה אוסטר: אבל הם פנו אלינו, זה באמת קריאה שהגיעה מהשטח, מרשות היידיש, על מנת לקבל הכרה לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.
משה אוסטר: כל שאר התיקונים נובעים מזה.
משה אוסטר: אגב זה שתופרים את החוק כבר משתמשים בהזדמנות לעדכן עוד דברים.
יעקב מרגי: היה מותר להם לגייס תרומות?
משה אוסטר: כן.
לימור תוסייה כהן: לא אדוני, הנוסח לא נותן לזה ביטוי מפורט.
יעקב מרגי: רגע, מיד אני עובר אלייך.
יעקב מרגי: כי סעיף 46 אני לא יודע שהוא מצריך תיקון חקיקה, אלא אם כן יש מגבלה אחרת.
לימור תוסייה כהן: צריך להבחין בין היכולת של תאגיד ציבורי - - -
יעקב מרגי: אז בבקשה, תציגי את עצמך.
לימור תוסייה כהן: לימור תוסייה כהן, משרד המשפטים.
לימור תוסייה כהן: צריך לעשות הבחנה בין היכולת של תאגיד ציבורי לקבל תרומות מצד אחד לבין האפשרות של התורמים לאותו תאגיד ציבורי להזדכות מול פקיד שומה על חלק מהתרומה שנתנו, שזה טעון הכרה של אותו גוף הנתרם לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.
לימור תוסייה כהן: במישור של יכולת התאגיד לקבל תרומות, אני לא יודעת איך הם נהגו בפועל אבל המקובל הוא, שתאגידים ציבוריים מוסמכים לעשות מה שהדין קובע שהם רשאים לעשות ולכן מבחינתנו התיקון נחוץ גם בהקשר הזה.
לימור תוסייה כהן: כדי להבין איך מקבלים את התרומות, תיכף נראה את פרטי ההסדר, יש שם התייחסות לאופן קבלת התרומות, לנוהל שצריך להיקבע בהקשר הזה, להיבטים של ניהול תקציב, היבטים של טוהר המידות, תיכף נראה את פרטי ההסבר.
לימור תוסייה כהן: זה נכון מה שאמר קודם לכן משה, שתכליתו של התיקון הזה גם לאפשר להם לקבל הכרה של מוסד ציבורי לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה ככל שיעמדו בתנאים כדי שאותם התורמים לגופים האלה יוכלו להזדכות מול פקיד שומה לפי ההסדרים שבפקודת מס הכנסה.
יעקב מרגי: ברור לכם שזה כמעט תקדים.
לימור תוסייה כהן: לא אדוני, זה לא תקדים, זה קיים.
לימור תוסייה כהן: זה קיים בשורה של תאגידים ציבוריים.
יעקב מרגי: בעברי ניהלתי עתירה מנהלית מול רשות המיסים, מה שהיה בזמנו פקיד שומה, עמדתי בראש תאגיד סטטוטורי.
יעקב מרגי: לא יכולתי לגייס תרומות.
לימור תוסייה כהן: כי החוק אולי - - -
יעקב מרגי: גם אם גייסתי תרומות, שאנשים יוכלו לקבל עליהם, אי אפשר.
יעקב מרגי: איך גלשתי לזה?
יעקב מרגי: פשוט מכרתי נכס.
יעקב מרגי: כשמכרתי נכס פתאום אני מחויב במסים שהם כמעט בעלות של הנכס שמכרתי אותו.
יעקב מרגי: בדקתי, חפרתי בחוקים, ראיתי שרשות מקומית פטורה מהיטלי השבחה.
יעקב מרגי: אז, הייתי ראש מועצה דתית, סברתי שיש לי דין של רשות מקומית.
יעקב מרגי: ואז הלכתי בעתירה בשני ערוצים.
יעקב מרגי: אמרתי, אני מבקש פטור לפי סעיף 46 כי גם מי שיש לו את זה, יש לו פטור מהיטלי השבחה.
