GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דליה דורנר: הנה, הגברת שיושבת פה, חולון, אני הייתי במעלה אדומים, זה נפלא, ובירושלים.
דליה דורנר: אתם לא רוצים ללמוד, משרד החינוך, מכל הניסיונות שעשינו בארבעת המוסדות האלה?
דליה דורנר: בשביל מה עשינו את זה במשך שנים?
דליה דורנר: אתה זוכר, בשנה שעברה, הרי תלמדו ולפי זה תתכננו.
דליה דורנר: הרעיון של מישהו שבכלל לא צריך חינוך מיוחד ויבוא דווקא הרוצה חינוך מיוחד, זה לא עלה בראשי אני מוכרחה לומר כי ההיפך הוא הנכון.
דליה דורנר: ההורה לא רוצה חינוך מיוחד.
דליה דורנר: הרי מי רוצה חינוך מיוחד?
יעקב מרגי: יש גם יוצאים מן הכלל.
יעקב מרגי: לכל כלל יש יוצאים מן הכלל.
יעקב מרגי: החיים הוכיחו לנו אבל בואי, לא על זה בונים.
: אם יש הורים שרוצים חינוך מיוחד צריך עובד סוציאלי שיבדוק למה.
דליה דורנר: בדרך כלל זה מקרים קשים מאוד והלב יוצא אליהם וצריך לתקצב אותם.
דליה דורנר: תקצוב צריך להיות אחד אבל אומרים לי ממשרד החינוך: אבל פה יש להם חופשות, ופה יש להם כיתות קטנות.
דליה דורנר: אני אומרת: בוודאי, אם אחד צריך כיתות קטנות וצריך סידור כזה או אחר אז הוא צריך חינוך מיוחד.
דליה דורנר: הוא צריך כיתת חינוך מיוחד.
דליה דורנר: אנחנו מדברים על ילד שאם אני אתן לו שירותים מתאימים, הוא יוכל להיות גם בכיתה עם ילדים רגילים, הרי זה הרעיון של השילוב.
דליה דורנר: אם הוא לא מתאים, ניסינו - -
יעקב מרגי: כשאת אומרת, זה לא כמה כסף אלא איך משתמשים בו.
דליה דורנר: בוודאי.
יעקב מרגי: אני לא הצלחתי להבין, תסבירי לי.
דליה דורנר: אתה מקבל ילד והוא יכול להיות בכיתה גדולה, בתנאי שהוא מקבל סייעת, מקבל זה, מקבל עזרה.
יעקב מרגי: זה כסף בסוף.
דליה דורנר: ודאי שכסף.
דליה דורנר: זה אותו כסף.
דליה דורנר: כמובן שזה הרבה כסף עולה לעשות כיתה קטנה ולעשות חופשות אבל אם אני לוקחת - -
קריאה: זה בתנאי שמנהל בית הספר מקבל את המשאבים האלה.
יעקב מרגי: חבר'ה, אנחנו מדברים על עולם מתוקן.
יעקב מרגי: במצב המתוקן היא מדברת.
יעקב מרגי: השופטת מדברת כשהולכים לעשות שינוי, מה השינוי.
דליה דורנר: עכשיו, אם אתם לא עושים שינוי, לא עשיתם כלום.
דליה דורנר: תראו, באופן פרקטי, אני בעד זכויות חברתיות וזה לא הנושא פה אבל מה שקורה פה הוא שההורה שיש לו אמצעים, הילד משתלב.
דליה דורנר: ההורה שאין לו אמצעים, הילד לא לומד כלום כי חצי שנה היה לי ילד אחד שהיה מתחת לספסל, אוטיסט בתפקוד גבוה, חצי שנה, והילד לא לומד כלום.
דליה דורנר: בסוף הוא הולך לחינוך מיוחד וזה דבר מטומטם לחברה.
דליה דורנר: הכנסת, זה תפקידך.
דליה דורנר: אם אנחנו נשלב את הילד, אנחנו נוציא את הכסף הזה אז לא נוציא את הכסף שהוא יהיה מבוגר ולא יוכל לפרנס.
: יתנו לו את הכלים.
: אם הוא יהיה רק בסביבה חברתית יותר טובה זה לא יעזור לו.
: הוא צריך את הכלים - - -
יעקב מרגי: יש לי שאלה לשופטת.
יעקב מרגי: גברת דורנר, יש לי שאלה: האם פעם בדיוני הוועדה, לא בסכומים אלא באחוזים, הסוגיה התקציבית נדונה?
יעקב מרגי: אני רוצה לשאול שאלה יותר ממוקדמת: קודם כל, ענית לי - - - לו הציעו שאת המלצות ועדת דורנר היו מיושמות במלואן באותה שנה, מה זה מבחינת עלות?
יעקב מרגי: כמה הוצג הגידול?
דליה דורנר: אני אגיד לך: אנחנו לא יכולנו לדעת אם כי מאוד התעניינו בזה, לכן רצינו את הפיילוט.
דליה דורנר: והפיילוט, לא חשבתי שייקח כל כך הרבה שנים אבל יש לנו פיילוט, חולון זה פיילוט, מעלה אדומים.
דליה דורנר: זה נפלא.
: יש ניתוח של הפיילוט?
: מישהו עשה עבודה?
יעקב מרגי: דיברנו על זה בוועדות.
דליה דורנר: קודם כל, זה טוב שכבר יש חוק ואתה יושב עם כל הלב.
