GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: באותו דיון ישבנו כאן, הגיעו כל חברי ועדת החינוך והקואליציה.
יוסף ג'בארין: מה הם אמרו?
יוסף ג'בארין: אמרו, אנחנו מתנגדים לחוק הזה, אבל בגלל המשמעת הקואליציונית - - - , לכן אני מתפלא עליך עכשיו.
<קריאה: ההסתייגות לשנה הייתה הסתייגות שלי.
מירב בן ארי: ושל פורר.
יוסף ג'בארין: וגם אמרתם שאתם מתנגדים לחוק.
יוסף ג'בארין: בגלל שזה כבר - - - , צמצמת את זה לשנה.
יוסף ג'בארין: אני רואה שהסצנריו חוזר על עצמו, עוד פעם מביאים לארבע שנים, עוד פעם אנחנו נציע.
יוסף ג'בארין: כל מה שאמרת, כבוד היושב ראש, מצוין, אם היינו יודעים שבשנה הבאה אנחנו נהיה כאן.
יוסף ג'בארין: הרי אף אחד לא יודע וכנראה שלא נהיה כאן, ולא בטוח שתהיה יושב ראש ועדת החינוך.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם אני מחר פה, עוד שעה פה.
יעקב מרגי: כך אני מאמין.
יוסף ג'בארין: אתה יודע על מה אני מדבר.
יוסף ג'בארין: אנחנו נדע שכנראה לא יהיה עוד תקציב בממשלה הזו, ולכן נראה לי שאנחנו עוד פעם נכנסים למצב הזה שאחד החוקים הכי חברתיים, חברתי, חברת הכנסת מירב, אחד מהחוקים הכי חברתיים פשוט לפי מה שכתוב בו.
יוסף ג'בארין: תסתכלי מה שכתוב.
מירב בן ארי: אני לא מתלהבת מלהשאיר את הילדים עד שעה 17:00.
יוסף ג'בארין: זה בתי ספר ולדעת השר הם זקוקים לסיוע.
מירב בן ארי: אני מסכימה איתך, ג'בארין, אבל לא בתוך בית ספר.
יוסף ג'בארין: לפי המסמך של מרכז המחקר, רבע מיליון תלמידים שזכאים לתמיכה הזו, לא מקבלים אותה בגלל שאנחנו לא מיישמים אותו בשכבות החלשות.
יעקב מרגי: בבקשה, נדב, ראש מטה שר האוצר.
<נדב שיינברג: אני אספר לכם משהו.
<נדב שיינברג: לפני שנה וחצי הלכתי לנועה היימן וליאיר פינס.
יעקב מרגי: נועה היימן היא מאגף התקציבים.
יעקב מרגי: מה היה יאיר פינס?
<נדב שיינברג: הוא היה הסגן, הוא היה מעליה.
<נדב שיינברג: לפני שנתיים בערך, אחרי שעבר התקציב הקודם, התחלתי לדבר איתם מה אנחנו עושים עם יום לימודים ארוך.
<נדב שיינברג: התחלנו לחשוב איך אנחנו עושים את יום לימודים ארוך ובעלויות התקציביות ואיזה השלכות ואיזה ריבים זה הולך לעשות לנו.
<נדב שיינברג: היה דיון של קרוב לשמונה חודשים באוצר על יום לימודים ארוך.
<נדב שיינברג: הרצון של שר האוצר היה להפסיק עם ההארכה ובואו נלך.
<נדב שיינברג: שמונה חודשים גם עם אגף תקציבים על זה.
<נדב שיינברג: זה אפילו עוד לא הגיע למשרד החינוך, כי בראש ובראשונה זה עניין כספי.
<נדב שיינברג: אחד השיקולים שבסוף עשינו את "נטו משפחה" ואת הסיפור של הצהרונים ומה שהוועדה עשתה פה, זה את הצעד המשלים של "נטו משפחה", שהיא בעצם הורידה את הסכום מלמעלה ואנחנו העלינו את הסכום מלמטה, את הסבסוד שאנחנו נותנים.
<נדב שיינברג: ההשלכה שעשינו לזה פשוט הייתה מזה שהבנו ש-א', נוכל להשפיע על יותר אנשים ככה, על יותר שעות, מכיוון שיום לימודים ארוך כפי שהוא בחוק היום הוא לארבעה ימים, עד 14:30, הצהרונים הם עד 16:30, נוכל לסבסד לעשירונים 0-5 באופן מלא את הצהרונים ונוכל להתחיל לתת הקלות בהמשך מעשירונים 5 ואילך, ולכן זו הייתה המטרה שעשינו את "נטו משפחה".
יעקב מרגי: פשוט אתה לא באת לתחילת הדיון.
יעקב מרגי: היית שומע בדיוק מה שאמרתי.
עודד פורר: אז למה לא תבטלו את זה, נדב?
<נדב שיינברג: לבטל את החוק הזה, אנחנו לא יכולים לבטל את החוק.
<נדב שיינברג: אחד, זה לא בסמכותי לבטל ואנחנו לא יכולים בחוק ההסדרים לבטל.
יעקב מרגי: לא חוק ההסדרים.
יעקב מרגי: בשגרה, לא בחירום.
<נדב שיינברג: זו לא הסמכות של שר האוצר לבטל את החוק הזה.
