GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
- אהרונוף: הערה נוספת לגבי הגדרה של " מוסד לחינוך מיוחד", כפי שהוא מופיע כיום בחוק חינוך מיוחד.
- אהרונוף: היום ההגדרה היא "מוסד חינוך מוכר שניתן בו חינוך מיוחד".
- אהרונוף: ברגע שאנחנו אומרים שחינוך מיוחד הוא שירות ולא מקום, לכן "מוסד חינוך מוכר שניתן בו חינוך מיוחד" זה גם מסגרת חינוך רגילה ולאו דווקא מוסד לחינוך מיוחד, ולכן צריך לשנות את זה מעבר למילה "מוסד", שאפשר בשנה הזו כבר לשנות את זה למילה "מסגרת": "מסגרת לחינוך מיוחד – מוסד לחינוך מוכר המיועד לתלמידים עם צרכים מיוחדים, לרבות כיתה ייעודית לתלמידים עם צרכים מיוחדים במסגרת חינוך כללית".
- אהרונוף: שוב – לא מוסד שניתן בו חינוך מיוחד.
מירב ישראלי: מה שאני מציעה בעניין הגדרות – יש לנו בסעיף בהמשך את העניין של מסגרת שנתנו גם שם הגדרה.
מירב ישראלי: אני לא חושבת שתהיה התנגדות לזה שניקח את ההגדרה שם ונבדוק, כי זו ההגדרה שאנחנו רוצים להשתמש בה כהגדרה חדשה עכשיו, ונראה לכל אורך החוק איפה זה חסר.
מירב ישראלי: אם יש מקומות שיש סתירה בין כמו פה, כי גם תיקנו בחלק מהמקומות במקום "חינוך מיוחד" – "שירותי חינוך מיוחד".
מירב ישראלי: ניסינו לעשות את זה לאורך החוק, יכול להיות שפספסנו.
מירב ישראלי: אז זה נראה לי כמו עניין ניסוחי.
מירב ישראלי: אם יהיו לזה השלכות שהן מבחינת
מירב ישראלי: כם השלכות מהותיות אז נדון בזה.
בועז אחד העם: מבחינתנו יש פה בעיה עם ההגדרות.
בועז אחד העם: קודם כל, ילד – לא בן 21.
מירב ישראלי: תיקנו את זה ל "תלמיד", עכשיו, ברגע זה.
בועז אחד העם: אז זה אחד, אבל אני אומר שגם שאר ההגדרה הזו, כיוון שהזכאות היא לחינוך מיוחד אבל אם אנחנו מדברים על ילדים שמשולבים צריך לקחת בחשבון שההגדרה הזו צריכה להיות רחבה כדי לספק את הצרכים והשירותים שהם צריכים גם במסגרת השילוב, ולכן זה לא יכול להיות מצומצם.
יעקב מרגי: זה לא מצומצם.
יעקב מרגי: איפה אתה רואה פה צמצום?
בועז אחד העם: כי פה הוא אומר "נזקק לחינוך מיוחד".
יעקב מרגי: לשירותי חינוך מיוחד.
יעקב מרגי: זה שונה ל "שירותי חינוך מיוחד".
יעקב מרגי: השילוב הוא באותה הגדרה.
יעקב מרגי: זה מכוח זה.
אילן שי: לדעתי, גם בלי להכניס את המילה "שירותי".
בועז אחד העם: לא תנוח דעתי כי גם ההגדרה של "מוגבלות" כאן היא איננה נכונה.
בועז אחד העם: זאת אומרת, על פי התיקון שאני רואה פה, מה שאני רואה זה בעצם אותה הגדרה שמתייחסת - - -
יעקב מרגי: אבל זה מכיל את השילוב, בכל מקרה.
בועז אחד העם: זה שזה מכיל – זו סוגיה אחת, אין בעיה, אבל הנקודה היא שלגבי ההגדרה של המוגבלות עצמה יש כאן עדיין גישה שרואה בלקות את המרכזיות ולכן צריך גם לשנות אותה, אם בהלימה – לא רק לחוק שוויון זכויות.
מירב ישראלי: אני לא בטוחה שאני מבינה את ההערה.
מירב ישראלי: אני אגיד איך הסעיף הולך להיות כתוב, אחרי כל התיקונים שעשינו, ואז תגיד לי מה עדיין הבעיה.
מירב ישראלי: זה יהיה: "תלמיד בעל צרכים מיוחדים" - - -
אדוארד ווייס: אני סגן היועץ המשפטי של משרד הרווחה.
אדוארד ווייס: לגבי ההגדרה של צרכים מיוחדים לעומת מוגבלות – אנחנו גם הבאנו הערה בנושא הזה בפני משרד המשפטים.
אדוארד ווייס: בחקיקה שלנו, לאור מה שנקבע בחוק זכויות שוויון לאנשים עם מוגבלות וגם האמנה הבינלאומית אנחנו משתמשים במונח של "מוגבלות".
אדוארד ווייס: אנחנו סברנו שמן הראוי לשמור על עקביות ואחידות בחקיקה בדברי חקיקה שונים.
אדוארד ווייס: רציתי לציין זאת, לא כל כך קיבלתי התייחסות והבנתי שהעניין עדיין בדיון, אז נבקש לצרף גם אותנו לדיון כי יש לנו מה להגיד לגבי אנשים עם מוגבלות.
