GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: למחוק - הבנתי.
מנחם גולדין: בהתאם למאפיינים המובנים של המסגרת.
מנחם גולדין: אני חושב שיש מספיק הגנות למשרד החינוך בחוק הזה בשביל לא לחשוש, וזה באמת ייתן את בחירת ההורים.
מנחם גולדין: עוד דבר שחשוב לי להגיד ולא צוין פה, אני רק אוסיף.
מנחם גולדין: כשמדברים על זכאויות ואפיון, צריך לזכור היום שיש שתי ועדות שקובעות זכאויות, מצב שיוצר אילוץ למשרד החינוך.
מנחם גולדין: בעצם, משרד החינוך היום צריך לחיות בין שתי הזכאויות האלה שצריך להחליט ביניהן – או שהוא משלב, או שהוא מעביר לחינוך מיוחד.
מנחם גולדין: הדינמיות הזאת כשאתה מדבר על זכאויות, הוא לא יכול להיפטר מהילד הזה, הוא לא יכול לחתוך אותו.
מנחם גולדין: או שאתה רוצה לקחת ולתת לו זכאויות בחינוך מיוחד או שאתה רוצה לתת לו זכאויות ותיתן לו בשילוב.
מנחם גולדין: תראו, במדינת ישראל – וזה הרצאה, אתה יודע, אולי נלמד משהו – כשאנחנו מדברים על בריאות, גם ברווחה, בכל החוקים שאנחנו מדברים, אנחנו לעולם לא באים ונותנים את הסמכות הזאת של זכאות לוועדה עצמה.
מנחם גולדין: ולמה?
מנחם גולדין: וזה חשוב להבין.
מנחם גולדין: כי זה המודל.
מנחם גולדין: אתה יכול לייצר ועדה מקצועית מכובדת שתקבע מה הילד צריך – ודרך אגב, גם אם הוא לא צריך – וברגע שהם קובעים מה הוא צריך ולא צריך, הצורך הזה הוא שיקבע לו את הזכאות.
מנחם גולדין: זה לגיטימי.
מנחם גולדין: אבל ברגע שאתה נותן סמכות לוועדה ואתה אומר לה לך יש זכאות, אנחנו הופכים.
מנחם גולדין: אנחנו אומרים, קודם כול אנחנו שמים מחסום של זכאות ואחר כך זה.
מנחם גולדין: אני רוצה גם להגיד מילה אם אנחנו מתעסקים בנושא - יש פה את המילה סיכון – שחשוב לי להגיד אותו.
מנחם גולדין: אז אני לא אגיד.
יעקב מרגי: הוא ניסה.
יעקב מרגי: לא הצליח, בסדר.
מירב ישראלי: גם המאפיינים המובנים.
מנחם גולדין: אז אני רוצה משהו קטן רק להוסיף כי כן עלתה הסוגיה, אני חושב שאני יכול לתת פתרון לשאלה ואני מבקש רשות לעניין הזה.
מנחם גולדין: אני חושב שיש לי פתרון למה שנאמר פה עם ה-21 שקשור לסעיף 8.
מנחם גולדין: אם אני אוכל להגיד אותו עכשיו כי סעיף 8 עוד לא נכנס בתיקונים.
מנחם גולדין: אז אם יורשה לי, אחר כך.
יעקב מרגי: אחר כך יורשה לך.
מנחם גולדין: כי אני באמת חושב שצריך פה מסלול.
מנחם גולדין: ברגע שבחוק יהיה מסלול של הסכמה מוקדמת - - -
מנחם גולדין: תודה רבה.
בועז אחד העם: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.
בועז אחד העם: בועז אחד העם, המרכז הישראלי ללימודי חירשות.
בועז אחד העם: קודם כול, אני רוצה להגיד תודה רבה שאתם מכירים שאני פה כי את ההערה שלנו לגבי הרכב הוועדה מחקתם.
בועז אחד העם: ביקשנו נציגות לאנשים עם מוגבלויות בוועדה.
יעקב מרגי: לא הייתה התחייבות בתחילת הדיונים שכל הערה תתקבל לתיקונים.
מירב ישראלי: אני מתנצלת ששכחתי אותה, זו שכחה שלי.
מירב ישראלי: מתנצלת, כנראה לא רשמתי אותה בזמן הדיון.
בועז אחד העם: לא, כי זה אומר שבעצם האמת והידע נמצא רק במקום אחד, ולא אצלנו.
בועז אחד העם: אנחנו לא מביאים לך פה את כל התלמידים שיגידו כמה הם עברו סבל בגלל - - -
יעקב מרגי: אני אמרתי מראש שזה לא התיקון האופטימלי.
בועז אחד העם: עכשיו לגבי הסעיף הזה.
בועז אחד העם: קודם כול, כתוב: "ואת היקף סל השירותים שיינתן לו בשים לב לצרכיו".
בועז אחד העם: למה בשים לב?
בועז אחד העם: למה לא על-פי?
בועז אחד העם: למה אף אחד לא לוקח פה אחריות?
בועז אחד העם: על הדברים האחרים אתם פוסקים שחור ולבן אבל פה אתם משאירים את זה באפור?
בועז אחד העם: על-פי צרכיו.
בועז אחד העם: זה אחד.
יעקב מרגי: יש הבדל?
יעקב מרגי: זה מסיר אחריות?
מירב ישראלי: זה לא מסיר אחריות אבל זה אומר - - -
יעקב מרגי: בשים לב זה רשות?
יעקב מרגי: זה רשאי?