דליה דורנר: אם זה לא ילך, אם לא יכתבו את זה נכון, חבל על כל העבודה.
דליה דורנר: חבל על כל העבודה.
דליה דורנר: זה מה שאני יכולה לומר.
דליה דורנר: אני אהיה מאוד עצובה.
דליה דורנר: תשמעו, אני גדלתי בשנים אלה ואני עוד רוצה לאחל לעצמי ולכולנו שאני אראה שהעסק הזה יוצא מהפיילוט - -
יעקב מרגי: אמן, כן יהי רצון.
יעקב מרגי: בקרוב בקרוב בקרוב.
יעקב מרגי: לפני שאתן למשרד החינוך – רגע, אני אתן לך את ה-10 דקות האחרונות.
יעקב מרגי: אני רוצה ממש מספר דוברים שאני חייב לתת להם.
יעקב מרגי: מנשה לוי, בבקשה.
מנשה לוי: אני יושב ראש התאגדות מנהלי בתי הספר.
מנשה לוי: אדוני חבר הכנסת יעקב מרגי, אני רוצה לתאר לך מציאות שבעיני היא לא תקינה.
מנשה לוי: שמעתי פה את הנוכחים ואת כל הגופים הרלוונטיים להצעת החוק.
מנשה לוי: הגעתי למסקנה הבאה: הסתדרות המורים מתנגדת למתווה הנוכחי של הצעת החוק.
מנשה לוי: ארגון המורים מתנגד למתווה הצעת החוק הנוכחית.
יעקב מרגי: האיגוד אני לא מופתע, ההסתדרות, אני צריך להתייחס בכובד ראש.
מנשה לוי: ועד ההורים הארצי - -
יעקב מרגי: ארגון המורים לא ישב פה בדיון אחד.
מנשה לוי: אני מייצג אותו.
יעקב מרגי: לא, אתה לא מייצג אותו.
מנשה לוי: רן ארז ביקש ממני להגיע לפה.
מנשה לוי: כן, כן.
יעקב מרגי: אנחנו עובדים על זה - -
מנשה לוי: ועד ההורים הארצי, יש לו השגות קשות מאוד על המתווה הנוכחי.
מנשה לוי: איגוד מחלקות החינוך, יש לו השגות כבדות, קראתי אותן במסמכים רבים.
מנשה לוי: זאת אומרת, כל הגופים הרלוונטיים ליישום בפועל של הצעת החוק הזאת מתנגדים למתווה הנוכחי כמו שהוא.
מנשה לוי: מנהלי בתי הספר לא הוזמנו אפילו לא לדיון אחד.
מנשה לוי: אני נשבע לך, דיון אחד.
מנשה לוי: לא דיברו איתי כיושב ראש התאגדות מנהלי בתי הספר ולו על סעיף אחד.
מנשה לוי: יושבים פה אנשים שיגידו לי האם מישהו מכם הזמין אותי כדי לשמוע מה דעתי?
מנשה לוי: אולי יש לי מה לומר על זה?
מנשה לוי: אולי אני מבין משהו בזה?
מנשה לוי: אולי המנהלים, יש להם מה לומר על המתווה הזה?
מנשה לוי: למה לא התייעצו אתנו ובחינם.
מנשה לוי: מה שאני רוצה להציע – מה שהיה, היה.
מנשה לוי: מה שאני רוצה להציע, חבר הכנסת יעקב מרגי, חשוב לי מאוד שתקשיב: אני רוצה להציע שעדין לא מאוחר לעצור את תהליך החקיקה לא להרבה זמן.
מנשה לוי: חיכינו מ-1998 עד היום, 20 שנה, נמתין עוד כמה חודשים, שייפתח שיח אמתי לא בפורום העצום הזה אלא בפורום יעיל יותר שיכול לקבל גם החלטות.
מנשה לוי: אנחנו נדבר – כשאני אומר "אנחנו" זה קודם כל מנהלי בתי הספר, המורים, כל מי שקשור ליישום של החוק הזה בשטח.
מנשה לוי: ועוד משפט אחרון:
מנשה לוי: אם הצעת החוק כפי שהיא תתקדם ותחוקק, אני אצטרף למה שיפה אמרה.
מנשה לוי: אנחנו, מנהלי בתי הספר, לא נשתף פעולה ביישום של הצעת החוק כפי שהיא היום.
יעקב מרגי: יעל יוספברג.
יעל יוספברג: שלום, אני מהנהלת אלו"ט.
יעל יוספברג: אני אמא לילד על הספקטרום.
יעקב מרגי: זה מייצג את ההורים עכשיו כי אני אדלג על כמה דוברים.
יעל יוספברג: אני רוצה להגיד משהו, ההרגשה שלי: אני חושבת שאנחנו מתנהלים, אנחנו מדברים על הרבה מאוד דברים ואנחנו לא נוגעים בנקודה העיקרית, והנקודה העיקרית מבחינתי זה הנושא של הסל.
יעל יוספברג: הסל צריך ללכת עם הילד אבל צריך ללכת עם הילד נכון, מתוקצב נכון.
יעל יוספברג: מה שקורה היום בפועל, ואני חייבת לציין שלדעתי אנחנו לקראת פתיחת שנת הלימודים הולכים להיות בבעיה מאוד מאוד רצינית - -
יעקב מרגי: ספרי לי.
יעל יוספברג: אני חווה את זה יום יום, שעה שעה עם טלפונים מההורים.
