GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רועי בן ארי: היה על זה בג"ץ לפני כמה שנים אבל אנחנו רוצים להבהיר את זה.
יעקב מרגי: הבהרת וקיבלת.
יעקב מרגי: אנחנו מצטרפים.
יעקב מרגי: עוד התייחסויות לסעיף 2?
<יעל טור כספא: תכניות לימודים על אף בסעיף 2, מוסד מוכר להכשרת עובדי חינוך יבטיח כי תכניות הלימודים הנלמדות בו יתאימו לדרישות הרישוי של עובדי החינוך ולצרכי מערכת החינוך, לפי חוק חינוך ממלכתי ותקנות בתי מדרש.
<מרים זלקינד: אלה לא התקנות שמונחות לפנינו.
<מירב ישראלי: זה מה שפורסם.
יעקב מרגי: גברת זלקינד, יש לך שאלה?
<מרים זלקינד: לא.
יעקב מרגי: התייחסויות לסעיף 3.
<יעל טור כספא: שמירה על אורח חיים דתי על אף האמור בתקנה 2 ולשם שמירה על אורח חיים דתי, לרבות נוהג והווי דתי בין כתלי המוסד, למוסד מוכר להכשרת עובדי חינוך שמטרתו הכשרה להוראה למוסדות חינוך ממלכתיים-דתיים - - -
יעקב מרגי: אפשר להוסיף דתיים בלבד?
יעקב מרגי: אמרתי את זה כדי להפיג חששות אבל אי אפשר לכתוב את זה כי מחר אולי בוגר כזה יתקבל לעבודה במוסד אחר.
יעקב מרגי: אמרתי את זה רק כדי להפיג חששות.
<יעל טור כספא: כמשמעותם בחוק חינוך ממלכתי, יהיה חופש פעולה בעניינים המנויים בסעיף 15 לחוק, בכפוף להוראות תקנות בתי המדרש.
יעקב מרגי: את רוצה להסביר לנו את הסעיף הזה?
<יעל טור כספא: כן.
<יעל טור כספא: כמו שהבהרתי, המחוקק כבר היום הבין וקבע בכל דיני החינוך שהוא מכיר בכך שיש זרמים שונים במערכת החינוך.
<יעל טור כספא: כבר היום בעצם חוקי החינוך הקיימים – ואייל יכול להרחיב על זה – קובעים שבמוסדות ממלכתיים-דתיים תתאפשר שמירה על צביון דתי ותהיה מעורבות גם של מועצת חמד, אם זה במסגרת מינויים במוסדות האלה להבטחת אותו צביון דתי ואם זה במסגרת תכניות הלימודים.
<יעל טור כספא: בעצם לגבי המוסדות שמכשירים מורים למוסדות הממלכתיים-דתיים וכפי שקיים היום כבר מבחינה חוקית - - -
יעקב מרגי: אין כאן תוספת.
<יעל טור כספא: אין שום תוספת.
<יעל טור כספא: להפך.
<יעל טור כספא: אנחנו בעצם נתנו להם עצמאות אקדמית ומינהלית וקבענו שרק לצורך שמירה על צביון דתי, אנחנו מאפשרים את אותה מעורבות שקיימת כבר היום בחוק.
נחמן שי: איפה העצמאות המינהלית והאקדמית שלהם מובטחת?
<יעל טור כספא: רגע.
<יעל טור כספא: צריך להסביר שלדעתנו יש חשיבות מאוד גדולה.
<יעל טור כספא: זאת אומרת, אנחנו כן נותנים את אותה עצמאות אקדמית ומינהלית.
<יעל טור כספא: המוסדות אלה יפתחו את תכניות הלימודים.
<יעל טור כספא: היום הייתה יכולה להיות מעורבות הרבה יותר גדלה בתכני הלימוד, אנחנו מבטיחים שלא תהיה מעורבות.
<יעל טור כספא: אבל אנחנו כן מבינים שהמחוקק, כפי שהוא הבין במערכת החינוך וכפי שקיים כיום, כן החליט שלצורך שמירה על צביון דתי יכו לה להיות מעורבות של מועצת חמד בעניינים שמחינו בתקנות.
יעקב מרגי: מועצת חמד היא מעבר לקו או שהיא חלק ממשרד החינוך?
<יעל טור כספא: חלק ממשרד החינוך.
יעקב מרגי: למה את לא מסבירה את זה?
יעקב מרגי: לא כולם יודעים מה זאת מועצת חמד.
יעקב מרגי: עבורם חמד הוא מושב.
<אייל רק: זה גוף סטטוטורי שהוקם על פי חוק חינוך ממלכתי שמטרתו לייעץ לשר החינוך בנושאים הקשורים לחינוך הממלכתי-דתי, גם בנושא תכניות הלימודים וגם בנושא של צורך בהתערבות.
<אייל רק: למועצת חמד יש סמכויות בחוק חינוך ממלכתי ובתקנות בתי המדרש לייעץ לשר - - -
איתן ברושי: זה נכון גם למגזר הערבי למשל?
<אייל רק: למגזר הערבי יש סמכות לשר למנות מועצה אחרת שלא קשורה למוסדות היהודים.
<אייל רק: לא מונתה מועצה כזאת.
איתן ברושי: מה עם התאמה למגזר החילוני?
איתן ברושי: שלא יכפו עליו כפייה דתית?
<אייל רק: שם יש את ועד החינוך.
<יעל טור כספא: הסעיף הזה רלוונטי רק למוסדות שהם ממלכתיים-דתיים.