מירב ישראלי: בשים לב זה לא לפי.
מירב ישראלי: זה שונה.
בועז אחד העם: למה לא לוקחים אחריות?
מירב ישראלי: לפי זה כאילו לוקחים את כל הצרכים שלו, נותנים לו - - -
יעקב מרגי: אם יש לי את רשימת המאפיינים, אין בעיה לומר לפי צרכיו, אני חושב.
אילן שי: אנחנו ננסח.
יעקב מרגי: אין גם בעיה להשאיר בשים לב כי בסוף, בתוספת לחוק יש את הרשימה של כל מה שאנחנו רוצים.
בועז אחד העם: אין בעיה, אבל אני אומר, אם זה הצהרתי - - -
יעקב מרגי: תבחנו זאת.
יעקב מרגי: אם אין בעיה, אני מבקש לשים "על-פי", לחומרה.
בועז אחד העם: והכול בהתאם לאמות המידה שיקבע השר, יפרסם המנהל הכללי של משרד החינוך.
בועז אחד העם: פתרנו את הסוגיה הזאת?
מירב ישראלי: פתרנו את זה.
מירב ישראלי: זה יהיה בתוספות לחוק.
בועז אחד העם: לגבי המאפיינים המובנים, הוא ביקש למחוק.
בועז אחד העם: אני מציע לשנות את זה.
רויטל לן כהן: עוד לא הגענו לשם.
מירב ישראלי: עוד לא הגענו.
בועז אחד העם: לא הגענו, סליחה.
בועז אחד העם: אז רק הערה אחרונה – לא פיליבסטר, אני ענייני.
יעקב מרגי: אני רק עניתי לחשדות שנחשדתי בהן, אתם עכשיו רוצים לעשות דיון.
בועז אחד העם: אני האחרון.
יעקב מרגי: לא פיליבסטר, אתה רואה שאני מאפשר.
בועז אחד העם: אני מסכים שפה הרבה מנסים לשכנע על ידי כך שמדברים על ערכים.
יעקב מרגי: גובה הטונים שלי נקבע מגובה הטונים של האורחים, אז לא להיבהל.
יעקב מרגי: ככל שזה ירד, גם אני ארד; זה יעלה, אני אעלה.
בועז אחד העם: יש מחקר שנעשה פה בארץ, זה ספר שנקרא "השילוב ושברו", שמצביע על כמה סיבות לכך שהשילוב לא הצליח.
בועז אחד העם: והם כותבים ככה: עמדות שליליות מצד המורים, הכשרה לא מספקת – וזה הגיוני.
בועז אחד העם: אם המורים למדו חינוך - - -
יעקב מרגי: ספר שנכתב על ידי מאן דהו, עליו יהיו דעות כאלה ואחרות.
בועז אחד העם: אין בעיה, אבל אני אומר, בואו נלמד מזה, אני אומר אם אפשר ללמוד מזה.
בועז אחד העם: הכשרה לא מספקת, תנאי העסקה - - -
יעקב מרגי: נלמד גם מאלה שחושבים שהצליחו.
יעקב מרגי: הנה עובדה, בחולון הפיילוטים הצליחו.
יעקב מרגי: תאמין לי שאם היינו משכפלים את הפיילוטים, והמשרד היה משכיל – הרי מה הבעיה שלנו?
יעקב מרגי: גם הליך החקיקה הזה, עד שלא דחפנו את הממשלה לקיר והסברנו לה שהמצב לא יכול להימשך כך, זה לא בא.
יעקב מרגי: עשיתם פיילוט.
יעקב מרגי: ריבונו של עולם, למה עשתה המדינה פיילוט?
יעקב מרגי: למה השקיעה בפיילוט?
יעקב מרגי: כדי להחזיק פיילוט?
יעקב מרגי: יאללה, גמרנו.
יעקב מרגי: שנה, שנתיים, שלוש, הצליח – תתקדמו, תעשו את זה בפס רחב.
יעקב מרגי: אם היה בפס רחב, לא היה תיקון, לא היה צורך בכל זה.
בועז אחד העם: אין בעיה, רק רציתי להעיר משהו אחד בעייתי.
בועז אחד העם: שמבחינת ההכשרה של המורים, כל מי שלומד בעצם הוראה מתקנת - - -
יעקב מרגי: הזכרת לי משהו – אני מפסיק אותך, סלח לי.
יעקב מרגי: אתמול היה כאן דיון חשוב, ותאמינו לי, חשוב מאוד.
יעקב מרגי: האולם היה מלא בכיסאות ריקים.
יעקב מרגי: כשאמרתי מלא חשבתם כפי שזה עכשיו.
יעקב מרגי: היה דיון – וזה חשוב להליך החקיקה – ביקשתי לקבל סקירה על מיזוג ואיחוד מכללות ומעברן לוות"ת, מל"ג.
מירב ישראלי: מכללות להוראה.
רויטל לן כהן: מהבית צפיתי, אז היה לך צופה גם בבית.
יעקב מרגי: היו, היו צופים, התייחסתי אליכם בדיון – לא יודע אם שמת לב שאמרתי.
יעקב מרגי: בהתחלה התבאסתי.
יעקב מרגי: באתי אני ועוד שלושה מהמל"ג, ות"ת – סליחה על ההתבאסתי אבל זה כדי לבטא את התחושה – ולאחר מכן יצאתי בסיפוק.
רויטל לן כהן: מצוין.
יעקב מרגי: מצוין.
