GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סוניה פרץ: התמריצים האלה הם בדמות קידום בוותק והשתתפות בחלקו של המעביד בקרן ההשתלמות.
<סוניה פרץ: בתוכנית הזאת יש היום כ-9,000 עובדי הוראה.
<סוניה פרץ: כמו שאמרתי, זו תוכנית שאט-אט מצטמצמת.
<יהודית גידלי: באיזו עלות?
<סוניה פרץ: בערך 160 מיליון שקל.
<קריאה: בשנה?
יעקב מרגי: כן, כן, הכול לשנה.
<סוניה פרץ: התוכנית הרביעית זו התוכנית שבעצם היא החלופה לתוכנית של התמריצים שבוטלו באזורי עדיפות לאומית.
<סוניה פרץ: זו תוכנית שנותנת חוזים אישיים למורים באזורי עדיפות לאומית במקומות במחסור מוכח של מורים בדגש על מקצועות המדעים, על המתמטיקה, על הכימיה, פיזיקה, ביולוגיה, מקצועות הטכנולוגיה.
<סוניה פרץ: אם יש ערים שבהם יש מחסור גם במקצועות אחרים, אז העניין הזה נבחן.
<סוניה פרץ: התוכנית הזאת היא תוכנית שניתנת למשך שלוש שנים.
<סוניה פרץ: המטרה המרכזית שלה זה להביא באמת אנשים מהמרכז לאזורי הפריפריה.
<סוניה פרץ: מכיוון שראינו שפרק זמן של שלוש שנים הוא לא פרק זמן מספיק, עדכנו את התוכנית הזאת השנה יחד עם הממונה על השכר ויצרנו תוכנית נוספת של תוכנית מענקים, זאת אומרת, מורה יכול להחליט שהוא מצטרף גם לתוכנית המענקים לפרק זמן של בין שלוש שנים או ארבע שנים.
<סוניה פרץ: תוכנית החוזים האישיים והמענקים זו תוכנית שכוללת היום בערך כ-1,000 עובדי הוראה בעלות שנתית של כ-60 מיליון שקל.
<סוניה פרץ: אלה התוכניות שיש לנו היום במערכת.
יעקב מרגי: מה סדר הגודל של התמרוץ?
מאיר כהן: 80% משכר היסוד.
<סוניה פרץ: תלוי באיזה רפורמה.
מאיר כהן: כעיקרון, עד לפני הרפורמות, היות ואני עזבתי ב-2003, אני כמנהל בית ספר בדימונה, אדוני, קיבלתי 12 חוזים אישיים.
מאיר כהן: אני התרעמתי על כך שאתה מביא מורה למתמטיקה ל-5 יחידות, נותן לו חוזה אישי, אבל בדימונה גדל אצלך מורה ל-5 יחידות במתמטיקה ואתה יוצר בתוך בית הספר שני מורים שמגישים בהצלחה גדולה מאוד, האחד מקבל את שכרו, השני מגיע מבחוץ ומקבל עוד 80% על שכר היסוד שלו, שזה בכלל לא רע.
מאיר כהן: אגב, הדבר הזה הוא מצוין.
מאיר כהן: אני מציע לכם את הכול לעשות משמש, לאגם את כל הכסף ולדבר רק בחוזים אישיים.
מאיר כהן: זה יהיה הרבה יותר טוב.
<סוניה פרץ: אז זה מה שאנחנו עושים.
<סוניה פרץ: כל מורה שפורש מהתוכנית הישנה, התקציב שלו עובר - - -
מאיר כהן: אז עכשיו אני לא יודע מה קרה עם הרפורמות.
יעקב מרגי: נראה לי, הרפורמות טשטשו את - - -
<סוניה פרץ: הסכום הוא אותו סכום.
יעקב מרגי: אין 'כפל מבצעים', את רוצה לומר.
<סוניה פרץ: לא, אין 'כפל מבצעים'.
יעקב מרגי: אז זה כבר לא אטרקטיבי.
<סוניה פרץ: זו תוספת שנתית של 60,000 שקל.
יעקב מרגי: תנטרלי את הרפורמה שהוא היה מקבל אותה בלי שום קשר, איפה שהוא לא היה.
מאיר כהן: בכל מקרה זה יפה מאוד.
<סוניה פרץ: בכל מקרה זו תוספת שנתית של משהו כמו 60,000 שקלים.
יעקב מרגי: 60,000 שקל שנתי - - -
<יהודית גידלי: 5,000 שקל חודשית.
יעקב מרגי: אתה רוצה להביא מורה איכותי מהמרכז.
מאיר כהן: אתה צודק, זה לא הדבר שיביא חבר'ה מהמרכז.
מאיר כהן: חבר'ה מהמרכז באו, כי אני כראש עיר קיבלתי החלטה עם מועצת העיר, אני מביא מורה מאשדוד, אני משלם.
יעקב מרגי: ושילמת לו?
יעקב מרגי: ומשרד הפנים לא נזף בך.
מאיר כהן: משרד הפנים אומר, אם יש לך וזה חוקי, תעשה.
יעקב מרגי: משרד פנים על כל משרה נותן אישור.
מאיר כהן: זה היה אפשר לעשות רק בבעלויות.
מאיר כהן: אתה לא יכול לעשות עם מורים שיעבדו במשרד החינוך, זאת אומרת, מורה שבא מאורט, מורה שבא מעמל, כן יכולת ללכת לבעלות, להגיד, אני נותן את חלקי דרך הבעלות, אבל במשרד החינוך אי אפשר היה לעשות את זה.