יעקב מרגי: או להקל אתי כרשות מקומית.
יעקב מרגי: השופט ביקש את תשובת המדינה.
יעקב מרגי: המדינה גמגמה, אמרה, לא, לא מגיע, לא זה ולא זה.
יעקב מרגי: אמרה, גם העיריות תאגידים סטטוטוריים.
יעקב מרגי: הוא החזיר אותה, אמר, אני רוצה תשובה.
יעקב מרגי: המדינה גמגמה, משכה, משכה.
יעקב מרגי: השופט אמר, אני אכריע.
יעקב מרגי: אם לא תבואו לדיון הבא עם תשובה אני מכריע, או שנראה אותו לפי מעמד של רשות מקומית, או לפי סעיף 46.
יעקב מרגי: הם הסתכלו, אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי ואז הם באו בגישה, שהם לא מתנגדים שהשופט יפסוק נקודתית.
יעקב מרגי: לכן אני אומר, אם זה לא תקדים אז מדובר במעט מאוד גופים.
לימור תוסייה כהן: לא אדוני, אז אולי אני אפרט על ההסדרה של תאגידים ציבוריים.
לימור תוסייה כהן: בגדול תאגידים ציבוריים אין להם חוק מסגרת כרגע וכל תאגיד ציבורי פועל לפי החוק המקים שהקים אותו ונתן לו את הישות המשפטית.
לימור תוסייה כהן: ההסדרים לעניינים האלה שאדוני התייחס אליהם הם שונים מתאגיד אחד לתאגיד אחר.
לימור תוסייה כהן: פה אתה כבר יכול להיות – בנוסח הקיים של החוק יש סעיף שהוא סעיף מאוד רחב מבחינת ההתייחסות למסים שהתאגיד חב בהם, זה סעיף 20 שאומר, דין הרשות כדין המדינה.
לימור תוסייה כהן: כלומר, הפטור שהחוק הספציפי הזה, זה לא פקודת מס הכנסה ולא שום חוק מיסוי אחר, החוק המקים הוא זה שקבע לו את הפטור הרחב מאוד ממסים.
יעקב מרגי: אני שמח, שלא תבינו לא נכון.
יעקב מרגי: זה יהווה עילה – זה עניין של רשות המסים יותר, לא של משרד התרבות, לא שלכם.
יעקב מרגי: אבל רשות המסים פותחת פה פתח - - -
לימור תוסייה כהן: כמובן שהנוסח הזה מתואם מול רשות המסים וההצעה הממשלתית הוגשה בתיאום אתם.
יעקב מרגי: בינינו, זה מוצדק.
יעקב מרגי: כל עמותה קיקיונית היום בצ'יק מקבלת סעיף 46.
לימור תוסייה כהן: כן, אני גם רוצה להגיד שזה קיים כבר בחלק מהתאגידים הציבוריים.
לימור תוסייה כהן: אם נתייחס על הרציונאליים והקונספציות, בסופו של דבר תאגיד ציבורי, חלק משמעותי מהתאגידים הציבוריים ממומן מכספי מדינה.
לימור תוסייה כהן: כלומר, התקציב שלהם הוא תקציב מדינה.
לימור תוסייה כהן: לכן, לפתור אותם ממסים, אתה יודע, בסוף זה מגיע לאותו כיס, אז יש בזה היגיון מסוים.
יעקב מרגי: אבל עדיין תאגידים ציבוריים הם מלכ"רים והם נבחנים בהוצאות עודפות.
יעקב מרגי: טוב, זה דיני מסים.
יעקב מרגי: השיקול שזה חוזר לאותו כיס לא עומד לעיניהם.
לימור תוסייה כהן: אדוני, אני רק משלימה את הדברים שאתה אומר.
יעקב מרגי: אני שמח, מבחינתי, זה סוגר לי מעגל אחרי הרבה שנים.
תמי סלע: אבל יש פה מדיניות של כמה חוקים חדשים.