יעל יוספברג: מה שקורה, מאחר והדברים לא מתוקצבים נכון, הורים בוחרים את החינוך המיוחד כדי שהילד יקבל מענה ראוי.
יעל יוספברג: שעות נכונות, טיפולים פרא-רפואיים נכונים, ואז מה אנחנו יוצרים?
יעל יוספברג: אנחנו קודם כל פוגעים בילדים עם היכולות להשתלב.
יעל יוספברג: אנחנו פוגעים בילדים שצריכים את החינוך המיוחד ואין להם מקום.
יעל יוספברג: אנחנו היום נמצאים במצב שאנחנו יודעים בוודאות ש-40 הורים מאזור המגורים שלי, אין להם מענה לתחילת שנת הלימודים, ושוב נגיע למצב שהם יתגלגלו למסגרות לא מותאמות.
יעל יוספברג: זאת אומרת, אנחנו יושבים ודנים פה על מי יישב בוועדה ומה הרכב הוועדה - -
יעקב מרגי: את מציעה לקדם את החקיקה תוך כדי הליכה?
יעקב מרגי: לא הבנתי את הבעיה.
יעל יוספברג: אני מציעה שצריך להיות דבר אחד ברור, הדבר הראשון זה שהסל ילך עם הילד.
יעל יוספברג: וברגע שהורה יידע שהילד שלו לא נפגע אם הוא מגיע לשילוב, אני חושבת שהדברים יתנהלו כהלכה.
יעקב מרגי: לא, כי יש תפיסה פה שאל תעשו כלום, תישארו במצב הנוכחי, אני לא אומר עליך, אני שומע תפיסה פה, נימות.
יעקב מרגי: הרי אם הכל היה אידיאלי ותקין וטוב ומוצלח ב-1 לספטמבר של שנים עברו לא היו מתכנסים היום ולא הייתי מכלה 60 דיונים בוועדה הזאת בכנסת הנוכחית סביב החינוך המיוחד, ומאות טלפונים למשרד החינוך.
יעקב מרגי: אז יוצא פה משהו שהוא לא מושלם, גם משרד החינוך אומר שהוא לא מושלם אבל יש הכוונה שלו לשפר במידת מה בחלק הארי של הדברים, ואחד הדברים שהוביל אותי זה קודם כל הפריסה הארצית שהיום לא קיימת וצריך היערכות לכך, והכל הא בהא תליא.
יעקב מרגי: ואין לי בעיה לקיים דיונים פה כדי שנדון בקוצו של יו"ד של איזו אמירה סמנטית כזו או אחרת עד מחרתיים, בסדר?
יעקב מרגי: אבל קחו בחשבון שה-1 לספטמבר לא מחכה לאף אחד.
יעקב מרגי: את זה אמרתי בשביל עצמי.
יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר, משרד החינוך וסיימנו.
: אדוני היושב ראש, אני שוב מתנצל שלא הייתי - -
יעקב מרגי: אתה יו"ר ועדת משנה וזה עומד לך לזכות.
: - - - גם בתור ראש עיר שטיפל בדברים האלה והנושא הזה היה קרוב ללבו.
: אני חושב שלבוא ולהגיד היום: תעצרו את הרכבת, זה לא יהיה נכון כי אף פעם לא הגיעו למיצוי של הדבר.
: אני חושב שכן אפשר לקדם הלאה את הצעת החוק בשום שכל, בנקודות שדיברו עליהן ואולי ניגע בהן, באחת או שתיים אבל היישום צריך להיות בתקופה אחרת.
: זאת אומרת, היישום צריך להיות רק אחרי, למשל, נקודה שדובר עליה כאן:
: נושא של קריטריונים של הוועדה.
יעקב מרגי: הכשרת הצוות - -
: אם אין קריטריונים.
: עכשיו, כמה זמן לוקח להכשיר צוותים כאלה, זו גם שאלה של זמן.
יעקב מרגי: מדובר על חדר ונטילציה בבית ספר, זה זמן היערכות.
: עכשיו, מה קורה היום?
: היום אומרים לכולם שהולך להגיע החוק, הפקידים מתחילים לשנות את הדברים כי הולך להיות חוק.
: הם עוד לא מוכנים, אין להם את הכלים.
: דבר נוסף אדוני, כל נושא התקצוב חייב להיות - -
יעקב מרגי: דודי, תעביר את זה למנכ"ל שלך.
: אני מתכוון לעשות את זה גם אישית, הוא איש רציני מאוד.
: אני חושב שהנושא הזה שנאמר קודם לגבי הסל – העיקרון שקבעה השופטת דורנר והוועדה המכובדת, הוא היה עיקרון נהדר.
: השאלה רק ביישום.
: דברים גדולים קמים ונופלים רק על יישום אדוני, לא על שום דבר אחר.
: אם לא יהיה בתקנות עצמן הפירוט התקציבי איך עובדים הדברים הללו, אם לא תהיה התייחסות לאיך מכשירים בתי ספר, לא יהיה - -
: לכן אני אומר שאפשר לקדם את ההצעה, לתקן אותה אבל מועד היישום שלה לא עכשיו ולא היום לשגע את כל אגפי החינוך בארץ שעומדים ולא יודעים מה קורה אתם.
: אין להם הקצבות, אמרו להם לא יהיה גידול כי רוצים ללכת ברוח - אז גידול טבעי הוא גם לא...
: מי יפסיד מזה בסוף?
: הילד.
יעקב מרגי: תודה יעקב אשר.