יעקב מרגי: אני מחדד את זה, למה?
יעקב מרגי: כי זה מה שאותן רשויות פנו אלי.
מאיר כהן: ראש רשות היום בא ואומר, אני רוצה לפנות למשרד החינוך ולקבל כסף בכדי להביא.
מאיר כהן: רוב ראשי הרשויות, הייתי חותם על זה, חלקם לא, כי זה הופך להיות לאיזה - - -
יעקב מרגי: הרציונל, שזה יהיה כפוף לנהלים ולעשות סדר, עם שכל, איפה שהוכח הצורך ויקבלו כללים איך עושים את זה.
יעקב מרגי: אני חושב שאם שר החינוך היה משתתף בדיון הזה, הוא היה קופץ על זה.
יעקב מרגי: נכון, אנחנו רוצים 5 יחידות ויש עלייה וזה טוב, אבל אנחנו רוצים שזה יהיה נחלתם של הרבה רשויות מקומיות וכמה שיותר תלמידים, ואם ראשי רשויות פונים ואומרים, יש לנו את היכולת, אנחנו רוצים להצעיד את מערכת החינוך שלנו קדימה, צריך ליצור את המנגנון הזה.
יעקב מרגי: התמריצים הם חשובים, אבל זה לא תמריץ שיאתגר מורה לעזוב אזור מחייה, לנדוד לפריפריה ולתת את הנשמה שלו כשליחות עם המשפחה שלו כדי להרים את מערכת החינוך.
חנין זועבי: מה התפקיד של הרשות פה?
מאיר כהן: היא ממליצה.
חנין זועבי: היא משלמת?
יעקב מרגי: אני מודה לך על השאלה.
יעקב מרגי: בואי תקשיבי, אנחנו פה מקיימים דיונים פעמיים בשנה על פערים בחינוך ואנחנו צועקים וזועקים.
יעקב מרגי: הרי הפערים בחינוך הם לא תוצאה של פרמטר אחד או של מאפיין אחד.
יעקב מרגי: אחד הדברים שיוצר את הפערים בחינוך זה הרשויות המקומיות.
יעקב מרגי: יש רשויות חזקות שלוקחות את החינוך ומוסיפים משאבים.
חנין זועבי: אבל התקציב בא ממשרד החינוך.
יעקב מרגי: מה שבא ממשרד החינוך, הוא רוצה להוסיף הן באמצעות חוזה אישי - - -
סאלח סעד: אדוני היושב ראש, הרשות, אסור לה לשלם כסף למורים - - -
יעקב מרגי: לכן יש דיון.
סאלח סעד: התמריץ צריך להיות משותף בין משרד החינוך לבין משרד הפנים, לחלק את זה.
יעקב מרגי: תודה רבה, קלטת לכותרת של הדיון.
מסעוד גנאים: תחילה, אני מברך על כל התמריצים, המענקים, משום שבסוף אם אנחנו רוצים מערכת חינוך מצוינת, מוצלחת, רוצים גם את הטובים שיהיו שם, אנחנו חייבים לתת להם את התמריצים האלו.
מסעוד גנאים: יש מענקים למורים לפי אחוזי הצלחה בבגרות של בתי הספר שלהם.
<סוניה פרץ: זה ניתן לבתי ספר ובתי הספר מחלקים למורים.
מסעוד גנאים: כמה מדובר?
מסעוד גנאים: כמה תקציבים יש לך?
מאיר כהן: 6,000 שקל בשנה.
<סוניה פרץ: זה תלוי ברמת בית הספר.
<סוניה פרץ: זה מתחיל מ-8,000 ועד נדמה לי 2,300.
<סוניה פרץ: זה תלוי בסוג המענק.
יעקב מרגי: זה דבר טוב, רק כדי להגיע אליו צריך את מה שאנחנו מדברים עליו, להביא כוחות הוראה חזקים, איכותיים.
מסעוד גנאים: זה עניין של הרשויות, לתת לרשויות את התקציבים - - -
יעקב מרגי: החזקות והאיתנות, שמנהלות את מערכת החינוך גם טוב.
מסעוד גנאים: למה חשוב התפקיד של הרשות?
מסעוד גנאים: סוניה אולי יודעת, כל שנה אנחנו מתערבים כחברי כנסת בקשר לילדים של המורים מהצפון שמלמדים בדרום, שרוצים לשלב את ילדיהם בגנים בבאר שבע.
מסעוד גנאים: כל שנה אותה מלחמה.
יעקב מרגי: שנה אחרונה היה פחות.
יעקב מרגי: לפני שנתיים הייתה כמות.
<סוניה פרץ: קבענו כללים - - -
מסעוד גנאים: נקבעו כללים.
יעקב מרגי: בספטמבר האחרון זה עבר טוב.
מסעוד גנאים: אני חושב שתמריצים כאלה גם חשובים.
מסעוד גנאים: אני לא אומר שזה יפתור את בעיית האבטלה של המורים.
מסעוד גנאים: אבל מורה או מורה ערבי שנותנים להם תמריץ ותמיכה כדי שיהיו בדרום או בכל מקום אחר, אני חושב שהם ישמחו על זה.
מסעוד גנאים: אני מקווה שזו כבר תהיה אחת הדרכים לפתור את הבעיה הזאת.