יעקב מרגי: שמענו התייחסות, שאלות ענייניות, וקיבלנו תשובות – שהלנתי עליהן.
יעקב מרגי: אמרתי, אתם מונעים טוב מבעליו.
יעקב מרגי: אמרתי, אתם עושים תהליך.
יעקב מרגי: גם המשרד חוטף פה, המל"ג חוטפים ממני את שבט ביקורתי על אי העשייה שלהם, בזמן שהם כן עושים.
יעקב מרגי: בקטע הזה של המורה, כבר בסוף קיץ 2018 הוועדה המיוחדת שהוקמה, מוציאה את המסקנות שלה – ביקשתי שיבואו להצגה בוועדה – על תוכנית הכשרת מורים עתידית.
יעקב מרגי: ויש שם פרק שלם בקטע של החינוך המיוחד, לכל המורים – תואם, מתכתב עם ההליך פה.
אמיתי שוחט: אין עדיין, מצטער.
יעקב מרגי: אני אמרתי שיש עכשיו?
אמיתי שוחט: כרגע גם לא על הפרק, לצערי.
יעקב מרגי: רגע, מה אני אמרתי?
אמיתי שוחט: שמתוכנן.
יעקב מרגי: קיץ 2018.
יעקב מרגי: הם יבואו.
יעקב מרגי: הם הבטיחו.
אמיתי שוחט: אם הוועדה תלחץ זה יהיה.
אמיתי שוחט: אני בקשר עם הוועדה הזאת.
יעקב מרגי: לא יבואו, הם יחזרו הביתה, יביאו תשובות, יעשו שיעורי בית.
יעקב מרגי: זה שאומרת לי חברת מל"ג, ות"ת, שהנושא הזה נדון וייכנס, ואנחנו מדברים על המורה העתידי, שיטות הוראה עתידיות, התאמת שיטות ההוראה – מתקיימת עבודה.
יעקב מרגי: ואנחנו פה נוזפים וחובטים בכם, ואף אחד לא אומר לי, אף אחד לא אומר לחברי הוועדה את זה.
יעקב מרגי: אז רבותיי, גם בקטע הזה – הפסקתי אותך בשלב הזה.
בועז אחד העם: לא, זאת בדיוק הנקודה.
בועז אחד העם: שלא יכול להיות שנעשה שילוב, אבל המורים ילמדו רק קורס אחד בנושא הזה.
יעקב מרגי: מיכל מנקס, אין לך מה להוסיף?
יעקב מרגי: אבי קמינסקי, אין לו רשות דיבור, הוא לא בא לדיון הקודם.
יעקב מרגי: בבקשה, אם תרצה אחר כך.
יפה בן דוד: אני רוצה לומר כמה דברים.
יפה בן דוד: קודם כול, אני רוצה באמת להודות לך על הזמן שאתה מקדיש לחוק הזה וכולנו פה מקדישים כי מדובר בעבודת קודש ואנחנו באמת עדיין לומדים איך לשתף פעולה בנושא של החוק הזה.
יפה בן דוד: מה שצריך להיות זה מספר דברים.
יפה בן דוד: קודם כול, אנחנו עדיין חוזרים על עמדתנו ואנחנו עדיין לא קיבלנו תשובה בנושא שמנהל חייב להיות בוועדה, נקודה.
יעקב מרגי: שיבוא לוועדה.
יפה בן דוד: לא, זה לא מספיק.
יעקב מרגי: פה הוכרע.
קריאה: מה זה יבוא לוועדה?
יפה בן דוד: מי שמתעסק היום ומי שמטפל ביום-יום ומי שמכיר היטב את הילד אחרי הוריו זה מנהל בית הספר, ולא יכול להיות שמנהל בית הספר יבוא - -
יעקב מרגי: שיבוא, יאמר את דברו בוועדה.
יפה בן דוד: - - רק ימסור וילך, ויושב-ראש הוועדה, וחלק שיושבים בוועדה לא מכירים את הילד כמו מנהל בית הספר.
יעקב מרגי: מי שאומר ככה לא מכיר את הדינמיקה בוועדות ההשמה, סליחה.
יעקב מרגי: הדינמיקה בוועדות ההשמה, שמנהל או היועצת באים ויושבים ומדברים ובסוף עושים, עושים, עושים משהו שמתמזג עם רצון ההורים, עם המפקחת של החינוך המיוחד ועם צוות בית הספר.
יפה בן דוד: זה לא נכון.
יעקב מרגי: לא, אנחנו לא נוחתים מהחלל החיצון וקובעים איזה משהו שלא קיים.
יפה בן דוד: אני שוב אומרת.
יפה בן דוד: המטרה היא לשפר, המטרה היא לייעל.
יפה בן דוד: אם יש משהו שנעשה בעבר והוא לא נעשה כמו שצריך, יכול להיעשות במיטבי, אז אנחנו מביאים את זה.
מיכל מנקס: יפה, אני איתך, אני רק רוצה מילה וסליחה שאני עוצרת אותך.
יעקב מרגי: מיכל מנקס, שלטון מקומי.
מיכל מנקס: אני חושבת שמאוד חשוב נוכחות המנהל.
מיכל מנקס: אני חוששת להכשיל הן את הוועדה והן את המנהל בדרישה, בוודאי דרישה סטטוטורית, בהרכב.
יעקב מרגי: לא תהיה דרישה.
יפה בן דוד: אז תעשו אתם את העבודה.
מיכל מנקס: אנחנו עושים אותה עד עכשיו, יפה.
