GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומי קסטרו: מועצת ארגוני הילדים והנוער, הגוף הרשמי שמרכז ומייצג ארגוני נוער מוכרים, גופים משלחים, שנת שירות ומכינות אופק קדם צבאיות שגם חשוב להגיד ולדבר עליהן.
שלומי קסטרו: ראשית, ניחומים למשפחות האבלות.
שלומי קסטרו: שנית, מפעל מועצת המכינות שותפים גדולים.
שלומי קסטרו: אנחנו אוהבים ומעריכים אותם וחשוב לנו להגיד, הם מתמודדים באופן מדהים ואנחנו איתם בנושא הזה.
שלומי קסטרו: היה צר לי מאוד שהתחלנו את הדיון גם כמו שעוזי אמר, עם היועצת המשפטית, עם שנית שאני מאוד מעריך אותה, אבל זה בעיניי לא ראוי, לא ביום הזה ולא בדיון הזה.
שלומי קסטרו: שדיון מסוג זה מתחיל על ידי יועצת משפטית.
30709: אני לא אומר את זה נגדה, אני אומר את זה נגדנו.
יעקב מרגי: אני לא מבין את הביקורת שלכם.
יעקב מרגי: עוזי, לא נכון.
יעקב מרגי: הכול הלך לפי תוכנית הדיון.
יעקב מרגי: בבקשה, אמרת, לא מקבל.
שלומי קסטרו: בסדר גמור.
יעקב מרגי: לא שמעתי את הביקורת שלכם על צה"ל שבכלל לא מצא לנכון להגיע לדיון.
שלומי קסטרו: אוקי, זה נמצא אצלנו לגמרי.
שלומי קסטרו: אני רוצה להגיד שעם האתגרים, ותיכף אני אגיד גם את האתגרים שיש לנו עם משרד החינוך, אני חושב שיש נקודת אור לשני דברים.
שלומי קסטרו: יש הרבה, אבל חשוב להגיד אותם.
יעקב מרגי: תמציתית, קצר.
שלומי קסטרו: אני מדבר לאט אבל זה יהיה תמציתי.
שלומי קסטרו: אחד, זה המדיניות שהמשרד מחזיק, או מוצהרת, ויש לה גם פרקטיקות של בטיחות מאפשרת.
שלומי קסטרו: צריך לומר אותה, היא מדיניות שקיימת ואנחנו פוגשים אותה.
שלומי קסטרו: יש אתגרים, תיכף אני אגיד אותם.
שלומי קסטרו: הדבר השני, שיש נכונות לצמצם פערים איפה שיכול.
שלומי קסטרו: אריה הזכיר את זה.
שלומי קסטרו: יצאנו לקורס בטיחות לפני שקרה האסון.
שלומי קסטרו: הקמנו ועדת בטיחות והדבר הזה קרה על ידי הגופים האזרחיים ביחד עם משרד החינוך, וצריך לשים את זה על השולחן, זה גם נמצא.
שלומי קסטרו: עם זאת, החינוך הבלתי פורמלי ואני חושב שזה הדבר הגדול שנמצא פה על השולחן בעיניי, הוא אינסטרוקטיבית ואנחנו נמצאים פה אצלך, כבוד היושב ראש, בימים מיוחדים שאתה עושה על שנות שירות, על מכינות, על ארגוני נוער, על תנועות הנוער.
שלומי קסטרו: הוא לא זוכה ליחס מקצועי ורציני ממדינת ישראל.
שלומי קסטרו: הוא מטופל בצורה חובבנית.
שלומי קסטרו: הגברת שיושבת לידך, עורכת הדין עירית ברוק, אישה מאוד חרוצה ורצינית.
שלומי קסטרו: היא אחראית גם על המכינות, גם על שנות השירות, גם על ארגוני הנוער וגם על תנועות הנוער.
יעקב מרגי: אין ספק שצריך שינוי תפיסה.
יעקב מרגי: אמר זאת עוזי ברמז.
יעקב מרגי: צריך פה שינוי תפיסה.
יעקב מרגי: כל גוף פועל מכוח חוק או מכוח הנחייה שהוא קיבל.
יעקב מרגי: גם המכינות נולדו לאט-לאט תוך כדי הליכה, התעצב איזה משהו טוב.
יעקב מרגי: כנ"ל גם ארגוני הנוער ותנועות הנוער.
שלומי קסטרו: נכון.
יעקב מרגי: וכל פעם אנחנו מוסיפים להם והם מוסיפים לעצמם.
יעקב מרגי: אם אתה שואל אותי, מסכים אתכם.
יעקב מרגי: אני חושב שהחינוך הבלתי פורמלי צריך להיות על שולחן מערכת החינוך כאורגן משלים של תוכנית לימודים, של מערכת חינוך.
יעקב מרגי: נכון, עם הרגולציה ובלי החנף.
שלומי קסטרו: קיימים קווי תפר בלתי סגורים בין משרדי הממשלה, שחייבים לטפל בהם.
שלומי קסטרו: הצגת את הסיפור הזה עם משרד הביטחון.
שלומי קסטרו: זה עמוק.
שלומי קסטרו: כשאנחנו מקבלים הנחיות לא מתואמות, יש לנו פער מאוד גדול.
שלומי קסטרו: אנחנו מעדיפים או אבא אחד או מטה משותף שמנהל את זה.
שלומי קסטרו: דבר אחרון לעניין חוזר מנכ"ל.
