GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: לא, גם לחופשות.
יעקב מרגי: בסדר, לאט-לאט.
<אתי וייסבלאי: באמת כמו שנאמר, במקביל, ביתר שאת בשנה האחרונה משרד החינוך והממשלה הגדילו את המעורבות שלהם במסגרות משלימות אחר הצהריים, תוכנית "ניצנים" שפועלת היום בגני ילדים וכיתות א'-ב' ברשויות מקומיות בכל אשכולות הלמ"ס, והחוק לפיקוח על הפעלת צהרונים שקובע סטנדרטים לצהרונים לילדים עד כיתה ג'.
<אתי וייסבלאי: לגבי חוק יום חינוך ארוך, על פי נתוני משרד החינוך נכון לפברואר 2008 חל חוק יום חינוך ארוך על כ-300,000 תלמידים, בהם 260,000 תלמידים בחינוך היסודי וכ-40,000 תלמידים בגני הילדים.
<אתי וייסבלאי: תלמידים אלה הם כ-26% מתלמידי בתי הספר היסודיים וכ-8% מהתלמידים בגני הילדים.
<אתי וייסבלאי: אם אנחנו מסתכלים על מי שחל עליהם יום חינוך ארוך לפי המגזר והפיקוח, אנחנו רואים שכ-40% מתלמידי בתי הספר הזכאים ליום חינוך ארוך לומדים בחינוך הערבי, הדרוזי והבדואי.
<אתי וייסבלאי: 21% נוספים לומדים בחינוך החרדי.
<אתי וייסבלאי: שיעור גבוה במיוחד, כמעט 100% מבין התלמידים בחינוך הבדואי והדרוזי זכאים ליום חינוך ארוך.
<אתי וייסבלאי: במגזרים אחרים השיעורים נמוכים יותר.
<אתי וייסבלאי: בחינוך העברי הממלכתי 15% מתלמידי בתי הספר זכאים ליום חינוך ארוך.
<אתי וייסבלאי: לגבי המצב החברתי-כלכלי של התלמידים הזכאים ליום חינוך ארוך - - -
יעקב מרגי: זה לפי יישובים או בתי ספר עם מדד טיפוח גבוה?
<אתי וייסבלאי: עם מדד טיפוח לבתי הספר.
יעקב מרגי: קבוצות טיפוח.
<אתי וייסבלאי: קבוצות טיפוח.
סאלח סעד: אז מה זה כאן 16,737, 100% מהתלמידים הדרוזים זכאים והם לא מקבלים?
<אתי וייסבלאי: 100% מהתלמידים הדרוזים זכאים ליום חינוך ארוך ומקבלים.
סאלח סעד: לא מקבלים.
יעקב מרגי: היא אומרת לך, ומקבלים.
<קריאה: זה ביסודי.
סאלח סעד: יסודי, בוודאי.
<אתי וייסבלאי: אז אם אנחנו מסתכלים לפי קבוצת הטיפוח של בתי הספר, שהיא מצביעה על המצב החברתי-כלכלי של התלמידים הלומדים באותם בתי ספר, רואים ש-60% מהתלמידים שזכאים ליום חינוך ארוך לפי חוק, לומדים בבתי הספר בקבוצות הטיפוח החלשות ביותר, חלש ובינוני-חלש, אבל יש גם לא מעט תלמידים בבתי ספר בקבוצות טיפוח חזקות יותר שזכאים ליום חינוך ארוך מכוח חוק.
<אתי וייסבלאי: כ-200,000 תלמידים בבתי הספר בקבוצות הטיפוח החלשות ביותר לא זכאים ליום חינוך ארוך מכוח חוק.
יעקב מרגי: עוד פעם תחזרי.
<אתי וייסבלאי: קרוב ל-200,000 תלמידים מבתי הספר בקבוצות הטיפוח החלשות ביותר, חלש ובינוני-חלש לא זכאים ליום חינוך ארוך.
<אתי וייסבלאי: כי הם לא נכללים בתוך רשימת הרשויות, אבל הם כן זכאים לתוכניות אחרות של משרד החינוך.
יעקב מרגי: אבל ציל"ה ומיל"ת יש להם.
מירב בן ארי: רגע, הם לא זכאים ליום לימודים ארוך בגלל הדירוג של הרמה של העיר שלהם?
מירב בן ארי: אם זה דירוג 5 - - -
מירב בן ארי: זה מדד שטראוס או למ"ס?
מאיר כהן: מדד טיפוח של בתי ספר.
יעקב מרגי: עוד משהו אני אומר.
יעקב מרגי: יש צו יוח"א שנחתם על ידי השר, בזמנו, והוא לא מורחב יותר.
יעקב מרגי: גם אם השתנה הקריטריון ונכון להיום יכנסו שכונות או בתי ספר לקריטריון שהצו בזמנו הכניס אותם, הצו לא מוחל אלא יש משהו חלופי, לכן נכנסים לך פה ה-200 ופה עוד כל מיני, אבל יש להם מסגרות אחרות.
<מירב ישראלי: הסיבה היא שהצו מנוסח לא בצורה של אשכולות, זאת אומרת כל מי שהוא באשכול 1 עד 3, נכנס וחל עליו יום חינוך ארוך, אלא ממש יש רשימה של ישובים ושכונות, ורק היישובים והשכונות האלו.
<מירב ישראלי: נכון, זה הקפיא מצב נכון למה שהיה הצו אז, ולכן כל מי שאולי היום נמצא במצב שמצדיק, הוא לא בצו ולכן הוא גם לא זכאי.