חנין זועבי: לפני שאת עונה, אני רוצה להשלים, כי זה באותו תחום.
חנין זועבי: היושב ראש עזר לכם אבל לא בצדק.
חנין זועבי: הוא אמר, ככה ההיגיון שלו.
יעקב מרגי: לא, זו הסברה שלי.
יעקב מרגי: אני לא עזרתי להם.
יעקב מרגי: יכול להיות שהיא כופרת בזה.
חנין זועבי: הוא אמר, יש לכם אבטלה, אתם, הערבים.
חנין זועבי: אתם תשלמו שלוש פעמים על האבטלה.
יעקב מרגי: איזו פרשנות יש לך.
חנין זועבי: פעם, אין לכם כיתות לימוד ובגלל זה נוצרה האבטלה.
חנין זועבי: פעם, המורה שלכם מובטל, כאשר אנחנו נותנים לו ללמד בנגב, אז הוא גם ישלם מחיר ולא ניתן לו תמריצים.
יעקב מרגי: לא הבנת אותי נכון, אבל מה השאלה?
חנין זועבי: אתה עכשיו לא מבין אותי.
חנין זועבי: עכשיו אני אומרת לו ככה, למה להשוות בין המובטלים לבין הלא מובטלים?
חנין זועבי: יש קריטריון של עדיפות לאומית.
חנין זועבי: גם בעדיפות לאומית למה לא להכריז על הנגב?
חנין זועבי: זה באותם קריטריונים.
<סוניה פרץ: הקריטריונים ניתנים רק על פי המפה של אזורי עדיפות.
חנין זועבי: אדוני היושב ראש, מבחינה חינוכית הנגב הוא הכי, ב-ה' הידיעה, אזור עדיפות לאומית, לפני כולם.
חנין זועבי: עכשיו הם נשארים שם, את יודעת, עשר שנים, והם עוזבים את המשפחה או שהם סוחבים את המשפחה.
חנין זועבי: אני חושבת שדווקא בשביל לדחוף את משרד החינוך לבנות יותר כיתות לימוד וקצת לפתור את בעיית האבטלה, צריכים לתת יותר תמריצים למורים.
יעקב מרגי: סוניה, תרשמי את שתי התשובות.
יעקב מרגי: אני רוצה לתת לנציגת מרכז המידע והמחקר של הכנסת.
<אתי וייסבלאי: בהקשר הזה באמת, יש מורים ערבים שמקבלים תמריצים לפי חוזים אישיים?
<סוניה פרץ: יש, אני לא יודעת להגיד לך כמה.
<סוניה פרץ: אני מזכירה שהעיקרון הוא מחסור מוכח במורים.
<סוניה פרץ: ביישובים הבדואים יש תוכנית מיוחדת.
<סוניה פרץ: נדמה לי שיש איזשהו בית ספר בדרום, אני צריכה לבדוק את זה, אבל בעיקרון מי שנהנה מהתוכנית של הבדואים לא נהנה - - -
יעקב מרגי: אין כפל.
חנין זועבי: אני לא מבינה, עיקרון המחסור, הרי יש מורים ערבים מובטלים.
חנין זועבי: מה זאת אומרת מחסור?
יעקב מרגי: בנגב יש מחסור.
חנין זועבי: היא אומרת, יש מחסור גם בבתי ספר יהודיים לאיכות הוראה או למורים, אבל יש מורים ערבים מובטלים.
חנין זועבי: למה להפריד ולהתייחס אליהם כשתי מערכות חינוכיות מופרדות זו מזו?
חנין זועבי: פה יש מחסור ופה יש אבטלה.
חנין זועבי: תתייחסי למערכת החינוך כמערכת חינוך אחת ואז את תפתרי גם את המחסור וגם את האבטלה.
יעקב מרגי: חנין, הדיון היום על שיטת התמרוץ.
חנין זועבי: זו הלוגיקה של המחסור.
חנין זועבי: אני רוצה לערער על הלוגיקה של המחסור כאשר יש עשרות אלפים מובטלים.
יעקב מרגי: זה דיון אחר, זה דיון אחר.
חנין זועבי: זה לא דיון אחר.
יעקב מרגי: בדיון אחר שקיימנו על מעקב אחר החלטת הממשלה לשלב מורים ערביים במערכת החינוך, זה דיון אחר.
חנין זועבי: ובחוזים אישיים.
יעקב מרגי: בואי נעשה סדר.
יעקב מרגי: פרסת לנו את האפשרויות לתמרוץ.
יעקב מרגי: אני חושב שברירת המחדל צריכה להיות הגבוהה מביניהן.
יעקב מרגי: אם את הולכת לקטע של המגזר הבדואי, אם הוא נמצא בפרויקט הזה של מורים מהצפון בדרום, במגזר הבדואי והתמרוץ שלו הוא איקס - - -
<סוניה פרץ: הוא פועל יוצא של הסכם שכר.
יעקב מרגי: הוא פועל יוצא של הסכם שכר, בסדר.
יעקב מרגי: הדיון היום, הבנתם אותו ומאיר חידד איך הוא עשה, אבל זה צריך להיות בצורה מוסדרת, לאו דווקא למי שיש לו בעלויות.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת קודם כול את העמדה של המשרד.
יעקב מרגי: העמדה של משרד החינוך, במידה ויתאפשר לך לייצר מסלול נוסף, לתת לרשויות חזקות בפריפריה או במקומות שאתם תצביעו על הצורך בכך, להעסיק מורים, נקרא לזה לצורך העניין, תוספתיים בחוזים אישיים כדי להרים את הרמה של אותם בתי ספר.