שלומי קסטרו: בעינינו הסדרה, כן, אבל התאמה חייבת להיות.
שלומי קסטרו: במצב הקיים, להחיל חוזרי מנכ"ל כפי שהם על גופי שנת השירות, זה להרוג את המפעלים האלו.
שלומי קסטרו: צריך הסדרה.
שלומי קסטרו: הארגונים גם רוצים את חוזר מנכ"ל כי הוא קנון החוקים כרגע הכי רציני במדינת ישראל בנושא בטיחות.
שלומי קסטרו: אין עוררין, אבל צריך להיכנס להסדרה והתאמה בנושא הזה.
יעקב מרגי: רבותיי, אני מתנצל מהחברה להגנת הטבע וממורי הדרך.
יעקב מרגי: בדיון הבא שהוא דיון המשך בהתאם לסיכום שאני קורא אותו עכשיו, אנחנו נעשה דיון המשך ונאפשר את רשות הדיבור לכל מי שירצה ויבקש.
יעקב מרגי: הוועדה משתתפת בצער המשפחות ושולחת להן מכאן תנחומים, שלא ידעו עוד צער.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לחייב את אימוץ חוזר מנכ"ל גם על ארגוני הנוער כחובה, ותנועות הנוער, גם למכינות הקדם צבאיות באופן קבוע.
יעקב מרגי: מבקשים שהוועדה שהתכנסה בעקבות האסון להסדרה וקביעת נהלים, תגיש לוועדת החינוך את מסקנותיה בטרם יפורסמו.
יעקב מרגי: הוועדה המיוחדת, קצבו לה זמן להגיש?
דני זמיר: הזמן לא נקצב.
דני זמיר: אנחנו בדיונים אינטנסיביים.
יעקב מרגי: אם נראה שזה נמשך, אנחנו נהיה אקטיביים.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לוועדה המיוחדת להתייחס גם לזיקה של המכינות הקדם צבאיות לצה"ל.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לוועדה המיוחדת לבחון את האפשרות להנגיש את המידע הקיים במשרד החינוך, חדר מצב, למי שאיננו בעל סמל מוסד, כגון: מסגרות של נוער בסיכון, משרד הרווחה.
יעקב מרגי: אני אמרתי בפתיח, יותר לא יוצאים מתוך הנחה שהכול מסודר.
יעקב מרגי: המציאות הוכיחה שברירת המחדל, ששום דבר לא מסודר ועכשיו מסדרים זאת.
30709: שיהיה בסיכום שני דברים, אחד, שזה יגיד הטלה של חוזר מנכ"ל תוך התאמות נוספות.
30709: הם יחליטו.
יעקב מרגי: אני לא מחליף את הוועדה המיוחדת.
יעקב מרגי: כשאני קורא לוועדה המיוחדת להחיל זאת גם על המכינות, אני יוצא מתוך הנחה שהם יתאימו, ואנחנו פה נקיים דיון ונבדוק אם התאימו.
יעקב מרגי: אני לא ארד פה לרזולוציות.
יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת וועדת החינוך, תרבות והספורט של הכנסת.
יעקב מרגי: 15.01.2018 כ"ח בטבת תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום הצעת חוק לימוד עזרה ראשונה בבתי ספר, תיקון הצבת מכשירי החייאה במוסדות חינוך, תשע"ז 2017.
יעקב מרגי: הצעת חוק פרטית שמספרה 3684 של הכנסת ה-20, של חבר הכנסת, עבדכם הנאמן יעקב מרגי וקבוצת חברי כנסת קארין אלהרר, אילן גילאון, זוהיר בהלול, יואל חסון ומירב בן ארי.
יעקב מרגי: יכלנו להחתים כמעט את כל הכנסת, לא יודע אם היה מישהו שהוא מתנגד לכך.
יעקב מרגי: הצעת החוק הזו באה פחות או יותר, אם אפשר לקרוא לזה להשלים, או בהמשך לחוק אחר שנחקק, אם אני לא טועה, ב-2008.
יעקב מרגי: הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, מוסדות ציבוריים.
מירב ישראלי: חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים מ-2008.
יעקב מרגי: מ-2008, כפי שאמרתי.
יעקב מרגי: אנחנו חשבנו בעקבות מקרה טראגי שהיה, של הילדה בר הירשברנד, מקרה שהסתיים בצורה טראגית.
יעקב מרגי: הרקע הרפואי שלה היה ידוע.
יעקב מרגי: זה לא קרה בגלל בית הספר, אבל היה לה רקע רפואי – ואם היה יכול להיות, אנחנו תמיד אומרים יכול להיות, שאם היה המכשיר הזה, מכשיר ההחייאה, שלאט לאט אני אתרגל איך אומרים אותו בלועזית, אבל - - -
קריאה: דפיברילטור.
יעקב מרגי: בלי עזרה, אנחנו נאמר אותו.
יעקב מרגי: אם הוא היה מוצב בבית הספר יכול להיות שהיינו מצליחים להציל את בר.
יעקב מרגי: אני בגילוי נאות, אמא של בר כבר בקדנציה הקודמת נפגשה איתי כשהייתי חבר וועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
יעקב מרגי: ניסינו כבר אז להריץ את החוק הזה, לא צלח.
יעקב מרגי: הסתייע שאנחנו – ברוך השם, אני מכהן כיו"ר וועדת חינוך, אז זה יותר קל לי.