מירב ישראלי: אז אולי נגיד – זה בעצם תלמיד עם צרכים מיוחדים כאשר עכשיו בעצם השאלה האם זה יהפוך לתלמיד עם מוגבלות, ואז זה יהיה – "אדם בגיל 3 עד 21 עם מוגבלות משמעותית.
מירב ישראלי: ..." – זה נשאר כרגע בצריך עיון" ...
מירב ישראלי: שבשלה מוגבלת יכולתו.
מירב ישראלי: .. והוא נזקק לחינוך מיוחד".
יואב קריים: אז צריך להיות כתוב שהוא נזקק לשירותי חינוך מיוחד - -
מירב ישראלי: זו טעות שלי.
יואב קריים: - - וצריך להתייחס לשירותי חינוך מיוחד כנגישות להשתתפות בחינוך ולכן המושג "משמעותית" הוא בעייתי מאוד.
יואב קריים: זה לא סמנטיקה.
יואב קריים: ברגע שאתה הופך את זה ללקות משמעותית אתה לוקח מילדים רבים מאוד את הנגישות שלהם ובעצם מונע מהם השתתפות בחינוך כהווייתו באופן שוויוני ולכן זה מוצג פה כמשהו שהוא משחק מילים - - -
יעקב מרגי: ההערה על הסמנטיקה לא היה על ה "משמעותית".
יעקב מרגי: על ה "משמעותית" הסכמתי.
יואב קריים: צריך להבין שיש פה משחק מאוד בעייתי של משרד החינוך.
הדס אגמון: אני מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
הדס אגמון: בהמשך למה שאמר יואב קריים, כמובן שככל שההגדרה שתהיה כאן בחוק בסוף לא תהיה בחפיפה להגדרה של אדם עם מוגבלות צריך למצוא דרך לעגן בחוק – בין אם בחוק הזה ובין אם בחקיקת החינוך הכללית – את הזכות של כל תלמיד עם מוגבלות למענים שנדרשים, כדי שהוא יגשים את זכותו לחינוך ולשוויון.
הדס אגמון: יכול להיות שאלה לא בדיוק שירותי חינוך מיוחד, אבל הם בכל אופן איזשהו מענה שנדרש כהתאמה ולכן אנחנו, מבחינתנו, זה יכול להיות תיקון לחוק אחר, אבל צריכה להיות אמירה שמשרד החינוך נותן את כל השירותים הנדרשים לתלמיד עם מוגבלות.
קארין אלהרר: כל ההתאמות הנדרשות כדי לקבל שירותי חינוך.
רויטל לן כהן: יש לי כמה הערות להגדרות קיימות ויש לי שלוש הגדרות שאני חושב שצריכות להיות.
רויטל לן כהן: ראשית, יש שני מושגים שמשתמשים בהם כאילו הם מאוד ברורים אבל הם לא כתובים בחוק, והגיע הזמן לכתוב אותם.
רויטל לן כהן: האחד הוא מתי"א- מרכז תמיכה יישובי אזורי.
רויטל לן כהן: צריך להגדיר אותו.
רויטל לן כהן: והשני – ועדה בין מקצועית שמשרד החינוך משתמש בה מאוד.
יעקב מרגי: צריך להוסיף אותם?
יעקב מרגי: הם אינם קיימים בחוק העיקרי?
רויטל לן כהן: משרד החינוך משתמש בהם כבר היום והם בעצם לא מוגדרים בשום מקום.
רויטל לן כהן: הוא כאילו נתן סמכויות למשהו שהחוק לא מכיר אותו.
רויטל לן כהן: אז אני רוצה להציע הגדרה למתי"א – "מסגרת מקצועית, פדגוגית וארגונית של משרד החינוך אשר מהווה מרכז ידע, גורם מפקח ומדריך, ונותן שירותי חינוך וטיפול לתלמידים עם צרכים מיוחדים וליווי לצוותים העובדים אתם".
רויטל לן כהן: זה לגבי מתי"א.
רויטל לן כהן: לגבי ועדה בין מקצועית – "ועדה בתוך מסגרת החינוך שמונתה על ידי מנהל המסגרת ומורכבת מגננת או מחנכת כיתה בה לומד התלמיד, נציג מתי"א, יועץ חינוכי של המסגרת, איש מקצוע מתחום הבריאות, כל בעל מקצוע אחר הנדרש לפי העניין וכן ההורה של התלמיד עם הצרכים המיוחדים.
רויטל לן כהן: " זו בעצם אחת הוועדות שהכי משתמשים בה ואין לה שום הגדרה בשום מקום.
רויטל לן כהן: היא אוויר.
רויטל לן כהן: הגדרה נוספת שחסרה היא המושג "אפיון התלמיד".
רויטל לן כהן: אין שום הגדרה לאיפיון תלמיד.
רויטל לן כהן: אז אני רוצה להציע הגדרה: "בחינת צרכיו של התלמיד והתחומים בהם הוא נזקק לשירותי חינוך מיוחדים ושירותים נילווים, והגדרתם".
רויטל לן כהן: רק הערת שוליים – זה לא שירותי חינוך מיוחד.
רויטל לן כהן: זה – שירותי חינוך מיוחדים.
רויטל לן כהן: ה "מיוחדים" מתייחס לשירותים, לא לחינוך.
רויטל לן כהן: החינוך הוא רגיל, כולנו רוצים את אותו חינוך.
רויטל לן כהן: השירותים הם מיוחדים.