יעקב מרגי: אני חושב שזה גם עושה שכל, זה לא בהגדרת החוק והזכרת את החוק שהקים את התאגיד, גם אז עמדה הטענה הזאת.
יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון וזה טוב שנאפשר להם, כמובן תוך קביעת כללים.
יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים, הקראה.
תמי סלע: רק לפני ההקראה, הנקודות שבהן הערתי וגם היה לנו כבר שיח על זה, רק לציין שאישור תקציב הרשות כפוף לאישור השר ושר האוצר, ושהתפקיד שלה הוא לקבוע את הנוהל כמו שהם קבעו בסעיפים המקבילים.
תמי סלע: דבר נוסף, יש סעיף שהכניסו פה לגבי הכרה בתאגיד כמוסד ציבורי.
תמי סלע: כמו שנאמר פה, המטרה לאפשר אחר כך לפנות לפי סעיף 46.
תמי סלע: יש סעיף היום שאומר, שדין התאגיד כדין המדינה לעניין פטורים.
תמי סלע: יכולה להיווצר איזה שהיא סתירה לגבי הסדרי המיסוי החלים וכדי לפתור אותה אז נגיד, מבלי לגרוע מן האמור, זה רק בא להוסיף בעצם.
תמי סלע: גם לגבי הדין וחשבון השנתי שכבר יש סעיף, ההצעה היא להוסיף שצריך לדווח גם על תקציב הרשות, כפי שגם בחוקים אחרים, כשהוסיפו את ההסדרים האלה חידדו את העניין הזה.
תמי סלע: ודבר אחרון, פה זה יותר להסביר, זה אולי כשנקרא את הסעיף לגבי המעורבות של החשב הכללי ואגף התקציבים בבקרה על התקציב של התאגיד.
תמי סלע: אפשר לקרוא את הצעת החוק, זה באמת אותם תיקונים בדיוק שחוזרים גם בקריאה השנייה.
יעקב מרגי: אני רק מבקש לקבל העתק ממנו.
תמי סלע: אני מקריאה את הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו: בחוק הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, במקום סעיף 17 יבוא: "מימון פעילות (א) הרשות תגיד לשר ולשר האוצר, לאישורם, לא יאוחר מיום 31 ביולי בכל שנה, את הצעת התקציב של הרשות לגבי שנת התקציב הבאה.
תמי סלע: (ב) התקציב השנתי לפעילותה של הרשות ימומן מתקציב המדינה.
תמי סלע: (ג) חלקו של התקציב השנתי מתוך תקציב המדינה ייקבע בחוק התקציב השנתי ויועבר לרשות, בכפוף לתנאים שיורה עליהם החשב הכללי במשרד האוצר, ככל שיורה, לעניין דיווח ולעניין פיקוח ובקרה תקציביים.
תמי סלע: לעניין זה, "חוק תקציב שנתי" – כהגדרתו בחוק יוסדות התקציב, התשמ"ה-1985".
תמי סלע: פה אני אעיר, ששאלתי מה זאת אומרת נקבע תקציב בחוק התקציב השנתי, ויכול שהוא לא יועבר בכפוף לתנאים שהחשב הכללי יורה עליהם.
תמי סלע: אז באמת זה גם עניין של פיקוח על השימוש בתקציב בשנה הקודמת אבל גם לשם הדוגמה, אם יתברר שהיו תנאי שכר גבוהים אז הוא כן יכול להתנות תנאים.
תמי סלע: כרגע זה עוד לא מגובש בנוהל, בהמשך - - -
יעקב מרגי: אני חושב שלא צריך, כי זו מהות עבודתו של החשב הכללי.
תמי סלע: המטרה היא חשובה.
יעקב מרגי: כל תקציב של משרד ממשלתי יכול להיות מעוכב על ידי החשב הכללי במידה ויש לו הערות או הסתייגות.
יעקב מרגי: בפרקטיקה הוא יכול להיות מעוכב.