יעקב מרגי: אני מוכן להיכנס עם שר האוצר למשא ומתן במושב הבא, להביא איזה הישג מסוים כדוגמת תשלומי הורים, כדוגמת עוד נושא חברתי כזה או אחר בחינוך המיוחד, ואני לוקח עלי את האומץ הציבורי לבטל את הצעת החוק הפרטית הזו.
יעקב מרגי: בוא נעשה משא ומתן.
מירב בן ארי: לבטל את החוק.
יעקב מרגי: מה יותר טוב לי, לשחק בנדמה לי 20 שנה שמישהו לא יתקוף אותי יומיים?
יעקב מרגי: אני מוכן שיתקפו אותי יומיים ולא לשחק בנדמה לי 20 שנה.
<זאב גולדבלט: היו"ר, זה לא לבטל הצעת חוק, זה לבטל חוק.
<נדב שיינברג: אני לא מוכן לבטל את החוק הזה.
יעקב מרגי: אני מוכן.
יעקב מרגי: בוא ניכנס למשא ומתן.
<נדב שיינברג: אני לא מוכן לבטל את החוק הזה כל עוד אני לא מקבל משהו כפל.
יעקב מרגי: משר האוצר?
<נדב שיינברג: מהפקידים.
<נדב שיינברג: אין לי בעיה להיכנס למשא ומתן.
<נדב שיינברג: אתה לא מפחיד אותי עם משא ומתן, חופשות, תשלומי הורים, הכול מוכן.
<נדב שיינברג: עכשיו לבעיה.
<נדב שיינברג: בתקציב 15-16 עבר סעיף 40 לחוק יסודות התקציב שהוא נקרא אותו חוק הנומרטור.
<נדב שיינברג: הסעיף הזה בא ואומר שכל מהלך שעושה הממשלה או הכנסת בחקיקה או בהחלטות ממשלה או בתקנות, הוא צריך להיות בעצם מאוזן תקציבית.
<נדב שיינברג: המטרה היא בעצם לא לתקוע את הממשלות הבאות עם בורות שהם קיבלו.
<נדב שיינברג: אין מפלגה שלא קיבלה בור תקציבי וזו הייתה המטרה ובאמת אנחנו רואים שתקציב 20 אמור להיות באמת, אם אנחנו קיבלו 18 ולפנינו קיבלו 39, תקציב 20 כרגע, אם הבנתי, הולך כמו שצריך, הוא אמור להיות על 6 מיליארד שקל.
<נדב שיינברג: זה באמת דברים שאנחנו רואים - - - שלנו משתפרת בעניין הזה.
<נדב שיינברג: חוק הנומרטור אומר שהאיזון שאתה צריך לעשות הוא לא שנה קדימה, הוא שלוש שנים קדימה, ואתה צריך לעשות את האיזון ברגע שעבר הדבר.
<נדב שיינברג: זאת הסיבה שאנחנו צריכים את הדחייה במינימום לשלוש שנים.
<נדב שיינברג: אני מבין את החברים ואני מבין את הכעס ואת חוסר הרצון לעשות - - -
יעקב מרגי: נדב, לא במשמרת שלי שלוש שנים.
יעקב מרגי: שנה שעבר גם היה נומרטור.
חנין זועבי: מרגי, אפשר לחזור על ההסבר?
חנין זועבי: שני המשפטים האחרונים, למה אתם מסרבים שלוש שנים?
<נדב שיינברג: חוק הנומרטור, סעיף 40 לחוק יסודות התקציב אומר שכל מהלך שהממשלה או הכנסת או בתקנות או כל מהלך תקציבי עושה, צריכים להביא צד מאזן של זה, להביא את המקור של הכסף, כי אנחנו בעצם לא רוצים שהממשלה הבאה אחרינו תקבל בור שאנחנו החלטנו עליו.
<נדב שיינברג: לדוגמא, כל החלטה שאנחנו מקבלים, מגדולה עד קטנה, אנחנו צריכים את האיזון שלה.
<נדב שיינברג: מה קורה פה בעצם בדחייה הזאת של שנה ולא של שלוש?
<נדב שיינברג: בעצם מחייבים אותנו עכשיו לקצץ בהוצאות הממשלה של 2020.
עודד פורר: בתקציב 2020 אתה תעשה פלט.
<נדב שיינברג: לא, אני צריך לעשות את זה מחר.
<נדב שיינברג: זה החוק.
<נדב שיינברג: אתם רוצים לשמוע את היועץ המשפטי?
<נדב שיינברג: זו הבעיה שלי.
יעקב מרגי: בבקשה, היועצת המשפטית של משרד האוצר.
<טלי ארפי: עורכת דין טלי ארפי מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.
<טלי ארפי: החוק קובע באופן מפורש שצריך להציג פעולה מאזנת.
<טלי ארפי: פעולה מאזנת צריכה להינקט עכשיו.
<טלי ארפי: המשמעות של דחייה לשנה זה מצריך קיצוץ בנושאים אחרים.
עודד פורר: ב-2020.
<טלי ארפי: לא.
עודד פורר: ההוצאה התקציבית המדוברת פה היא לא בתקציב 19.
<טלי ארפי: ברגע שאתה מחליט על דחייה לשנה, אתה צריך להציג פעולה מאזנת כעת.
עודד פורר: לא נכון, אני לא מסכים איתך.