איתן ברושי: הם צריכים הגנה דומה.
איתן ברושי: יכולה לבוא הנהלת משרד חינוך דתית כמו היום ולכפות עליהם אורח חיים דתי.
יעקב מרגי: יש ועד חינוך.
<יעל טור כספא: בדיוק בגלל זה אנחנו מעגנים את החופש האקדמי והמינהלי.
נחמן שי: אני שותק כי אני לומד דבר חדש עכשיו.
נחמן שי: הדברים שמטרידים אותי זאת באמת שמירת החופש האקדמי המלא.
נחמן שי: לכל מוסד להשכלה גבוהה במדינת ישראל.
יעקב מרגי: עד היום זה לא היה למכללות, וזה חשוב.
נחמן שי: הדבר השני.
נחמן שי: אני רוצה להרחיק משם את שר החינוך כמו המרחק בינינו לבין הירח.
נחמן שי: אני לא מעוניין ששר החינוך יוכל להתערב להם בכל דרך שהיא, חוץ מאשר מימון.
נחמן שי: בזה זה נגמר.
יעקב מרגי: החופש האקדמי בא להרחיק אותו.
נחמן שי: אני לא רואה היכן החופש האקדמי מובטח.
נחמן שי: כאן אני רואה, בסעיף הזה - - -
יעקב מרגי: אולי תשנה את החוק כך שיושב ראש המל"ג לא יהיה שר החינוך.
יעקב מרגי: יש חשש, אם הוא יושב ראש המל"ג.
יעקב מרגי: הוא יכול להשפיע גם על האוניברסיטה העברית ועל אוניברסיטת תל אביב.
נחמן שי: הוא ראש המל"ג אבל בחיים המעשיים סגן ראש המל"ג הוא האיש הדומיננטי.
נחמן שי: אני רוצה לשמוע תשובות על השאלות האלה.
יעקב מרגי: נשמע את כל השאלות ואחר כך תתייחסו.
<סיון יעקובסון: קולך, פורום נשים דתיות.
<סיון יעקובסון: אני רוצה להעלות שאלה.
<סיון יעקובסון: מועצת החמד היא גוף שיש בו מגוון קולות והוא מאוד מגוון, אבל בוא נתחיל בזה שאין לו כל כך הרבה שיניים בתוך מוסדות החינוך עצמם.
<סיון יעקובסון: הדוגמה הכי טובה שאני יכולה לתת היא לגבי הנחיות שהוציאה מועצת החמד כבר לפני למעלה מחמש שנים לגבי השתתפות אבות במסיבות סיום של הבנות שלהם.
<סיון יעקובסון: כמשפחה שחוותה את זה, אני גם יכולה לספר לכם שזה לא נאכף בעליל.
<קריאה: מה ההוראות?
<סיון יעקובסון: ההוראות אומרות שאסור להדיר אבות ממסיבות סיום של הבנות שלהם.
<קריאה: כי עד עכשיו זה כן היה?
<סיון יעקובסון: את מוזמנת להצטרף.
<סיון יעקובסון: החשש שלי הוא שהמלים האלה אורח חיים דתי, בחינוך הממלכתי-דתי שהוא מאוד מאוד מגוון, גם במוסדות להכשרת מורים, אנחנו נכנסים כאן לסוגיה של מה זה שמירה על אורח חיים דתי.
<סיון יעקובסון: האם אם חד הורית רווקה שבחרה להביא ילדים לעולם, והיה לנו כבר סיפור כזה שהיא נזרקה ממוסד חינוך, האם זה נכלל תחת ההגדרות של שמירה על אורח חיים דתי?
<סיון יעקובסון: יש שיגידו כן.
<סיון יעקובסון: אני מכירה מכללות להכשרת מורים שיאמרו לא.
יעקב מרגי: תקבלי התייחסות.
<מרים זלקינד: שלוש נקודות קצרות.
<מרים זלקינד: מדובר מבחינתנו במחטף הזוי, כאשר שבוע אחרי שנסגר התסקיר להערות הציבור מתקיים הדיון הזה.
<מרים זלקינד: למי אצה הדרך לתקן את התקנות האלה בלי שום דיון ציבורי ראוי?
יעקב מרגי: בדרך כלל כשאומרים לי את זה בוועדה, את יודעת מה אני אומר?
יעקב מרגי: מה מתקיים כאן עכשיו?
יעקב מרגי: המסמך הזה הופץ לעיון הציבור.
<מרים זלקינד: ושבוע אחר כך מתקיים הדיון.
יעקב מרגי: יום אחרי זה.
יעקב מרגי: ברגע שנגמר מה שצריך לעשות, שעה אחר כך אני יכול לקיים את הדיון.
יעקב מרגי: למה לבוא ולומר שהכול שחור?
<מרים זלקינד: אני מעלה תהייה.
יעקב מרגי: בסדר, אבל ללא דיון ציבורי?
יעקב מרגי: את רוצה שנעשה את זה בהייד פארק?
יעקב מרגי: את לא חייבת לענות לי.
<מרים זלקינד: הדבר השני והוא החשוב ביותר.
<מרים זלקינד: נכון שסעיף 27 לחוק המל"ג שמפנה לסעיף 15 מאפשר לשר לתקן תקנות בנוגע למינוי ופיטור מורים וזה לכאורה השימוש שהוא עושה בו בתקנות הנ"ל.
<מרים זלקינד: אבל מה שאני רוצה לומר זה שתקנה 3 או עכשיו 4 – אני רואה ששונה המספר – היא שימוש לרעה בסמכות הזאת.