תמי סלע: אני רק מסבירה על מה מדובר.
תמי סלע: "(ד) על אף האמור בסעיף קטן (ב), רשאית הרשות לקבל תרומות, עיזבונות ומענקים, מעבר לאומדן שנקבע להכנסות אלה בתקציב השנתי (בסעיף קטן – הכנסות נוספות), והכול בהתאם לנוהל שתקבע המועצה באישור השר ושר האוצר.
תמי סלע: קיבלה הרשות הכנסות כאמור, תהיה רשאית לשלם ולהתחייב גם מתוך סכומים אלה, לאחר שאושרו כדין כתקציב נוסף; קיבלה הרשות הכנסות נוספות מגוף מבוקר כמשמעותו בסעיף 9(1), (2), (4) או (5) לחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958, תהיה הרשות רשאית לשלם ולהתחייב כאמור, אם ההוצאה אושרה כדין בתקציב הגוף המבוקר, וניתנה על כך הודעה לשר ולשר האוצר.
תמי סלע: (ה) הרשות תפרסם את הנוהל שנקבע בהתאם לסעיף קטן (ד), באתר האינטרנט שלה.
תמי סלע: אחרי סעיף 20 לחוק העיקרי יבוא: "הכרה כמוסד ציבורי 20א - ופה אנחנו נגיד: מבלי לגרום במידע האמור בסעיף 20 – לעניין פקודת מס הכנסה יראו את הרשות כמוסד ציבורי לפי סעיף 9(2) לפקודה האמורה.
תמי סלע: התיקונים הנוספים שלא מופיעים בעצם בראשונה, אחד מהם זה תיקון לסעיף 7, שהוא סעיף של תפקידי המועצה, אז להוסיף לתפקיד של אישור תקציב הרשות, לאשר אותו ולהגישו לאישור השר ושר האוצר.
תמי סלע: ולהוסיף שם תפקיד של קביעת נוהל לקבלת תרומות, עיזבונות ומענקים, כאמור בסעיף 17(ד).
תמי סלע: ובסעיף של דין וחשבון שנתי, שכרגע הוא מאוד כללי, להוסיף, שהמנהל יכין דין וחשבון שנתי על פעולות הרשות, וכן על תקציב הרשות וביצועו.
יעקב מרגי: זה יופיע בנוסח המתוקן.
תמי סלע: זה יופיע בנוסח המתוקן, כרגע זה בנוסח המשולב.
יעקב מרגי: ואנחנו נצטרך לעשות אותה פרוצדורה על שני החוקים, להקריא מחדש או שנאמר את אותו נוסח?
תמי סלע: לא, זה אותו נוסח.
יעקב מרגי: בפרוצדורות אין בעיה לומר.
יעקב מרגי: להצביע על כל חוק בנפרד?
יעקב מרגי: מאחר ויש כאן הרבה חברי כנסת, יהיו דיונים סוערים.
יעקב מרגי: אני מביא להצבעה, בכפוף למה שהקראנו ובהתייחס לתיקונים האמורים בנוסח המתוקן והסכמנו עליהם.
יעקב מרגי: מי בעד.
יעקב מרגי: פה אחד, תרתי משמע, אין מתנגדים, אין נמנעים, הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: ואנחנו את אותו נוסח, עם אותה התחייבות לתיקוני נוסח ומה שהקראנו גם על הצעת חוק הרלאות הלאומית לתרבות היידיש.
יעקב מרגי: הצבענו קודם על תרבות הלאדינו ועכשיו נצביע על תרבות היידיש, באותו נוסח ואותם תיקוני נוסח שיהיו בנוסח הסופי.
יעקב מרגי: מי בעד, מי נגד.
יעקב מרגי: כמובן פה אחד בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, גם הצעת החוק הזאת אושרה לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, היום ה-24 באפריל, 2018, ט' באייר, התשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא – הצעת חוק חינוך מיוחד, תיקון מספר 11, התשע"ח-2018, הצעת החוק הממשלתית.