עודד פורר: ואז מה הוא מקבל במקום?
<מירב ישראלי: אז כמו שאתי אמרה, חלק מקבלים.
<מירב ישראלי: חלק גם לא מקבלים.
יעקב מרגי: יש ציל"ה, מיל"ת.
<מירב ישראלי: זה תלוי באיזה ישוב.
עודד פורר: תלוי בחוזק גם של העירייה והיכולת של העירייה לתת את השירות הזה.
יעקב מרגי: מאיר אסרף, נציגה של הסתדרות המורים.
יעקב מרגי: יש סיכוי שאנחנו היום לא נאשר את הדחייה ויוח"א יכנס למימוש מיידי.
יעקב מרגי: המורים, מה יהיה איתם?
<מאיר אסרף: קודם כול, למורים לא צריך לדאוג.
יעקב מרגי: אפשר להטיל עליהם מטלות נוספות?
<מאיר אסרף: לא, אני אסביר למה.
<מאיר אסרף: שינוי בחוק הוא שינוי בתנאי העבודה.
<מאיר אסרף: שינוי בתנאי העבודה מקים לנו את הזכות - - -
יעקב מרגי: יש לך עילה להיכנס למשא ומתן.
<מאיר אסרף: נכון, אבל אותי שלחו לכאן כדי להודיע שהעמדה של הסתדרות המורים היא שצריך לבטל בכלל את החוק הזה, כי הדחיות האינסופיות האלה הן פשוט - - -
יעקב מרגי: מסכים איתך, אבל אנחנו לא ניתן להם את הכיף הזה תודה.
<חיים הלפרין: חוק יום חינוך ארוך כפי שהוא חוקק, המטרות שלו היו חברתיות ולימודיות גם יחד, כשבע
<חיים הלפרין: צם הדגש על הארכת יום הלימודים, המטרה שלו הייתה מטרה חברתית, לאפשר להורים לצאת לעבודה.
מאיר כהן: הדגש על הארכת יום הלימודים היה צמצום פערים בחינוך.
יעקב מרגי: אני אעזור לחבר הכנסת מאיר כהן.
מאיר כהן: היות ובן משפחה שלי היה תומך בחוק ובזמנו כשהוא כתב את החוק אני ישבתי איתו שלושה חודשים כמנהל בית ספר, וניסחנו את זה.
מאיר כהן: אך ורק צמצום פערים.
מאיר כהן: שום חברתית וקשקושים.
יעקב מרגי: חיים, עלית על מוקש.
יעקב מרגי: על פי דברי ההסבר לחוק, הוא נועד "להוסיף שעות לימוד וחינוך על השעות הקיימות במוסדות החינוך כדי להרחיב ולהעמיק את הידע וההשכלה של התלמיד, להוסיף חינוך לערכים ופעילות חברתית, הכול במסגרת מטרות החינוך הממלכתי".
יעקב מרגי: עוד נקבע כי "מטרתו של החוק לתת הזדמנות שווה בחינוך לכל ילד בישראל כדי להביאו למיצוי מרבי של כישרונותיו.
יעקב מרגי: " מכאן תמשיך, תחזור בך ממה שאמרת.
<חיים הלפרין: אני לא השלמתי את המשפט.
<חיים הלפרין: כשאתה מדבר על הארכת יום לימודים, ודווקא מאיר כמנהל בית ספר, חבר הכנסת כהן יודע שכשאתה בעולם של סד שעות נתון ומחייבים אותך לעבוד יום ארוך עד שעה מסוימת, זה אומר שאם אתה רוצה למשל לפצל כיתות או לעשות פעילות מקבילה כדי לאפשר לילדים לקבל דברים יותר טובים, אז זה לא מאפשר לך, ולכן אמרתי שכאילו הצורך להאריך את יום הלימודים, הרבה פעמים מנע לתת מענה לצרכים אחרים שהם יותר מבחינת המטרות הלימודיות.
יעקב מרגי: זה טיעונים לעונש.
<חיים הלפרין: זה הדבר הראשון.
<חיים הלפרין: הדבר השני הוא שבעצם כבר כשהחוק חוקק, ובטח אחרי ש"אופק חדש" נכנסה לתמונה, הוא בעצם צומצם באופן שבו מבחינת שעות אפקטיביות שילדים מקבלים, אין יום לימודים עד השעה 16:00.
יעקב מרגי: אתה יודע למה אנחנו סובלים אותם סובלים?
יעקב מרגי: עשיתם רפורמת "אופק חדש", נתתם בה דברים טובים, אבל לא ביקשתם כלום.
יעקב מרגי: על זה אני כועס עליכם כל שנה.
יעקב מרגי: אם באמת זה בא במקום, באותו רגע הייתם צריכים - - -.
יעקב מרגי: תבואו, תורידו את זה מסדר היום.
יעקב מרגי: אתם לא מורידים מסדר היום, זה קיים.
יעקב מרגי: אתם מבקשים מחברי הכנסת לבטל חוק.
יעקב מרגי: לדחות אותו, לדחות לדחות.
יעקב מרגי: זה נראה לא טוב.
יעקב מרגי: זה נשמע לא טוב.
יעקב מרגי: אני מבין את כל ההתקוממות.
יעקב מרגי: הממשלה מבקשת את ההתעללות הזו בכם כל שנה.
יעקב מרגי: כנראה אתם נהנים מזה.