יעקב מרגי: מה לעשות, גם זה גילוי נאות, אז אומרים את זה.
יעקב מרגי: כנראה שצריך לומר, כי כנראה שחבר כנסת אחר היה נתקל בקשיים או שהוא היה מנצל את כישוריו האחרים או קשריו האחרים מול האוצר.
יעקב מרגי: אבל עשינו זאת.
יעקב מרגי: אני אומר אותו בגדול.
יעקב מרגי: בתחילת הדרך, בגלל עלות המכשיר וגם סוגיית ההפעלה וההדרכה, הכל כפי שהתחייבתי, יהיה בצורה ידידותית, בתיאום ובהסכמה של כל הגורמים.
יעקב מרגי: אנחנו בשבל הראשון נחייב בחוק שזה יוצב בבתי ספר של מעל ל-500 תלמידים בשלב ראשון.
יעקב מרגי: תהליך ההחלה של החוק או הכניסה של החוק יהיה בהדרגה, יתחלק על פני ארבע שנים.
יעקב מרגי: עלות תקציבית מוערכת של החוק הזה בין 14-17 מיליון שקלים.
יעקב מרגי: אני לוקח את הצד המקל, האוצר מחמיר כדרכו בקודש.
יעקב מרגי: שוב, המשרד יממן, חובת ההצבה תהיה על הרשויות המקומיות והבעלויות.
יעקב מרגי: זו פחות או יותר הצעת החוק על רגל אחת.
יעקב מרגי: אנחנו ניכנס כפי שאנחנו נוהגים בדרך כלל בחקיקה, אלא אם כן חברי הכנסת לפני כן ירצו – בחקיקה אנחנו בשלב הראשון מקריאים סעיף סעיף.
יעקב מרגי: אחרי כל סעיף, אם יש הערה אנחנו ניתן סבב התייחסויות אפילו בלי להירשם, מימין לשמאל.
יעקב מרגי: אין הערות, נתקדם.
יעקב מרגי: לאחר מכן, אם יש הסכמה גם נצביע על זה עוד היום.
יעקב מרגי: אנחנו מארחים מצד שמאל קבוצה – מישהו שיעמוד, יציג את הקבוצה?
קריאה: אנחנו ממדעי המדינה, תואר שני, האוניברסיטה העברית.
יעקב מרגי: אתם חווים כאן תהליך חקיקה בתוך וועדה, וועדת חינוך, הצעת חוק פרטית שעוברת כרגע הליך חקיקה לקראת העלתה למליאה לקריאה ראשונה.
יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת עודד.
עודד פורר: אני מבין שמי שאמור להפעיל את המערכת הזו זה המורים.
עודד פורר: אלף, כן הייתי רוצה לדעת איזה חובות זה מטיל על המורים, ואיך אנחנו גם מגנים עליהם שבסוף הם לא, מהסיפור הזה, מחר כבר יהיו גם אחראיים ל- - -
יעקב מרגי: ברור, לכן אני אמרתי שהצעת החוק – כפי שאמרתי, התחייבתי להעביר אותה בהסכמה, בתיאום.
יעקב מרגי: אנחנו מארחים כאן גם את השלטון המקומי.
יעקב מרגי: אני שמח שגם מד"א וגם איחוד הצלה נמצאים אתנו כאן.
יעקב מרגי: אין ספק שיעברו הדרכות, אם צריך גם ביטוח בנושא הזה למפעילים.
יעקב מרגי: לי אין בעיה, כיד הדמיון, גם אם ירצו לשנות ושיהיו מתנדבים נאמני בריאות משכבה י"ב שעברו הסמכה, אם זה אפשרי.
יעקב מרגי: אני לא יודע, אנחנו באים לכאן עם ראש פתוח, לחוקק אותו לאט ונכון.
יעקב מרגי: השאלה היא שאלה במקום, גם לי אין תשובה אליה, זה תוך כדי חקיקה.
יעקב מרגי: יש כאן גם נציגי השלטון המקומי.
יעקב מרגי: לכן אני מציע, מאחר ואמרתי שאנחנו ניתן סבב התייחסויות מימין לשמאל, נתחיל בהקראה.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית, את רוצה להוסיף משהו לפני כן?
מירב ישראלי: חשבתי במהלך ההקראה, אם יש שאלות, פשוט - - -
קריאה: לאיזה נוסח את מתייחסת?
מירב ישראלי: אנחנו נקריא את הטרומי.
מירב ישראלי: שמנו לכם, שיהיה לכם נוח, גם איך זה משתלב בחוק העיקרי.
קריאה: לא קיבלנו את ההצעה.
יעקב מרגי: לא קיבלתם.
יעקב מרגי: כמעט אמרתי כרגיל.
יעקב מרגי: הכחול, יש לו?
יעקב מרגי: לאורחים אין כלום.
יעקב מרגי: לחלק בבקשה.
יעקב מרגי: הפכנו לכנסת ירוקה, אבל צריך לעבוד.
יעקב מרגי: טוב, אפשר?
מירב ישראלי: הצעת חוק לימוד עזרה ראשונה בבתי ספר, תיקון - הצבת מכשירי החייאה במוסדות חינוך.
מירב ישראלי: תיקון שם החוק: בחוק לימוד עזרה ראשונה בבתי ספר, בשם החוק, אחרי "עזרה ראשונה" יבוא " והצבת מכשירי החייאה".