יעקב מרגי: אני אתן לכם כמה נקודות: עלו כאן בדיון סוגיית הקריטריונים של יו"ר הוועדה, נוהל זימון אנשי מקצוע כגון עובד סוציאלי או רופא, היערכות מיוחדת להתאמת המוכש"ר.
יעקב מרגי: ועדות השילוב, יש להם כובד משקל.
יעקב מרגי: אם באמת רוצים להצליח בתהליך אני חושב שאסור לבטל אותה.
יעקב מרגי: זאת פעולת המשך להחלטת ועדת האפיון והזכאות ואסור לבטל אותה.
יעקב מרגי: וזה שעומד צל כבד אני יודע, בוא, אני לא מתרגש, יושבת פה יפה בן דוד.
יעקב מרגי: המשרד הוא ריבוני אבל יש מערכות יחסים.
יעקב מרגי: זה שהסתדרות המורים אומרת פעם אחר פעם בדיון כאן:
יעקב מרגי: אנחנו לא נשתף וזה יכול לגרום גם לסכסוך עבודה, אני חושב שהגיע הזמן להתכנס ולנסות עד גמר החקיקה להגיע להבנות והסכמות.
יעקב מרגי: בהדרגתיות, אי אפשר בשנה, יש מסלולים, תגיעו להבנות כל שהן.
יעקב מרגי: אי אפשר לחזור כל דיון על הצל המרחף הזה, ובואו נאמר שאני אעביר זאת בסוף, כשאני לא יהיה מה לעשות, חברי הכנסת בסוף מכריעים, לכך הם נבחרו.
יעקב מרגי: ונחליט ש"הצר שווה בדרך המלך" והתיקונים שנעשו הם אכן יותר טובים, הם משרתים את התכלית הראויה והם באמת יותר טובים ממה שיש לנו היום, נכריע ונעשה זאת כי אי אפשר להגיע למאה אחוז הסכמות אבל לפחות תתחילו עם זה.
יעקב מרגי: אני חייב מילה אחת – אני אומר לכם, תקשיבו טוב טוב: המכתב שיצא על ידי המנכ"ל כנראה עשה את שלו.
יעקב מרגי: לא עשה את שלו, רחלי.
יעקב מרגי: כרגע ועדות השמה יושבות, מקבלות החלטות.
יעקב מרגי: צריכה לצאת הנחיה חד-משמעית, שורה וחצי בלי פרשנות, שוועדות ההשמה לשנת התשע"ט עובדות לפי ההנחיות של התשע"ח.
יעקב מרגי: כל עוד לא חוקק החוק, זה מה יהיה.
קריאות: זה לא כתוב.
יעקב מרגי: דודי בבקשה.
יעקב מרגי: רחלי, את רוצה להתייחס?
רחל אברמזון: לעניין ההנחיות, ואני חייבת כאן להסדיר את - -
יעקב מרגי: אבל במשפט כדי שיהיה לך קל להתייחס.
יעקב מרגי: תקשיבו: היתה לי דרישה מהמשרד להוציא הבהרות חד-משמעיות כי מצד אחד, באמת פתיח המכתב שהמנכ"ל.
יעקב מרגי: אבל ההנחיות לא תואמות.
רחל אברמזון: רבותי, ההנחיות האלה יוצאות כל שנה.
רחל אברמזון: מה ההתעוררות עכשיו?
רחל אברמזון: באותה רוח, באותה לשון, ואני מבקשת רגע לומר, תקשיבו רגע - -
יעקב מרגי: רחלי, מה הבעיה?
יעקב מרגי: אני מבקש לקבל לוועדה את ההנחיות שיצאו בהתשע"ח אל מול מה שיצא עכשיו ואני אחליט בדיון הבא אם אני מסתפק בהן או לא.
יעקב מרגי: אני מבקש שההנחיות יועברו ליושב ראש.
רחל אברמזון: אין בעיה.
רחל אברמזון: אני רק רוצה להבהיר דבר אחד: אין שום דבר, וכמו שאמרו כל החברים הקודמים, ההיערכות שלנו לקראת אם יחוקק החוק, הוא לא לשנת הלימודים התשע"ט.
רחל אברמזון: היישום שלה - -
יעקב מרגי: בואו תקשיבו, אני הכרעתי.
יעקב מרגי: אם אני אקבל את ההנחיות של התשע"ח והתשע"ט, אני אראה שאין שינוי, אני אסתפק בזה.
יעקב מרגי: ברגע שיהיו שינויים, אני אעצור את כל הליך החקיקה.
יעקב מרגי: הנה, לא אומר ראו הוזהרתם, זה נשמע כמו איום אבל ראו הוזהרתם כמו איום.
דודי מזרחי: יש כאן משהו - -
יעקב מרגי: אין לי בעיה עם זה שאתה סמנכ"ל כספים בנושא.
דודי מזרחי: אני מנהל אגף בכיר.
דודי מזרחי: קודם כל, אני רוצה להגיד שאין קיצוץ, אני אחראי על התקציב, אני אדבר רגע על התקציב.
דודי מזרחי: אין קיצוץ בשנת הלימודים השתע"ט, ולא יהיה בשנת התש"פ בחינוך המיוחד.
יעקב מרגי: לא מספק אותי.
יעקב מרגי: תקשיב דודי, אתה חוזר על זה כל פעם.
יעקב מרגי: אני אתן לך, זה על חשבון הזמן שלי.
יעקב מרגי: לא, לא, אני לא שם.