יפה בן דוד: אם לא יהיו מנהלים, לא יהיו עובדי הוראה, את לא תוכלי לעשות כלום.
מיכל מנקס: יש פה מנהלים, תשאלי אותם אם הם יכולים לשבת בכל ועדת השמה.
מיכל מנקס: זה לא רלוונטי.
יפה בן דוד: אתם בעצמכם פה יושבים ומלינים על כך שיושב-ראש הוועדה, הוא לא יהיה נציג הרשות, הוא לא יהיה מנהל מחלקת החינוך.
יפה בן דוד: מה הם אומרים לך?
יפה בן דוד: סליחה, אם אנחנו לא שם, לא נהיה יושב-ראש, תעשו את העבודה.
יפה בן דוד: אז זה אותו דבר כמו המנהלים.
יפה בן דוד: אתם רוצים שאחרים יעשו את העבודה.
יעקב מרגי: גברת מזכ"לית הסתדרות המורים, יפה בן דוד, תקשיבי טוב טוב.
יעקב מרגי: אין מציאות, אני לא הייתי רוצה לראות מציאות של מסגרת חינוכית, אלא אם כן זה התחלה עכשיו שעובר משלב טרום-חובה, במעבר בין מסגרות, אבל בתוך המסגרת שילד מופנה לוועדת השמה מכל מיני סיבות, זה built שאו היועצת או המחנך או המנהל, מי שלא יהיה שמכיר את הילד, מגיע.
יעקב מרגי: זו פרקטיקה.
יעקב מרגי: נכון שבמעבר, או ילד שנכנס לגן או מכיתות גן עובר למסגרת חינוכית של יסודי או במעבר לחטיבה או על-יסודי, איך שלא יהיה, בכל שלב שהוא יש ליווי, זה צמוד עם מי שמכיר אותו מהצוות החינוכי.
יעקב מרגי: צריך לתת את הדעת.
מירב ישראלי: אני רוצה להגיד משהו על זה.
יעקב מרגי: הטענה יורדת אומנם כשזה ילד חדש בתוך המערכת כי לא מכירים אותו, אלא אם כן הוא עבר ממסגרת למסגרת, שאין ספק שהוא בא עם תיק, הוא לא סתם בא.
יעקב מרגי: בא עם תיק רקע מכל מה שהיה לו קודם.
יעקב מרגי: רבותיי, זה לא משהו ערטילאי שעכשיו שמים.
יעקב מרגי: יש פרקטיקה.
יעקב מרגי: זה קיים, זה מתקיים.
מנשה לוי: צריך לעגן את הפרקטיקה בתוך התהליך.
יעקב מרגי: חוזר מנכ"ל, זה מופיע.
מירב ישראלי: הנושא הזה עלה לדיון בדיונים הפנימיים עם משרדי הממשלה והייתה התלבטות אם להכניס בחוק עצמו את חובת ההתייצבות, נגיד ככה, של הצוות החינוכי בבית הספר של הילד.
מירב ישראלי: הייתה התלבטות בעניין הזה מכיוון שבאמת הוא לא חלק מהוועדה אלא זה סוג של התנהלות בתוך הוועדה.
מירב ישראלי: מה שנאמר על ידי משרד החינוך, שהדבר הזה יגובה בחוזר מנכ"ל.
מירב ישראלי: אולי תגידו לנו פחות או יותר מה אמור להיות בחוזר מנכ"ל או שזה קיים כבר או שתשפרו את זה.
יעקב מרגי: תהליך העבודה חייב להיכנס בחוזר מנכ"ל.
רותי יצקן: מיצוי תהליך.
מירב ישראלי: מה שנכנס כרגע זה שמתקבל מידע מבית הספר על הילד, זה כן נכנס לחוק.
מירב ישראלי: זה תיקון שהוכנס, זאת אומרת התיק בעצם של המסמכים, אבל הנושא הזה אמור להיות מגובה בחוזר מנכ"ל.
יעקב מרגי: יפה, הלאה.
יעקב מרגי: מיצינו את הסוגיה הזאת.
יפה בן דוד: אני עדיין חוזרת.
יעקב מרגי: דעתך.
יפה בן דוד: זו דעתי.
יפה בן דוד: אני רוצה לשאול את משרד החינוך.
יפה בן דוד: ממה אתם חוששים?
יפה בן דוד: ממה אתם חוששים שמנהל בית ספר יהיה השותף לוועדה?
יפה בן דוד: רק שנייה, תן לי לסיים.
יעקב מרגי: מנהלי בתי ספר פונים אליי שמעמיסים עליהם, מעמיסים עליהם - - -
ברנדה הורביץ פרוור: זה בעיה, זה בעיה.
יפה בן דוד: אתה יודע מתי מעמיסים עליהם?
יפה בן דוד: אני אגיד לך מתי מעמיסים עליהם.
יפה בן דוד: על זה הם לא מלינים.
יפה בן דוד: מעמיסים עליהם כאשר לא מקשיבים להם, כאשר לא שותפים לחוות הדעת שלהם, ואז מעמיסים להם ילדים שלא מתאימים להיות במסגרת הזאת.
יפה בן דוד: אני חושבת שחשוב מאוד שבחוק יהיה רשום שיושב-ראש הוועדה יציג להורים בשקיפות מלאה מה יקבל הילד אם ישובץ בחינוך הרגיל לעומת החינוך המיוחד.