יעקב מרגי: עודד, אני מתפלא עליך.
יעקב מרגי: השאלה הנכונה לא שאלת.
יעקב מרגי: מה עשיתם בשנה שעברה בדחייה הקודמת?
עודד פורר: אתה אגיד לך יותר מזה, מרגי.
עודד פורר: אם הם עשו פעולה מאזנת, אז עכשיו השתחרר להם כסף.
יעקב מרגי: לא עשו שום פעולה מאזנת.
יעקב מרגי: סאלח סעד, בבקשה אדוני.
סאלח סעד: חברים, אני לא מבין את המשמעות של לדחות תחולתו של חוק 21 שנים.
סאלח סעד: זה פשוט לא יאומן שכנסת ישראל, ועדת החינוך מתכנסת כל שנה, לפעמים עם אותם חברי כנסת ואותו יושב ראש ולפעמים עם ראשי ועדות אחרים וחברי כנסת אחרים, ודוחה חוק כל כך חשוב שמדבר לאוכלוסיות החלשות, מדבר לרשויות שבמצב סוציו אקונומי נמוך ביותר, מדבר לפריפריה.
סאלח סעד: מדובר כאן בילדים בבתי הספר שהוריהם חייבים להוציא אותם לפני הזמן.
סאלח סעד: זה גם מצריך שהורים לא ילכו לעבודה שלהם.
סאלח סעד: זה גם מצריך שהורים ילכו מוקדם ממקום העבודה שלהם, בפרט נשים.
סאלח סעד: תאמינו לי, זה עולה המון כסף גם למשק הישראלי.
סאלח סעד: כשהורים או נשים יוצאים מהבית לפני שעת סיום העבודה שלהם, זה עולה המון כסף למשק הישראלי.
סאלח סעד: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שהמצב בפריפריה הוא כל כך גרוע, במיוחד ברשויות החלשות, אם זה הערביות והדרוזיות.
סאלח סעד: אדוני היושב ראש, אתה נקטת בעמדה די ברורה ויפה של לדחות לשנה.
סאלח סעד: גם שנה שעברה זה היה אותו דבר, אז אל לנו לעשות צחוק מעצמנו, כי כל אחד, יש לו את המעמד שלו, כל אחד, יש לו את האג'נדה שלו, אז בואו לא נעשה מעצמנו צחוק ונחליט פעם אחת או שאתה באמת מבטל את החוק הזה או שלא דוחים אותו.
חנין זועבי: האמת שאני לא כל כך מתאימה לדיון הזה אם לדחות או לא לדחות, כי יש לגבי בתי ספר הערבים שאלי יותר מהותיים, שפה מירב התחילה, עד כמה המסגרות של בתי הספר מתאימות ליום לימודים ארוך.
חנין זועבי: אנחנו נגד הדחייה בגלל המטרה החברתית החיובית.
חנין זועבי: אדוני היושב ראש, יש אמירה באירלנד, לא זוכרת, בלפסט אולי, nothing about us, without us, is for us.
חנין זועבי: דנים על היישובים באשכולות מ-0 עד 5 בלי באמת נוכחות של חברי הכנסת של החברה הערבית.
יעקב מרגי: אני מעריך את הנוכחות שלכם וכל הכבוד שאתם באים.
חנין זועבי: אנחנו הרי לא חלק מהממסד ואתה יודע את זה ולא נדון בזה עכשיו.
חנין זועבי: אני חושבת שצריכים את המטרה הזאת, מאוד חיונית, אבל אני לא יכולה לא להסכים עם מירב בצורה עקרונית עד כמה בתי הספר, ואני מסכימה עם שתי המרביות.
חנין זועבי: מרב אומרת עד כמה בתי הספר מתאימים, ומרב אומרת, זו המסגרת החיונית להתאים לרעיון הזה, ואם הם לא מתאימים או שצריך להתאים אותן - - -
מרב מיכאלי: או שצריך למצוא מסגרת אחרת.
חנין זועבי: אבל גם כאשר אנחנו מוצאים מסגרת אחרת, זה שם סימן שאלה גדול על בתי הספר.
חנין זועבי: אנחנו נגד הדחייה, אבל אנחנו בכל זאת עם ללמוד את הנושא בצורה יותר מעמיקה.
חנין זועבי: אדוני היושב ראש, אני רוצה למחות.
חנין זועבי: אתה צריך לשים לב יותר להזמין מנהלי בתי ספר ערבים ונציגים מהחברה הערבית לדיונים האלה, לא רק חברי הכנסת הערבים.
יעקב מרגי: א', תודה רבה לך.
יעקב מרגי: אני אסביר לך את נוהל העבודה.
יעקב מרגי: דעי לך שזה אוטומטי בלי לבקש ממני.
יעקב מרגי: כשדנים בזה, זה יוצא לכל הרשויות המקומיות.
יעקב מרגי: קודם כול שלטון מקומי מקבל הזמנה.
יעקב מרגי: הם שולחים נציג או שיכולים להביא איתם ראשי רשויות.
יעקב מרגי: הם מייצגים את כל הרשויות או בתי ספר.
יעקב מרגי: איגוד מנהלי בתי ספר מקבל, הסתדרות המורים מקבלת.
יעקב מרגי: אי אפשר לרדת לרזולוציות.
יעקב מרגי: זה אוטומטי.
חנין זועבי: זו הרזולוציה הכי נכונה.