יעקב מרגי: יש לזה הגדרה.
יעקב מרגי: הגדרה קלינית כמעט אמרתי.
<חיים הלפרין: בפועל החוק מיושם נכון להיום ב-107 רשויות.
עודד פורר: מתוך כמה?
<חיים הלפרין: מתוך 256.
<חיים הלפרין: כפי שאתי הציגה, רובו המוחלט בעצם מתקיים בפריפריה.
<חיים הלפרין: אני גם רוצה להגיד שגם מה שכתוב פה באשכול 8, אפילו יש רשות באשכול 8 - - - , שזאת תל אביב, מדובר על דרום תל אביב ששם מצב השכונות הדרומיות הוא בדיוק כמו ברשויות באשכול 1.
יעקב מרגי: זה נכון שהמגזר הבדואי, הדרוזי והערבי ב-100%?
יעקב מרגי: חלקו.
יעקב מרגי: הבדואי והדרוזי, 100%, הערבי בחלקו.
יוסף ג'בארין: הבדואי והדרוזי זה מעט מאוד מסך כול החינוך הערבי.
יוסף ג'בארין: זה 10%.
יוסף ג'בארין: זה לא משקף כלום.
יעקב מרגי: אנחנו יודעים מה חלקם שם בסוציו אקונומי ובמדד הטיפוח.
יוסף ג'בארין: זה כמה רשויות ספורות.
יעקב מרגי: זה עדיין חלק גדול.
<זאב גולדבלט: זה לא חלק גדול, זה כולה 25% מתלמידי ישראל.
<זאב גולדבלט: רוב מוחלט של תלמידי ישראל לא זוכים לזה.
יעקב מרגי: אתה עושה שתי עוולות.
יעקב מרגי: אתה גם מתפרץ, גם לא הקשבת.
יעקב מרגי: אם היית מקשיב למה שעניתי לו, לא היית מביא את ההערה שלך, וחבל.
יעקב מרגי: זה לא מתאים.
<חיים הלפרין: אז אני אומר, קודם כול צריך להבין שרובו המוחלט מיושם באמת במקומות היותר חלשים.
<חיים הלפרין: צריך גם להבין שברגע ש"אופק חדש" יצאה לדרך, והתוצאה היא שכדי לאפשר לבית ספר לפעול עד 16:00 ולבצע את השעות הפרטניות לא במהלך יום הלימודים, לא רצינו שיוציאו ילדים מהכיתות בשיעורים, לבצע את זה בסוף היום.
<חיים הלפרין: ברור לכולם שאחרי 16:00,בית ספר, בגלל המון השלכות לא יכול להמשיך לעבוד, אז נאלצנו להפחית את השעות האפקטיביות, השעות הפרונטליות ל-37 כדי לאפשר לבית ספר לבצע במרוכז את כל השעות הפרטניות בין 14:30 ל-15:30 או 16:00 בהתאם למתווה של בית הספר.
<חיים הלפרין: במקביל לדבר הזה, המשרד, בעצם מה שהוא התחיל לעשות, זה להציע תוכניות יותר גמישות, אלטרנטיביות גם משיקולים של גמישות וגם משיקולים של עלות, אז קודם כול נתחיל מהשיקולים של הגמישות.
<חיים הלפרין: תוכנית "ניצנים" שמאפשרת לבית ספר גם לקלוט כוח אדם אחר, גם מתוך בית הספר וגם מתוך הגנים, מאפשרת באמת לתת מענה עד השעה 16:00 לאורך כל השנה על בסיס יותר וולונטרי.
<חיים הלפרין: צריך להבין, במסגרת יוח"א נתקלנו לא פעם במצבים שבהם אימא רצתה לקחת את הילד שלה מהגן, וההנחיות לפיקוח היו שצריך להפעיל חוק ביקור סדיר, כי בין 14:00 ל-16:00 זה אותו דבר כמו בין 12:00 ל-14:00.
מרב מיכאלי: ומה הבעיה עם זה?
מרב מיכאלי: יש אימהות שלא רוצות לשלוח את הילדים שלהן לבית ספר בכלל, אז מה?
יעקב מרגי: בסדר, הוא אמר שיש בעיה עם זה.
מרב מיכאלי: לא, הוא ציין - - -
יעקב מרגי: מרב, את לא תתפרצי.
מרב מיכאלי: הם בעצם פועלים בניגוד לחוק.
יעקב מרגי: חברך מצביע כבר עשר דקות, לא מקבל רשות דיבור.
יעקב מרגי: את לא תתפרצי.
יעקב מרגי: יש סדר בדיון אצלי.
יעקב מרגי: זה לא ועדת הפנים ולא ועדות אחרות.
<חיים הלפרין: המשמעויות של הפעלת תוכניות אלטרנטיביות מאפשרת למערכת לעבוד באופן יותר גמיש, לאפשר להורים באופן יותר וולונטרי להצטרף או לא להצטרף ולא מכוח המחויבות שלהם או החובה שלהם, ולדעתנו במקביל לזה שהתקצוב הדיפרנציאלי נותן יותר שעות לבתי הספר היסודיים באופן שמתייחס למצבם הסוציו אקונומי.
<חיים הלפרין: פעם שנייה, תוכניות כמו "ניצנים" מיל"ת וגם בחלק מסוים קר"ב, נותנות מענה של הארכת יום הלימודים, ועדיין בסך הכול אם הדבר הזה כמובן ימשיך ויצבור תאוצה, זה יהיה בעצם השלמה ליוח"א באופן שבו מצד אחד יוח"א לא נפגע אבל לא מתרחב, ומצד שני נותן למערכת ולהורים פתרונות יותר מלאים על פי הבנתנו, נכון להיום.