רויטל לן כהן: עוד הערה לגבי השירותים הנילווים.
רויטל לן כהן: בהגדרת "שירותים נילווים" אני מבקשת להוסיף "ליווי ושירותי תמיכה וליווי אישיים וקבוצתיים".
רויטל לן כהן: כלומר, אם אפשר - - -
יעקב מרגי: זה תלוי זכאות.
יעקב מרגי: למה זה צריך להיכנס לבסיס החוק?
רויטל לן כהן: כי יש הגדרה של שירותים נילווים.
רויטל לן כהן: ברגע שאתה מגדיר ויש דברים שאינם שם אתה לומד הן מלאו ולאו מהן.
יעקב מרגי: נשמע את המשפטנים.
רויטל לן כהן: "שירותי הסעה, ליווי וארוחות, עזרים מסייעים, שירותי תמיכה וליווי אישיים וקבוצתיים...ץ" והשאר כמו שהוא: "שירותים רפואיים, פרא-רפואיים, פסיכולוגיים ועוד".
רויטל לן כהן: עוד הצעה אחת שיש לי לתיקון של הגדרה – ב "שירותי חינוך מיוחדים" הייתי מבקשת להוסיף "הדרכה", וגם, מבין השירותים שיש פה ב "לרבות" להוסיף גם "פסיכולוגיים וסוציאלים, אבחונים, תיווך לימודי חברתי ורגשי, התאמות בלמידה ודרכי היבחנות, וטיפולים בתחומי מקצועות נוספים שייקבעו על ידי השר".
אילן שי: לגבי הגדרה של מתי"א – אנחנו מכירים בחוק הגדרות שמשתמשות בביטוי במסגרת החוק.
אילן שי: אין בחוק איזה שהן הוראות לגבי המתי"א, ומתי"א היא גם יחידה בתוך משרד החינוך.
אילן שי: כמו שאין כאן הגדרות והוראות על אגף חינוך מיוחד או איזה שהם אגפים אחרים של משרד החינוך, כך גם יחידה בתוך משרד החינוך שהיא המתי"א, אין מקום לקבוע - - -
רויטל לן כהן: אני חולקת על ה - - -
אילן שי: לגבי הוועדה הבין מקצועית – היום יש מטלות מסוימות שהוטלו על ועדה בין מקצועית במסגרת חוזר מנכ"ל.
אילן שי: כרגע, מבחינת ההוראות בחוק והתפקידים שנקבעו בחוק לגבי תהליך של קביעת זכאות ורמת תפקוד ודברים אחרים שנכללו בחוק – אין בוועדה הבין מקצועית מקום.
אילן שי: גם לא שמעתי מרויטל מה היא רוצה בדיוק שהוועדה הבין מקצועית תעשה.
אילן שי: כדי להגדיר אותה צריך לתת לה משימות.
אילן שי: אם יש איזה משימות מסוימות שאת חושבת שצריך לתת לוועדה הבין מקצועית בחוק - - -
רויטל לן כהן: בהחלט.
רויטל לן כהן: אבל כשנגיע לזה, בהמשך החוק.
אילן שי: לגבי אפיון תלמיד יש את ההוראות על קביעת רמת תפקוד, אם אני מבין נכון.
אילן שי: זו מטלה שנקבעה בוועדת זכאות, או ועדת זכאות ואיפיון – נדון בשם בהמשך.
אילן שי: הנקודה הזו של האפיון זה קביעת התפקוד שמעוגנת בחוק.
רויטל לן כהן: נכון, ולכן צריך לתת לה הגדרה.
רויטל לן כהן: לא תוכל אחר כך להשתמש במונח שלא הגדרת אותו.
יפה בן דויד: אני יושבת פה ואני פשוט המומה.
יפה בן דויד: אין לי מילים אחרות לתאר את זה.
יפה בן דויד: עם כל הכבוד, באמת לא ניתן להתייחס ברצינות לתיקונים שעשיתם ואתם מציגים את זה רק עכשיו.
יפה בן דויד: באמת, לא ניתן לשלוף מהמותן את ההתייחסות לתיקונים שמשרד החינוך מציע.
יפה בן דויד: אולי הם משמעותיים?
יפה בן דויד: אולי.
יפה בן דויד: אני רוצה להגיד לכם שזו תחושה של מחטף.
יפה בן דויד: ככה מחטף עובד.
יפה בן דויד: את זה הייתם צריכים לשלוח לפני כדי שאנחנו נוכל להיערך, להתייחס ברצינות, ולא להציג את זה עכשיו - - -
יעקב מרגי: אני ארגיע אותך, לא הולכת להיות הצבעה.
יפה בן דויד: אבל תראו חברים, אם רוצים לעשות את זה, אוי ואבוי אם זו ההתייחסות לחינוך המיוחד.
יפה בן דויד: באמת.
יעקב מרגי: אבל זה לא הסעיפים שצריכים להקפיץ אותך.
יפה בן דויד: לא, יש הרבה יותר.
יפה בן דויד: אחר כך בסיכום אני גם אומר, אבל יש גם שינוי שרוצים לעשות בנושא של זכאות ואיפיון, לקרוא לוועדה במקום "השמה" – "זכאות ואיפיון".
יפה בן דויד: בנושא של האיפיון – המשמעות היא שלא רוצים להעניק זכאות, עם כל הכבוד.
יפה בן דויד: האיפיון גם יכול להיות שלא תוקנה הזכות לילד עם הצרכים המיוחדים.