יעקב מרגי: אז אני אבקש את עזרתך להבא, כחברי כנסת, נציגי הציבור, כשאת רואה דיונים כאלה - - - .
יעקב מרגי: גם אנחנו, גם אתם.
מסעוד גנאים: מאחר ומטרות החוק הן חשובות מאוד במיוחד לצמצום הפערים בין החלשים לבין החזקים, וגם מאחר ויש בפנינו שלושה מחקרים שמעידים עד כמה זה טוב, והממצאים האלה מעידים כמה תורם יום חינוך ארוך והשפעתו חיובית על צמצום פערים לימודיים בין תלמידים מרקע חברתי-כלכלי חלש וחזק, והוא תורם לגידול מסוים בהכנסת אימהות שילדיהן למדו במסגרות שבהם חל החוק, לכן אנחנו עם החלת החוק מיידית.
יעקב מרגי: מירב, דקה.
מירב בן ארי: יש לי שני דברים להגיד.
מירב בן ארי: אחד, צריך להיכנס פה למשא ומתן, אני מסכימה עם חנין, עם גורמי השטח, מלמטה, ממנהלי בתי ספר עד למנהלי רשויות, לא רק, דרך אגב, פריפריה גיאוגרפית, גם פריפריה חברתית.
מירב בן ארי: אני חושבת שצריך להיכנס איתם לאיזשהו משא ומתן כדי להבין מה בתי ספר צריכים, כי אני אישית, אני אומרת, גם אם זה 14:30, גם עד 15:00, גם עד 16:00, אולי צריך למצוא מסגרת, א', למי שרוצה, להורים שרוצים, ו-ב', לילדים שצריכים את זה.
מירב בן ארי: אני לא ממש מתלהבת מהחוק.
מירב בן ארי: אני חושבת שהייתי עושה מסגרת אחרת.
מירב בן ארי: אתה זוכר שלקחתי אותך למסגרת ההיא בנתניה?
מירב בן ארי: ראינו מסגרת, אז אני אומרת, יש מסגרות שהן לדעתי יותר מתאימות.
מירב בן ארי: אני באמת חושבת שאולי צריך להיכנס לאיזשהו משא ומתן עם כל רשות, לראות איזה מסגרות.
מרב מיכאלי: אני מציעה לבטל בכלל את בתי הספר.
מרב מיכאלי: למה בכלל בתי ספר?
מרב מיכאלי: כאלה מסגרות מחורבנות.
מירב בן ארי: בתי ספר זו מסגרת מעולה.
מירב בן ארי: מספיק כבר כל היום ליפול על בתי ספר.
מירב בן ארי: בתי ספר מסגרת מעולה.
מירב בן ארי: האפטר סקול הזה לדעתי חייב להיות במסגרת אחרת.
מירב בן ארי: מילה על צביעות.
מירב בן ארי: החוק הזה, כל מי שיושב כאן חוץ מהמשותפת, ישבו בקואליציה, כולל יולי תמיר.
יוסף ג'בארין: דחו את זה כמה פעמים, לא 20 שנה.
מירב בן ארי: אני דווקא אתכם החרגתי.
יעקב מרגי: יוסף, לא מעניין.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיע לשיא.
מירב בן ארי: לפני שלוש שנים ישב שר אוצר מיש עתיד ושר חינוך מיש עתיד, והוא יושב לי פה ומבלבל לי את המוח, מפיל את זה על כחלון, אז breaking news.
מירב בן ארי: הייתה הזדמנות היסטורית, היא לא קרתה, העיקר הוא מפיל את זה על שר האוצר.
מירב בן ארי: יש לו מזל שאני פשוט חיכיתי עם הקלף של שר חינוך, כי פורר גם ישב לצידי.
מירב בן ארי: החוק הזה נדחה 20 שנה, ועם כל הכבוד לכולם פה, יש לו משמעויות תקציביות.
מירב בן ארי: אני חושבת שצריך להיכנס למשא ומתן, והפעם אני וחנין לשם שינוי מסכימות שצריך לבחון את החוק הזה ואת היישום שלו במערכת החינוך.
יואל חסון: אני דווקא אתחבר לסוף של דברי חברת הכנסת בן ארי.
יואל חסון: כמי שמכיר את משה כחלון אפילו יותר זמן ממך, בניגוד לשר החינוך הקודם ושר האוצר הקודם, ממשה כחלון יש לנו יותר ציפיות.
יעקב מרגי: והוא עומד בהן ברוך השם.
מירב בן ארי: הוא עומד בהן יפה מאוד.
יעקב מרגי: אני עושה את זה יפה, למה את מקלקלת לי?
יואל חסון: יש לנו יותר ציפיות מהשר כחלון.
יואל חסון: יש לנו גם יותר ציפיות מהמציאות, כי בניגוד אולי לתקופות אחרות, אתם אלה שסיפרתם על עודפים של מיליארדים שקיימים בתקציב.
יואל חסון: יש לנו, א', יותר ציפיות מהשר כחלון משרים קודמים.
יואל חסון: דבר שני, יש בשנה הזאת מיליארדים של עודפים שהיה אפשר ליישם את החוק הזה גם אם לא באופן מלא, ליישם אותו ולהגדיל את יישומו.
יואל חסון: משפט אחרון אני אומר בצורה ברורה ואתה אמרת את זה, אני מקווה שתעמוד במילתך.