יעקב מרגי: אנחנו עברנו כברת דרך בהליך החקיקה וכל השינויים הנלווים המשמעותיים לו ומה שמוביל המשרד, ויחד, עד כמה שאפשר, עם כל מי שנוגע ובאו אתו בדברים ועדכונים.
יעקב מרגי: אני אבקש את היועצת המשפטית של הוועדה שתכניס אותנו לדיון.
יעקב מרגי: עבר זמן מהדיון האחרון, ואפילו אני, שחי את זה ומשתתף בישיבות הכנה עדיין צריך עוד תזכורות קטנות, וודאי כל מי שלא היה בדיונים הקודמים.
יעקב מרגי: אני מבקש: באמת, הדיון הוא רציני.
יעקב מרגי: באמת, בלי קריאות ביניים.
יעקב מרגי: אנחנו נעשה, כפי שאמרתי, סבב התייחסויות.
יעקב מרגי: הדיון יהיה שעתיים, אנחנו לא ממהרים לשום מקום.
מירב ישראלי: אני מזכירה שהיו לנו כבר שלושה דיונים של הוועדה, שהיו דיונים כלליים שבהם גם המוזמנים הביעו את דעתם הכללית לגבי הצעת החוק, וגם היתה ישיבה עם מנכ"ל משרד החינוך.
מירב ישראלי: לאחר הישיבה השלישית ביקשת ממני לשבת עם משרדי הממשלה ועם נציבות זכויות אנשים עם מוגבלות ולנסות לראות, כי היו כמה נושאים שנשארו פתוחים, גם לפי החלטה של ועדת שרים לענייני חקיקה וגם היו עוד נושאים שהיו טעונים דיון.
מירב ישראלי: אנחנו ישבנו, הפסקתי לספור – במשך כמה וכמה דיונים.
מירב ישראלי: אני רוצה להודות פה לכל המשרדים ולנציבות על כל הזמן שהם השקיעו וגם על הסבלנות.
מירב ישראלי: זה לא היה פשוט.
יעקב מרגי: תוסיפו גם את ישיבות ההכנה אצלי, מאחורי הקלעים.
מירב ישראלי: כן, היו הרבה דברים, הרבה דברים ברקע.
מירב ישראלי: כתוצאה מסדרת הישיבות האלה בעצם מה שהנחנו פה על השולחן לפני כולם זה הנוסח של הצעת החוק לקריאה ראשונה, הצעת החוק הכחולה, עם ב "עקבות אחר שינויים" תיקונים ואת השאלות שעדיין טעונות בירור, שמשרד החינוך הבטיח שהוא עוד יחזור אלינו עם תשובות.
מירב ישראלי: זה נמצא בפניכם, כשההערות והתיקונים נמצאים ב "עקוב אחר שינויים", כדי שיהיה נוח להסתכל.
קארין אלהרר: זה נוסח שעבר היום.
מירב ישראלי: זה הנוסח הכחול שעבר קריאה ראשונה.
מירב ישראלי: התיקונים זה איזושהי התדיינות פנימית מקצועית בין גורמי המקצוע.
מירב ישראלי: זה כמובן הכל מוצע, זה לא דברים שהם סופיים.
קארין אלהרר: אני רק שואלת ממתי הנוסח הזה.
מירב ישראלי: זה נוסח של קריאה ראשונה.
מירב ישראלי: התיקונים זה דברים שגיבשנו במהלך השבועות האחרונים במהלך דיונים פנימיים.
קארין אלהרר: אני רק שואלת אם זה עבר במייל למישהו, כדי שנוכל להתייחס.
מירב ישראלי: זה משהו שמונח כרגע פעם ראשונה, כי היו דברים שעד הרגע האחרון היו ב "הלוך ושוב" - - - אבל כמובן שצריך יהיה לדון בזה לגופו של עניין, כמובן.