יפה בן דוד: מה שהילד יקבל בחינוך המיוחד, כמו שאמרתם, עובר עם הסל – ותכף נדבר על הסל כי זה מאוד כוללני – יקבל בכיתה הרגילה ויהיה רשום בתקנות.
יפה בן דוד: הסל הזה הוא מאוד רחב, הוא מילה מאוד יפה – באמת, זו עטיפה של מילה מאוד יפה.
יפה בן דוד: אתמול הייתה בוועדת הרווחה ישיבה בנושא של הבריאות ודיברו גם על קלינאי תקשורת.
יפה בן דוד: משרדי הממשלה אמרו אין בעיה, במרכז אין בעיה.
יפה בן דוד: איפה יש בעיה?
יפה בן דוד: איפה יש חוסרים?
יפה בן דוד: בצפון ובדרום.
קריאה: גם במרכז.
יפה בן דוד: אני רוצה לחדש לכם שגם במרכז חסרים.
יפה בן דוד: אבל מה אתם רוצים בסך הכול לעשות?
יפה בן דוד: אם אין קלינאי תקשורת, אם אין את הסל הזה שאתם תפרטו מה הסל הזה – חבר'ה, חייבים להיות אנשי מקצוע.
יפה בן דוד: המנהלים לא יוכלו לתת את הטיפול, עובדי הוראה לא יוכלו לתת את הטיפול.
יעקב מרגי: יפורט.
יעקב מרגי: יהיה מפורט.
יעקב מרגי: זו התחייבות שיהיה מפורט.
יפה בן דוד: לא רק שיהיה מפורט.
יפה בן דוד: שיהיו אנשים.
יפה בן דוד: אין אנשים, חברים.
יפה בן דוד: אתם רוצים להחליש היום גם את הצפון, גם את הדרום, כשגם ככה הם חלשים.
יעקב מרגי: זה דיון אחר, יפה.
יפה בן דוד: לא, זה חשוב.
יעקב מרגי: אין ספק שתעריף שעה שמשרד החינוך נותן לקלינאית תקשורת לעומת תעריף שעה שהיא יכולה לקבל בביקור פרטי, לא ימצאו קלינאי תקשורת שיעבדו עם משרד החינוך.
יפה בן דוד: חייבים להיות תמריצים.
יפה בן דוד: אתם חייבים לתת תמרוץ.
יעקב מרגי: זו בעיה שעולה גם במערכת הבריאות, גם במערכת החינוך, צריך להתייחס אליה ודיברנו שצריך להתייחס אליה.
יעקב מרגי: זו שיחה שהייתה לי עם המנכ"ל כדי לפתור את הבעיה הזאת.
יעקב מרגי: הלאה, לסכם, יפה.
יפה בן דוד: אני יכולה רק לבקש, אדוני – אני יודעת שיש הצעת חוק שלך אישית – ואני חושבת שהצעת החוק שלך, ואני אומרת את זה בצורה חד-משמעית, היא הרבה יותר טובה מהצעת החוק שיש פה, מה שהמשרד רוצה.
יעקב מרגי: כמה אביבית חוטפת ממני עכשיו.
יפה בן דוד: אני אומרת את האמת.
יפה בן דוד: מה שהמשרד – כוללני, בסוף הכול יתרוקן ולא יהיה כלום.
יפה בן דוד: ברשותך, אני רוצה להגיד עוד משפט אחד ואני מבקשת שאל תפסיק אותי, ברשותך.
יעקב מרגי: משפט אחד אני לא אפסיק אותך.
יפה בן דוד: משפט אחד.
יפה בן דוד: הסתירה המהותית בין הנושא של הוראות החוק לבין ההוראות שמועברות לשטח, יש סתירה גדולה מאוד והיא ממשיכה להיות.
יעקב מרגי: אמרת שבעה משפטים ולא הפסקתי אותך.
יפה בן דוד: משפט אחרון, ברשותך.
יפה בן דוד: וחבל מאוד.
יפה בן דוד: באמת, אני מצרה באופן אישי על כך.
יפה בן דוד: א', אני רוצה באמת להודות שיהיה דיון מיוחד על נושא החוזרים, אבל בישיבה הקודמת היה ונמסר שמשרד החינוך יציג מה ההנחיות שניתנו בשנה קודמת לעומת השנה הזאת, ואני רוצה לחדש כי אנחנו בדקנו את זה למהות.
יעקב מרגי: יפה, לא הצגה.
יפה בן דוד: לא, זה לא הצגה.
רויטל לן כהן: לא היו מעולם הנחיות.
יפה בן דוד: אין שום הנחיות.
יפה בן דוד: ההנחיות היחידות שיצאו זה ההנחיות הללו של סגירת כיתות ושל איגום משאבים.
רויטל לן כהן: אדוני, מעולם לא היו הנחיות.
רויטל לן כהן: אין למה להשוות.
רויטל לן כהן: מאוד קל.
יעקב מרגי: רויטל, באמת תודה.
יעקב מרגי: חכי, חבל על מיתרי הקול שלך.
יעקב מרגי: תקשיבו, אמרתי בפתיח – אנחנו בדיון נפרד נלמד את ההנחיות, ואם צריך להבהיר נבהיר אותן.
יעקב מרגי: לא יהיה מצב של ערפל, ואם יש מישהו שניזוק – יתוקן לו, נקודה.
ארנה מילוא: אם אפשר לדבר - - -
יעקב מרגי: לא חוזר.
יעקב מרגי: קודם כול, הבטחתי לך, אדוני, אלא אם כן קיבלת תשובות למה שרצית לשאול.