יואל חסון: אל תקבלו החלטה בנושא מהותי כזה לממשלות הבאות, לממשלה שלנו שתהיה הבאה.
יואל חסון: קבלו את ההחלטה לממשלה הזאת.
יואל חסון: אל תקבלו החלטה לשלוש שנים, תקבלו החלטה לשנה הזאת.
יואל חסון: תתנגדנה בכל תוקף.
יואל חסון: זה לא מוסרי לקבל החלטה בעניין הזה לממשלות הבאות.
יעקב מרגי: יוסי יונה, בקצרה.
יוסי יונה: אדוני היושב ראש, החוק הזה נדחה עד בלי די.
יוסי יונה: אין שום סיבה לדחות אותו שוב, משום שאנחנו גם יודעים שהיום, לא רק היום, קיימים פערים מאוד גדולים במערכת החינוך שבעצם מבדילים בין ישובים מבוססים ליישובים שאינם מבוססים.
יוסי יונה: אם החוק הזה אינו מתקבל ואינו נכנס לתוקף מיידי, הרי שעל ידי כך אנחנו בעצם נותנים ברכת דרך להמשך הפערים במערכת החינוך ולכן אנחנו מתנגדים בכל תוקף לכך שהחוק הזה ידחה שוב.
יוסי יונה: זה לא חשוב מה עשו ממשלות קודמות.
יוסי יונה: אין שום סיבה ואין שום טעם מוסרי, הגיוני, תקציבי, פדגוגי, שהחוק הזה ידחה שוב.
יעקב מרגי: משפט וחצי, זאב.
<זאב גולדבלט: אני חושב שמעוורים את עיני ההורים והאזרחים כולם שרובם בכלל לא מודעים לקיומו של החוק שבעצם נחקק כבר לפני למעלה מעשרים שנה, וזאת על ידי העברה של רפורמות חלקיות על חשבון ובמימון ההורים, כמו למשל "בית הספר של החגים" או החופש הגדול או הפיקוח על הצהרונים, שכולם ממומנים בחלקם הלא קטן על ידי ההורים עצמם בנוסף למיסים שאנחנו משלמים.
<זאב גולדבלט: פוגעים במודע במעמד הנשים וביכולתן להשתכר בצורה שוויונית, ומייצרים אצלנו, ההורים, רצון לרכוש תל"ן כי המערכת הקיימת למעשה לא מספקת את הצרכים.
<זאב גולדבלט: כל אלה צריכים לעבור מן העולם.
<זאב גולדבלט: אנחנו קוראים לכם, טפלו ויישמו את מה שהבטחתם אתם או תבטלו את החוק לחלוטין.
<זאב גולדבלט: אל תשחקו בנדמה לי.
יעקב מרגי: אביבית, משפט וחצי.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אדוני, יום לימודים ארוך מאפשר ליותר ילדים עם צרכים מיוחדים להשתלב במערכת החינוך הרגילה, מה שניתן היום רק במסגרות נפרדות של החינוך המיוחד.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הרפורמה של החינוך המיוחד מוציאה את יום לימודים ארוך ולא מאפשרת ותמשיך לא לאפשר לילדים להשתלב.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: כל המענים שניתנים היום, כולל צהרונים, לא מאפשרים לילדים עם צרכים מיוחדים ליהנות מהם ולכן יום לימודים ארוך, לא יתכן שהוא ידחה שוב וירחיק שוב את השילוב.
יעקב מרגי: את מצטרפת לעמדות שנאמרו קודם.
<מרים זלקינד: מרים זלקינד, שדולת הנשים בישראל.
<מרים זלקינד: היום ערב יום האישה.
<מרים זלקינד: אנחנו לא רוצות סדנאות איפור וגם לא לשמוע משפטים הזויים על הבכיינות שלנו.
יעקב מרגי: לא תשמעי את זה פה.
<מרים זלקינד: מה שאנחנו באמת צריכות ודורשות זה צמצום הבלתי נתפס של פערי השכר בין גברים לנשים בישראל, שעומדים היום על 32%, והנה כאן יש לנו חוק שידוע שזה בדיוק מה שהוא עושה, הוא מצמצם את פערי השכר בין גברים לנשים, הוא מצמצם את הפערים החברתיים, וכל שנה עושים פה את ההצגה המבזה הזו של לדחות אותו.
<מרים זלקינד: אני מבקשת ממך, אל תיתן יד לדחייה הזו ותדרוש שהאוצר יבוא עם תוכנית ברורה.
<מרים זלקינד: תדרוש מהאוצר לבוא עם הסבר ברור איך הוא הולך ליישם את החוק הזה ולא לדחות אותו כל פעם.
מרב מיכאלי: שמעת את התוכנית של האוצר.
מרב מיכאלי: ממפלגתו של שר האוצר הולכים לבטל את החוק ולהביא תוכנית לבייביסיטר רשמי.
מרב מיכאלי: זה לא יום לימודים ארוך, זה אפטר סקול.
מירב בן ארי: אני לא אמרתי בייביסיטר.
יעקב מרגי: מירב, אני אוציא אותך בהצבעה.
יעקב מרגי: מרגע זה אני נכנסתי להליך של הצבעה.
יעקב מרגי: מי שידבר, יוצא בלי שלוש קריאות.