<מרים זלקינד: זה גם לא עולה בקנה אחד עם מה שהחוק מאפשר.
<מרים זלקינד: לו יצויר עכשיו שהשר היה מבקש לתקן תקנות - - -
יעקב מרגי: את אומרת את זה בהסתייגות על ההתייחסות או בנחרצות?
<מרים זלקינד: אני מבקשת לומר את דעתי.
<מרים זלקינד: כן, דעתי ודעת הארגון שאני מייצגת כאן.
<מרים זלקינד: אם שר החינוך היה משתמש בסמכות שניתנה לו למינוי ופיטור מורים כדי להגיד שיש לנו חופש לפטר מורים או למנות אותם על בסיס המוגבלות שלהם, היה ברור לכולנו שסעיף 15 לחוק לא מאפשר, לא התכוון מעולם במינוי מורים לדבר כזה כי סעיף 15 לחוק אמור לעלות בקנה אחד עם עקרונות השוויון ועם זכויות היסוד.
<מרים זלקינד: לכן להכניס בדלת האחורית - - -
יעקב מרגי: ראיתי שאת נואמת בפאתוס ואני רוצה לתת לך אוויר.
יעקב מרגי: בית ספר נעמי שמר, הייתה שם טרגדיה, בתל אביב.
יעקב מרגי: אתם יודעים מה הסיפור של בית הספר נעמי שמר?
יעקב מרגי: זה המורה הפדופיל.
יעקב מרגי: יש הליך פיטור מורה, איך מפטרים מורה, וטוב שכך אבל בסוף יש הליך שמתקיים ומגיע.
יעקב מרגי: איפה נכנס כאן איזה שימוש לרעה?
<מרים זלקינד: השימוש לרעה הוא שלוקחים את סעיף 10 מתקנות בתי המדרש למורים וגננות, ואני אקריא אותו כדי שכולנו נהיה באותו עמוד: "המועצה לחינוך ממלכתי-דתי רשאית לפסול מטעמים דתיים בלבד מינויו של מנהל או מפקח או מורה בבית מדרש ממלכתי-דתי".
<מרים זלקינד: כאן יש לנו פתח עצום להדרת נשים, לאפליה, לזליגה של נורמות בלתי שוויוניות מתוך תקנות שהן חקיקה מסדר שני.
יעקב מרגי: המשפטנים יתייחסו.
יעקב מרגי: להערכתי נסחפת מהליך פרוצדורלי למשהו אחר.
<שגיא אגמון: יועץ משפטי לעמותת חדו"ש.
<שגיא אגמון: אני רוצה לחזור ולחדד את הנקודה שהעלתה מרים כי הסעיף הזה בעצם פותח פתח עצום להכנסה גם בתוך המוסד עצמו וגם על ידי משרד החינוך של סוגי נהלים והבחנות שבעבר לא יכלו להתקיים, מתוך אותו חופש אקדמי לכאורה מינהלי שניתן להם.
<שגיא אגמון: דווקא בגלל שהסעיף הזה כל כך רחב וקשה להבין מה הוא יכול לאפשר, העובדה שנעשה אותו מחטף שב-11 במרס השר שולח תקנות ויומיים אחר כך הן עולות לדיון כאשר אליו מוזמנים בצהרים שלפניו ב-9:00 בבוקר, היכולת שלנו כציבור להבין בכלל מה התקנות האלה אומרות ומה הן מאפשרות ומה לא מאפשרות, מאוד מאוד מוגבלת וזאת בעיה עקרונית שצריך לראות אותה.
יעקב מרגי: הייתי מצוות לארגון שלך עוד כמה עורכי דין כדי שתשכילו להבין תקנות מהיום למחר.
<שגיא אגמון: הבקשה היא שתדחה את הדיון.
יעקב מרגי: שמעתי את בקשתך.
<שגיא אגמון: לגופו של עניין.
<שגיא אגמון: יש כאן שני פתחים שנפתחים וכל אחד מהם הוא בעייתי כשלעצמו.
<שגיא אגמון: הדבר האחד הוא הזכות שניתנת עכשיו למוסד החינוך לקבוע כללי התנהלות שיכולים להיות הרבה יותר מחמירים מאלה שקובעת המועצה לחינוך דתי.
<שגיא אגמון: על הסמכות שלש המועצה לחינוך דתי, אין לנו מחלוקת.
<שגיא אגמון: אבל זה שעכשיו מוסד החינוך יכול לחזות מה מבחינתו תחליט אותה מועצה לקבוע איזה נהלים יהיו כאן, מי הוא מספיק דתי כדי ללמוד במוסד ומי לא מספיק דתי, זה פתח.
<שגיא אגמון: הדבר השני.
<שגיא אגמון: בתוך אותה אצטלה אפשר עכשיו להכניס הבחנות - - -
יעקב מרגי: אני מזדהה עם החשש שלך.
יעקב מרגי: באמת אני מזדהה.
<שגיא אגמון: לכן אסור להעביר תקנות שהן כל כך מרחיבות מהיום למחר.
יעקב מרגי: השאלה אם אלה באמת תקנות מרחיבות.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, רוצים עוד התייחסות?
נחמן שי: חבר הכנסת אמר שהוא לא יתמוך בזה.
יעקב מרגי: אני מודה לו.
<מירב ישראלי: אני רוצה להתייחס לתקנה 4 כי גם בדברי ההסבר וגם במה שנאמר כאן נאמר שהתקנה לא מרחיבה מעבר לדיני החינוך שבאמת קיימים היום, שזה גם חוק חינוך ממלכתי ותקנות בתי המדרש.