רחל אברמזון: תקשיבו גם לנו.
יעקב מרגי: רחלי, אני אתן לכם.
יעקב מרגי: תקשיבו, כשאתה אומר שלא יהיה קיצוץ אני פוחד ואני אסביר לך למה: אין ספק שיש גידול טבעי, ואנחנו יודעים לצערנו הרב, שבסוגיות האלה יש גידול הולך – אתה רוצה להפסיק לעזור לי אדוני?
יעקב מרגי: לכן, אני רוצה להישאר באותה הנחייה שהיתה עד לרציונל של חקיקת החוק, בסדר?
יעקב מרגי: כל עוד יש צרכים, גם אם הזכות להיות זהה, זה לא ייעצר.
יעקב מרגי: ככה אני מודה למשרד החינוך שבשנים האחרונות באמת לא נעצר בגלל בעיה תקציבית, זאת תקנה שתמיד הלכה וגדלה.
דודי מזרחי: אני מודה על ההערה הזאת.
דודי מזרחי: כדי לסבר את האוזן - לפני הקדנציה הנוכחית, משרד החינוך הוסיף כל שנה סדר גודל הסכום שהוקצה לגידול טבעי ולשיפור רמת השירות החינוך המיוחד, סדר גודל של 200 מיליון שקלים, משהו כזה.
דודי מזרחי: אנחנו בהתשע"ח הגדלנו את תקציב החינוך המיוחד ב-2.5 מיליארד שקלים.
דודי מזרחי: סכום עתק.
דודי מזרחי: אין כאן מישהו ממשרד האוצר, על זה נלחמנו בדיוני התקציב.
דודי מזרחי: מה שנוכחנו לדעת, וצריך לשים את זה פה על השולחן כי כולם מיתממים – נוכחנו לדעת שהמנגנון הנוכחי הוא לא יעיל ולא אפקטיבי.
דודי מזרחי: אנחנו רוצים להגדיל את ההשקעה לטובת אותם ילדים, אנחנו חושבים שנכון להיום המנגנון הוא לא מספיק אפקטיבי ואדרבא, - -
יעקב מרגי: בבקשה, הנה הצהרת כוונות.
יעקב מרגי: ביקשתם הצהרתם כוונות, קיבלתם.
יעקב מרגי: לא מאמינים?
יעקב מרגי: יש הרבה אנשים לא מאמינים.
דודי מזרחי: בהצעת החוק יש שני דברים מרכזיים: 1.
דודי מזרחי: זה תיקון המנגנון, זה היבט אחד וזה חלק גדול ממנו.
דודי מזרחי: היבט שני שרוב הדיונים כאן עוסקים בשילוב.
דודי מזרחי: מה חדש בהצעת החוק שנוגע לשילוב?
דודי מזרחי: נתנו את זכות הבחירה להורים.
דודי מזרחי: עכשיו, אני חייב - -
דודי מזרחי: ציינה השופטת דורנר את הפיילוט שנעשה.
דודי מזרחי: הפיילוט שנעשה במספר יישובים, למדנו ממנו הרבה, בין היתר נוכחנו לדעת – נתנו את זכות הבחירה להורים והנהגנו מנגנון שהתקציב הולך אחרי הילד באופן גמיש.
דודי מזרחי: מה השיקול?
דודי מזרחי: לפי רמת תפקוד.
דודי מזרחי: מה שנוכחנו לדעת בפיילוט זה שמספר הילדים המשולבים בבתי הספר בחינוך הרגיל לא עלה על מה שקרה בישובים אחרים.
דודי מזרחי: זה דבר אחד.
דודי מזרחי: ובמענה להתייחסות של ההסתדרות ונציגים אחרים שאומרים: רגע, אין לנו כאן סף, תוך שנה, שנתיים, שלוש או ארבע, לא יודע כמה, שפתאום בבת אחת - -
יעקב מרגי: התורה שבעל פה של המנכ"ל נתנה עוד יותר חיזוקים לחשש הזה.
דודי מזרחי: דבר שני שלמדנו זה שכן יש שביעות רצון ויש גם הרבה דברים, שהגמישות הזו היא מאוד טובה.
דודי מזרחי: היא טובה לבתי הספר וזה דורש גם הכשרה יותר אינטנסיבית.
דודי מזרחי: יפה, דיברנו על זה, את צודקת שאת מניפה את הדגל הזה, גם יש הכשרה יותר טובה לצוותי ההוראה אבל זה רק סעיף אחד מסוים בחוק שבאופן די פרדוקסלי אני חייב להגיד, הכנסנו את בחירת ההורים כאשר אנחנו נתנו הסתייגות אחת, ואני אשמח מאוד אם השופטת דורנר תוכל לחדד כי אני אגיד לך איך אנחנו מבינים, ואם אנחנו פספסנו משהו, אנחנו נתקן ככל שנוכל.
דודי מזרחי: אומרת השופטת דורנר, אם אני טועה אז בבקשה תתקני אותי: קחו את מסגרת התקציב הקיימת, נכון?
דודי מזרחי: ועל פי רמות תפקוד, בין אם ילד הולך למסלול של שילוב ובין אם ילד הולך לכיתת חינוך מיוחד, תנו לו את סל המשאבים.
דודי מזרחי: אם אנחנו עושים את זה ללא תוספת תקציב נכון להיום, המשמעות היא שעבור הילדים הכי מורכבים שהיום נמצאים בבתי ספר לחינוך מיוחד, בעיקר ילדים מהספקטרום האוטיסטי והמוגבלויות המאוד מורכבות, נצטרך להפחית שם את רמת השירות.