יפה בן דויד: זה מחליש גם את זכותו של התלמיד עם הלקות לקבל את כל מה שמגיע לו.
יפה בן דויד: מה זה "אפיון"?
יפה בן דויד: מעולם לא היתה מילה כזו.
יפה בן דויד: לכן, חברים, גם המילים שאתם מכניסים פה הן מאוד משמעותיות.
יפה בן דויד: הן יכולות לגזול מהילד עם הצרכים המיוחדים לקבל את כל מה שהוא מקבל היום.
יפה בן דויד: רוצים להעביר אותו למסגרת רגילה ולקרוא לזה "אפיון".
קריאה: את כל כך צודקת.
הדר ירדני: הזכירו פה את הנושא של הפרא-רפואי.
הדר ירדני: אני חושבת שהגיע הזמן בעקבות חוק מקצועות הבריאות לשנות את המושג הזה.
הדר ירדני: כבר היום קוראים לזה "אנשי מקצועות הבריאות".
הדר ירדני: דבר שני, לא מצאתי בשום מקום מה הם הקריטריונים להיות איש מקצוע בריאות שיעבוד במערכת החינוך.
הדר ירדני: אני חושבת שצריך שתהיה הגדרה ברורה – דרישה לרישיון של משרד הבריאות, ועדו קריטריונים נוספים.
קארין אלהרר: כיום עובדים כאלה בלי רישיון?
הדר ירדני: וגם – כל נושא הבקרה, מי מפקח עליהם, איזה בקרה נעשית, איפה ההורים בסיפור - - -
יעקב מרגי: אני שמח שהחלטנו לתקן בורג בכנף ועכשיו מסתבר שיש בעיה במנוע.
יעקב מרגי: בסדר, אבל חשוב שזה ייאמר.
קארין אלהרר: לא קיימנו דיונים על בעיות של פרא-רפואי?
יעקב מרגי: אנשים חיים את הנושא הזה יום יום 24 שעות.
יעקב מרגי: בעיות של הגדרות שלא הופיעו – עכשיו רוצים לטפל בהן.
יעקב מרגי: בסדר, אם כבר משנים אז נשנה, על הדרך, זו הדרך.
יעקב מרגי: זו היתה הערת ביקורת.
יעקב מרגי: אתם יודעים שאנחנו פה 24/6.
יעקב מרגי: אפשר לשלוח לי הודעה במוצאי שבת בעניין.
יעקב מרגי: להבא, אם יש דברים אחרים שאפשר לתקן, אנחנו לא פסיביים.
- אהרונוף: ההערות שלנו הועברו למירב.
- אהרונוף: זה לא משהו חדש.
אברהם צרף: אני יו"ר הנהגת ההורים בעיר ראשון לציון, אני חבר בפורום, חבר הנהלה.
אברהם צרף: אין פה התייחסות להורה שלא נותן את הטיפול לילד שלו, או שהוא מודע ללקות של הילד שלו ולא נותן לו טיפול.
יעקב מרגי: יש עוד הרבה דברים שלא מופיעים בחוק הזה.
אברהם צרף: אבל בנושא של ההגדרות או הניסוח – ברגע שהורה לא נותן טיפול לילד שלו בבית הספר - - -
יעקב מרגי: אתה רוצה שכבר בסעיף הראשון ניכנס למה תפקידה של הוועדה, למה היא צריכה לשים לב ולהסתכל?
יעקב מרגי: אבל הערתך נשמעה.
אברהם צרף: אני הבאתי את ההערות מהשטח.
יעקב מרגי: אתה תלווה אותנו בדיונים, אז נשמע אותך.
מירב ישראלי: אז לסיכום סעיף ההגדרות: יש כמה דברים שנשארו פתוחים, אבל גם כל ההערות של רויטל – סעיף ההגדרות, נצטרך לבחון אותו שוב אחרי שנגמור את כל החוק כדי לראות שהוא משקף את כל מה שאנחנו נכתוב אופרטיבית בחוק.
יעקב מרגי: רק תעבדו על זה, כי 1 בספטמבר לא יתמהמה.
יעקב מרגי: הוא לא תלוי לא בשרת התרבות, לא בשר החינוך ולא בראש הממשלה.
יעקב מרגי: הוא מגיע, נכון?
מירב ישראלי: מה שאני אומרת זה עניין עקרוני של החקיקה.
מירב ישראלי: בגדול, ההגדרות נגזרות ממה שאנחנו קובעים בחקיקה.
מירב ישראלי: לכן עכשיו אין טעם להגיד דברים מסוימים שאולי נכניס אותם ואולי לא.
מירב ישראלי: למשל, לגבי ההחלטה על הוועדה הבין-מקצועית, אני הפניתי שאלה למשרד החינוך לגבי הקשר בין הוועדה שהופכת להיות ועדה מרכזית, לבין התוכנית היחידנית של הילד ואיך היא נקבעת בבית הספר.
מירב ישראלי: כשנעשה את הקישור הזה, את החוליה הזו, ונראה איזה גופים יש שם, בדרך – אם צריך להגדיר אותם אז נגדיר אותם.
מירב ישראלי: אז זו רק הערה כללית לגבי סעיף ההגדרות.
מירב ישראלי: תיקון סעיף 1 – עדיין בסעיף ההגדרות.