יעקב מרגי: קודם לך העמדה שלך.
יעקב מרגי: אם כן, אז אפשר להכין נייר עבודה.
יעקב מרגי: זה לא כסף של משרד החינוך, זה כסף רשותי שיעבור במידה ויוסכם על זה, תחת כללים מאוד קפדניים לאיתנות פיננסית וכל כללי המינהל.
יעקב מרגי: קודם כול העמדה המקצועית של משרד החינוך.
<סוניה פרץ: אני לא יודעת אם אני יכולה עכשיו להגיד משהו באופן נחרץ בעניין הזה.
<סוניה פרץ: אני חושבת שהעניין הזה מחייב בחינה ובדיקה.
<סוניה פרץ: בסך הכול התוכנית שיש לנו היא תוכנית שהיא נותנת מענה, אז אני לא יודעת להגיד לך כרגע לגבי אפשרות של כספים תוספתיים - - -
יעקב מרגי: את אומרת לי, לא ברור שאנחנו נשיג את התוצאה מכספים תוספתיים.
מאיר כהן: אני איתך לגמרי.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו מהניסיון שלי היות ושימשתי כיושב ראש הרשות לפיתוח הנגב.
מאיר כהן: א', אני לא בדעה אחת עם חנין שצריך לשים את הכול בסל אחד.
מאיר כהן: יש בעיות שהן מיוחדות למגזר הבדואי בנגב.
מאיר כהן: אני כן בדעה ששם היה צריך לשים הרבה יותר כסף.
מאיר כהן: זאת התפיסה.
מאיר כהן: אני עדיין חוזר ואני אומר לך, אני מבין את הבקשה של ראשי עיירות הפיתוח וראשי המגזר הבדואי.
מאיר כהן: להערכתי, אני אז ביקשתי את זה משי פירון.
מאיר כהן: באתי ואמרתי, יש פה המון כסף.
מאיר כהן: אתה תעשה את החיבורים, זה המון כסף.
מאיר כהן: בהנחה שמורידים את ה-40 מיליון שקל של אילת ואילות, כי גם שם זה מיוחד, צריך להכניס את - - -
יעקב מרגי: אני וועדת החינוך היינו באילת לפני שבועיים, ירדנו ונכנסו לקרביים של מערכת החינוך.
יעקב מרגי: זה מביא תוצאות.
יעקב מרגי: הפער בין מערכת החינוך של אילת לבין מה שאילת נתפסת, הפערים מרשימים.
יעקב מרגי: זה מוכיח שיש תמרוץ נכון, כדאי לאנשים.
יעקב מרגי: רבותיי, אילת עם הבעיות האובייקטיביות, גם גיאוגרפיות, גם אקלימיות, גם הבידוד, ואת רואה מנהלים איכותיים, מורים איכותיים.
יעקב מרגי: גם האקדמיה שם תרמה.
יעקב מרגי: המכללה והאקדמיה תרמו לזה והתמרוץ הוא שווה.
יעקב מרגי: את רואה אנשים משתקעים שם לשנים רבות ויש תוצאות.
מאיר כהן: ברגע שמורה בא לחמש-עשר שנים, זה משנה את הכול.
מאיר כהן: אין שם נדידה.
מאיר כהן: הדבר השני שצריך לעשות ואם משרד החינוך היה מקשיב לנו, מקשיב - - -, זה לבוא לקחת את כל הכספים האלה, להכניס לקופה אחת, לייצר תוכנית אחת בשיתוף עם ראשי הרשויות.
מאיר כהן: הרשויות החזקות יקבלו דיפרנציאלי ויוסיפו את חלקן, והרשויות החלשות יקבלו את אותו סכום.
יעקב מרגי: היא אמרה לך משהו שהיא סיננה את זה בין השיניים, אבל יש לו משמעות כבדה.
יעקב מרגי: כשאני ניסיתי להיכנס לקטע של המגזר, נסוגתי אם שמת לב, בקטע של המגזר, לתת את האפשרות לקחת, אז היא אמרה לי, זו תוצאה של הסכמים קיבוציים.
יעקב מרגי: גם השינוי של מפת אזורי העדיפות הלאומית, גם אלה שהיו בה, לא שינו.
יעקב מרגי: המורים עדיין שם, מצב נתון.
יעקב מרגי: כל עוד הם לא פורשים, הם מקבלים אפילו שהם כבר לא נמצאים, כי הם לא יכולים הרעת תנאים.
יעקב מרגי: אני כן מכיר בצורך הזה.
יעקב מרגי: זו לא כמות גדולה אם ניקח בפריפריה וניקח רשויות חזקות מתוכן.
יעקב מרגי: אני מאמין שהוא ירצה לשים דגש, ראש רשות, או על כל בתי הספר או על חלק מבתי הספר, וזה במקצועות מסוימים שמצעידים, אז זה לא מי יודע מה.
יעקב מרגי: לא הולכת להיות פה איזו השתוללות.
יעקב מרגי: אתן לחברי הכנסת.
יעקב מרגי: מוטי, בבקשה.
מרדכי יוגב: אני מבקש להדגיש דבר אחד מתוך הדברים שנאמרו על ידי חברי, חבר הכנסת מאיר כהן, והוא אמר אותם גם כמנהל לשעבר וגם כראש עיר לשעבר.