דודי מזרחי: בכדי להשאיר את זה על אותה רמת תקצוב במסלול של שילוב ובמסלול של מוסדות חינוך מיוחד, צריך להוציא סדר גודל של 900 מיליוני שקלים.
דליה דורנר: סליחה, אני רוצה להעיר לך: זה לא מדויק כי אמרנו שאם ההורה בוחר, ואם יתברר שהמסגרת לא מתאימה אחרי שנה, בודקים את זה.
דליה דורנר: יכול להיות שההורה בחר בהתחלה אבל אם אתה אומר שילד צריך בשילוב – מה שאתה מתאר זה ילד שלא מתאים לשילוב.
דודי מזרחי: אם אפשר בואו ניקח דוגמה מוחשית, דוגמה ספציפית: ילד עם מוגבלות מסוימת, אם הוא נמצא במסלול של שילוב ואם הוא נמצא במסלול של מוסד לחינוך מיוחד, יש לו סל תקציבי של X.
דודי מזרחי: אנחנו מתחייבים שהסל התקציבי יהיה X בכל אחד מהמסלולים.
דודי מזרחי: במוסד בית ספר לחינוך מיוחד באופן מובנה הוא מקבל גם את הארכת יום הלימודים והארכת שנת הלימודים.
דודי מזרחי: בשווה כסף - -
דודי מזרחי: אני אחרי זה תסבירו לי למה זה לא מדויק.
דודי מזרחי: בשווה כסף, זה שווה עוד סכום, נקרא לזה Y. יש שתי אופציות: או שאני נותן לילד המשולב גם את ה-Y, לכל הילדים המשולבים הללו וזה עולה כ-900 מיליוני שקלים או לחילופין, שאני מפחית ממי שהיום מקבל, ואנחנו לא רוצים להפחית.
דודי מזרחי: לכן, אנחנו מנסים - -
דודי מזרחי: התכנית הכוללת - -
יעקב מרגי: לא, אתה יודע, גם לתקוף היום בסוריה מטרות חשובות זה...
: הם לא פופוליסטים.
: היא אמרה עיקרון אחד בדבר שלה, שיש לנסות לקבל את מה שנדרש.
: היא לא קבעה - -
יעקב מרגי: לא, היא אמרה איך להשתמש.
יעקב מרגי: השאלה זה איך להשתמש באותו כסף.
דודי מזרחי: לגבי ההתייחסות של חגית מחולון: לא הולך להתבטל המנגנון הקיים היום.
דודי מזרחי: רחלי, את רוצה להתייחס?
דודי מזרחי: תהיה ועדה בין-משרדית בבית ספר.
דודי מזרחי: המשאבים שעומדים היום לטובת מנהלת בית הספר, הסל הסטטיסטי ימשיך, הוא הוארך כבר מהשנה.
דודי מזרחי: "מיינטק" הולך לעלות - -
חגית כראדי גואטה: אז איך כיתות נסגרות?
חגית כראדי גואטה: אתם רושמים את זה במסמך שלכם.
יעקב מרגי: אז אמרנו, למה אנחנו קוראים לזה כיתות לא נסגרות?
יעקב מרגי: יעקב אשר, זה מפריע לי.
יעקב מרגי: אני אחרי הזמן המוצב.
יעקב מרגי: חגית, מנהלת בית הספר, ההתפרצויות האלה מיותרות.
יעקב מרגי: סיכמנו שאני אראה את ההנחיות.
יעקב מרגי: כיתות לא נסגרות, בסדר?
יעקב מרגי: אם צריך לפתוח עוד כיתות ונצטרך כי המציאות תכריח אותנו, נפתח עוד כיתות.
יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים לפתוח עוד כיתות אבל אם נצטרך, יפתחו עוד כיתות.
יעקב מרגי: אני מבקש את ההנחיות לקבל אלי.
אורנה שלי: אפשר בבקשה - -
יעקב מרגי: תבואי אתנו לדיון הבא - -
אורנה שלי: אני כל הזמן מגיעה.
יעקב מרגי: יאמר לזכותך ולכן אני אומר לך שאת לא יכולה כי אני יודע שתהיי אתנו.
דודי מזרחי: לגבי מועד היישום – גם בהצעת החוק הנוכחית מדובר על טווח של תשפ"א כאשר אני רוצה שוב לחזור לנושא של השילוב: ליבת הצעת החוק באמת נוגעת בשינוי המנגנון.
דודי מזרחי: מתווסף כאן סעיף נוסף של בחירת ההורים.
דודי מזרחי: נכון, המשרד עושה מהלך משלים לחיזוק בתי הספר.
דודי מזרחי: אגב, גם אם לא היה התכנון הזה, ההסתדרות היתה צריכה לדרוש את זה ואני מניח שהיא גם היתה דורשת שנעצים את זה בבתי הספר וניתן להם כלים טובים יותר להתמודד - -
יפה בן דוד: דרשנו.
דודי מזרחי: בסדר, להתמודד עם התלמידים וזה נעשה, וגם ייעשה גם אם הצעת החוק תיפול.