מירב ישראלי: יש פה אחרי ההגדרה "ארגון ציבורי" אנחנו מוספים הגדרה של "ועדת זכאות ואיפיון".
מירב ישראלי: בסעיף 5 נדון במהות שלה.
מירב ישראלי: הגדרה של "ילד בעל צרכים מיוחדים" – זה יהיה "ילד עם צרכים מיוחדים".
מירב ישראלי: יש שאלה אם זה הופך להיות "ילד עם מוגבלות".
מירב ישראלי: המילים "להתנהגות מסתגלת" – יימחקו.
מירב ישראלי: יהיה: "לשירותי חינוך מיוחד".
רויטל לן כהן: "שירותי חינוך מיוחדים".
רויטל לן כהן: המיוחד מתייחס לשירותים.
מירב ישראלי: זו החלטה של משרד החינוך האם לשנות עכשיו.
יעקב מרגי: טוב, זה ניסוח.
רויטל לן כהן: לא, זה לא ניסוח, זה מהות.
רויטל לן כהן: האם החינוך מיוחד או השירותים מיוחדים.
קריאה: גם במקום "ילד" צריך "תלמיד".
מירב ישראלי: אמרנו – אני פשוט לא יכולה לעשות את כל הדברים האלה כרגע.
מירב ישראלי: אז כל מה שאמרנו בסעיף 1 – תוסיפו אותו אוטומטית.
- אהרונוף: גם ההגדרה של "שר" בחוק, צריך לתקן.
- אהרונוף: שר החינוך והתרבות.
מירב ישראלי: לא, אנחנו לא נוגעים בזה.
יואב קריים: "במטרה לאפשר לו השתתפות מלאה ושוויונית".
יעקב מרגי: משרד החינוך, תגיבו במרוכז לכל ההערות.
מנחם גולדין: אני חושב שדווקא בסעיף 2 אולי צריך לעשות את התיקון המהותי ביותר בחוק החינוך המיוחד משום שעוד הרבה לפני חוק שוויון זכויות אנשים עם מוגבלויות ב-1947 המדינה תיקנה את חוק לימוד חובה שקבע שהזכאות – ותיכף נתקן את המילה הזאת, זו לא זכאות אלא חובה לכל ילדי מדינת ישראל.
מנחם גולדין: לכן, אם כבר רוצים לדבר על מהות ולא רק על סמנטיקה ומילים, סוף סוף צריך לכתוב שהמטרה העיקרית והראשונה היא להקנות לתלמיד חינוך על פי חוק לימוד חובה, ואז אנחנו סוף סוף מאחדים את השורות.
מנחם גולדין: כל החוק הזה נקרא עם ילד שיש לו זכאות על פי חוק לימוד חובה.
מנחם גולדין: אני לא חושב שצריכה להיות התנגדות בנושא הזה.
בועז אחד העם: כשהיו לנו דיונים קודמים במשרד החינוך אמרתי שאת הסעיף הזה צריך למחוק.
בועז אחד העם: מטרת חוק החינוך המיוחד אינה מייצגת יותר את החינוך.
בועז אחד העם: מה שכן, חוק החינוך הממלכתי בתוכו מכיל את כל המטרות החשובות שמאפשרות חינוך, גם לילדים - - -
יעקב מרגי: נבדוק, נתייחס.
בועז אחד העם: הם אמרו שאין להם התנגדות, הם מסכימים.
- אהרונוף: להוסיף על דברי חברי– בסעיף הזה יש גם הזדמנות להוסיף את המטרות שהם בהלימה למה שכתוב בסעיף 24 לאמנת האו"ם בדבר זכויות אנשים עם מוגבלות שמתייחס לחינוך, שמעבר להתייחסות השוויונית והפעילה כמו שיואב אמר, מדובר שם על: "תמיכה, התאמות ומענה הולם לצרכיו המיוחדים באופן שיאפשר לו להשתלב, לממש את זכותו לחינוך, ולחיות את חייו בעצמאות מירבית, בפרטיות ובכבוד תוך מיצוי מלוא יכולותיו", וכן מטרות נוספות שנכתבו גם בהצעת החוק הפרטית.
- אהרונוף: מאחר וההצעות אוחדו יש הזדמנות בסעיף זה לאחד את המטרות ולהתייחס לכך שבאמת משרד החינוך צריך לפעול להכללת תלמידים עם צרכים מיוחדים במסגרות החינוך הכלליות תוך מתן מענה לצרכיהם ומניעת אפליה מטעמי המוגבלות, ומטרות אחרות שנכתבו בהצעת החוק הפרטית.
- אהרונוף: דבר נוסף, לפני סעיף המטרה ביקשתי להוסיף סעיף של עקרונות יסוד בחוק הזה, בוודאי אם הוא נשאר כחוק נפרד.
- אהרונוף: אני מסכימה עם עורך הדין גולדין שיש מקום להכניס את כל החוק הזה כפרק בחוק לימוד חובה.
- אהרונוף: מדובר באותם ילדים שזכאים לאותו חינוך ולכן אין סיבה שיהיה להם חוק נפרד.
- אהרונוף: בהנחה שזה נשאר חוק נפרד יש מקום להכניס סעיף של עקרונות יסוד ביחס לחוק הזה.
אילן שי: לגבי ההפניה, הפיכת סעיף המטרות לסעיף שמפנה לעקרונות בחוק לחינוך חובה או חוק חינוך ממלכתי, אני חושב שהעקרונות יותר נמצאים בחוק חינוך ממלכתי מאשר בחוק חינוך חובה שעוסק בנושאים יותר טכניים, מעבר לחובת הלימוד.