מרדכי יוגב: אני כעוסק בפריפריה גם בדרום קצת, בעיקר בצפון, מוצא לנכון שלא יעלה על הדעת שאני מביא בייבוא מורה למתמטיקה או לפיזיקה מאיפה שאני מביא, ובמקום יש מורה למתמטיקה/פיזיקה.
מרדכי יוגב: החיזוק של ההישארות שלו בפנים או לצורך העניין הדרך שאנחנו מצליחים להביא, זה בנים חוזרים למקום, באוריינטציה הזאת, וגם אז אין סיכוי שיישארו יותר, כי הילדים שיגדלו להם, יהיה להם סבא על יד הבית ועוד גורמים מחזקים, ולא כעבור שלוש שנים-ארבע שנים, מענק וילכו משם.
מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת, אני חושב.
מרדכי יוגב: פה צריך למצוא את הנוסחה שהוא מצא אותה כראש עיר וכמנהל, שזה היה בידו.
מאיר כהן: משרד החינוך היום מאפשר בתוכנית החוזים האישיים לתת גם לבני המקום.
מאיר כהן: הוא לא מחייב אותך רק לחבר'ה שבאים.
מאיר כהן: אתה צריך למצוא את האיזון הנכון.
<סוניה פרץ: לעיתים מאפשרים גם את זה.
מרדכי יוגב: זה צריך להיות לא לעיתים.
יעקב מרגי: מה אתה אומר, שהיא עכשיו תפתח את הדלתות לכולם?
יעקב מרגי: היא אומרת לך, לעיתים.
מאיר כהן: גבירתי, זה קורה גם בירוחם, זה קורה גם באופקים, זה קורה גם בבאר שבע, תאמיני לי.
מאיר כהן: מאה אחוז, בסדר, הבנתי.
מרדכי יוגב: אמרתי, הלעיתים והלא לעיתים, אם תהיה פה שחיתות בעניין, לא לזה התכוונתי.
מרדכי יוגב: התכוונתי ליושר.
מרדכי יוגב: אם אני מביא שני מורים למתמטיקה ויש לי פה מורה למתמטיקה מצוין, לא בדימונה, בערד, בירוחם ובשלומי, אז לא יעלה על הדעת שהוא בן שלומי, יסתכל ועיניו כלות והם יקבלו עוד 5,000 שקל למשכורת.
מרדכי יוגב: זה לא רלוונטי.
מרדכי יוגב: ברור לגמרי שהוא גם יברח משם.
יעקב מרגי: סליחה, עם כל הכאב והפער, יש צורך.
יעקב מרגי: הצורך הוא כרגע לחזק.
יעקב מרגי: בסוף אותו בית הספר יעלה ברמות, תהיה הישגיות, יהיו מענקים.
יעקב מרגי: זה דוחף את כל המערכת כלפי מעלה.
יעקב מרגי: אם אני אבוא ואסתכל עכשיו, לא בגלל שאני מביא מורה אחד, אני איישר קו עם כולם כלפי מעלה, זה לא יהיה.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אני מביא אחד שהוא עוקר עם המשפחה ממקום מגוריו, ממקור המחייה שלו הטבעי, אז צריך לתמרץ אותו, מה לעשות.
מאיר כהן: קשה מאוד בחדר מורים שיש מישהו מדימונה שמגיש 20 חבר'ה ל-5 יחידות מתמטיקה וכל ה-20 עוברים בציונים טובים, ולידו יש מישהו שבא מבחוץ ומגיש 20 חבר'ה למתמטיקה ויש ציונים - - -
יעקב מרגי: קח קבוצות כדורגל, אתה רואה את הפערים, להבדיל.
יעקב מרגי: סעד.
סאלח סעד: אדוני היושב ראש, תראו, הפריפריה סובלת מהרבה תחומים, על אחת כמה וכמה עכשיו בעניין המורים הנכונים.
יעקב מרגי: אבל יש פיצוי.
יעקב מרגי: בצפון קיבלו ירוק, אנחנו קיבלנו חום.
סאלח סעד: אני מתחלק איתך בבקשה.
סאלח סעד: אדוני היושב ראש, תאמין לי, לא רק אני, כל תושבי הצפון רוצים להתחלק איתך בירוק הזה.
סאלח סעד: תביאו לנו את התעשייה הנכונה, אתן לך 70% בירוק.
סאלח סעד: העניין הזה מאוד קריטי לדעתי, העניין של החינוך בפריפריה.
סאלח סעד: גם אתה היושב ראש, מי כמוך יודע.
סאלח סעד: גם מאיר היה ראש רשות בפריפריה.
סאלח סעד: אנחנו חייבים למצוא את התמריץ הזה שייתן למורים להגיע לשם או לתמרץ אותם יותר, גם ליישובים עצמם.
סאלח סעד: להגיד לך שמאות מורים מובטלים לא רק ברמה מקומית, זה ברמה ארצית במיוחד בצפון ובנגב, בני המיעוטים.
סאלח סעד: מאות ואפילו אולי אלפים מסיימים הוראה ואין להם תעסוקה.
סאלח סעד: תאמין לי, הם מקצוענים לכל דבר ועניין, אז צריך למצוא את הדרך איך לתמרץ אותם.
סאלח סעד: אפילו אנשים שגרים במרכז הארץ יכולים גם לבוא אלינו עם מקצועות מיוחדים, מקצועות דרושים.