<מירב ישראלי: אני חושבת שהאופן שבו התקנה מנוסחת, כמו שנאמר כאן גם על ידי חלק מהדוברים, ואני חושבת שזאת באמת פרשנות בהחלט אפשרית, כן מאפשר לקבל החלטות במסגרת חופש הפעולה האקדמי שהוא רחב, משיקולים של שמירה על אורח החיים הדתי וזה לא רק על אורח החיים הדתי אלא זה גם לרבות נוהג והווי דתי בין כתלי המוסד.
<מירב ישראלי: אני לא חושבת שמה שהסעיף המסמיך רצה לאפשר, זאת אומרת, לאפשר במסגרת חופש הפעולה האקדמי, לקחת בחשבון שיקול כזה להבדיל משיקולים אחרים.
<מירב ישראלי: אני חושבת שזאת בעיה בהסמכה.
יעקב מרגי: אני רוצה לשאול שאלה אפיקורסית.
יעקב מרגי: עברו 70 שנים, איך הם התקיימו עד היום?
יעקב מרגי: אנחנו יודעים שהמכללות של החמד, עשו מה שהן רוצות.
יעקב מרגי: לימדו, פיטרו, הכניסו תכנים.
יעקב מרגי: אני בא מערי השדה, שם אני חי ויש לי היום כלה שלומדת באחד מהמוסדות האלה.
נחמן שי: ניגוד אינטרסים.
יעקב מרגי: לכאורה היא צריכה לחשוש.
יעקב מרגי: במדינת ישראל, כשאתה מזיז אבן עם כיפה, צריך לתת הסברים.
יעקב מרגי: הרי זה לא מעניין את ה-ות"ת, לא את ה-מל"ג וכל התארים וכל הפיקציות.
יעקב מרגי: זה לא מעניין אף אחד, לא את הארגונים ולא את ההדרה שיש שם לא את חופש הדת, הפולחן, כבוד האדם וחרותו, שוויון וכולי.
יעקב מרגי: שום דבר לא מעניין.
יעקב מרגי: הזזתם אבן עם כיפה, למה?
יעקב מרגי: למה היה צורך בכך?
יעקב מרגי: רוצים לתת חופש אקדמי, תנו חופש אקדמי.
יעקב מרגי: למה הכנסתם את המילה דת?
יעקב מרגי: יש הרבה אנשים שזה מדיר שינה מעיניהם.
<נח גרינפלד: סעיף 27(א) מאט את סעיף 15 והוא למעשה לא חל חופש אקדמי לא חל לא על המכללות הממלכתיות ולא על המכללות הממלכתיות-דתיות.
<נח גרינפלד: הוא לא חל.
<נח גרינפלד: בתקנות האלה יש בשורה מאוד מאוד גדולה.
יעקב מרגי: עד הבשורה, בסדר.
יעקב מרגי: למה היה צריך את סעיף 4 אם עד היום הם התנהלו, מכוח מה התנהלו?
יעקב מרגי: למה היה צריך את סעיף 4?
יעקב מרגי: היה חשש כלשהו.
<אייל רק: המצב הקיים היום הוא שלא חל עליהם בכלל חופש האקדמי.
יעקב מרגי: החלתם את החופש האקדמי.
<אייל רק: תקנות בתי המדרש, בעצם החילו עליהן את כל הוראות חוק חינוך ממלכתי, תכניות לימודים נקבעו על ידי שר החינוך בפיקוח המל"ג, חברי הסגל – היו צריכות להיות מובאות רשימות למועצת חמד על מנת שיאשרו שם.
יעקב מרגי: למה צריך את סעיף 4?
איתן ברושי: לא צריך אותו.
<אייל רק: אני אומר שעכשיו כאשר אנחנו מחילים עליהם את סעיף 15, אנחנו מצמצמים, מקבלים את אותה פעולה.
יעקב מרגי: סעיף 4 הוא מצמצם?
<אייל רק: הצמצום הוא שרק לשם שמירה על אורח החיים הדתי, ניתן להתערב בשני דברים בלבד.
איתן ברושי: אולי תעשו את זה בבתי ספר לאחיות?
יעקב מרגי: אני רוצה לשאול אותך שאלה, אייל.
יעקב מרגי: אתה בא ואומר לי שסעיף 4 מצמצם.
יעקב מרגי: זה מכניס אצל אחרים חששות.
יעקב מרגי: הזזתם אבק מעל סעיף שכנראה הוא מרחיב יותר.
יעקב מרגי: אם הוא בא לצמצם, למה בכלל להביא אותו?
נחמן שי: תוריד אותו.
<אייל רק: אני אומר שזה נועד לעשות את ההתאמה בין חוק חינוך ממלכתי ותקנות בתי המדרש, שאת החוק המחוקק לא משנה.
<אייל רק: יש הגדרה שם של מה זה חינוך ממלכתי-דתי.
<מרים זלקינד: תחוקקו.
יעקב מרגי: את רוצה שיעשו מה שאת רוצה?
יעקב מרגי: עוד מעט יש פריימריס בכמה מפלגות, תיבחרי ותבואי לכאן לשנות.
איתן ברושי: יותר קל במפלגה שאין בה פריימריס.
יעקב מרגי: נדמה לך.
איתן ברושי: בוא נשאיר את זה ליום אחר.
איתן ברושי: אני רוצה לומר לעובדי המדינה שאתם מחרפים את נפשכם על כל דבר.