אילן שי: אני שהאינטרס של תלמידים עם צרכים מיוחדים זה יותר שיהיה כאן סעיף מטרות ייחודי מאשר שתהיה הפניה לסעיף הכללי שממילא חל.
קארין אלהרר: לא הפניה, אבל נגיד – ההצעה של אביבית.
קארין אלהרר: מדינת ישראל הרי חתמה ואישררה את האמנה.
קארין אלהרר: על מדינה שחותמת ומאשררת יש איזה סוג של חובה להפנים את העקרונות בתוך החקיקה המקומית.
קארין אלהרר: האם אתם מסכמים לשקול נוסח שדומה למה שכתוב באמנה, למשל – מה שאביבית הציעה?
קארין אלהרר: זה נראה לי גם מגשים את החובה הבינלאומית שלנו וגם מעשה הנכון והמוסרי בנסיבות העניין.
מירב ישראלי: יש נושא אחד, זה גם מופיע בהמשך, שמשרד החינוך הסכים להכניס, וזה נושא השוויון.
מירב ישראלי: זה נושא שכבר הסכמתם להכניס.
מירב ישראלי: אז אולי אפשר להרחיב את זה גם לעוד מטרות.
בועז אחד העם: אפשר לראות שבחינוך הממלכתי יש לנו פה את כל המטרות.
מנחם גולדין: יש פה שאלה עקרונית מאיפה התלמיד עם מוגבלות זכאי לחינוך.
מנחם גולדין: צריך להגיד את זה פעם אחת ולתמיד מתוקף - - -
יעקב מרגי: חוק חינוך חובה חל עליו.
מנחם גולדין: זה לא כתוב.
מנחם גולדין: כשאתה לוקח כלל - - -
יעקב מרגי: הוא קיבל חוק מיוחד מעבר לזה.
מנחם גולדין: אז חוקית זה לא עובד ככה.
יעקב מרגי: קטונתי מלהתפלפל עם משפטנים.
מנחם גולדין: חוק זה הממשלה.
מנחם גולדין: אנחנו עושים רק צרות, עורכי הדין.
מנחם גולדין: כאשר יש כלל ויוצרים לו יוצא מן הכלל הוא יוצא מן הכלל, וכך מתייחס היום משרד החינוך לילדים עם מוגבלות.
מנחם גולדין: ברגע שאתה לוקח את החוק הזה ואומר – גם החוק ההוא חל, אתה יוצא אינהרנטיות, אתה יוצר מעגל שלם וכולם נכללים בו.
מנחם גולדין: כל עוד זה לא קורה, ילדים עם מוגבלות הם יוצאים מן הכלל.
מנחם גולדין: פעם הם כך הוגדרו.
מנחם גולדין: החוק הזה התחיל מתוך הגדרה שהילד הוא ילד חריג, ולא בכדי.
מנחם גולדין: חריג למערכת החינוך.
מנחם גולדין: הגיע הזמן לסגור את המעגל, לקחת את היוצא מן הכלל ולהכניס אל הכלל.
רויטל לן כהן: אני רוצה להוסיף לסעיף המטרות משהו שלא דובר בו.
רויטל לן כהן: מדברים עליו רק באופן כללי אבל לא מיישמים אותו בפועל, בין היתר כי אין לנו כהורים דרך לדרוש אותו.
רויטל לן כהן: אני חושבת שצריך להוסיף לסעיף המטרות סעיף משנה –"לפעול להכללת תלמידים עם צרכים מיוחדים במסגרות חינוך כלליות תוך מתן מענה לצרכיהם ומניעת אפלייתם מחמת המוגבלות", וסעיף נוסף – "לקדם מערבות הורים בהחלטות הנוגעות לענייני התלמיד".
רויטל לן כהן: היום כהורה יש לי אפס מעמד ביחס לבן או הבת שלי כאילו לא אני ישבתי 20 שעות בחדר לידה.
רויטל לן כהן: זה לא יעלה על הדעת, זה מעליב.
מירב ישראלי: אני ממשיכה בקריאה: היום זה – "איפיון והשמה".
יעקב מרגי: במידה ותתקבל החלטה אז גם הכותרת תשתנה.
מירב ישראלי: לפני תיקון סעיף 6 יש כמה הערות שקיבלתי מהארגונים.
מירב ישראלי: אני קוראת כפי שזה בחוק ואז תעירו: סעיף 3 עוסק בחינוך מיוחד חינם.
מירב ישראלי: קחו בחשבון שכל מה שכתוב בסעיף 1 – קשה לי לעשות את ההתאמות תוך כדי קריאה.
מירב ישראלי: הנוסח לא מעודכן עם תיקונים, אני אומרת זאת שוב.
מירב ישראלי: "ילד עם צרכים מיוחדים זכאי לחינוך מיוחד חינם במוסד לחינוך מיוחד באזור מגוריו.
מירב ישראלי: לא נמצא מוסד כאמור באזור מגוריו אחראית רשות החינוך המקומית למתן חינוך מיוחד לילד במוסד מתאים קרוב ככל האפשר לאזור מגוריו, אף אם המוסד נמצא בתחום שיפוטה של רשות מקומית אחרת".
מירב ישראלי: גם לזה יש הערות, למרות שזה לא תוקן בהצעת החוק.