סאלח סעד: לתגמל אותם.
סאלח סעד: אני עדיין לא חושב איך לתגמל אותם, אבל יחד עם הרשות, עם משרד החינוך.
יעקב מרגי: הדיון היום זה שמשרד החינוך יכין את התשתית, לשמוע את עמדת משרד האוצר, משרד הפנים, אם פה.
סאלח סעד: אנחנו חייבים לעשות הכול בכדי ממש לסגור את הדברים האלה בצורה יסודית.
יעקב מרגי: עוד חברי כנסת?
חנין זועבי: אני לא מקבלת את כל ההיגיון בכל התמריצים האלה.
חנין זועבי: אני עדיין חושבת שזה כיוון לא נכון.
חנין זועבי: אם חבר הכנסת מאיר כהן היה כאשר הוא היה יושב ראש רשות, היה מכיר מורים ערבים מובטלים שלא צריכים אפילו תמריצים.
חנין זועבי: הוא היה יכול לחסוך כסף, הוא היה יכול להוריד אבטלה, הוא יכול לתת מענה למורים הערבים.
חנין זועבי: כל עוד אנחנו מדברים בקונספט של שתי מדינות, יש פה שתי מדינות ושני עמים.
חנין זועבי: דווקא פה אנחנו רוצים מדינה אזרחית אחת.
חנין זועבי: אין חשיבה אזרחית.
מאיר כהן: היו דברים שמנהיגי המגזר באו ואמרו, חבריה, בואו תתנו לנו, אנחנו מכירים יותר טוב מכם את מה שקורה אצלנו.
מאיר כהן: אל תשפטו אותנו לפי הקודים.
מאיר כהן: יש לנו מצוקה גדולה.
מאיר כהן: באים חבר'ה מהצפון, אנחנו צריכים לתת להם תשובה.
חנין זועבי: אני לא מדברת על זה.
יעקב מרגי: היא מדברת על השילוב של המורים הערבים.
מאיר כהן: השילוב, אין לי ויכוח איתך.
חנין זועבי: הלוגיקה של התמריצים, מחסור, ואני רוצה לתת לו תמריצים בשביל שיעבור לאילת.
חנין זועבי: אתם עכשיו תמצאו מאות מורים ערבים שבלי תמריץ.
חנין זועבי: תגידו, תבוא ויש לך משרה פה, בלי תמריץ, הוא היה מוותר על התמריץ והיינו מוותרים וחוסכים כספים.
חנין זועבי: אין חשיבה של מערכת חינוכית אחת, יש חשיבה של שתי מערכות חינוכיות, שפה מחסור ואנחנו פה לבד נחשוב איך לפתור את המחסור, ופה אבטלה ולבד נחשוב איך לפתור את האבטלה.
חנין זועבי: לא חושבים פעם אחת שיש אבטלה ויש מחסור באותה מערכת, אז צ'יק צ'ק אולי היינו יכולים לפתור.
חנין זועבי: אני מאוד כועסת על כל ההיגיון הזה.
חנין זועבי: אני לא חושבת שאנחנו בכלל יכולים להשתלב בהיגיון.
יעקב מרגי: חנין, אני מבין אותך, מתחבר, אבל לא כפתרון כולל.
חנין זועבי: זה הבסיס.
חנין זועבי: להפוך את הבסיס.
חנין זועבי: הבסיס לשלב.
חנין זועבי: אחר כך איפה שיש פערים, אנחנו נפתור.
יעקב מרגי: אני משלב את האמירה של מאיר עם התסכול שלך מהקטע - - -
חנין זועבי: הבסיס צריך להיות מערכת אחת.
חנין זועבי: אנחנו לא בכיוון של מערכת אחת.
מאיר כהן: חנין אומרת משהו מאוד צודק.
מאיר כהן: אגב, אני תמיד אומר את זה.
מאיר כהן: אם חסר מורה לפיזיקה של 10 יחידות באילת, יש במגזר הערבי.
מאיר כהן: השאלה אם החבר'ה מאילת או ראשי ערים לוקחים היום - - -
יעקב מרגי: למרות שנשברו לי השבוע כל מיני דברים שהסכמתי בהם וחשבתי ואני רוצה להאמין שאכן כך וזה חריג שבחריגים, אני בא ואומר, אם היה בא מורה איכותי, ואני לא רוצה לקבוע מסמרות, מהמגזר הערבי ורוצה להתמודד על משרה באילת, זה לא צבוע.
חנין זועבי: נחפש אותו.
חנין זועבי: זה שינוי תפיסה.
חנין זועבי: הוא לא יבוא, אנחנו נחפש אותו.
חנין זועבי: נחפש אנחנו מורים ערבים.
חנין זועבי: נמצא.
<דועאא ג'זמאוי: שמי דועאא ג'זמאוי, אני מזכ"ל הפורום לקידום החברה הערבית, אבל היום אני אציג את עצמי בתור מורה מהצפון שמלמדת בבאר שבע במגזר הבדואי.
<דועאא ג'זמאוי: ברצוני להתייחס, אדוני היושב ראש, לתמריצים שניתנים למורים שעוברים מהצפון, מעתיקים את מקום המגורים שלהם לבאר שבע.
<דועאא ג'זמאוי: הסכום שניתן למורים זה בכלל לא מגיע למחצית שהמורה צריך לשלם כדי להשכיר דירה, כדי לעזוב את הבית.
יעקב מרגי: כמה התמריץ שאתם מקבלים?