איתן ברושי: אתם באים לכאן ולא מוכנים להתפשר על כלום.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, זאת מחלה שכדאי לרפא את עובדי המדינה ממנה.
איתן ברושי: גם אני הייתי בתפקידים.
איתן ברושי: הם מגיעים לכל מקום עם 100 אחוזי נחישות בלי שתמיד אתם צודקים או מבינים.
איתן ברושי: תקשיבו.
איתן ברושי: יש כאן בכנסת אנשים שגם הם היו עובדי מדינה ואולי הם עשו לא מעט.
איתן ברושי: אתם תמיד בטוחים שהכול אתם יודעים.
איתן ברושי: כשהייתי ראש מועצה ביזרעאל, מקום יפה - - -
יעקב מרגי: אתה יודע מה ההבדל בינינו לבינם?
יעקב מרגי: הם עוד משתלמים, הולכים לקורסים.
איתן ברושי: החבר'ה האלה חושבים שכל השכל בירושלים, קצת נשאר לתל אביב אבל בזה זה נגמר.
יעקב מרגי: הם עדיין לומדים והם לא חושבים שהם יודעים הכול.
יעקב מרגי: צריך לנהוג בהם כבוד.
איתן ברושי: אין ספק שיש כאן טביעת אצבעות של שר החינוך בכללים האלה.
יעקב מרגי: של מועצת החמד.
יעקב מרגי: אני חייב לשים את הדברים כדי לעזור לך.
יעקב מרגי: יש מערכת חינוך ממלכתית-דתית שמתנהלת על פי כללים של החמד.
יעקב מרגי: אל תעשי ככה.
יעקב מרגי: יש לי בעיות של קשב וריכוז ואת מסיחה את דעתי.
יעקב מרגי: קשה לך להתמודד עם דברי הבלע שאני אומר, תצאי, קחי אוויר ותחזרי.
יעקב מרגי: יש גבול לצביעות.
יעקב מרגי: אנחנו זורמים, פתוחים, שומעים ומכילים.
יעקב מרגי: ראינו מה זה עשה בכוונות הטהורות של כל חסידי האוניברסליות המדומה, החד צדדית.
יעקב מרגי: יש את מערכת החינוך הממלכתית-דתית שיונקת ומקבלת את עובדי ההוראה שלה מהמכללות לעובדי הוראה של החינוך הממלכתי-דתי.
יעקב מרגי: אם לא תהיה התאמה בין הרציונל של החמד לבין מה שהם מכשירים, אז מה עשינו בזה?
יעקב מרגי: צריך לומר את האמת.
יעקב מרגי: תקשיבו, אצלי, למרות שאני נקרא חרדי בגלל השחור-לבן, החרדה היא לא מקצוע ולא תכונה פתולוגית.
איתן ברושי: אני מקשיב לך אדוני היושב ראש.
איתן ברושי: אנחנו לא אנשים עוכרי ישראל.
יעקב מרגי: שמעת אותי אומר את זה?
איתן ברושי: בכל תפקיד שהייתי, יש לי ברכב כיפה, היו לי ישובים דתיים.
איתן ברושי: אני אומר שזה לא מובן.
יעקב מרגי: יש לך דקה כי אני ניגש להצבעה.
איתן ברושי: בוא נעשה את זה גם בקורס קצינים, מי מדריך את הקצינים הדתיים.
יעקב מרגי: פיטרו את הרב ההוא.
יעקב מרגי: זה לא הדיון כאן עכשיו.
איתן ברושי: אבל אני לא יכול לקבל את זה.
יעקב מרגי: איתן, לא רוצה לשמוע.
איתן ברושי: אני מבקש להוריד את הסעיף הזה.
יעקב מרגי: אנחנו עכשיו מצביעים על התקנות כפי שהן.
יעקב מרגי: עומדת הזכות לחברי הוועדה, מי שרוצה להתנגד, להתנגד.
איתן ברושי: על כולן ברצף?
יעקב מרגי: על כולן כאחת.
איתן ברושי: למה לא אחת-אחת?
יעקב מרגי: לא משנה אותן.
יעקב מרגי: כפי שהשר הציע.
איתן ברושי: לא מצביעים על אחת-אחת?
יעקב מרגי: על כל התקנות.
נחמן שי: אני מחליף את יוסי יונה.
יעקב מרגי: מי בעד אישור תקנות המועצה להשכלה גבוהה (חופש פעולה של מוסד להכשרת עובדי חינוך), התשע"ח-2018 כפי שהוגשו לוועדה על ידי שר החינוך?
יעקב מרגי: תקנות המועצה להשכלה גבוהה (חופש פעולה של מוסד להכשרת עובדי חינוך), התשע"ח-2018 נתקבלו.
יעקב מרגי: התקנות אושרו כפי שהוגשו לנו על ידי שר החינוך.
יעקב מרגי: אני אסביר לכם כי יעקב מרגי הוא האחרון שיעשה מחטף.
<קריאה: אני כבר אומרת לכם שהתקלה היא ממני.
יעקב מרגי: אני מתרגש.
יעקב מרגי: הייתה טעות טכנית, רשמו את סאלח סעד כאילו הוא מהרשימה המשותפת.
יעקב מרגי: או שיגיד לי תודה או שאני אבקש ממנו סליחה.
יעקב מרגי: היה לנו רוב.
יעקב מרגי: היה רועי פולקמן, אני ומוזס.
יעקב מרגי: היה נחמן שי ואיתן ברושי.
יעקב מרגי: אמרו לפולקמן שלא יצביע כי אין צורך.