דודי מזרחי: רק חידוד אחרון: אני חוזר ואומר לשופטת דורנר שבעצם הדילמה שעומדת בפנינו כרגע, וזו גם הטענה שהועלתה על ידי הארגונים, יש לנו שתי אפשרויות: אם אנחנו רוצים שהתקציב יהיה שוויוני באופן מוחלט כרגע בין השילוב לבין – תקציבית אני מסתכל כי מי שמשולב מקבל גם דברים אחרים מבחינה תקציבית, המשמעות היא שאם אני נותן גם את המאפיין המובנה, את הארכת יום הלימודים והארכת שנת הלימודים, אני לא צריך להוסיף כ-900 מיליון שקלים שכרגע, לצערי הרב, הייתי מאוד מאוד שמח אם היה - -
: אז תוריד את זה - - -
יעקב מרגי: רגע, אביבית.
יעקב מרגי: יש לכם תכונות על כאלה שאתם יכולים לשמוע ארבעה מדברים, הכל ביחד.
יעקב מרגי: לי אין את זה ובסוף תדרשו ממני שאני אכריע, נכון?
יעקב מרגי: אני לא אוכל.
דודי מזרחי: או לחילופין להוסיף את אותם 900 מיליון, אבל אין לנו כרגע את ה-900 מיליון בבסיס.
דודי מזרחי: אגב, 900 מיליון לשנה, כל שנה, החלופה היא להפחית מאותן מוגבלויות הכי הכי מורכבות שנמצאים בבתי ספר ובגני הילדים לחינוך מיוחד כדי לחולל את אותו שינוי.
יואב קריים: משרד החינוך מאיים עלינו, שאני אבין?
יואב קריים: משרד החינוך מאיים עלינו?
יעקב מרגי: יואב, אתה צודק.
יעקב מרגי: חבל שזה נאמר בכלל.
יואב קריים: מה זאת אומרת?
יעקב מרגי: מה אומר לך יואב?
יעקב מרגי: זאת דילמה שלך, היא קיימת, תתמודד.
יעקב מרגי: למה אתה זורק אותה אלינו?
דודי מזרחי: אבל אנחנו לא רצינו להוריד, אנחנו חשבנו שזה נכון להשאיר את המאפיינים המובנים כדי לתת את רמת השירות הגבוהה יותר - -
קריאה: זאת אומרת שמי שהולך לשילוב יקבל ומי שבכוללני מה?
קריאה: יזרקו אותו לזבל?
דודי מזרחי: חס וחלילה.
יעקב מרגי: רבותי, אתה לא, אתה תהיה איתי בדיון הבא.
יעקב מרגי: כמו שטליה לא האמינה וקיבלה, אתה תקבל בדיון הבא.
יעקב מרגי: תקשיבו, אנחנו כבר אחרי הזמן שהקציתי ועוד מחכים לנו.
יעקב מרגי: רבותי, אתם מבינים שהדברים נעשים, יש חשדנות רבה כמו שאמרתי בתחילת הדיון, הסוכריות שבאים עם תיקוני החקיקה האלה לא מופיעים פה לצערי הרב.
יעקב מרגי: יש הרבה סוכריות.
יעקב מרגי: לחצים כאלה לא עובדים פה.
יעקב מרגי: צר לי, לא עובדים פה.
יעקב מרגי: דבר שני, אני אומר לכם: משבר האמון שנוצר בעקבות התדרוך שנתן מנכ"ל המשרד, מעבר לצורת - - - יש גם דברים סתומים.
יעקב מרגי: לכן, לא לחינם אמרתי: תנו לי את ההנחיות של התשע"ח.
יעקב מרגי: אני מבקש, אם יש לכם אותן, תנו לי אותן.
יעקב מרגי: אני אסתדר איתם, אני אתקדם או לא.
יעקב מרגי: אם ההנחיות הראשונות, אם, נעשה כלפי מעשה, סליחה שאני לא מתייחס לזה.
יעקב מרגי: זה כמעט גובל, הכל בהסתייגות.
יעקב מרגי: אם זה לא נעשה, זה גובל במעשה רמיה.
יעקב מרגי: אני מקווה שזה לא נעשה.
יעקב מרגי: תנו לי את זה, אנחנו נמשיך את תהליך החקיקה בדיון הבא.
יעקב מרגי: 5 במרץ 2018, י"ח באדר התשע"ח.
יעקב מרגי: תקנות הספורט.
שלמה סביה: אני מנהל האגף להכשרת מאמנים במשרד התרבות והספורט.
שלמה סביה: תקנות הספורט פורסמו בשנת 98.
שלמה סביה: מאז ועד היום חלו תמורות בענפי הספורט השונים.
שלמה סביה: התקנות שפורסמו עד ל-98, נמצאו בהן סתירות שלא היו ברורות לציבור הרחב ואנחנו עובדים כבר מספר שנים לתקן את התקנות הללו.
שלמה סביה: אנחנו הפחתנו את הרגולציה בתקנות המוצעות כאן על חלק מהענפים.
שלמה סביה: הגדרנו ענפים שקיבלו הכרה מאתנו וצירפנו אותם לרשימות כאן, ועשינו אבחנה בין שתי רמות שונות של הסמכות בענפים השונים על מנת לשמור על בטיחותם ושלומם של המתאמנים.
יעקב מרגי: מה סוגי ההסמכות שאתם נותנים?
שלמה סביה: מדריך ומאמן.
יעקב מרגי: והתקנות היום מדברות על מאמן.
עפרה שרון: רגע, הבהרה.
עפרה שרון: אני יועצת משפטית ממשרד התרבות והספורט.
עפרה שרון: כמה הבהרות: החוק לא משתנה בשלב הזה.