יעקב מרגי: מאיר, אני חייב לומר את זה לדיון.
יעקב מרגי: זה לא דבר של מה בכך, מצאתי לנכון.
יעקב מרגי: אתמול בלילה ישבתי עם חבר הכנסת אלאלוף.
יעקב מרגי: יש יחידת כת"ף שהוקמה בכנסת.
יעקב מרגי: היא ביצעה לו מחקר.
יעקב מרגי: הוא ביקש מהיחידה הזו לחקור ולתת לו נתונים, כמה בשלוש השנים האחרונות תוקצבו סעיפים של מלחמה בעוני, ברוח דוח העוני שאתה יזמת אותו.
יעקב מרגי: פרט למשרד החינוך, שמשרד החינוך עצלנים והגישו את הנתונים אחרי כתיבת הדוח, אז קבלו גם נזיפה על הדרך, כ-30 מיליארד ₪ תומכי מלחמה בעוני.
יעקב מרגי: אמרתי, אתה פה, אני חייב לומר את זה.
יעקב מרגי: זו יוזמה שלך.
יעקב מרגי: זו מפת דרכים שנכתבה ביוזמתך, דוח העוני, וזה טוב, וכל ממשלה תבוא ותיקח משם.
יעקב מרגי: זה עזר לממשלה הזו.
מרב מיכאלי: לעוני פחות.
יעקב מרגי: לא, זה תומך גם במדדים וגם בדוחות.
יעקב מרגי: נכון שעדיין לא מיגרנו.
יעקב מרגי: אוצר, מעבר לנומרטור, רוצה להוסיף משהו?
יעקב מרגי: אני עכשיו אומר לכם כמה אתם לא בסדר, משרד החינוך.
יעקב מרגי: גם המדינה משלמת יותר.
יעקב מרגי: אם הרציונל של יוח"א הוא טוב, ועובדה, אתם מתרצים שאתם עושים טוב, וצהרונים.
יעקב מרגי: אנחנו כל שנה שמים מיליארדים.
יעקב מרגי: פעם מוסיפים את המיליארד לצהרונים, בית ספר של החופשות ומיל"ת וציל"ה ועוד כל מיני שמות.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, מ-1997 הייתם מחילים, וכל חברי הכנסת היו מצביעים, מחילים את החוק הזה בהדרגתיות של עשר שנים, זה היה עולה לכם אותו דבר, לכן אני נתתי את ההקדמה הזו למשרד האוצר.
עודד פורר: אני רוצה להגיד משהו לפני שהוא עונה, אדוני.
עודד פורר: שאלה וגם הסתייגות קלה.
עודד פורר: אחד, יכול להיות שזה נאמר לפני שהגעתי, כי הגעתי לדיון באיחור.
עודד פורר: בתקציב הקודם הם רצו לדחות לחמש שנים.
יעקב מרגי: הודעתי, זה יהיה לשנה.
עודד פורר: עכשיו, נניח שאנחנו לא מאשרים את החוק, הם אמורים להתחיל.
עודד פורר: איזו היערכות הם עשו מאז התקציב הקודם ועד עכשיו כדי ליישם את החוק?
עודד פורר: או שהם לא עשו שום דבר.
יעקב מרגי: לא עשו.
מרב מיכאלי: לא עשו שום דבר.
מרב מיכאלי: הם בנו על זה שהם ידחו את זה שוב.
עודד פורר: החוק הזה בכנסת הוא אות מתה, זה הכול.
יעקב מרגי: כמה עלות שנתית של כניסת החוק לתוקפו?
<שאול קירשנבום: העלות המלאה היא תוספת של עוד 2.4 מיליארד ₪ מעבר ל-1.2 מיליארד ₪ שכבר היום מושקעים.
יעקב מרגי: כמובן אם ניישם אותו, נבטל.
יעקב מרגי: אין כפל מבצעים.
<שאול קירשנבום: לא, לא, אני מדבר על הצו.
<שאול קירשנבום: הצו היום, העלות שלו היא כ-1.2 מיליארד.
<שאול קירשנבום: בנוסף, צריכים עוד 2.4 מיליארד.
<שאול קירשנבום: סך הכול העלות של יוח"א בגילאים הקיימים היום הוא 3.6 מיליארד ₪ לפי השנה הקודמת, העלויות, מספר תלמידים ועלויות השכר.
<שאול קירשנבום: לגבי השאלה של חבר הכנסת פורר, החוק היום חל עד תש"פ ולכן מדובר על שנת הלימודים הבאה, תקציב 2019.
עודד פורר: אבל איזו היערכות?
עודד פורר: מעבר לתקציב משרד החינוך הוא צריך לעשות היערכות.
<שאול קירשנבום: היום אנחנו בתשע"ח.
<שאול קירשנבום: תקציב משרד החינוך לשנת 2019 צפוי לגדול בכ-6%, תוספת של 3.3 מיליארד ₪.
<שאול קירשנבום: בין הסעיפים המרכזיים של התוספת – הצהרונים, כולל גם בשנת 2018, 900 מיליון ₪, עוד 600 מיליון ₪ ב-2019.
<שאול קירשנבום: לחופשות – 320 מיליון ₪ ל-2018, 300 מיליון ₪ ל-2019.