יעקב מרגי: אמרו שלמחנה הציוני יש אחד אבל בפועל היו להם שניים.
יעקב מרגי: רצוי שאני אצביע על הרביזיה עכשיו אבל אני אחמיר עם עצמי ויש אפשרות להגיש רביזיה כי הרביזיה השנייה לא תפסה.
יעקב מרגי: אין מחטפים.
יעקב מרגי: אני אסביר בגדול מה זה.
יעקב מרגי: יש את ההחלטה של ה-ות"ת, עוד מהתקופה של טרכטנברג.
יעקב מרגי: פעם המכללות היו רק במשרד החינוך.
יעקב מרגי: היום, מאחר וזה תואר אקדמי לכל דבר, הן חוסות תחת המועצה להשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: נכון להיום, אם הליכוד והחקיקה לא יתקנו את זה, יש חופש אקדמי במדינת ישראל.
יעקב מרגי: עדיין אנחנו מדינה דמוקרטית ויש חופש הצבעה.
אלעזר שטרן: עובדים על זה.
יעקב מרגי: קשה לי להתמודד בדיון.
יעקב מרגי: החבר'ה שאלו ואני רוצה להסביר.
יעקב מרגי: מכללות להוראה, כולן, לא נהנו מחופש אקדמי.
יעקב מרגי: יכלו להתערב להן בכל.
יעקב מרגי: התקנות האלה, בסעיפים 1, 2 ו-3, מעניקות להן חופש אקדמי.
יעקב מרגי: במשרד החינוך יש את החמד, שזה הוועד של החינוך הממלכתי-דתי, ולממלכתי יש את ועד החינוך.
יעקב מרגי: אתה מוציא תואר לעובדי הוראה שמלמדים את החינוך הממלכתי והממלכתי-דתי.
יעקב מרגי: יש את הקטע של התוויית התכנים וצביון של החמד למורים שמלמדים בממלכתי-דתי וועד החינוך לממלכתי.
יעקב מרגי: לכן יש כאן את סעף 4.
אלעזר שטרן: מה אומר סעיף 4?
יעקב מרגי: על אף האמור בתקנות, שמירה על אורח חיים דתי לרבות נוהג והווי דתי בין כתלי המוסד.
יעקב מרגי: תקשיבו, למוסד מוכר להכשרת עובדי חינוך שמטרתו הכשרה להוראה במוסדות חינוך ממלכתיים-דתיים - רק להם התקנה הזאת.
יעקב מרגי: רק עליה התקנה הזאת חלה – כמשמעות בחוק חינוך ממלכתי יהיה חופש פעולה בעניינים המנויים בסעיף 15 לחוק בכפוף לתקנות בתי המדרש.
יהודה גליק: זה מאוד פשוט.
יהודה גליק: מותר להם ללמד נגד הפמיניזם.
יעקב מרגי: הנה, הדלקת אותה.
מרב מיכאלי: אני באתי מאוד מודלקת.
יהודה גליק: חינוך דתי זה כולל גם מוסלמי?
יעקב מרגי: להם יש חופש פעולה.
יעקב מרגי: אני עכשיו אעשה כל שינוי במה שקשור במכללת סכנין ובדרנה, לא יבוא לכאן לא חופש דת, לא פמיניזם, לא שוויון.
יעקב מרגי: הכול אפשר להעביר.
יעקב מרגי: הזיזו אבן שציירו עליה כיפה מכאן לכאן, צריך לפתוח הכול מחדש ולדון.
יעקב מרגי: שאלת, עניתי.
יעקב מרגי: רגע, את לא תדברי.
יהודה גליק: היא אישה.
יהודה גליק: היא לא יכולה לדבר?
יעקב מרגי: אז מה אם היא אישה?
יעקב מרגי: אני בעל.
מרב מיכאלי: קול באישה.
אלעזר שטרן: זה הדיון, אם יכולים להקשיב לנשים או לא.
יהודה גליק: אלעזר שטרן שומע חינוך ממלכתי-דתי, הוא יודע שהוא צריך להיות נגד.
אלעזר שטרן: הילדים שלי שם.
אלעזר שטרן: הנכדים שלי שם.
יעקב מרגי: מרב, לפרוצדורה, מה הבעיה שלך?
מרב מיכאלי: הבעיה שלי אדוני היא שזה מיועד רק לחינוך הממלכתי-דתי אבל עצם זה שהמוסדות האלה יוכלו לקבוע שנגיד אם מישהו מלמד אותם מתמטיקה או אם מישהו מלמד אותם, אז אפשר יהיה לדרוש ממנו אורח חיים דתי.
יעקב מרגי: את לא היית בדיון.
יעקב מרגי: אני לא אפתח את הדיון.
יעקב מרגי: במפורש לא.
יעקב מרגי: למרות שאני חרדי, את החרדה אני ממאן לשים כתכונה פתולוגית שלי.
יעקב מרגי: זה בוודאי לא מקצוע.
יעקב מרגי: חששות ישנם ונאמרו אבל זה לא זה.
מרב מיכאלי: זה נותן להם גם חופש מתי שנוח להם ואיך שנוח להם.
יעקב מרגי: אמרתי לפרוטוקול.
מרב מיכאלי: אני אומרת לפרוטוקול שגם העניין של הפרדה, הפרה לגמרי תיחשב.
יעקב מרגי: זה בכלל לא.
מרב מיכאלי: זאת נשמת אפם.
יעקב מרגי: מעבר לציוניות - - -
מרב מיכאלי: אני לא צינית.