עפרה שרון: התיקון של החוק יובא לדיון פה אבל כרגע, ההגדרות מתייחסות לחוק הקיים, לסעיף בחוק הקיים.
עפרה שרון: ולכן, נמצאים פה גם אנשים מהסתדרות המורים.
עפרה שרון: אז חשוב להבין שאנחנו לא מחילים פה שום דבר חדש על הסתדרותה מורים.
עפרה שרון: מדובר כרגע במאמנים ובמדריכים שיש להם הסמכה, מדברים על המצב הקיים עד שיחול בהדרגה התיקון של החוק החדש לגבי הרישוי.
עפרה שרון: זאת אומרת, כרגע אנחנו נמצאים בהסמכה.
עפרה שרון: בהמשך, כשניכנס להליך הרישוי, הוא הליך מדורג ולכן אנחנו - - -
יעקב מרגי: מאיר, תחכה.
יעקב מרגי: תכף.
עפרה שרון: - - למה חשוב שאנחנו פועלים לתקן את התקנות לפני שאנחנו נתקן את החוק.
מירב ישראלי: אני שאלתי אותם, אני אגיד: הודיעו לי שיש חוק רישוי של מאמנים, שגם נקבע הנושא של דרגות באימון, נכון?
מירב ישראלי: יש חוק גם נוגע לנושא של חופש עיסוק וכולי - -
שלמה סביה: והוגש בשיתוף פעולה עם משרד החינוך.
יעקב מרגי: רגע, לכאורה, לכאורה, לכאורה, אם כבר העליתם את הנושא – מה הקשר בין מורים לחינוך גופני לבין מאמנים?
עפרה שרון: אני אומרת שהתבקשנו פה, נציג הסתדרות המורים דיבר אתנו לפני ואמר:
עפרה שרון: אני רק רוצה להבין שתעודת ההסמכה שאתם מחייבים פה לא חלה על המורים בחינוך הגופני - -
יעקב מרגי: ואם הוא היה שואל אותך האם התקנות האלה פוגעות בשכבה המגינה של האוזון, כדור הארץ והאטמוספירה.
יעקב מרגי: גם היית מתייחסת?
עפרה שרון: אני בדרך כלל מתייחסת לאנשים ששואלים שאלות.
יעקב מרגי: אז בואי אני אגיד לך איך זה מתנהל: קודם כל, תציגי את התקנות.
יעקב מרגי: אם יש לו חששות, אחרי שתציגי את התקנות, אז הוא יאמר מה החשש שלו ואחר כך אבקש את ההתייחסות שלך.
יעקב מרגי: כי לא נעשה פה תתי-דיונים.
עפרה שרון: אז עוד משהו קטן: התקנות, כמו שאמר שלמה, התקנות עצמן נועדו לעשות שתי הסדרות משמעותיות: 1.
עפרה שרון: על נושאים חדשים שנוספו שקיבלו הכרה ממנהל הספורט מאז שנכתבו התקנות הקודמות ותעד היום, נכנסות עכשיו במסגרת התקנות הקיימות.
עפרה שרון: יש ענפים שהוצאו כי החלטנו להפחית רגולציה והם הוצאו מהתקנות.
עפרה שרון: זה ביחס לתקנות הקודמות.
עפרה שרון: נציג עכשיו את התקנות החדשות - -
יעקב מרגי: רגע, לפני כן, האם זה קשור למה שהשרה הודיעה לפני מספר שבועות לגבי השינוי שהיא עושה בנושא של הגדרת מקצועות המאמנים והפרדתם?
עפרה שרון: זה החוק.
יעקב מרגי: זה החוק וזה עדין לא.
יעקב מרגי: זאת אומרת, אם אני מקבל הסמכה באימון במקצועות הלחימה, זה על כל מקצועות הלחימה בלי הפרדה?
יעקב מרגי: אני רוצה לכוון למה שהיא אמרה: היא הצהירה שבשינוי שהיא הולכת להוביל, אחד הדברים – במקצועות אומנות הלחימה יש כמה ענפים.
יעקב מרגי: היום, אם אני מקבל אימון באחד המקצועות, לא כתוב שזה בקפוארה.
יעקב מרגי: כתוב מקצועות אומנות הלחימה.
יעקב מרגי: זה לא ספציפית לענף.
יעקב מרגי: תארי לך שרופא היה מקבל בלי התמחות ספציפית.
יעקב מרגי: בואי נאמר: מתי השינוי הזה יחול?
שלמה סביה: אני אשיב לך: יש ענפי ספורט מוכרים שההגדרה שלהם מאוד ברורה.
שלמה סביה: ג'ודו אומנות לחימה, קרטה אומנות לחימה, קיקבוקס אומנות לחימה - -
יעקב מרגי: אבל מי שיודע קרטה לא בהכרח יודע ג'ודו.
שלמה סביה: שניה.
שלמה סביה: ולכן, האבחנה שם היא פרטנית, ההסמכה שם היא ייחודית.
שלמה סביה: אתה מקבל תעודת מדריך קרטה, מדריך קרטה.
שלמה סביה: מדריך ג'ודו - -
יעקב מרגי: זה כבר היום ככה?
שלמה סביה: בוודאי.
שלמה סביה: זה גם בתקנות הקיימות היום.
שלמה סביה: אבל מה קרה?
סאלח סעד: זה ברור שמהג'ודו - - -
יעקב מרגי: אל תגיד ברור.
יעקב מרגי: חבר הכנסת סעד זה קיים, זה קורה.