<קריאה: אין אפשרות כזאת.
יעקב מרגי: לכו לוועדת האתיקה.
יעקב מרגי: בבקשה, יועצת משפטית, תסבירי לי מדויק למה שנה שעברה כן יכולתי לדחות בשנה, והשנה אני לא יכול לדחות בשלוש שנים?
<מירב ישראלי: כשנכנס התיקון לחוק יסודות התקציב, ההוראה בדבר פעולה מאזנת לשלוש שנים הייתה הוראה שנקבעה כהוראת שעה, ולכן כאשר הבאנו את התיקון בשנה שעברה, לא היה צורך להציג התייחסות לתקציב שהוא תלת שנתי, ולכן לא נעשה שום צעד נוסף.
<מירב ישראלי: כרגע הסעיף קובע באופן מפורש שיש צורך בפעולה מאזנת, ולכן אם הוועדה תחליט שהיא לא דוחה את זה לשלוש שנים, אלא דוחה את זה לשנה, המשמעות היא שהממשלה תצטרך לבוא ולבצע תהליך - - -
יעקב מרגי: המשמעות היא ששנה שעברה יכולתם לעשות בלי קיצוץ פלט - - -?
יעקב מרגי: וזה ודאי?
יעקב מרגי: אמירה לפרוטוקול.
יעקב מרגי: אני עובר להצבעה ואני מבקש לא להפריע לי בהצבעה.
יעקב מרגי: אפס סבלנות למי שיפריע לי בהצבעה.
<קריאה: יש הסתייגויות.
יעקב מרגי: בבקשה, ההסתייגות של?
מרב מיכאלי: המחנה הציוני.
יעקב מרגי: שאומרת?
יוסי יונה: שסעיף 33 ימחק לחלוטין.
יוסי יונה: הסתייגות שנייה, סעיף 33, במקום התשפ"ד יבוא התשע"ט.
יוסי יונה: שלוש, במקום סעיף 33 יבוא סעיף חלופי שייכתב כך: יוקצו משאבים בתשפ"ד שיבצעו על אי יישומו של החוק מאז חקיקתו.
יעקב מרגי: הסתייגויות נוספות?
יעקב מרגי: הרשימה המשותפת.
יוסף ג'בארין: לבטל 33.
<מירב ישראלי: אם אתם מסתייגים כל הסיעה, זה רק הסתייגות.
<מירב ישראלי: אי אפשר גם וגם.
יוסף ג'בארין: אנחנו מסתייגים.
יעקב מרגי: כל הסיעה.
יוסף ג'בארין: כל הסיעה, ודאי.
יוסף ג'בארין: כל הסיעה, הרשימה המשותפת.
<מירב ישראלי: לכל השלוש?
<קריאה: כן, והוא גם עושה את שלו ויש לו גם את שלנו.
יעקב מרגי: סעיף 98.
<מירב ישראלי: שלוש אלה ו - - - ?
יוסף ג'בארין: יתחיל את היישום מ-1 בספטמבר 2018.
יוסף ג'בארין: שרי החינוך והאוצר יבטיחו - - -
יואל חסון: האם יש אישור של היושב ראש?
יעקב מרגי: יש בקשה.
יואל חסון: אתה צריך לעצור את הדיון.
יעקב מרגי: זו בעיה שלי.
יואל חסון: לא, אתה צריך לעצור.
יואל חסון: יש תקנון.
יעקב מרגי: אני לא נעלתי את הישיבה.
יואל חסון: היועצת המשפטית - - -
יעקב מרגי: יואל, אני אוציא אותך.
יעקב מרגי: אני לא עוצר את הדיון.
יואל חסון: אין אישור של היו"ר, אתה לא יכול לקיים - - -
יעקב מרגי: אני כן יכול.
יואל חסון: אתה לא יכול.
יואל חסון: אני מבקש מהייעוץ המשפטי - - -
יעקב מרגי: שמעתי את הבקשה שלך.
יואל חסון: תעצור את הדיון עכשיו.
יואל חסון: היועצת המשפטית, אין אישור ליו"ר.
יעקב מרגי: יש לי חצי שעה.
יעקב מרגי: קיבלתי אישור חצי שעה.
<מירב ישראלי: יש אישור.
יוסף ג'בארין: שלוש, יישום החוק יבוצע ללא כל אפליה בין מגזרי האוכלוסייה השונים.
סאלח סעד: יש לי עוד הסתייגות.
סאלח סעד: אני רוצה במקום התשע"ו, יבוא עם ביאת המשיח.
<מירב ישראלי: זה רק שלך או של כל הסיעה?
סאלח סעד: שלי.
יעקב מרגי: אני מצביע על ההסתייגויות.
<מירב ישראלי: ההסתייגות הראשונה, הסעיף ימחק.
יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות הראשונה שהסעיף ימחק?
יעקב מרגי: מי נגד ההסתייגות?
יעקב מרגי: 7 נגד.
יעקב מרגי: אין נמנע.
יעקב מרגי: נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה
<קריאה: אדוני היושב ראש, יש לנו ארבעה, למה הורדנו לנו אחד?
יעקב מרגי: יש לכם נגוסה.
יעקב מרגי: מיקי זוהר לא הגיע, אתה צודק.
יעקב מרגי: טעות שלי, תודה.
יעקב מרגי: 9 ו-5.