<דועאא ג'זמאוי: 9,000 שקל בשנה למשרה מלאה, 750 שקל בחודש, כשהמינימום של שכר דירה זה 1,500 שקל במינימום של חדר זוגי.
מאיר כהן: זה יותר מחוזה אישי שמקבל מורה בדימונה.
<דועאא ג'זמאוי: בסדר, אתה מדבר על דימונה, אין בעיה.
יעקב מרגי: המחסור של מורים במגזר הבדואי ובדרום זו לא בעיה של המורים בצפון, זו בעיה של המדינה קודם כול.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אם אני רוצה להעביר מורה ואני אומר לו, תשכור דירה בבאר שבע בשכונות, מה לעשות, באר שבע היא עד לפי עשר שנים, בשכונות שכבר אנחנו לא רוצים לגור שם, שכר דירה הכי נמוך שאתה יכול להשיג שם לדירה קטנה לא מתוחזקת, 2,000-2,500 ₪.
יעקב מרגי: תוסיף שהמורים האלה, גם אם הם עוברים לגור, הם על הציר, כי מרכז החיים שלהם - - - .
יעקב מרגי: אתה לא יכול להגיד לו, שמע, 9,000 בשנה ו-750 בחודש - - -
<דועאא ג'זמאוי: זה רק למשרה מלאה.
<דועאא ג'זמאוי: אם אחוז המשרה יורד, אז גם השכר - - - .
<דועאא ג'זמאוי: זה מקומם.
יעקב מרגי: זה כשלעצמו דיון בפני עצמו.
יעקב מרגי: שוב, אני ידעתי שהדיון הזה יתפתח היום.
יעקב מרגי: אני רציתי לקחת את זה לאקסטרה, שראשי רשויות יכולים ורוצים, שהמדינה צריכה לאפשר להם, אבל טוב שאתם שמים את זה.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, זה שאני עכשיו עונה לך ואת משהו לא הסכמת איתי כי אני תמצתי בארבע משפטים את הרציונל הקר כשעושים תעדופים, מה שיקול הדעת.
יעקב מרגי: זה שיש מורים בצפון, מובטלים, זו בעיה בפני עצמה של המדינה.
יעקב מרגי: זה שיש מחסור בדרום, זו בעיה של המדינה.
יעקב מרגי: זה שאנחנו עושים עכשיו איגום של בעיות, נקרא לזה, ועושים אחד פותר את השני, המדינה צריכה לתת את ההעדפה הזו.
יעקב מרגי: אין פה תמרוץ.
יעקב מרגי: זה קהל שבוי.
יעקב מרגי: הם הלכו, למדו, השקיעו, שאיפת חייהם להיות מורים ועכשיו הם מובטלים, הם יבואו לדרום.
מאיר כהן: אם היו משבצים אותך בצפון בבית ספר יהודי - - -
יעקב מרגי: היא לא רוצה את המענק.
<דועאא ג'זמאוי: בבית ספר יהודי?
<דועאא ג'זמאוי: למה, מה ההבדל בין בית ספר יהודי לבית ספר ערבי?
יעקב מרגי: לא, אני הולך על חנין.
<דועאא ג'זמאוי: בטח שכן.
<דועאא ג'זמאוי: למה לא?
<דועאא ג'זמאוי: למה להישאר בבית מובטל ?
מאיר כהן: כי חנין אומרת משהו נכון.
<דועאא ג'זמאוי: תשמע, אני ראיתי את המוות בעיניים פעמיים בכביש 6 כדי לנסוע ולבוא כל יום, ומשרד החינוך לא משלם לי על הנסיעות.
<דועאא ג'זמאוי: אמרתי, אני אשים את זה בצד מתוך שתי סיבות: קודם כל המצפון שלי אומר לי, הילדים צריכים אותך, אז את צריכה לנסוע ותשימי את זה בצד.
<דועאא ג'זמאוי: מצד שני, כמו שאמרה חברת הכנסת, אני לא יכולה לשבת בבית.
<דועאא ג'זמאוי: אני בת 30 ואני מובטלת ואני צריכה לחפש את הכסף מתחת לאבנים, כי כסף לא צומח על העצים.
מאיר כהן: חנין אומרת משהו צודק, שמשרד החינוך בעצם - - -
<דועאא ג'זמאוי: אז שלא יבואו ויגידו שמשרד החינוך נותן תמריצים - - -
יעקב מרגי: רגע, אנחנו איתך.
מאיר כהן: חנין אומרת שמשרד החינוך בעצם לא מציע למורים ערביים מוכשרים, מצוינים, לבוא וללמד בבתי ספר יהודיים.
מאיר כהן: מראש הוא מקטלג אותם כמורים במגזר הערבי, ואז שם יש מצוקה ושם יש מצוקה.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, וחנין, תפקידה לשים את זה בקיצוניות של זה ובצדק.
יעקב מרגי: כדי לפתור בעיה, אתה שם אותה בקיצוניות, לחשוף אותה, אבל יש גם את הבעיות האובייקטיביות של החברה הישראלית, הפערים ותפיסות העולם והרתיעה גם כן.
יעקב מרגי: אני לא בורח מזה.
חנין זועבי: אבל צריך לפתור.
יעקב מרגי: צריך להתמודד איתה, נכון, לכן הממשלה קיבלה החלטה מושכלת.
יעקב מרגי: לצערי הרב אנחנו זוחלים בה.