<שאול קירשנבום: תוספת של 70 מיליון ₪ - שעות טיפוח לבתי ספר, חלק מהתקצוב הדיפרנציאלי שהתחיל לפני כמה שנים, המשך היישום והרחבתו.
מאיר כהן: תגיד כמה מילים על הדיפרנציאלי.
מאיר כהן: 70 מיליון ₪ עכשיו?
<שאול קירשנבום: תשע"ט תהיה השנה האחרונה ליישום של התקצוב הדיפרנציאלי.
מאיר כהן: כי אז זה סוגר מעגל של כמה כסף?
<שאול קירשנבום: סך הכול התוספת התקציבית הייתה 550 מיליון פלוס הסתה מבתי ספר חזקים, של שעות לבתי ספר חלשים.
יעקב מרגי: זה נותן אותותיו בדוחות ההארכה.
<שאול קירשנבום: שינויים משמעותיים מאוד וכבר היום אנחנו רואים מהנתונים, אם מסתכלים על הגרף של השעות לתלמידים חלשים, אז הם מקבלים הרבה יותר מאשר התלמידים החזקים, מה שלא ראינו קודם.
<שאול קירשנבום: זה נכון לכל המגזרים.
<קריאה: כי זה עובד לפי מדד טיפוח.
<שאול קירשנבום: כן, כן.
<שאול קירשנבום: זה עובד לפי מדד טיפוח.
יעקב מרגי: וטוב שזה עובד לפי מדד טיפוח.
<שאול קירשנבום: הכי מדויק.
<שאול קירשנבום: זה מגיע לכולם, לא משנה אם זה ביישוב חזק או ביישוב חלש, מקבל לפי - - -
יעקב מרגי: לפי מדד טיפוח של בית הספר.
<שאול קירשנבום: כמו כן יש תוספת של 80 מיליון ₪ עבור צמצום פערים בפריפריה בעיקר עבור תוכניות שבחינוך בלתי פורמלי.
<שאול קירשנבום: זה כולל בצפון ותוכניות נוספות שממשיכות.
<שאול קירשנבום: יהיו גם ב-2019.
יעקב מרגי: אני מבין את המחאה של מי שמתנגד והלוואי ויכולתי גם אני לא לאשר לכם את הדחייה, אבל מה שנעשה בשנים האחרונות בהזרמות לטובת צמצום פערים, זה מתקן עיוות של שנים רבות ומצמצם פערי דורות ופערים בחינוך.
יעקב מרגי: צריך להשקיע וטוב שסוף סוף יש כיוון של תקצוב דיפרנציאלי.
יעקב מרגי: הלוואי ויאיצו את הקצב, ואני אומר לך, צריך להמשיך עם התקצוב הדיפרנציאלי.
יעקב מרגי: צריך אפילו, אני לא רוצה לסכסוך רשות ברשות.
יעקב מרגי: אם האוצר יכול להביא את זה, שיביאו.
יעקב מרגי: אני חושב שהשיטה של התקצוב הדיפרנציאלי היא שיטה נכונה.
יעקב מרגי: כבר הקמנו מדינה.
יעקב מרגי: אנחנו כבר 70 שנה עומדים על הרגליים.
יעקב מרגי: יש כבר היום תפיסה מנטלית שכן צריך לתקצב.
יעקב מרגי: המשאב הוא לא משאב של מקומי ונקודתי.
יעקב מרגי: עדיין אנחנו לא בשיטת ממשל של מחוזות.
יעקב מרגי: זה משאב של המדינה וצריך לדעת לחלק את המשאבים נכון, וטוב שכך.
יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני לא הייתי בא לדיון היום אם לא הייתה לי באמת רוח גבית עם כל מה שמושקע, ועוד היד נטויה, ואני אומר לכם, גם נושא תשלומי הורים לא יבוטלו.
יעקב מרגי: הלוואי והייתי יכול לבטל, אבל אני אומר לכם שתהיה בשורה חלקית.
יעקב מרגי: אנחנו במשאים ומתנים על זה.
יעקב מרגי: יכול להיות שנצליח וזה יהיה דיפרנציאלי גם כן ולפי מדד טיפוח בית ספרי.
יעקב מרגי: זה הכיוון שאני מוביל, שיכול להיות ששם אנחנו ניתן איזו הקלה מסוימת.
יעקב מרגי: רק שתבינו, כשמדברים על מיליון ויותר ילדים, כל עשרה שקלים שתורידי זה עשרה מיליון.
יעקב מרגי: 20 שקלים זה 20 מיליון.
יעקב מרגי: לכאורה זה נראה קטן, אבל זה הרבה ואנחנו נעשה זאת במידה ובמשורה, לכן קל לי.
יעקב מרגי: תודה, משרדי הממשלה.
<שאול קירשנבום: כל התוכניות שציינתי נכנסים באופן דיפרנציאלי, כולם, לפי מדד טיפוח, לפי מדד סוציו אקונומי, כל התוכניות החדשות.
יעקב מרגי: גם אני בזמנו הפעלתי לחצים לבטל תשלומי הורים לכולם.
יעקב מרגי: צריך להודות, כשאתה נכנס לדיונים ואתה רואה מעבר לאמירות הפופוליסטיות, בוא נראה באמת, המשאב של המדינה זה 1.5 מיליארד, איך מחלקים אותו, וכשעושים בשום שכל וחושבים ולא העיקר הצהרות וביטלתי תשלומי הורים ותקעתי אותם, אלא צריך לראות איך מחלקים את המשאבים בצורה נכונה ואני שמח שהאשכולות, קודם כול אשכולות 1 עד 3, מדד בית ספרי עם מדד טיפוח גבוה מטופלים ועוד היד נטויה ועוד נמשיך.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לברך על כך.