יעקב מרגי: בבקשה, הסתייגות שנייה.
<מירב ישראלי: הסתייגות שנייה, במקום בתש"פ יבוא בתשע"ט.
יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות השנייה של יוסי יונה?
יעקב מרגי: מי נגד?.
יעקב מרגי: נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה הסתייגות שלישית.
<מירב ישראלי: תגידו לי אם הבנתי נכון.
<מירב ישראלי: בשנת הלימודים תשפ"ד יוקצו משאבים שיפצו על אי יישומו של החוק מיום חקיקתו.
יעקב מרגי: 9 נגד.
יעקב מרגי: ההסתייגות השלישית לא עברה.
<מירב ישראלי: ההסתייגות של הרשימה המשותפת.
<מירב ישראלי: במקום התש"פ יהיה 1.9.2018.
יעקב מרגי: מי בעד? 5.
יעקב מרגי: נמנעים – אין סאלח, אתה רוצה את ההצבעה על ההסתייגות שלך ביחד עם המחנ"צ?
<מירב ישראלי: שר החינוך ושר האוצר יבטיחו תקציבים כדי לכסות את השכבות המוחלשות על דחיית יישום החוק.
<מירב ישראלי: עוד אחת של שתי הסיעות.
<מירב ישראלי: יישום החוק יבוצע ללא כל אפליה בין מגזרי האוכלוסייה השונים.
יעקב מרגי: מי נגד? 9.
<מירב ישראלי: ושל - - -
<מירב ישראלי: עם ביאת המשיח.
<מירב ישראלי: במקום בתש"פ.
יעקב מרגי: מי בעד ההסתייגות של סאלח סעד? 1.
יעקב מרגי: נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה עכשיו אני מצביע על הנוסח כפי שהממשלה העבירה לאור ההבהרה של - - -
<מירב ישראלי: אבל זה ד' או שלוש שנים, שזה ג'?
יעקב מרגי: מי בעד אישור הצעת הממשלה בתיקון שזה יהיה לשלוש שנים במקום לארבע שנים?
יעקב מרגי: עד תשפ"ג.
יעקב מרגי: 9.
יעקב מרגי: מי נגד? 5.
יעקב מרגי: בעד – 9
יעקב מרגי: נמנעים – אין הצעת החוק כפי שהממשלה הגישה נתקבלה רביזיה, דיון בעוד חצי שעה בדיוק , זאת אומרת ב-11:40 הצבעה פה אם היושב ראש יאשר כמובן.
יעקב מרגי: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 7.3.2018, כ' באדר תשע"ח.
יעקב מרגי: אנחנו דנים על סדר היום, הצבעה על הרביזיה שהייתה בנושא חוק יסודות התקציב.
מירב בן ארי: יש סעיף ספציפי?
יעקב מרגי: סעיף 33 (דחיית חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019).
יעקב מרגי: מי בעד הרביזיה? 2.
יעקב מרגי: 3 נגד הרביזיה.
יעקב מרגי: הצבעה בעד – 2 נגד – 3 נמנעים - אין הרביזיה לא נתקבלה תודה רבה לכם חברי הכנסת מהאופוזיציה שבכל זאת באתם, נתתם מעמד של כבוד לרביזיה ולוועדה.
יעקב מרגי: תודה רבה, אבל ההצגה האמיתית תהיה במליאה שבוע הבא.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת התרבות, החינוך והספורט.
יעקב מרגי: על סדר היום הצעת חוק יום השחרור וההצלה מגרמניה הנאצית, התשע"ח-2018.
יעקב מרגי: המציע, תחזיר אותנו לרקע של הצעת החוק.
יואב בן צור: הרקע של החוק הוא פשוט.
יואב בן צור: כיוון שפנו אלי יהודים שהשתתפו במלחמות וכיוון שהם יהודים, הם רוצים לחגוג לפי התאריך העברי, אמרנו שבלי לפגוע ב-9 במאי שזה היום שנחוג בכל המקומות כיום השחרור וההצלה, נעשה במקביל, למי שירצה בכך, כ"ו באייר וביום זה הוא יכול לציין את היום הזה.
יואב בן צור: אני שמח שאנחנו אחרי קריאה ראשונה ולקראת קריאה שנייה ושלישית ואני חושב שבזה יבואו על סיפוקם כלל המשוחררים וכלל האנשים שנלחמו באותם מקומות, הם יבואו על סיפוקם כיהודים שמגיע להם לחגוג גם בתאריך העברי.
בן דב: אני מייצגת כאן את יד ושם.
בן דב: מאז שהתקיים כאן הדיון הראשון והדבר הזה גם פורסם, אנחנו קיבלנו הרבה מאוד פניות של ניצולי שואה שהקימו קול מחאה על השימוש במילה "הצלה".
בן דב: זאת אומרת, הם אומרים שהם מבינים שרוצים לציין את כ"ו באייר, מבינים שהעניין הזה סגור, אבל גם יום הניצחון על גרמניה הנאצית לא נקרא יום הניצחון וההצלה על גרמניה הנאצית אלא הוא נקרא יום הניצחון על גרמניה הנאצית.
בן דב: אפשר לומר יום השחרור של העם היהודי ולא צריך להגיד יום השחרור וההצלה כי שישה מיליון יהודים לא ניצלו.