- אהרונוף: הסעיף הזה מקנה זכאות בעצם לשירותי חינוך מיוחד רק במוסד חינוך מיוחד.
- אהרונוף: על כך גם היתה עתירה, ולא אחת.
- אהרונוף: במיוחד עכשיו כשמתקנים את החוק חשוב שייאמר "זכאי לשירותי חינוך מיוחד במוסד חינוך מוכר", כלומר, בין אם זה מוסד חינוך מיוחד ובין אם זה מסגרת חינוך רגילה, יש זכאות לשירותי חינוך מיוחד.
- אהרונוף: אין סיבה שבית המשפט יידרש שוב לפרש את הסעיף הזה.
- אהרונוף: הוא כבר פירש אותו פעם אחת, שהכוונה שחינוך מיוחד הוא שירות ולא מקום, ואם ילד זכאי לשירותי חינוך מיוחד הוא זכאי לשירותים הללו בכל מסגרת שההורה שלו יבחר.
אילן שי: הזכאות ללימודים במוסד לחינוך מיוחד במסגרת שילוב היא זכאות מכוח ההוראות של חוק לימוד חובה, חוק חינוך ממלכתי, תקנות לימוד חובה וחינוך ממלכתי – רישום.
אילן שי: לא צריך לקבוע את זה כאן.
רויטל לן כהן: אה, מה אתה אומר?
יעקב מרגי: רויטל, אני לא ארשה את זה כאן.
מירב ישראלי: זו המחלוקת שהיתה בבג"צ יתד.
מירב ישראלי: זו המחלוקת הזו.
יעקב מרגי: אתה מכיר את הפרשנות שדיברה עליה אביבית?
מירב ישראלי: שהזכאות לחינוך מיוחד היא לאו דווקא במוסד לחינוך מיוחד.
אילן שי: אבל ההוראה כאן אומרת שבניגוד למצב הרגיל שתלמיד בשילוב, שבו חלים כללים רגילים בשיבוץ ברשות המקומית, כאן יש את ההוראה שאומרת – גם אם אין לך מענה באזור המגורים עדיין יש חובה לתת אותה מחוץ ל - - -לומר שאם אין מקום לתת לך שילוב ברשות שלך, חייבים לתת לך שילוב שמוסד לימודים אחר, לדעתי זה רק פוגע.
מירב ישראלי: אני רוצה להתייחס לזה.
מירב ישראלי: יש פה שני חלקים לסעיף.
מירב ישראלי: נדון בכל אחד מהם בנפרד.
מירב ישראלי: הרישה לסעיף אומר על הזכאות.
מירב ישראלי: "ילד בעל צרכים מיוחדים זכאי לחינוך מיוחד חינם במוסד לחינוך מיוחד באזור מגוריו".
מירב ישראלי: לא כתוב "בעיר מגוריו" אלא – "באזור מגוריו".
מירב ישראלי: אתה ודאי לא חושב שצריך לשלוח ילד שהוא בשילוב למקום שהוא לא אזור מגוריו, על זה אין לנו מחלוקת.
מירב ישראלי: לכן לדעתי קודם כל הרישה של הסעיף זה לא רק מוסד לחינוך מיוחד.
מירב ישראלי: על זה, לדעתי, לא צריכה להיות מחלוקת.
מירב ישראלי: לגבי הסיפה אנחנו צריכים לדון בזה.
מירב ישראלי: אנחנו צריכים לחשוב מה אנחנו עושים לגבי הרישום והשיבוץ.
מירב ישראלי: תיקון לתקנות הרישום, עדיין זה משהו שצריך יהיה לתת לו פתרון.
מירב ישראלי: גם אם ניתן פה סמכות לקבוע בתקנות, לא משנה, צריך יהיה לתת פתרון.
מירב ישראלי: אתה לא תשלח ילד שבשילוב – אתה לא תסיע אותו 4 שעות לבית ספר.
קארין אלהרר: למה יש צורך כזה?
יעקב מרגי: בשילוב מתייתר הצורך הזה ולכן לא צריכה להיות בעיה.
יעקב מרגי: על הרישה יש הסכמה?
מירב ישראלי: "ילד בעל צרכים מיוחדים זכאי לשירותי חינוך מיוחד חינם באזור מגוריו".
מירב ישראלי: על זה אנחנו מסכימים.
מירב ישראלי: "לא נמצא מוסד כאמור באזור מגוריו, אחראית רשות החינוך המקומית למתן חינוך...." - - -
רויטל לן כהן: שירותי חינוך.
מירב ישראלי: תעשי לי טובה.
מירב ישראלי: כל פעם כשאני מדברת על חינוך מיוחד זה "שירותי".
מירב ישראלי: סליחה, אני מתנצלת, קשה לי לעשות את זה תוך כדי קריאה את ההתאמה הזו.
מירב ישראלי: כמה פעמים אני יכולה לומר את זה?
רויטל לן כהן: סליחה, אני מתנצלת.
רויטל לן כהן: הבנתי.
רויטל לן כהן: כי אני מפחדת - - -
מירב ישראלי: אל תפחדי.
רויטל לן כהן: אני רוצה להסביר.
רויטל לן כהן: אני מפחדת, אני אומרת לך את זה.
רויטל לן כהן: אני מפחדת שיקרה מה שקיים היום ובסוף אנחנו נישאר עם זה שאם אתה לא בבית ספר אתה לא מקבל.