יעקב מרגי: אנחנו נצטרך לקרוא מחדש את הסעיפים ששונו?
מירב ישראלי: אני מציע שנקרא עם ההצעות ונדון בזה.
יעקב מרגי: אם ממילא לא קראנו – נתחיל לקרוא, וכשנגיע לשינויים המהותיים שנעשו ולהסכמות שהגיעו אליהן נוכל לפתוח כל נקודה לדיון.
מירב ישראלי: קיבלתי הערות מגופים שונים, מכל מיני ארגונים, וכו'.
מירב ישראלי: זה הכל לפני אבל כמובן שכל אחד יעיר בכל סעיף את ההערות שלו.
מירב ישראלי: אם זה מקובל, אפשר להתחיל בהקראה.
מירב ישראלי: שעל זה עוד נדבר – על שם הוועדה ותפקידיה.
יעקב מרגי: למה צריך לדבר על השם?
מירב ישראלי: בעיקרון יש על זה דיון בין משרד החינוך לארגונים האם לקרוא לוועדה "ועדת זכאות ואיפיון" או – "ועדת איפיון".
מירב ישראלי: אז אתם תציגו את העניין.
יעקב מרגי: לי יש בעיה עם סמנטיקות.
קריאה: זה לא סמנטיקה.
אילן שי: עוד לפני "זכאות ואיפיון" היתה שאלה אם אנחנו מוכנים לשנות את המינוח מ "ילד עם צרכים מיוחדים" ל "תלמיד עם צרכים מיוחדים".
אילן שי: אנחנו מוכנים.
מירב ישראלי: זה נראה לי נכון, גם, לאור היחס לחוק חינוך חובה.
אילן שי: ואז זה צריך להיות סעיף נוסף בהגדרה.
מירב ישראלי: נכון, אני אכניס את זה.
מירב ישראלי: ממשיכה בקריאה:
יעקב מרגי: מאחר וקראנו את סעיף 1.
יעקב מרגי: אין לי בעיה להיכנס עכשיו לדיון על שם הוועדה.
מירב ישראלי: ראה לי שאולי כדאי לעשות את זה בסעיף האופרטיבי של הוועדה.
מירב ישראלי: זה נוגע גם לעניין של תפקידיה.
יעקב מרגי: העיקר שנדון בזה.
- אהרונוף: בנוגע להגדרה של "תלמיד עם צרכים מיוחדים", אנחנו סבורים שהמילים "מוגבלות משמעותית" צריכים לרדת מההגדרה הזו בחוק העיקרי, מאחר והם עלולים לעקר מתוכן - - -
יעקב מרגי: זה לא מופיע במה שקראנו.
- אהרונוף: זה מופיע בהצעת החוק הפרטית.
- אהרונוף: ביחד עם זה – לנסח את הסעיף שיהיה בהלימה להגדרה של "אדם עם מוגבלות" בחוק שוויון זכויות.
מירב ישראלי: אני מציעה שנשמע את משרד החינוך בעניין הזה.
קארין אלהרר: מה העמדה של משרד המשפטים?
יעקב מרגי: תחזרי על הדברים.
- אהרונוף: ביקשתי להוריד את המילים "מוגבלות משמעותית", כשאנחנו מדברים על תלמיד עם מוגבלות המבחן הוא מבחן תפקודי, הוא לא המבחן של חומרת המוגבלות, ולצד זה לתקן את שאר הסעיף שיהיה בהלימה להגדרה של "אדם עם מוגבלות".
יעקב מרגי: יש הרבה היגיון במה שאת אומרת.
אילן שי: אנחנו כרגע נמצאים בדיון עם משרד המשפטים בנוגע לאופן שבו הוגדרה הסמכות לקבוע את הזכאות לחינוך מיוחד והאם המבחנים לקביעת הזכאות יעוגנו בתקנות או בחוזר מנכ"ל או בתוספת לחוק העיקרי, כשיש להגדרה של ילד או תלמיד עם צרכים מיוחדים השלכה לסוגיה שנידונה כרגע.