יעקב מרגי: אמרתי שאת?
מרב מיכאלי: אני אומרת לפרוטוקול שאני בכלל לא צינית.
יעקב מרגי: אני אומר לך חד משמעית שמאחר והמכללות לעובדי הוראה מייצרות – סליחה על הביטוי המושאל – מורים למערכת החינוך הממלכתית, לממלכתי יש את ועד החינוך שקובע את התכנים ואת ההתוויות, לממלכתי-דתי יש את מועצת החמד.
יעקב מרגי: אלה שני גופים.
יעקב מרגי: הרי לא יתכן שאנחנו נכשיר מורה עם ציפיות כאלה למוסד שהציפיות בו הן אחרות.
יעקב מרגי: לכן יש להם את שני הגופים וטוב שכך.
יעקב מרגי: לטובתך, אני חוזר ואומר.
יעקב מרגי: הרציונל לבואן של התקנות האלה, מאחר שהמכללות לחינוך מנפיקות או מכשירות עובדים עם תואר אקדמי.
יעקב מרגי: אז זה היה נטו משרד החינוך ללא המועצה להשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: היום התכנים והכול מפוקחים על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
יעקב מרגי: לכן אנחנו מעניקים להם בתקנות האלה חופש אקדמי, מה שלא היה להם קודם לכן.
מרב מיכאלי: יוכלו לא ללמד על - - -
יעקב מרגי: גם מכללת אורנים יכולה ללמד מה שהיא רוצה.
מרב מיכאלי: מה המשמעות שהם מפוקחים אם הם יכולים לעשות מה שהם רוצים?
מרב מיכאלי: אתה מעקר את זה.
יעקב מרגי: מרגע זה נקודה.
יעקב מרגי: אני התנדבתי.
יעקב מרגי: זה לא דיון חוזר.
אלעזר שטרן: התנדבת?
יעקב מרגי: התנדבתי להסביר לכם.
יעקב מרגי: כרגע כינוס הוועדה הוא להצבעה חוזרת.
יעקב מרגי: עומדת הזכות לכל חבר כנסת להגיש רביזיה וברביזיה נפתח את הדיון.
יעקב מרגי: רבותיי, אני חוזר על ההצבעה מאחר והייתה טעות.
יעקב מרגי: אני חוזר לטובת אלה שלא היו.
מרב מיכאלי: מה הייתה הטעות?
יעקב מרגי: הייתה טעות בהצבעה הקודמת.
יעקב מרגי: מאחר ונרשם בטעות שסעד סאלח הוא מהרשימה המשותפת ולא מהמחנה הציוני.
יעקב מרגי: מאחר והייתה טעות בהצבעה ולא אפשרו לנחמן שי מהמחנה הציוני להצביע, אני זימנתי הצבעה חוזרת.
יעקב מרגי: לא רציתי להצביע עכשיו על הרביזיה שלך כדי לקבור אפשרות לרביזיה נוספת.
יעקב מרגי: החמרתי על עצמי ובצדק.
יעקב מרגי: היא לא תקפה כי ההצבעה לא תקפה.
יעקב מרגי: לכן אנחנו מבצעים רק הצבעה חוזרת.
מרב מיכאלי: הוא הכריז כבר על הצבה.
מרדכי יוגב: אז מה?
מרדכי יוגב: בגלל שרק לנשים מותר לדבר?
מרדכי יוגב: הם זן עליון?
מרדכי יוגב: מלאכיות?
יעקב מרגי: מה רצית לומר?
מרדכי יוגב: יש לי מה לומר.
מרב מיכאלי: אבל היושב ראש אמר שהוא לא פותח את הדיון.
יעקב מרגי: גם לך אפשרתי.
יעקב מרגי: אני אתן לך לשאול שאלות.
יעקב מרגי: רק שאלות.
אלעזר שטרן: יש שאלות של עמודים שלמים ובסוף שמים סימן שאלה.
מרדכי יוגב: מה עניינה של חברתי מהמחנה הציוני, האם היא מצפה שגם אני אתערב בתכנים שלומדים בבתי הספר האחרים?
יעקב מרגי: אתה לא שואל אותה.
יעקב מרגי: שאל אותי.
מרדכי יוגב: מדוע להתערב?
מרדכי יוגב: כשם שלא מתערבים בתכנים של העולם החרדי לא מתערבים בתכנים של העולם הבדואי או הערבי, אלא רק מזהים האם יש שם תכנים של הסתה או תכנים של חס ושלום איום ברצח או לדברים רעים, בוודאי שלא מחנכים שם לכל מיני דברים כאלה אלא רוצים לייחד את החינוך בהתאם להשקפות עולם.
מרדכי יוגב: אם כן, מה העניין של ההתערבות?
מרדכי יוגב: אני חושב וסבור שאם שר החינוך מבקש תקנות כאלו ואחרות, אזי צריך להיענות.
יעקב מרגי: את לא צריכה לענות.
יעקב מרגי: אני לא מאפשר לך לענות לו.
אלעזר שטרן: למה לא תיתן לה לענות לו?
אלעזר שטרן: הוא שאל אותה.
מרדכי יוגב: יש לי עוד שאלות.
מרב מיכאלי: מה שצריך בשבילך הפיליבסטר.
מרב מיכאלי: לא אחרי שאמרת שיש הצבעה ולא נתת לי לדבר.
יעקב מרגי: סליחה, לא נתתי לך לדבר?
יעקב מרגי: נתתי.