מירב ישראלי: אני אומר שיש חוק, היום, שהוא חוק לימוד עזרה ראשונה בבתי ספר, שהמהות שלי היא קביעת תכנית על ידי שר החינוך, להכשרה בלימוד עזרה ראשונה למורים ותלמידים לפי התכנית שהשר יקבע.
מירב ישראלי: אנחנו בעצם מוסיפים לחוק הזה גם את חובת הצבת מכשירי החייאה.
מירב ישראלי: אז זה גם יופיע בשם החוק.
מירב ישראלי: במטרה, גם אנחנו מתקנים אותה בהתאם.
מירב ישראלי: בסעיף 1 לחוק העיקרי – במקום "בא להקנות" יבוא "בא לקבוע חובת קיום אמצעי החייאה ועזרה ראשונה בבתי הספר ולהקנות", שזה את המיומנויות בעזרה ראשונה וכולי.
מירב ישראלי: במקום "ובכך להגביר" יבוא "ובכך להביא להצלת חיים ולהגביר", זה ברמה של השם והמטרה.
מירב ישראלי: פשוט הצהרתי.
מירב ישראלי: עכשיו אנחנו נכנסים להוראות האופרטיביות.
מירב ישראלי: תיקון סעיף 2, שזה ההגדרות.
מירב ישראלי: בסעיף ההגדרות אנחנו מוסיפים הגדרה של "ערכת החייאה".
מירב ישראלי: אחרי ההגדרה "עזרה ראשונה" יבוא: "ערכת החייאה" – דפיברילטור חיצוני אוטומטי המיועד להסדיר פעילות חשמלית של הלב באמצעות העברת זרם חשמלי ללב, במצבים של הפרעה בתפקוד הלב כתוצאה משיבוש פעילותו, העומד בדרישות שקבע השר, בהסכמת שר הבריאות, ואושר על ידי היחידה לאבזרים ומכשירים רפואיים במשרד הבריאות".
מירב ישראלי: מבחינת ההגדרה, אז גם האם ההגדרה נכונה, בעצם, מבחינה רפואית, וגם שר החינוך הוא זה שיקבע את הדרישות.
מירב ישראלי: השאלה אם זה נכון, תגידו לנו.
מירב ישראלי: עכשיו, אני חושבת ש-" ואושר על ידי היחידה לאבזרים ומכשירים רפואיים במשרד הבריאות" זה מיותר, כי ברגע ששר הבריאות מסכים, הוא כמובן מתייעץ – אנחנו לא מזכירים בדרך כלל יחידות - - -
קריאה: באיזה בתי ספר, יסודי או תיכון?
מירב ישראלי: כרגע זה בכלל בתי הספר.
יעקב מרגי: כלל בתי הספר מעל 500 תלמידים, בשלב ראשון.
יעקב מרגי: פשוט לא היית בפתיחה.
יעקב מרגי: אנחנו הסכמנו להגיע לסכום שהוא סביל וסביר, שאנחנו בשלב הראשון נכניס לבתי ספר של מעל 500 תלמידים.
מירב ישראלי: כן, עכשיו תמי מעירה פה נכון, שההגדרה היא לא זהה להגדרה בחוק הכללי של מכשירי ההחייאה, ובעצם נוצר לנו מצב שיש שתי הגדרות של מכשיר החייאה לצורך שני חוקים שונים.
קריאה: היא זהה למעט השר שקובע את הדרישות.
מירב ישראלי: זה יכול לכאורה ליצור מצב שההגדרה היא שונה בשני החוקים.
יעקב מרגי: כשנגיע להתייחסויות נגבש הסכמה.
מירב ישראלי: אז אתה רוצה עכשיו, או להמשיך?
יעקב מרגי: מאחר -
מירב ישראלי: הוספת סעיפים 3א ו-3ב: אחרי סעיף 3 לחוק העיקרי יבוא: אנחנו מוסיפים פה שני סעיפים.
מירב ישראלי: סעיף 3א כבר בתי ערכת החייאה.
מירב ישראלי: בכל בית ספר כרגע זה שלומדים בו מעל 250 תלמידים - - -
יעקב מרגי: צריך לתקן ל-500.
מירב ישראלי: לא, אבל אם אתה רוצה בהדרגה, אז אולי פה אנחנו נקבע את המספר הסופי שאתה רוצה להגיע אליו.
יעקב מרגי: לא, אנחנו נצטרך להגיע – בתכולה, ניתן הנחיות למשרד החינוך.
יעקב מרגי: נחיל על השר שהוא יקבע את התכנית.
מירב ישראלי: אבל בסופו של דבר, לאיזה מצב אתה רוצה להגיע?
יעקב מרגי: 500.
מירב ישראלי: רק 500?
יעקב מרגי: 500, זו ההסכמה.
מירב ישראלי: זאת אומרת לא 250, אוקי.
מירב ישראלי: אז צריך לראות מה ההדרגה.
יעקב מרגי: משרד החינוך יצטרך לקבוע תכנית החלה.
מירב ישראלי: אז נצטרך אולי לתת לו פרמטרים.
יעקב מרגי: אם זה לפי סוציו אקונומי, מה שתחליטו.
עודד פורר: לא, אבל אתה משאיר את התכולה פתוח בלי לקבוע בחוק?
יעקב מרגי: נקבע.
מירב ישראלי: השאלה מה – טוב, תכף נדבר על התכולה, אבל השאלה היא מה יהיו הפרמטרים, כי אם משרד החינוך מממן, אז לכאורה הסוציו אקונומי פחות רלוונטי, אני חושבת.