בן דב: זה מאוד בעייתי מבחינת הניצולים וזה מאוד רגיש.
בן דב: הם דיברו מדם ליבם.
יעקב מרגי: לקראת הקריאה הראשונה זה לא עלה?
בן דב: אנחנו אז העלינו את זה אבל כאן היה חבר הכנסת שטרן.
יעקב מרגי: אני חושב שכדאי להקשיב.
יעקב מרגי: זה נפל על אוזניים כרויות.
בן דב: יש לנו עניין עקרוני לציין את היום ב-כ"ו באייר.
יעקב מרגי: יואב, אתה לא היית בדיון הקודם.
יעקב מרגי: למה לפתוח את זה?
יואב בן צור: אין בעיה.
יעקב מרגי: משרדי הממשלה?
יעקב מרגי: הערות לשינוי?
חנן ארליך: אין מה להתייחס.
מירב ישראלי: אם כן, אני מורידה את זה.
יעקב מרגי: שחרור במקום הצלה.
מירב ישראלי: נוריד את ההצלה ויהיה רק השחרור.
יעקב מרגי: נא להקריא.
מירב ישראלי: הצעת יום השחרור מגרמניה הנאצית התשע"ח-2018 מטרה מטרתו של חוק זה לקבוע יום שנתי לציון שחרורו של העם היהודי מידי הצורר הנאצי עקבות כניעת גרמניה הנאצית.
מירב ישראלי: יום השחרור מגרמניה הנאצית מדי שנה ביום כ"ו באייר יקוים לציון השחרור מגרמניה הנאצית (להלן – יום השחרור מגרמניה הנאצית).
מירב ישראלי: חל יום השחרור מגרמניה הנאצית ביום חג, מנוחה או שבתון, או ביום זיכרון או ציון ממלכתי, או ביום שלפני או אחרי אחד הימים כאמור, רשאית הממשלה לקבוע שיום השחרור מגרמניה הנאצית יחול סמוך ל-כ"ו באייר.
מירב ישראלי: פעולות לציון יום השחרור מגרמניה הנאצית יום השחרור מגרמניה הנאצית יצוין ברחבת הכותל המערבי בטקס אזכרה ותפילה לזכר הלוחמים היהודים שלחמו בנאצים בצבאות בעלות הברית או בשורות הפרטיזנים ולוחמי הגטאות, והודיה על שחרורו של העם היהודי מידי הצורר הנאצי.
מירב ישראלי: המשרד לשירותי דת ינהל את הטקס.
מירב ישראלי: שמירת דינים אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות חוק יום הניצחון של גרמניה הנאצית.
מירב ישראלי: ביצוע ותקנות השר לשירותי דת ממונה על ביצועו של חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.
יואב בן צור: איך מצוין בכל העולם היום הזה?
יואב בן צור: יום הניצחון?
יואב בן צור: זה הכול?
קריאה: יום הניצחון.
יואב בן צור: זה לא ניצחון.
יואב בן צור: איבדנו שישה מיליון.
מירב ישראלי: ניצחון בעלות הברית.
יעקב מרגי: יש רגישות מקובלת והתקבלה.
יעקב מרגי: מאחר ומהסיעה שלך יש כבר חבר כנסת, יואב, לא תוכל להצביע.
יעקב מרגי: אם היית חבר ועדה, הייתי נותן לך לנהל את הישיבה כדי להעביר את החוק שלך בעצמך.
צבי יעקובזון: אני חושב שהקדוש ברוך הוא הציל אותנו.
צבי יעקובזון: לא כולם ניצלו.
יעקב מרגי: לא כולם ניצלו.
צבי יעקובזון: גם לא כולם שוחררו, אז למה יום שחרור?
יעקב מרגי: יש לנו תכונה שאנחנו בנקודת הזמן שוכחים את התהליך שהיה.
יעקב מרגי: קח בחשבון שבתחילה היה וטו מוחלט.
יעקב מרגי: באו לקראת בהסכמה.
יעקב מרגי: זה תהליך הכלה.
יעקב מרגי: העברנו עכשיו את זה ולא עלינו המלאכה לגמור.
יעקב מרגי: יהיה תהליך הכלה.
יעקב מרגי: אתה רואה שגם בסוגיות האלה שקשורות לשואה ולגבורה והסיפור השלם של השואה, יש תזוזות.
יעקב מרגי: אם היית בא לדבר עם קום המדינה על דברים שמדברים היום, היו זורקים אותך מכל המדרגות.
יעקב מרגי: יש דברים שקורים.
יעקב מרגי: אני מתחבר לזה.
יעקב מרגי: אני מבין את הרצון שלך, מכיר את הרגישות של יד ושם, ובכל זאת תרשה לי להעביר את החוק נכון, המסונן והמידתי כפי שהוא.
יעקב מרגי: תודה רבה שנענית לי.
יואב בן צור: בכל מקרה אדוני, תרשום את ההסתייגות שלי בנושא של ההצלה.
יואב בן צור: אחר כך נראה.
עודד פורר: עוד תשעה ימים כ"ו באייר.
עודד פורר: החוק הזה יכול להיות מאושר מחר?
עודד פורר: תיאורטית בעוד שבוע צריכה להיות תפילה.
יעקב מרגי: היא תהיה בלי שום קשר.
יעקב מרגי: אלעזר, רק לעדכן אותך.