מירב ישראלי: תקשיבי.
מירב ישראלי: אני מתחייבת שכל מקום שזה מתאים, כשכתוב "חינוך מיוחד" וזה צריך להיות "שירותי חינוך מיוחד", אני אישית מתחייבת לתקן את זה.
אילן שי: צריך שתהיה איזושהי פסקה נוספת שאומרת שכל הנושא של שיבוץ מחוץ לרשות זה רק במקרים של מוסד חינוך מיוחד או כיתת חינוך מיוחד.
אילן שי: זה לא בשילוב.
מירב ישראלי: זאת שאלה, אני שואלת.
אילן שי: אז יש את ההוראות הכלליות על מה קורה ברשות מקומית.
מירב ישראלי: אז צריך לתת לזה פתרון.
מירב ישראלי: עזוב את הניסוח.
מירב ישראלי: הרישה – הסכמנו עליה.
מירב ישראלי: אני רוצה להבין איך זה קורה בפועל.
מירב ישראלי: "מוסד לחינוך מיוחד" – הסיפה קיים.
מירב ישראלי: מה קורה עם ילד שהבחירה של ההורים שלו היא שילוב ואין מוסד מתאים ברשות.
יעקב מרגי: השילוב מייתר את זה.
מירב ישראלי: בסדר, אז אין לכם בעיה, אפשר להגיד את זה.
מירב ישראלי: אין בעיה להגיד את זה, אין להם סיבה להתנגד אם זה ככה.
קארין אלהרר: אז למה אתם מתנגדים?
יעקב מרגי: הם לא אמרו שהם מתנגדים.
מירב ישראלי: בחינוך מיוחד יש הסדרה בחוק.
קארין אלהרר: בחינוך מיוחד אין בעיה.
קארין אלהרר: יש אגרת חוץ, הילד יוצא.
קארין אלהרר: מדברים על מצב של שילוב.
קארין אלהרר: הרי אתם לא מעלים על הדעת שיהיה בכל האזור שלו בית ספר שיקבל אותו, נכון?
יעקב מרגי: אין יישוב בלי בית ספר, אין מועצה בלי בית ספר.
קארין אלהרר: תאמין לי, אני יודעת למה אני שואלת.
מירב ישראלי: לפעמים זה ממלכתי, ממלכתי דתי וחרדי.
מירב ישראלי: יש מצבים כאלה, לא?
יעקב מרגי: אם מדברים על שילוב, החשש הזה לא קיים.
יעקב מרגי: אם יש חשש אפילו של אחד למיליון שיש פה מפלט למנהל אגף החינוך או מנהלת בית ספר או רשות מקומית שלא לקבל ילד שהוחלט עליו שילוב בתחום המועצה שלו או אזור הרישום שלו – אין דבר כזה בשילוב.
קארין אלהרר: אבל זה קורה.
מיכל מנקס: בתוקף היות הרשויות המקומיות או מנהלי אגפי החינוך הרשמים מתוקף חוק אני רוצה לחדד.
מיכל מנקס: צודק יושב-ראש הוועדה.
מיכל מנקס: בתקנות הרישום – כל ילד יש לו בית ספר אליו הוא שייך על פי אזור רישום כזה או אחר.
קארין אלהרר: מה קורה עם החרדים?
קארין אלהרר: מה קורה כאשר מנהל בית הספר אומר - - -
מיכל מנקס: לא, מנהל בית הספר הוא עוד לא צד בעניין.
מיכל מנקס: נתחיל מאל"ף.
מיכל מנקס: נתחיל מהמקרים שאתם חוששים מהם כי הרי ילד בגיל 3 שאנחנו יודעים שהוא זכאי לחינוך מיוחד וכו', אז הסיפור הוא יותר פשוט.
מיכל מנקס: מדברים על בית ספר, אז נדבר מכיתה אל"ף.
מיכל מנקס: כל ילד שאמור לעלות לכיתה אל"ף, באגף החינוך אין שאלות איזה ילד, האם הוריו גרושים או פרודים, אין שאלה.
מיכל מנקס: הוא חייב לקבל הודעה לרישום והרישום הוא לבית הספר הקרוב.
מיכל מנקס: בחרו הוריו לבקש עבורו שירותי חינוך מיוחדים בבית הספר הרגיל אליו הוא מיועד, הפרוצדורה מוסדרת גם היום.
מיכל מנקס: נהפוך הוא, היום אנחנו מוודאים ומשרד החינוך שולח לנו תזכורות ואנחנו - - -
קארין אלהרר: לא ראית בימי חייך מצב שבו מנהל בית ספר אומר – הייתי רוצה מאוד לקבל את הילד אבל אם הוא יבוא עם סייעת כי אם לא – זה לא מתאים.
מיכל מנקס: לצערי ראיתי.
מיכל מנקס: אבל אני לא מדברת על היוצאים מן הכלל ואני רוצה להאמין שאלה היוצאים מן הכלל כי - - -
מיכל מנקס: אני רוצה לשמור גם על כבודם של מנהלי בית הספר.
קארין אלהרר: את יודעת טוב מאוד, זה לא מתוך מקום שאני לא שומרת על כבוד מנהלי בית הספר.
קארין אלהרר: זה מתוך מקום שלא תמיד משרד החינוך מעניק לילד סייעת.
מיכל מנקס: אבל הילד עולה לכיתה אל"ף, עוד אין לו - - -