יעקב מרגי: לא יודע, אני סתם זרקתי.
מירב ישראלי: כן, נדבר על זה.
מירב ישראלי: בכל בית ספר שלומדים בו מעל 500 תלמידים תהיה ערכת החייאה אחת לפחות במקום מרכזי ונגיש.
מירב ישראלי: השר יקבע הוראות למיקום ערכת ההחייאה והדאגה לתקינותה, וכן לעניין השילוט המפנה אליה.
מירב ישראלי: כמו כן, רשאי השר לקבוע בתי ספר שלגביהם תהיה חובה להציב יותר ממכשיר החייאה אחד.
מירב ישראלי: 3ב קובע הוראה לגבי ערכת עזרה ראשונה, שזה משתלב בחוק המקורי של לימוד עזרה ראשונה.
מירב ישראלי: בכל בית ספר תהיה ערכת עזרה ראשונה.
מירב ישראלי: השר יקבע הוראות לעניין ערכת עזרה ראשונה, כאמור, לרבות מיקומה, תכולתה ומספר הערכות הנדרש בבית ספר.
מירב ישראלי: זה החוק, אתה רוצה לעשות סבב?
יעקב מרגי: אנחנו נעשה נסבב לפי סעיף.
יעקב מרגי: כדי שלא נעשה סלט, שאחד יתייחס לכל הסעיפים.
יעקב מרגי: נעשה דיון ממוקד על כל סעיף וסעיף.
יעקב מרגי: אז עכשיו לסעיף מספר 1, או הערות כלליות של הגופים, נתחיל מימין.
הילה זהבי: הילה זהבי, מרכז שלטון מקומי.
הילה זהבי: אני שמחה לשמוע שככל שמשרד החינוך הולך לממן את הצעת החוק, למרות שזה לא מוסדר בהצעת החוק, אבל לפי הבנתי הבנתי שזה כן הולך להיות ממומן על ידו.
הילה זהבי: יש פה בעיה אחרת וחשוב להתמקד בה.
הילה זהבי: זה העניין של האחריות.
הילה זהבי: מרכז השלטון המקומי מתנגד להצעת החוק בהיעדר אחיות בתי ספר שיפעילו את מכשירי ההחייאה.
הילה זהבי: תפקיד האחות הבית ספרית בוטל והוא לא קיים עד היום, ואין כל גורם במוסדות החינוך שהוא מקצועי ואחראי, ויכול להיות מיומן על מנת להפעיל את מכשירי ההחייאה.
הילה זהבי: למען הסר ספק, עובדי המנהלה ומוסדות החינוך הם לא מקצועיים ולא מיומנים כדי להפעיל את מכשירי ההחייאה הללו.
הילה זהבי: זה הדבר החשוב שחשוב לי להציג.
יעקב מרגי: אז בואי, אני אומר בפתיח.
יעקב מרגי: בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית, אני מתכונן לקיים שולחן עגול, מחוץ לשולחן הוועדה, בין המרכז לשלטון מקומי, הסתדרות המורים ומשרד החינוך, כדי להביא צורת הפעלה הכי נכונה, וכמובן בהסכמה, בין הראשונה לשנייה והשלישית.
יעקב מרגי: יש לך עוד הערות?
הילה זהבי: חשוב להגיד שהאחריות פה זו אחריות כבדה מאוד, זה באמת הצלת חיי אדם.
יעקב מרגי: אחריות יותר כבדה כשמת לנו ילד או ילדה מתחת לידיים שלנו.
עודד פורר: אבל הם גם לומדים קורס עזרה ראשונה, הם עושים עזרה ראשונה.
יעקב מרגי: הם יקבלו – בואי תראי, גברתי, תקשיבי.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי בפתיח, אנחנו נצטרך לתת מענה – אנחנו עוד לא קבענו מי, אם זה המורים, צוות המנהלה או תלמידים בגירים.
יעקב מרגי: כל מי שיעבור את הקורס הזה ומקבל הסמכה, יצטרך גם לקבל כנראה גם הגנה.
יעקב מרגי: עשינו – עירית, כשנגיע אז יגיע תורך.
יעקב מרגי: את היית שותפה להצעת חוק של גליק בנושא ה - ?
יעקב מרגי: אז נשמע אותך.
יעקב מרגי: זו ההתייחסות של המרכז לשלטון מקומי- - -
הילה זהבי: חשוב שהקורסים האלה גם יהיו ממומנים בתוך העלות.
יעקב מרגי: זה לגיטימי גם כן.
קריאה: מד"א ידבר ויענה קודם כל על המהות של המכשיר, ואז אני אתייחס לנושא.
יעקב מרגי: את יודעת מה, גם נכון.
יעקב מרגי: הצעה נכונה לסדר.
יעקב מרגי: בוא תספר לנו קצת על המכשיר.
איתמר אברמוביץ: בוקר טוב לכולם, איתמר אברמוביץ מנהל אגף הדרכה והסברה של מד"א.
איתמר אברמוביץ: קודם כל, אנחנו מברכים את חבר הכנסת על ההצעה, החוק בהחלט יכול להציל חיים.
איתמר אברמוביץ: מכשיר הדפיברילטור הוא מכשיר פשוט לתפעול.
איתמר אברמוביץ: היכולת לעשות איתו נזק היא נמוכה עד אפסית היום.