יעקב מרגי: אבל לפני כן אני אומר לכם – אני לא חוזר.
יעקב מרגי: אנחנו משלימים את הסעיף.
יעקב מרגי: אני לא אוהב את הלא בפתיח.
יעקב מרגי: אנחנו נגמור את כל הסעיף ונחזור לעוד סבב דיון כדי שנעשה עוד פיליבסטר.
דן אורן: דן אורן, ראש אשכול חברתי, ייעוץ וחקיקה.
דן אורן: אני הגעתי קצת באיחור לדיון.
יעקב מרגי: אני לא הערתי לך אז למה עכשיו?
יעקב מרגי: קדימה, עומדת לך הזכות.
דן אורן: אני אומר את זה כיוון שאני מבין מדברים שנאמרו שהוועדה עודכנה בקשר לסיכום של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
מירב ישראלי: על התקנות.
יעקב מרגי: אני יודע שהייתה ישיבה.
יעקב מרגי: לא עודכנו.
דן אורן: אז ככה.
דן אורן: אולי אני קצת אחזור על הדברים כי זה רלוונטי.
יעקב מרגי: תבשר לי שרז נזרי אמר שהכול צריך להיות בחקיקה?
דן אורן: פחות או יותר, אפשר להגיד.
יעקב מרגי: איך הוא אמר את זה?
דן אורן: פחות או יותר.
דן אורן: לפי הסיכום של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אמורה להיות תוספת לחוק, ששם יהיו שלושה מרכיבים עיקריים.
דן אורן: מרכיב אחד זה רשימה של המוגבלויות שהן תנאי הכרחי אבל לא מספיק, לקביעת זכאות לשירותי חינוך מיוחד.
דן אורן: זה דבר אחד.
דן אורן: מרכיב שני זה מחוון, מעין מחוון שמתייחס לכל מוגבלות וקובע רמת תפקוד מינימלית, שבהתקיימותה, המוגבלות מגבילה באופן מהותי את התפקוד, ולכן בהתקיימותה יחד עם המוגבלות, יש זכאות.
יעקב מרגי: חשבתי שהמשפטנים עושים חיים קשים רק לנו.
יעקב מרגי: עכשיו גם לעצמם, אבל לא משנה.
יעקב מרגי: יכולנו בשני משפטים להבין מה שהוא אמר לך.
דן אורן: אני מודה, אדוני, שבמהלך הקריירה הדי ארוכה שלי בכנסת, זה לא היה הניסיון הכי מוצלח שלי להבהיר את הדברים.
יעקב מרגי: לא, הניסיון שלך היה מוצלח, רק הוא יכול היה להוציא הנחיה פשוטה וברורה.
דן אורן: לא, לא, אני לוקח את זה על עצמי.
יעקב מרגי: אני אומר לך, היטבת.
יעקב מרגי: הניסוח המשפטי – התכוונתי לפלפול המשפטי.
דן אורן: בוא נגיד את זה ככה.
דן אורן: לפי העמדה הממשלתית העדכנית, הזכאות מורכבת משני דברים שלגביהם יהיה פירוט בתוספת, שני תנאים בעצם.
דן אורן: תנאי אחד זה מוגבלות מהמוגבלויות שרשומות בתוספת; תנאי שני, שהמוגבלות צריכה להגביל באופן מהותי את התפקיד.
דן אורן: איך תדע ועדת הזכאות שהיא מגבילה באופן מהותי?
דן אורן: יהיה מחוון שאומר – אם יש רמת תפקוד של נגיד - - -
יעקב מרגי: והמחוון הזה גם בתוספת?
דן אורן: עוד דבר שיהיה בתוספת זה התייחסות כזאת או אחרת, מבחנים כאלה ואחרים לעניין הרכב סל השירותים, אז זה משהו שמשליך על כל הסעיף.
יעקב מרגי: וסל השירותים, איפה יופיע?
מירב ישראלי: בתוספת השנייה.
דן אורן: גם בתוספת.
יעקב מרגי: יצאתי כמעט וכל תאוותי בידי.
יעקב מרגי: אומנם בתוספת, אבל זה כמעט אותו דבר.
דן אורן: אדוני היושב-ראש, מה שצריך להגיד לגבי זה, שכבר כעת אנחנו יודעים מחברינו במשרד החינוך שרשימת המוגבלויות מוכנה.
דן אורן: מה שיכול להיות שמשרד החינוך – והוא יעדכן על זה – לא יהיה מוכן לגביו, יכול להיות שבהליך החקיקה הזה, עד קבלת התיקון הזה בשנייה ושלישית, משרד החינוך לא יהיה ערוך עם המחוון הזה ועם ההוראות לגבי סל השירותים.
דן אורן: ולכן, מה שסוכם עם משרד החינוך זה שאנחנו נכניס להצעת החוק הוראה שלפיה שר החינוך בצו יוסיף את המחוון ואת ההוראות לגבי סל השירותים לתוספת בשלב יותר מאוחר, בין קבלת התיקון שאנחנו מאוד מקווים - התוכנית הממשלתית היא שזה יהיה במושב הזה - בין קבלת התיקון לבין הפעלתו, שהרי יהיה פער בין קבלת התיקון לבין הפעלתו, ובתוך הפער הזה, תוך מועד - - -
יעקב מרגי: ובלבד שהצו הזה יאושר בוועדה, נקודה.
דן אורן: זה לא חלק.
יעקב מרגי: אומנם אני נתתי שיחת מוטיבציה על חרדות, חששות וחשדות.