יעקב מרגי: מרב, למרות שכילית עלי את זעמך.
יוסף ג'בארין: אני רוצה שנצביע וזהו.
יעקב מרגי: אני אומר לך, אם אני הייתי חבר כנסת של המגזר, אני היום הייתי מצביע בעד הדחייה, כי בסך הכול מה שהשקענו במדדי הטיפוח ובסוציו אקונומי, דיפרנציאלי, מוסתים - - -
יוסף ג'בארין: מה שהשקיעו זה מבורך, אבל זה לא קשור בזה.
יעקב מרגי: זה קשור.
יעקב מרגי: מרב, בבקשה גבירתי.
מרב מיכאלי: אדוני, אני חייבת להגיד, הדבר הנכון הוא לבטל את החוק הזה.
יעקב מרגי: מסכים איתך ואני אפעל בנושא הזה.
יעקב מרגי: ברשותך, במשא ומתן שלי עם השלטון המקומי, חיים ביבס ישב איתנו באמת בהתדיינות, וזה מקום באמת לציין את מרכז השלטון המקומי, השת"פים שעשינו בשלוש השנים האחרונות.
יעקב מרגי: אני אמרתי לו, תקשיב טוב, אם אני מביא את "ניצנים" עם שיפור כזה ואחר, אני מוכן להתמקח, כי היה ויכוח עם האוצר.
יעקב מרגי: אני מוכן לבטל אחת ולתמיד את החוק הזה.
יעקב מרגי: הוא אמר לי, מה, אל תגיד את זה, יאכלו אותך.
יעקב מרגי: אמרתי לו, אני מתמודד.
יעקב מרגי: מה שאני אומר, אני עומד אחרי זה, כי בסך הכול אנחנו נביא ונביא.
יעקב מרגי: חוץ מזה, ואלה, אני לא אוהב שעובדים עלי.
יעקב מרגי: אני מבין שבחוק ההסדרים אי אפשר לבטל חקיקה פרטית, נכון?
יעקב מרגי: לא נהוג.
יעקב מרגי: תהיו אמיצים, שימו לי את זה באמצע השנה.
יעקב מרגי: בואו נתמסחר עליו ונוריד אותו.
יעקב מרגי: מספיק עם המחזה המביש הזה כל שנה.
יעקב מרגי: הציבור תופס את הממשלה באור לא חיובי כל שנה בקטע הזה.
מרב מיכאלי: צריך פשוט לבטל את חוק יום לימודים ארוך משום שמה שעושים לו כל שנה זה לא פחות ממשפיל.
מרב מיכאלי: זה משפיל את כל המשתתפים.
מרב מיכאלי: קודם כול זה משפיל את הכנסת, שחוק שהיא העבירה, מדי שנה הממשלה באה ופשוט כאילו זורקת אותו לפח.
מרב מיכאלי: שניים, גם את החלקים שהיא מיישמת, היא מיישמת כבר בצורה מעוותת לחלוטין, קודם כול משום שהיא קיצרה את השעות, מה שהיה אמור להיות במקור, אז גם מה שמיושם במקום שבו כאילו חל יום לימודים ארוך, זה יותר קצר ממה שזה היה אמור להיות.
מרב מיכאלי: חלק מהאופן שבו זה מיושם, אתם אומרים בעצמכם, זה בכלל מסגרות חלופיות.
מרב מיכאלי: זה לא באמת יום לימודים ארוך, אלא זה מיני סוגים משודרגים או לא משודרגים של בייביסיטר, שלא מביא את המטרה של החוק, שזה היה חינוך יותר איכותי לילדות ולילדים במדינת ישראל ובאמת השוואת הזדמנויות.
מרב מיכאלי: הדבר שאתה אמרת, אדוני, זה הדבר הכי חמור, אדוני.
מרב מיכאלי: למה התפרצתי ככה קודם?
מרב מיכאלי: מה שאמר אדוני, אימהות רוצות להוציא את הילדים מבית ספר, אז אני אפריע להם להוציא את הילדים מבית ספר?
מרב מיכאלי: הרי כל הרעיון הוא שהילדות והילדים יהיו בבית ספר.
מרב מיכאלי: זה כל הרעיון, אותו רעיון של חוק חינוך חובה, אותו רעיון בדיוק.
מרב מיכאלי: מה שאמר פה חברי עודד פורר, הוא צודק מאה אחוז.
מרב מיכאלי: האם לאוצר יש תשובה איך הם נערכים להפעיל את חוק חינוך של יום לימודים ארוך בעוד ארבע שנים?
מרב מיכאלי: האם הם מביאים לנו תוכנית איך הם יעשו את זה בעוד ארבע שנים אחרי הדחייה?
יעקב מרגי: לא, הם מתכוננים לבטל אותו.
מרב מיכאלי: והכי חשוב, האם אי פעם עשיתם חשבון כמה עולה למשק אי היישום של חוק יום לימודים ארוך?
מרב מיכאלי: האם אי פעם עשיתם חשבון כמה עולה למשק הפריון הנמוך בגלל שאין מספיק שעות חינוך ובגלל העובדה שבעיקר אימהות לא יכולות ללכת לעבוד כי הילדות והילדים שלהם, אין להם מסגרת?