איתמר אברמוביץ: כל אדם יכול להשתמש בו, גם אם הוא לא עבר הכשרה.
איתמר אברמוביץ: מוקד מד"א היום יודע בשיחת החירום להנחות את הבן אדם איך לקחת את המכשיר, איך לחבר אותו, יכולים גם לראות אותו היום, ולהגיד לו מה לעשות.
איתמר אברמוביץ: כל אדם, כמעט בכל גיל, יכול להשתמש במכשיר הזה.
איתמר אברמוביץ: מאוד פשוט.
איתמר אברמוביץ: אני מכבד את מה שאמרה נציגת השלטון המקומי, אבל באמת שהעניין פה הוא מאוד פשוט, והנזק הפוטנציאלי הוא אפסי.
יעקב מרגי: אני דווקא כמציע הצעת החוק, וכביכול לכאורה נשמעת פה עמדת נגד, אני מקבל את העמדה כשהיא בשלב הראשוני של החקיקה, כשההבנה היא שאנחנו לקראת ה – בין הראשונה לשנייה לשלישית, אני לא עושה שום דבר בוועדה הזו שלא בתיאום מרכז השלטון המקומי.
יעקב מרגי: זה אצלי כלל ברזל.
יעקב מרגי: אנחנו נשב ביחד, נגיע להסכמות, גם עם הסתדרות המורים, איך זה יעבוד.
איתמר אברמוביץ: חד משמעית.
איתמר אברמוביץ: החששות הם מוצדקים, כי אין היכרות עם המכשיר, אבל המכשיר הוא באמת פשוט.
איתמר אברמוביץ: היום אנחנו מדריכים את הציבור הרחב שאף פעם לא הפעילו את המכשיר, איך לקחת את המכשיר, לחבר אותו, ויש לזה אחוזי הצלחה.
יעקב מרגי: פחות מסובך מהסמארטפון שלי, נכון?
איתמר אברמוביץ: הרבה פחות.
קריאה: יש הבדל בין הפעלה על ילדים להפעלה על מבוגרים?
איתמר אברמוביץ: יש כמה סוגים של מכשירים, לפעמים יש איזה סוויץ' שצריך לעשות או להחליף מדבקות, אבל בסך הכל התפעול הוא מיועד לאנשים שאין להם הכשרה רפואית.
איתמר אברמוביץ: כל הרעיון - - -
יעקב מרגי: אתה יודע מה, יש פה הצעה חשובה - - -
איתמר אברמוביץ: אני אביא מכשיר כזה בפעם הבאה.
יעקב מרגי: מנהלת הוועדה אמרה לדיון הבא, כדי ש – יפה, כל הכבוד.
יעקב מרגי: בבקשה עירית.
עירית ליבנה: אוקי.
עירית ליבנה: אז קודם כל תודה.
עירית ליבנה: אני רוצה להגיד ככה: קודם כל, כל כיתות י' בארץ לומדים לימודי עזרה ראשונה.
יעקב מרגי: זה שאני מכיר אותך זה לא אומר שכולם.
עירית ליבנה: עירית ליבנה, המפקחת על הבריאות, משרד החינוך.
עירית ליבנה: המציאות כיום משנת 2000, כל כיתות י', בכל המגזרים, בכל הרשתות, בכל, לומדים לימודי עזרה ראשונה באמצעות ספק.
עירית ליבנה: יש לנו ביצוע של 95% מותאם יפה, חגיגה טובה ומשמש לכל, גם ברמה האישית וגם כמו שאתה ציינת.
טלב אבו עראר: החל מאיזה גיל?
עירית ליבנה: בכיתה י' מתבצע.
טלב אבו עראר: זה חובה?
עירית ליבנה: כחובה.
עירית ליבנה: זה חקיקה שעברה בשנת 2000.
יעקב מרגי: אנחנו מתקנים את החוק הזה.
עירית ליבנה: אנחנו מוסיפים לו.
עירית ליבנה: אוקי, זה תקצוב יפה, כמעט 5 מיליון שקלים שמשרד החינוך משקיע בחינוך, ומבצע, ומפקח עליו, על הספקים, על הספק.
עירית ליבנה: גם המנהלים – זאת אומרת, אנחנו מבצעים את זה.
עירית ליבנה: לזה אני רוצה להתייחס.
עירית ליבנה: קודם כל, המכשיר, כמו שציין איתמר ממד"א.
עירית ליבנה: המכשיר הוא מכשיר אוטומטי לחלוטין.
עירית ליבנה: כל אדם שיכול לבצע את זה – דרך אגב, היום, אני חושבת שהם יודעים את זה יותר טוב ממני.
עירית ליבנה: הרבה מאוד משפחות בארצות הברית רוכשות את זה.
עירית ליבנה: מקרר אנחנו מחליפים ב-10,000 שקלים כל שנתיים- - -
קריאה: איפה מונח המכשיר הזה בבית ספר?
יעקב מרגי: עוד לא קנינו אותו.
יעקב מרגי: אתה מזכיר לי את הבדיחה, תרדו מהאוטו - - -
קריאה: זה לא בדיחה.
קריאה: אני עסקתי בזה יותר מאשר בדיונים פה.
קריאה: גם בתי הספר שלא היה מכשיר, יש גורם אחראי.
קריאה: ילדים בבית ספר יסודי אחראיים על העזרה הראשונה?
יעקב מרגי: אנחנו עכשיו מחוקקים את זה.
יעקב מרגי: נקבע כללי חקיקה.