יעקב מרגי: את יודעת לומר לי כמה מורים במגזר הערבי השתלבו במערכת החינוך העברית?
<סוניה פרץ: במונחים של מערכת שמנהלת משהו כמו למעלה מ-180,000 עובדי הוראה, אז התוכנית הזאת היא תוכנית בוטיק, היא כוללת היום משהו כמו 800 מורים.
<סוניה פרץ: יחד עם מנכ"ל משרד החינוך נפגשנו עם קבוצה של 30 מורים.
יעקב מרגי: אין ספק שזה צריך להיות בהדרגה, בהתאמה, בשום שכל, אבל עדיין אם את שואלת אותי, אם יש מחסור בחינוך העברי וניתן, וזה סיפור הצלחה, צריך להאיץ את התהליך.
יעקב מרגי: זה מה שאנחנו קוראים לכם.
<דועאא ג'זמאוי: הבעיה פה היא לא רק בעיה של משרד החינוך אם משרד החינוך מציע למורה ערביה לעבוד בבית ספר יהודי.
<דועאא ג'זמאוי: משרד החינוך מציע לך ונותן לך כמה אופציות.
<דועאא ג'זמאוי: ברגע שאתה ניגש למנהל, זה סיפור אישי.
<דועאא ג'זמאוי: ניגשתי למנהלת והיא אומרת לי, תשמעי, אל תחשבי שאני גזענית או לא, אבל כיסוי הראש שלך יעשה לי בעיות.
יעקב מרגי: אל תדאגי, גם דתיות סובלות מזה, יהודיות.
<דועאא ג'זמאוי: תאמין לי, אני יודעת.
<דועאא ג'זמאוי: אני לא נכנסת לזה כי זה גם כן 'ים' של דברים, אבל לבוא ולהגיד שאנחנו נותנים תמריצים למורים ויש עבודות אבל המורים לא באים - - -
יעקב מרגי: לא אמרו את זה, אבל המצוקה היא מצוקה, מסכים איתך.
<דועאא ג'זמאוי: היא מצוקה.
<משה אשכנזי: משה אשכנזי, סגן יו"ר ועדת החינוך של מפלגת העבודה.
יעקב מרגי: מי היושב ראש היום?
<משה אשכנזי: משה בן עטר.
יעקב מרגי: נכון, שכחתי.
<משה אשכנזי: פה אנחנו שמענו על עשרות, 800 מורים, כאשר מאות מורים במקצועות ריאליים, מתמטיקה, במקצועות פיזיקה, אנגלית, חסרים, והם חסרים בבת ים וחסרים גם ברעננה.
<משה אשכנזי: הם חסרים גם ברשויות החזקות וגם החלשות.
<משה אשכנזי: זה דבר אחד.
<משה אשכנזי: הדבר השני, כל העניין של התמריצים זה בכלל דבר שצריך לעשות בדיקה מעמיקה, כי זה מעוות את המערכת.
<משה אשכנזי: תנסה לדרבן מורים.
<משה אשכנזי: אני רואה את העיוותים בשטח.
<משה אשכנזי: אני הייתי יו"ר נציגות הורים של בית ספר דגל של בת ים, 1,300 תלמידים, חטיבה ותיכון.
<משה אשכנזי: שם אתה רואה איך המורים נדחפים על ידי המנהלים ואיזה עיוותים נוצרים בשטח בשביל להגיע להישגים.
<משה אשכנזי: אתה פה בכלל חוטא לערכי החינוך.
יעקב מרגי: לא שכנעת.
יעקב מרגי: לא הסברת לו.
יעקב מרגי: איך זה חוטא?
<משה אשכנזי: המורה יעשה את הכול בשביל שהממוצע או התלמידים שהוא מביא להישגים, ובדרכים גם לא דרכים.
יעקב מרגי: אתה מדבר כרגע על משהו אחר שהוא לא ממין העניין.
יעקב מרגי: אדוני, לא בונים עולם, מתכננים מהלכים על המעוותים או על הגנבים או על השקרנים.
יעקב מרגי: כשאתה מתכנן מהלך, אתה מתכנן על הצד הזה.
יעקב מרגי: אני יכול להסכים איתך בקטע הזה שצריך לנסות לקחת מאותם מורים מובטלים איכותיים, לשלב אותם.
יעקב מרגי: אמרה באומץ וביושר דועאא מקרה שבאה מועמדת.
יעקב מרגי: לו יצויר שסוניה לקחה את המועמדת, הפנתה אותה לבית ספר הזה.
יעקב מרגי: בסוף מי שצריך לראיין אותה זה המנהל.
יעקב מרגי: המנהל, לא בא לו טוב בעיניים כיסוי הראש.
יעקב מרגי: לא בא לו בכלל שיהיה לו בן מיעוטים.
יעקב מרגי: אנחנו מתמודדים בתוך החברה הישראלית והיא כזו, צריך להתמודד.
יעקב מרגי: כשזה שולב כבר 800, מתי קיבלנו את ההחלטה?
<סוניה פרץ: לפני שלוש-ארבע שנים.
יעקב מרגי: למרות שזה מספר קטן, אני מעודד מזה שצריך להאיץ את זה, כי זה מורכב מתפיסות עולם, ממנטליות, טריטוריאליות של כל אחד, ולכן צריך להאיץ את זה, וזה בעייתי.
יעקב מרגי: גם צריך להתאים גם עם הרמות וגם עם הניסיון.