מרב מיכאלי: אולי הם יעשו פעם אחת חשבון, הם יתחילו לחשוב על זה אחרת.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו אורחים שלנו מבית המשפט המחוזי ירושלים.
יעקב מרגי: אתם נמצאים בדיון בנושא של חוק התקציב שבא לאשר את דחיית יישום חוק יום חינוך ארוך.
יעקב מרגי: אני מקדם אתכם בברכה.
יעקב מרגי: תיהנו מהדיון.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר, בבקשה.
יעקב מרגי: אמרו לי, רק לידיעת כל חברי הכנסת, שמ-1997 כמעט כל מפלגות הבית הן מהאופוזיציה והקואליציה ששימשו כשרי חינוך, דחו את החוק הזה, אז חכמים, היזהרו בדבריכם שמא יבואו התלמידים וישתו - - -
סאלח סעד: אז מי שאשם בזה זה רק פקידי האוצר.
יעקב מרגי: השרים שהיו כל השנים.
מאיר כהן: כן, אני יודע.
מאיר כהן: לא צריך להזכיר לנו חטאים שהיינו חלק מהם.
מאיר כהן: החוק הזה נולד באמת מתוך כוונה להתעסק בצמצום פערים, אך ורק.
מאיר כהן: חבל שהממ"מ לא ציין את שני הדברים החשובים בסקירה שלהם, האחד, שבמחקר זה מוכיח מעל לכל ספק שבתי ספר שהיו בתוך יום לימודים ארוך, היה שם תהליך אמיתי של צמצום פערים.
מאיר כהן: אני באמת לא יודע למה שר האוצר עושה את מה שהוא עושה.
מאיר כהן: זה לא שר החינוך.
מירב בן ארי: למה זה לא שר החינוך?
יעקב מרגי: רק שר החינוך.
מאיר כהן: היות והייתי שם, כשבאים לבקש, אז אנשי האוצר אומרים, קח, יש לך את שני אלה, תבחר את זה או את זה, ושר החינוך בוחר את מה שהוא רוצה.
מירב בן ארי: מה קשור שר האוצר?
מאיר כהן: את מוכנה לתת לי לדבר?
מאיר כהן: אי אפשר שכל פעם שאומרים שר האוצר, אתם קופצים.
מירב בן ארי: לא קשור.
מירב בן ארי: כולם פה דיברו על שר האוצר.
מאיר כהן: מירב, אני אגיד את מה שאני רוצה ואני לא אקבל אישור ממך.
מירב בן ארי: תגיד מה שאתה רוצה ואני אענה על מה שאני רוצה.
מאיר כהן: אז אני אומר לך, תעשו חשבון נפש למה עם כל מה שאתם עושים, אתם מדשדשים במקום, כי מה שיצא מהישיבה הזאת, לא תוכנית "ניצנים" ונטו פלוס ונטו מינוס.
מאיר כהן: יצא שהוועדה דחתה את יום חינוך ארוך.
מאיר כהן: תעשו חשבון נפש איזה טעויות אתם עושים עם זה.
מאיר כהן: אני לא אומר ששר האוצר לא עושה דברים טובים, אבל אני אומר שזאת טעות.
מאיר כהן: אני חוזר ואומר למגינת ליבה של חברת הכנסת מירב.
מאיר כהן: טעות.
מאיר כהן: גם אלה שעשו את זה לפני, טועים.
מאיר כהן: בניגוד למירב, יש לי קצת יותר ניסיון כי הייתי גם מנהל בית ספר כשהיה יום לימודים ארוך.
מאיר כהן: הייתי גם ראש עיר.
מאיר כהן: אני, בניגוד למשרד החינוך דאגתי שכל שנה יעשו מחקר מקיף בתוך בתי הספר, יעקבו.
מאיר כהן: אין שום ספק שבתי ספר שהיו בתוך יום לימודים ארוך, בתוך יוח"א במתכונתו הישנה והטובה, כולל ארוחת הצהריים, הגיעו להישגים יפים מאוד.
מאיר כהן: עכשיו מה קורה?
מאיר כהן: מגיעים שר אוצר, מגיעים שר חינוך שמקשיבים.
מאיר כהן: אני מחזק את מה שמרב מיכאלי אמרה היות ואני מכיר טוב את שאר התוכניות.
מאיר כהן: אלה תוכניות של להיות נחמדים עם ההורים, לעשות בייביסיטר.
מאיר כהן: יש תוכנית אחת שהיא תוכנית שעושה שינוי מהותי אצל הילדים, וזה יום לימודים ארוך במתכונת הישנה.
מאיר כהן: להערכתי אתם באים לחמש שנים.
מאיר כהן: אתם חושבים שהיושב ראש יגיד, אני רוצה רק שנה, וזה מן משחק כזה מוכר, ובשנה הבאה תבואו עוד פעם וזה יהיה בסדר.
מאיר כהן: אנחנו חלק מהמשחק הזה.
מאיר כהן: אני מציע לך אדוני, גם אם אתה תעביר את הצעת החוק הזאת, אני מצפה ממך, יושב ראש ועדת החינוך שאני באמת מחזיק ממנו ואתה יודע את זה, כן לעלות לדוכן ולהגיד שזה אושר, למגינת ליבך, כי אסור שזה ימשיך להיות.
מאיר כהן: החלטתם שאתם לא רוצים את החוק?
מאיר כהן: תתמודדו עם זה.
מאיר כהן: תבואו, תבטלו את החוק.