קריאה: לכן שאלתי, ילד בכיתה י' זה תיכון, מה עם היסודי?
קריאה: צריך להבחין בין יסודי ותיכון.
יעקב מרגי: לכן, אתה יודע – עכשיו אני מבין.
יעקב מרגי: תקשיב, תמיד שאלתי את עצמי, היהודים מסבכים את החיים, קריאה טרומית, קריאה ראשונה, קריאה שנייה.
יעקב מרגי: עכשיו אני מבין למה יש קריאה טרומית ויש קריאה ראשונה.
יעקב מרגי: החוק מתעבה.
קריאה: אבל זה לא נכון שכל אחד יכול להפעיל מכשיר.
קריאה: מה, ילדים בכיתה ג'?
קריאה: אבל אם כבר עוברים בכנסת, צריך לכתוב מה זה, באיזה בית ספר מדברים, יסודי, תיכון, באיזה כיתה.
קריאה: אנחנו הכשרנו מורים, נתנו – גם זה עולה כמה גרושים.
קריאה: היה מי שאחראי למצבי בטיחות.
יעקב מרגי: תודה, אבל תן לה לסיים.
עירית ליבנה: אז קודם כל, הנושא – התפיסה היום, והזכרת את הנושא הזה של החוק של המזרקים.
עירית ליבנה: זאת אומרת, אנחנו רוצים למגן את כל הילדים ולהציב במרחב החינוכי כל מה שיכול לעזור להצלת חיים.
עירית ליבנה: זה במקביל לנושא של ההכשרה של הדרכה של העלאת המודעות, כל הדברים מסביב.
עירית ליבנה: אנחנו ערים לאיזשהו תהליך שהוא באמת ייצור ביטחון בקרב כולם.
עירית ליבנה: קודם כל, בקרב ההורים שיידעו, ואתה הזכרת על לימור הירשברנד.
עירית ליבנה: זאת אומרת, ההורים יידעו שיש.
עירית ליבנה: בית, אנחנו בדיבור מתמיד עם הסתדרות המורים, עם בעלי העניין, עם בעלי המקצוע, עם מרכז השלטון המקומי.
עירית ליבנה: אנחנו נעשה את הכל ביחד.
עירית ליבנה: אני חושבת שזו אחת מהאמירות הנכונות, שיוצב כזה מכשיר או כל אמצעי שיעזור לצוות בבית הספר, ואנחנו מדברים – או בגן.
עירית ליבנה: זה צוות.
עירית ליבנה: לכן אחר כך נראה מי.
עירית ליבנה: לא ללא הכשרה מתאימה, ויגידו - - -
יעקב מרגי: אני חושב שגם הצוות חייב שיהיה – גם בשביל הצוות זה טוב - - -
עירית ליבנה: זה טוב.
עירית ליבנה: במה עוד - - -
יעקב מרגי: אם נעשה סטטיסטיקה, יש סיכוי גדול שאנשי הצוות ייהנו מזה יותר מאשר התלמידים.
עירית ליבנה: ולכן אנחנו חושבים שזה חשוב.
עירית ליבנה: אתה מדבר על כל בעיה במוסד החינוכי, ולכולם יש תפקיד ואחריות.
עירית ליבנה: מעבר לזה, הסוגים והכל, אנחנו נבחן מה שציינת.
עירית ליבנה: המשרד התחייב לממן את הרכישה, בהדרגה של ארבע שנים, הקביעה של 500 תלמידים.
עירית ליבנה: קביעה כזאת סוחבת – ואיתן, זה לך, לעל יסודיים יותר, כיוון שהם – לגבי הנושא של – יש פה אמירה, כמה מכשירים יוצבו בבית ספר.
עירית ליבנה: יש לנו בתי ספר עם 2,000 תלמידים, או פיזור - - -
יעקב מרגי: אנחנו נקבע שזה - - -
עירית ליבנה: אנחנו נשב עם אנשי המקצוע ועם משרד הבריאות ונקבע איזשהם כללים.
קריאה: משרד המשפטים, אין לי הערות כרגע.
יעקב מרגי: אין לך הערות בשלב זה.
יעקב מרגי: מד"א, להוסיף?
קריאה: ציינו.
יעקב מרגי: ציינתם.
אייל גרינבוים: שמי אייל גרינבוים, אני משאג שירותי רפואה בע"מ.
אייל גרינבוים: אנחנו הנציגים – אנחנו מייבאים את המכשירים האלה לארץ יש לנו למעלה מ-4,000 - - -
יעקב מרגי: גילוי נאות, לא מכיר אותך.
יעקב מרגי: אף פעם לא נפגשנו ואני לא מתכונן להזמין אותך לשום אירוע אישי שלי.
יעקב מרגי: אל תזמין אותי.
אייל גרינבוים: בסדר גמור.
אייל גרינבוים: יש לנו למעלה מ-4,000 מכשירים בארץ.
אייל גרינבוים: יש עיריות שכבר עברו בשנתיים האחרונות כמו עיריית הרצליה ועיריית יבנה, ובעיריית הרצליה כבר הצילו חיים.
אייל גרינבוים: המכשירים מותקנים, נמצאים בבתי ספר, גם ביסודיים וגם בבתי ספר על יסודיים.
אייל גרינבוים: המכשיר הוא מכשיר פשוט.
אייל גרינבוים: יש לי פה מכשיר, אם מישהו ירצה לדעת איך הוא עובד.