דן אורן: זה לא חלק מהסיכום.
דן אורן: כמובן שזה משהו שאנחנו מכירים מדברי חקיקה רבים.
יעקב מרגי: אני לא שואל אותו.
יעקב מרגי: זה יהיה תנאי החקיקה.
יעקב מרגי: זה יהיה התנאי.
דן אורן: אין מניעה - - -
יעקב מרגי: כמו שאני אמרתי לחברים פה – הכרעתי – גם כאן הכרעתי.
יעקב מרגי: נכון, דודי?
רויטל לן כהן: אבל מה בינתיים?
קריאה: תוך הגבלת זמן.
יעקב מרגי: לא שואלים.
יעקב מרגי: הוא דיבר איתי, לא איתך, נקודה.
מירב ישראלי: נסביר.
מירב ישראלי: לגבי התחילה של החוק.
יעקב מרגי: אנחנו לא בדיון פתוח עכשיו.
רויטל לן כהן: לא, לגבי מה שאמרת, מה זה אומר בפועל?
דן אורן: אדוני היושב-ראש, אם יורשה לי.
דן אורן: אני חושב שכדאי לענות על השאלה הזאת של מה בינתיים.
מירב ישראלי: הרי נאמר פה בישיבה הקודמת שאי אפשר להתחיל את החוק הזה בתשע"ט, למרות שזה כתוב פה.
רויטל לן כהן: ברור.
דודי מזרחי: לא כתוב.
מירב ישראלי: כתוב פה בתחולה, בהדרגה.
דודי מזרחי: כתוב: תש"פ.
דודי מזרחי: סמכות השר בהדרגה עד תשפ"א, כאשר כוונתנו הייתה לעשות פיילוט בתש"פ, בתשפ"א להחיל את זה באופן - - -
מירב ישראלי: אצלי כתוב תשע"ט.
מירב ישראלי: אם אתם אומרים משהו אחר, מצוין.
יעקב מרגי: בדיון הקודם אתה אמרת תש"פ.
קריאה: כתוב כרגע ע"ט.
קריאה: אנחנו רוצים פ'.
מירב ישראלי: החוק הקיים, קיים.
מירב ישראלי: אני לא מכירה את ההנחיות שירדו לשטח או לא ירדו לשטח.
מירב ישראלי: החוק הקיים קיים, צריך לפעול לפי החוק הקיים.
מירב ישראלי: כל עוד אין תיקון, החוק הקיים עובד.
יעקב מרגי: עובד.
קריאה: עד הפרסום שלך.
קריאה: עד תחילה.
יעקב מרגי: אלא אם כן תחילתו עם פרסומו.
מירב ישראלי: אם לא אומרים כלום, זה המצב.
מירב ישראלי: אם החוק יתחיל בתש"פ בהדרגה – אנחנו עוד נצטרך לדבר על ההדרגה הזאת כשנגיע לסעיף – אם החוק יתחיל בתש"פ, עד תש"פ יש לשר זמן להביא את התוספת לאישור הוועדה, זה הכול.
רויטל לן כהן: ואם לא יהיה עד תש"פ - זה מה שאני שואלת - מה נעשה?
רויטל לן כהן: יחכו עם החוק?
רויטל לן כהן: לא יעבירו אותו?
מירב ישראלי: איך תפעילי חוק בלי תוספות?
רויטל לן כהן: קוראים לזה חוק ההסדרים אחר כך, נכון?
רויטל לן כהן: אני שואלת: מה נעשה עם הילדים בתווך?
אביבית ברקאי - אהרונוף: מירב, לכתוב את זה בסעיף התחילה.
מירב ישראלי: זה הוועדה תצטרך להכריע.
רויטל לן כהן: תכתבו בסעיף התחולה שבלי הצו, לא יהיה.
יעקב מרגי: לא יהיה בלי הצו.
מירב ישראלי: זו אפשרות.
רויטל לן כהן: אז צריך לכתוב את זה.
מירב ישראלי: כשנגיע לתחילה צריך לדון בזה.
יעקב מרגי: צריך שזה יהיה ברור.
רויטל לן כהן: ככה כבר 30 שנה עם יום לימודים ארוך.
יעקב מרגי: בהיעדר חוק, החוק הקיים, מה שקיים היום הוא מה שיהיה, אלא אם נכנס צו.
מירב ישראלי: יש אפשרות לקבוע תחילה, ועם הבאת צו.
מירב ישראלי: יש אפשרות לקבוע את זה.
יעקב מרגי: אם יש צו ויש לנו פתרונות ומענים – כן.
יעקב מרגי: אם אין מענים, אז לכן ביקשתי ועדה.
קריאה: צו באישור הוועדה.
יעקב מרגי: לכן ביקשתי ועדה.
יעקב מרגי: רק רויטל – מהומה על לא מאומה.
רויטל לן כהן: לא, אני בעד.
יעקב מרגי: ואמרתי – הכרעתי שזה יהיה באישור הוועדה.
יעקב מרגי: לא יהיה צו בלי אישור ועדה.
רויטל לן כהן: לזה אין בעיה.
יעקב מרגי: תודה רבה לך, באמת תודה.
הדס אגמון: הסעיף של התוספות, אנחנו כמובן מברכים על ההכרעה הזאת של הנושא, שהולמת - - -
יעקב מרגי: מה, לא עודכנתם במשרד המשפטים?
הדס אגמון: עודכנו, אבל - - -
דן אורן: הם היו שם בגדול.