מאיר כהן: החוק הזה הוא חוק יוצא דופן וחוק טוב וחבל מאוד ששר האוצר, האסימון לא יורד.
מירב בן ארי: שר החינוך.
מאיר כהן: רק שר האוצר.
מאיר כהן: אם שר האוצר היה רוצה יום חינוך ארוך, שהוא נציג הפריפריה כמו שהוא טוען, היה דואג להרחיב אותו לכל הפריפריה.
מאיר כהן: זה רק שר האוצר ושום "נטו משפחה" ושום שלט לא יעזור.
מאיר כהן: אם אתה, שר האוצר, כחלון, דוחה את יום לימודים ארוך בפריפריה, אתה עושה להם עוול.
יוסף ג'בארין: כבוד היושב ראש, הפנייה שלי היא יותר אליך, כי לכאורה זו אותה הצגה כל פעם כשמאשרים את התקציב.
יעקב מרגי: נציג האוצר, גם שנה שעברה היה נומרטור והשמיים לא נפלו.
יעקב מרגי: אני חי בסביבה של מפלגות שכל חוק, השמיים יפלו, כמו עכשיו, עשו לנו משברון, אז אין.
יעקב מרגי: אמרתי, שמעתי את דעתך.
יעקב מרגי: גם שנה שעברה היה נומרטור ולא היה שום קיצוץ.
יעקב מרגי: תודיע גם לשר האוצר, גם לשר החינוך, גם ליו"ר הקואליציה, אני לא מתכונן לדחות את זה מעבר לשנה, והנה אני אומר לכם, כדאי שמשרד החינוך ומשרד האוצר יתכנסו למושב הבא להביא הצעת חוק אמיצה לביטול החוק.
יעקב מרגי: אנחנו לא נדחה לכם את זה יותר.
<שאול קירשנבום: אפשר להסביר את ההשלכות של זה?
<שאול קירשנבום: הנומרטור היום מחייב לתקופה של ארבע שנים ולכן ככל שהחוק הזה יעבור, ידחה רק לשנה אחת.
יעקב מרגי: בדקתי את כל ההלכות למשה מסיני.
<שאול קירשנבום: יש פה את היועצת המשפטית של משרד האוצר.
יעקב מרגי: בדקתי את כל ההלכות למשה מסיני, שאי אפשר לשנות אותם.
יעקב מרגי: נומרטור זה לא גזירת שמיים.
יעקב מרגי: תתמודדו עם זה.
יעקב מרגי: שנה שעברה ידעתם להתמודד עם זה טוב, דחיתי לכם את זה לשנה ולא עשיתם שום - - - .
יעקב מרגי: אני לא מתכונן להעביר לארבע שנים.
יעקב מרגי: יש לך עד שנת הלימודים תשפ"א.
יעקב מרגי: יש לך את תשע"ח שאנחנו בתוכה, תשע"ט, תע"פ, תשפ"א.
יעקב מרגי: הנה אני אומר לכם, אני לא אעשה הצבעה.
יעקב מרגי: תחליטו עכשיו, אתם רוצים הצבעה או רוצים שנה.
יעקב מרגי: דחיתי שנה שעברה שנה.
יעקב מרגי: לא היה שום נומרטור.
יעקב מרגי: פתאום השנה יש נומרטור.
יעקב מרגי: אין לי נומרטור.
יעקב מרגי: לא רואה נומרטור.
יעקב מרגי: אני דוחה בשנה ואני קורא לאוצר.
יעקב מרגי: גם נועה, גם נדב, אני אומר לכם, במושב הבא אני רוצה את הצעת החוק או שתבואו, תגלו שאתם מתכוננים ליישם ואם תרצו לבטל, אני אעביר לכם את הביטול.
יעקב מרגי: תביאו הצעת חוק לביטול.
מירב בן ארי: מה אתה כל כך נרגש?
מירב בן ארי: יש הרי דוח מצוין שמראה שגם להשאיר את הילדים בתוך מסגרת יום בית ספר, גם למורים וגם לילדים.
מירב בן ארי: תן להם מסגרת מחוץ לבית ספר, אני מסכימה, אבל למה להמשיך לתקוע את הילדים עד שעה 17:00 בבית ספר?
יעקב מרגי: מירב, אני מסכים איתך, אבל שיהיו אמיצים, שיביאו הצעת חוק לביטול.
יעקב מרגי: למה המחזה המביש הזה כל שנה?
מירב בן ארי: אז למה צריך להאריך את היוח"א הזה, כל שנה לבטל אותו?
מירב בן ארי: תן חוק שלוקח את הילדים ועושה להם מסגרת טובה.
מרב מיכאלי: זה מה שיום חינוך ארוך היה אמור לעשות, לתת להם מסגרת טובה בתוך בית ספר.
מרב מיכאלי: בית ספר אמור להיות מסגרת טובה.
מרב מיכאלי: אם בית ספר הוא לא מסגרת טובה, בואי תבטלי את חוק חינוך חובה.
יעקב מרגי: מירב בן ארי, מרב מיכאלי, פעם שנייה.
מירב בן ארי: לא קראת לי פעם ראשונה בכלל.
יעקב מרגי: אז אני אחזור לראשונה.
מרב מיכאלי: אז גם אני כופרת בראשונה.
יעקב מרגי: שתיכן בראשונה.
יוסף ג'בארין: כבוד היושב ראש, אני עדיין זוכר את הדיון שהיה לנו לפני שנתיים.