אייל גרינבוים: הוא פשוט.
יעקב מרגי: תראה, אנחנו פה.
יעקב מרגי: על הדרך תראה לנו.
אייל גרינבוים: מכשיר פשוט, הפעלה בכפתור אחד.
אייל גרינבוים: המכשיר גם מאויר, גם נותן לנו קול.
אייל גרינבוים: אפשר להוציא את זה עם התיק.
אייל גרינבוים: אני מוציא את הלשונית, יוצאות לי פה אלקטרודות.
אייל גרינבוים: יש לנו שתי מדבקות, מדביקים אחד פה ואחד פה, לא משנה מי מהם, מחליפים.
יעקב מרגי: זה פחות מלחיץ מבגרות, מבחן בגרות במתמטיקה.
יעקב מרגי: אני מקווה שלא הפחדנו אתכם, סטודנטים.
אייל גרינבוים: ואז הוא נותן לנו את הקצב.
אייל גרינבוים: במצב אמת, כל התהליך הזה לוקח מספר שניות.
אייל גרינבוים: יש שני דגמים של המכשיר הזה.
אייל גרינבוים: זה מכשיר שנותן שוק באופן אוטומטי, לבד, בלי לחיצה.
אייל גרינבוים: יש מכשיר שהוא חצי אוטומטי, שבעצם אומר לנו ללחוץ על השוק.
אייל גרינבוים: ההפעלה שלו מאוד פשוטה.
אייל גרינבוים: אנחנו מכשירים מנערים בצופים שיש לא מעט מכשירים שעשינו.
אייל גרינבוים: אגב, בעקבות הסיפור של לימור הירשבנד, אנחנו גם תרמנו דפיברילטור שלנו ואנחנו עושים להם שם הכשרות בבית אריה.
אייל גרינבוים: יש עוד מקרים של תלמידים.
אייל גרינבוים: אגב, זה לא רק תלמידים, יש לא מעט מורים שחוטפים דום לב בבתי ספר, בטיולים.
אייל גרינבוים: זה בגדול.
אייל גרינבוים: משרד החינוך גם קנה מכשירים למשרדים שלו.
אייל גרינבוים: ארגון המורים קנה מכשיר למשרדים.
אייל גרינבוים: אין סיבה שלא יהיה בבתי ספר.
אייל גרינבוים: יש לי פה, אם תהיה מעוניין, סטטיסטיקה בארצות הברית, סטטיסטיקה בסינגפור, כמה מכשירים נמכרו, מה הקריטריונים.
אייל גרינבוים: אני יכול להעביר לך.
יעקב מרגי: המשך?
יאיר חברוני: יאיר חברוני, מנהל תחום אמבולנסים במשרד הבריאות.
יאיר חברוני: אנחנו כמובן מברכים על הצעת החוק הזאת.
יאיר חברוני: אנחנו עובדים במשותף, עבדנו במשותף עם משרד החינוך, עם עירית, עם מגן דוד כמובן, עם איתמר והצוות.
יאיר חברוני: חשוב להבין שגם כשהיינו שותפים בהצעת החוק – בחוק, כבר לא הצעת חוק של מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, של ההצבה שלהם, נקבעו כבר בגדול אותם קריטריונים שבגדול אפשר לבוא ולהלביש אותם.
יאיר חברוני: לא רוצה לרדת לרזולוציות, אבל נאמר כאן 500, באיזה קומה, אפילו באיזה מרחק, באיזו קומה יוצב המכשיר.
יאיר חברוני: כך שבאמת רוב הדברים לא צריך להמציא אותם.
יאיר חברוני: אני לא אחזור על הדברים כמו שנאמר, המכשיר פשוט, ההדרכה פשוטה.
יאיר חברוני: הייעוד של המכשיר הזה, כמו שאמר איתמר ממד"א וכמו שאמרה עירית, הוא דווקא לאותם אנשים לא מקצועיים.
יאיר חברוני: לא צריך את האחות ולא צריך את הפרמדיק.
יאיר חברוני: היכולת של מוקד מד"א ו/או מוקד הצלה אחר להדריך את המאבטח – זה נמצא היום בנתב"ג, זה נמצא באוניברסיטאות, זה נמצא במכללות.
יאיר חברוני: זה נמצא גם בכנסת.
יאיר חברוני: כלומר, בבתי ספר בחלק מהמקומות שלא חיכו לחוק הזה.
יאיר חברוני: בסופו של דבר, המכשיר פשוט, ההפעלה פשוטה.
יאיר חברוני: משרד הבריאות – זו הייתה המלצה של המועצה הלאומית לקרדיולוגיה, לבוא ולהציב וגם להרחיב אותו.
יאיר חברוני: באחד מהדיונים על החוק שעבר של הצבת מקומות, גם הרחבנו אותו לפארקים, הרחבנו אותו למקומות ציבוריים נוספים.
יאיר חברוני: אין מצב, הדבר הזה הוא מציל חיים עוד לפני הגעת אמבולנס.
יאיר חברוני: תוך 4 דקות ובעלויות – אתה מכיר את העלויות יותר טוב ממני.
יעקב מרגי: אני קראתי לאחרונה – אני תמיד התלוננתי שאני משתעל, ומסתבר שזה טוב ללב כשמקבלים דום לב.
יעקב מרגי: אז מי שלא יודע להשתעל שיתחיל להתאמן להשתעל.
קריאה: עדיף דפיברילטור, ואם לא אז תשתעל.