יעקב מרגי: אז היא חוזרת על זה.
הדס אגמון: קשה לדבר על זה בלי הנוסח.
מירב ישראלי: גם אני אסתכל על הנוסח.
הדס אגמון: נכון, ולכן צריך לדבר על זה אחרי שנראה את הנוסח.
הדס אגמון: ככל שהצו הזה יהיה באישור ועדה, יש הסכמה שהוא גם יהיה בהיוועצות עם נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.
יעקב מרגי: הייתם חלק.
יעקב מרגי: בשונה מגופי שלטון אחרים, אני מקפיד על עיקרון הפרדת הרשויות ואני לא מתערב לכם איך תסתדרו ביניכם.
אילן שי: אנחנו רוצים להתייחס לנקודה אחרת שעלתה לפני חצי שעה בערך.
יעקב מרגי: מה קרה, נזכרת.
רחל אברמזון: בתוך הסעיף.
יעקב מרגי: לא פותח לדיון כרגע את ההערה של רחלי אברמזון.
רחל אברמזון: רחלי אברמזון, מנהלת האגף לחינוך מיוחד.
רחל אברמזון: רציתי להתייחס לאמירות לגבי היישום והתקציבים – 250, 400 וכו' - אז אני מאוד מבקשת לעשות סדר.
רחל אברמזון: מה שקורה היום – והצעת החוק הזאת בדיוק מדברת על המדיניות שדיבר עליה הסמנכ"ל, מר אריאל לוי, בזמנו, בדיוק לכך הוא התכוון.
רחל אברמזון: לא הייתה שם שום תוספת לגבי הארכת שנת לימודים והארכת יום הלימודים.
רחל אברמזון: ולכן זה שונה, כי כשאנחנו הצגנו את המכלול, אמרנו מהו הסכום האופטימלי כשרוצים לממש ממש הלכה למעשה גם וגם, אבל ברעיון הכללי, היציאה היא לדרך על-פי המודל שקיים היום בדורנר ומופעל היום בפיילוט, וזה פחות או יותר - - -
רויטל לן כהן: בירושלים אתם תקעתם את דורנר.
רויטל לן כהן: לקחתם חזרה את השעות בירושלים.
רויטל לן כהן: לפי איזה מודל?
יעקב מרגי: רויטל, סליחה, את לא ברשות דיבור.
יעקב מרגי: ורחלי, להבא, אני הייתי צריך להיפגע ממך כי היית צריכה להסתכל אליי, לדבר אליי.
יעקב מרגי: כמו שאת מדברת איתה, היא ענתה לך.
רחל אברמזון: לא, אני דיברתי - - -
יעקב מרגי: להבא, אני נותן לך טיפים.
יעקב מרגי: אני עושה את זה אומנם בהומור אבל הצעתי לך.
רחל אברמזון: אדוני היושב-ראש, קיבלתי את הערתך.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית, ממשיכים הקראה.
מירב ישראלי: אני רק מזכירה שמשרד החינוך צריך לתת תשובה ל"לפי" או "בשים לב"; הנושא של ה-21 יום; אנחנו נדון בזה גם לגבי ימי הערר כי זה קשור אחד לשני.
יעקב מרגי: הא בהא תליא, כן.
מירב ישראלי: לגבי מתן מידע להורים, זה כפי שאמרת קשור.
מירב ישראלי: כשנראה את התוספות אז גם נראה האם יש צורך בהשלמת מידע, זאת אומרת האם כשההורה מסתכל על התוספת הוא בעצם יודע בדיוק מה הוא מקבל וזה מספיק, או שהוא צריך יותר מידע, וגם זה קשור לעניין של קביעת המועד.
מירב ישראלי: כשאני אראה את הנוסח אני אוכל להתייחס יותר.
רויטל לן כהן: אז רק להשאיר את זה באמת בצריך עיון, שלא נפספס את העניין הזה.
יעקב מרגי: שום צריך עיון.
מירב ישראלי: אני רושמת הכול, הכול רשמתי.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית אומרת – הדבק טוב הוא, ואת באה, צריך לחזק אותו במסמרים.
יעקב מרגי: היא אמרה דברים.
רויטל לן כהן: אדוני, אני חיה את השטח.
רויטל לן כהן: מסמרים לא יעזרו פה.
יעקב מרגי: פטישים, בסדר.
רויטל לן כהן: צריך משהו הרבה יותר חזק.
יעקב מרגי: קודם כול, תודה רבה לכם, מקווה שזה עניין אתכם ושתצליחו בלימודים, ושעד שתסיימו, השכר של העובדים הסוציאליים יגדל.
רויטל לן כהן: אם המדינה תעריך את החשיבות של התפקיד שלהם, הוא יגדל.
מירב ישראלי: אני ממשיכה לקרוא.
מירב ישראלי: אני מקריאה את סוף הסעיף.
מירב ישראלי: יש פה שתי סוגיות מאוד מאוד חשובות.
מירב ישראלי: יש לנו פה שתי סוגיות מאוד משמעותיות.
מירב ישראלי: אחת זה מתי הוועדה יכולה להחליט בניגוד לבחירת ההורים, זאת סוגיה אחת.
מירב ישראלי: והסוגיה השנייה היא נושא המאפיינים המובנים שעלה פה, אני מציעה שנדון בכל סוגיה בנפרד כמובן.
הדס אגמון: מתייחסים בנפרד.
מירב ישראלי: אבל אלה שני נושאים שצריך להתייחס אליהם.