קארין אלהרר: את הזכאות לא יקבעו, אפילו לא בתקנות.
קארין אלהרר: מה, בפתק מהרופא?
קארין אלהרר: מאיפה?
יעקב מרגי: אביבית העלתה בקשה.
יעקב מרגי: אמרתם שאתם בדין ודברים.
יעקב מרגי: האם יש בעיה לענות - - -
אילן שי: אחד הדברים שהצענו במסגרת של אותה הצעה, שתהיה הגדרה בתוספת – זה היה שינוי גם של הגדרה של "תלמיד עם צרכים מיוחדים".
אילן שי: זה חלק ממה שנדון כרגע.
יעקב מרגי: המילה "משמעותית", אתה לא מתייחס אליה.
יעקב מרגי: זה אופייני לסקטור אחר, לא ליועצים משפטיים.
אילן שי: באופן ספציפי, גם המילה "משמעותית" בדין ודברים.
דן אורן: אני בעצם נותן הד למה שחברי אומר, כי בעצם הגדרה בחוק היא לא סתם, כמובן, והיא נמצאת בחוק כדי להגדיר את הזכאות לחינוך מיוחד, מה שאנחנו קוראים עכשיו – "שירותי חינוך מיוחד", וזה בדיוק מה שנמצא בדיון בינינו, משרד המשפטים, לבין משרד החינוך ונציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
דן אורן: כלומר, כל הגורמים הרלבנטיים בממשלה כאשר בעצם עוד לא התקבלה עמדה למרות שעשינו מאמצים - - -
דן אורן: העמדה היא בשלבי גיבוש.
קארין אלהרר: אין לכם עמדה?
דן אורן: יש עמדות שונות בתוך הממשלה.
דן אורן: זה הובא להכרעה של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
קארין אלהרר: סליחה, אני מתפלאה - - -
יעקב מרגי: אנחנו כרגע נוסעים ליעד מסוים.
יעקב מרגי: זה בדיון.
יעקב מרגי: אני אבקש תשובות לדיון הבא.
קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אני קודם כל רוצה לברך אותך על כינוס הדיון בזמן פגרה.
קארין אלהרר: יש לי הרגשה שכולם מבינים לאן המקום הזה הולך ואני רוצה לקבל הסברים מפורטים ללמה לא.
קארין אלהרר: אני לא מבינה איך מביאים הצעת חוק אפילו לדיון כשאין עמדה ברורה שתהיה הומוגניות בחקיקה.
קארין אלהרר: לא יכול להיות שיהיה דבר חקיקה, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שקובע הגדרה אחת, וחוק חינוך מיוחד – שזה אותו ילד, ילד עם מוגבלות אז קובעים לו הגדרה אחרת.
אילן שי: העמדה שלנו היא שההגדרה שלנו היא רחבה יותר.
אילן שי: העמדה שלנו שיש תלמידים שזכאים לחינוך מיוחד שבהתאם להגדרות המקובלות בתחומים אחרים של בעלי מוגבלויות הם לא היו נחשבים ל - - -.
אילן שי: הם מקבלים שירותי חינוך מיוחד כי יש להם צורך מעבר לצורך שקיים בתחומים אחרים - - -
קארין אלהרר: אתה יודע כמה ההגדרה של "אדם עם מוגבלות" היא הגדרה הכי רחבה שיש?
קארין אלהרר: אז אני לא מבינה איך ההגדרה שלכם - - - צריכה להיות עמדה אחידה, ומנומקת.
יעקב מרגי: וגם אם לא – יש פה סמכות הכרעה, בסוף.
יעקב מרגי: תני להם שבוע לגבש את העמדה שלהם.
- אהרונוף: אם אפשר לסיים את ההערות שלי – קודם כל, ההערה הזו מאוד משמעותית בדיוק מהסיבה שנאמרה כאן.