יעקב מרגי: הגעתי למסקנה שדיברת די והותר.
מרב מיכאלי: די והותר?
יעקב מרגי: אני אתן גם אחר כך ליועצת המשפטית לומר.
יעקב מרגי: אלעזר, אתה רוצה לשאול שאלה או שאני עובר הלאה?
אלעזר שטרן: העניין של הגדרה של דתי, מה הפירוש של דתי.
יעקב מרגי: חמד.
אלעזר שטרן: אני אומר לך למה אני שואל.
יעקב מרגי: אחר כך תגיד לי למה אתה שואל.
אלעזר שטרן: כתוב אורח חיים דתי.
יעקב מרגי: איפה כתוב אורח חיים דתי?
אלעזר שטרן: ראיתי בתקנה.
יעקב מרגי: לא כתוב אורח חיים דתי.
יעקב מרגי: הקראתי לך את התקנה מילה במילה.
אלעזר שטרן: מה זה סעיף 15?
<מירב ישראלי: סעיף 15 זה החופש האקדמי.
יעקב מרגי: סעיף 15 לחוק.
<קריאה: כתוב אורח חיים דתי.
<מירב ישראלי: בבתי מדרש.
יעקב מרגי: אם את רוצה להתערב בדיון במעגל שני, אנא לדייק.
יעקב מרגי: אני מבקש לדייק.
יעקב מרגי: אני משתדל לדייק.
אלעזר שטרן: מה הציטוט?
יעקב מרגי: הקואליציה, אתם רוצים הצבעה.
יעקב מרגי: עוד שני חברי כנסת.
יעקב מרגי: בצורה הכי גלויה.
אלעזר שטרן: אני עכשיו עוזר לך להעביר את הזמן.
יעקב מרגי: אני לא עוזר לעצמי.
יעקב מרגי: אלה לא המכללות שלי אלא של עם ישראל.
אלעזר שטרן: נכון, בדיוק.
יעקב מרגי: אני נלחם בצביעות.
יעקב מרגי: משתדל להילחם בצביעות משני הכיוונים.
אלעזר שטרן: כיוון שבתוך עמי אני יושב ולשמחתי הרבה הנכדים שלי במוסדות החינוך של החמד, של הציונות הדתית, אני ער לעיוותים.
יעקב מרגי: אתה מכיר את המכללות להוראה.
אלעזר שטרן: חלק, מאוד.
יעקב מרגי: אני מסכים אתך לגבי כל מה שקורה בתוך בתי ספר.
יעקב מרגי: אני מדבר אתך על המכללות.
יעקב מרגי: אלעזר, אני מעריך אותך, אני יודע מאיפה זה בא לך.
יעקב מרגי: כדי לבוא לדיון הזה באמת בנפש חפצה ולהבין מה התקנות האלה אומרות, מעבר לרצון של אנשים – אפילו גופים אזרחיים, נקרא לזה כך – להעמיס כל מיני תסכולים אחרים על תקנות שלא באו בכלל, ואני כאן בגופי אעשה זאת כי מותר לי, לי ראוי ואני חושב שהוכחתי את זה בשלוש השנים, זאת צביעות ממדרגה ראשונה.
יעקב מרגי: זה אקטיביזם עיוור.
אלעזר שטרן: תן לי לומר לך.
אלעזר שטרן: שאלת אותי אם אני יודע.
אלעזר שטרן: אולי טעיתי, הייתי צריך לומר לך מראש שלא רק שהנכדים שלי לומדים - - -
יעקב מרגי: גם הכלה שלי וגם אני למדתי וכל המשפחה שלי לומדים בחינוך הממלכתי-דתי.
אלעזר שטרן: אבל אתה שאלת אותי על המכללות.
אלעזר שטרן: אני אגלה לך שגם הבת שלי לומדת במכללה.
אלעזר שטרן: אמרתי לך, אני בתוך הסיפור הזה.
אלעזר שטרן: אני כמוך חרדי.
יעקב מרגי: אל תהיה בטוח שאני חרדי.
יעקב מרגי: יש כאלה שאומרים שאני לא חרדי.
אלעזר שטרן: אני מצטט את מה שאמרת.
יעקב מרגי: אני נראה.
יעקב מרגי: אמרתי אל תראו אותי שאני שחרחורת.
יעקב מרגי: יש חבר'ה של מוזס שחושבים שאני לא חרדי.
יעקב מרגי: אני ממאן להפוך את החרדה למקצוע או לתכונה פתולוגית.
מנחם אליעזר מוזס: מאז אתה מזכיר חרדים, הפיוז שלי קופץ.
אלעזר שטרן: אנחנו לא רואים את זה ולא שומעים.
אלעזר שטרן: מוזס, שתהיה רגוע, אני חרדי דאבל לא כמוך.
יעקב מרגי: כל אחד ואיך שהוא חרד.
אלעזר שטרן: אני בעד חרדיות שיש בשירות.
יעקב מרגי: וממה הוא חרד.
יהודה גליק: אתה מוכן לשאול את השאלה?
אלעזר שטרן: אתה מנהל את הישיבה?
יהודה גליק: אני רק עוזר לו בייעוץ.
יהודה גליק: יועץ בחינם.
יהודה גליק: מותר לחבר כנסת לתת ייעוץ חינם.
אלעזר שטרן: לא בטוח.
אלעזר שטרן: אתמול שמו לנו מכתבים של ועדת האתיקה.
יהודה גליק: אבל אני לא עורך דין.
יעקב מרגי: לא קראתי.
יעקב מרגי: על מה זה היה?