GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניקול לובינסקי: גם שלחנו שאלות לראש העיר והוא ענה לנו בשיעור מקוון.
<ניקול לובינסקי: עכשיו אני רוצה לשתף אתכם במשהו אישי.
<ניקול לובינסקי: למשפחה שלי יש חברים שהם עולים חדשים.
<ניקול לובינסקי: המפה הזאת עוזרת להם להגיע לכל מקום שהם ירצו, נגיד למשרד הפנים בעפולה, לאולפן ללימוד עברית ולכל המקומות שעולה חדש רוצה וצריך להגיע.
יעקב מרגי: ראש עיריית שפרעם.
<אמין ענבתאווי: צהריים טובים, תודה ליו"ר, לוועדה על ההזדמנות לתת במה לפרויקט כה חשוב שאני מאוד מאמין.
<אמין ענבתאווי: לא מובן מאליו שראש עיר יעזוב עירייה יום שלם, אפילו יחד עם המנכ"ל ולהגיע לירושלים, אבל אני שמח שהגעתי.
<אמין ענבתאווי: אני שמח שנשארתי ואני אשאר עד הסוף.
<אמין ענבתאווי: שתי אמירות.
<אמין ענבתאווי: התכוונתי מבואי לירושלים על חשבון יום עבודה, כי זה מאוד חשוב לי להגיד מילה אחת ראשונה לעוסקים במלאכה, ליו"ר, היזם, אודי, למגי, מנכ"לית היזם, לפיאד, לכל המטמיעים, כמובן בעיקר לתלמידים ויחד למנהלים שאני מאד גאה שיש לנו שלושה מהם שהציג עומר, זינה ונג'אח.
<אמין ענבתאווי: אני ממש גאה בכם.
יעקב מרגי: הנה ראש עיר שהוא מעורב ואכפת לו.
<אמין ענבתאווי: מאוד מעורב.
<אמין ענבתאווי: אני איש חינוך לשעבר.
יעקב מרגי: אני אומר ברשותך, אנחנו מקיימים הרבה דיונים.
יעקב מרגי: יש, איך אומרים, יותר מאשר העגל רוצה לינוק, הפרה רוצה להניק.
יעקב מרגי: המשרד בא בתקצובים, במיזמים, בפרויקטים.
יעקב מרגי: לצערנו הרב ישנן רשויות שלא מעורבות ולא פותחות ידיים לראות את זה.
יעקב מרגי: צריך לברך כדי שמכם ילמדו גם אחרים.
<אמין ענבתאווי: אתה צודק.
<אמין ענבתאווי: לא, לא, הערה במקומה.
<אמין ענבתאווי: אפרופו המיזם הספציפי, אני לא אכנס לפרטים, כי חבר'ה שאני מאוד מעריך נתנו מספיק כמובן, אבל בגדול, אני לא יודע אם המשורר בתחילת הדרך, אודי, התכוון לזה, אבל בסוף מה שהגענו אליו, יש לנו, יש למשרד, יש לכנסת, יש לממשלה, יש למקבלי ההחלטות, יש לקברניטי המדינה הזדמנות פז להפוך את המיזם הזה, וזאת האמירה השנייה שאני שמח שהגעתי כדי להעביר דרכך, כבוד היו"ר, שתיקחו את זה.
יעקב מרגי: אבל לא לשחרר את אודי.
<אמין ענבתאווי: ודאי, לא נשחרר אותו.
יעקב מרגי: המדינה תיקח את זה וניתן לו מיזם חדש.
<אמין ענבתאווי: צודק.
<אמין ענבתאווי: כל הכבוד.
<אמין ענבתאווי: מצאת פתרון.
<אמין ענבתאווי: אני אומר, אשרי כל ישוב שיש לו מיזם כזה, "סיסמה לכל תלמיד".
<אמין ענבתאווי: אני גאה בכך ששפרעם הייתה היישוב הראשון, אם לא בין הראשונים והמובילים, לפחות בחברה הערבית, ויש לו שגשוג בקטע הזה.
<אמין ענבתאווי: למה אני מאוד מעריך את המיזם?
<אמין ענבתאווי: אי אפשר לדבר על שינוי חיובי בלי חינוך.
<אמין ענבתאווי: אי אפשר לדבר היום על שינוי וחינוך בלי טכנולוגיה.
<אמין ענבתאווי: אי אפשר לדבר על כל אלה בלי שיתוף ושילוב ידיים, ערבים ויהודים כאחד, אז צמצום פערים, יישר כוח, אני מוריד לכם כובע.
יעקב מרגי: בשיתופי פעולה אפשר לבקוע רקיעים.
<אמין ענבתאווי: יש הזדמנות להצעיד את זה קדימה אם הממשלה תאמץ את זה בשיתוף כמובן, לא במקום אודי.
<אמין ענבתאווי: תודה לכם.
<רחל אוזן: רחל, מנהלת "נווה עמרם" בדימונה.
<רחל אוזן: רציתי פשוט להוסיף לדבריהם של טניה ושל ליאם בקשר לפעילות "סיסמה לכל תלמיד" בדימונה בפרט ובבית הספר.
<רחל אוזן: קודם כול אני מצטרפת לכל התודות, כי באמת היום אני חושבת שכל מי שנמצא כאן יכול להגיד בוודאות שבלי סיסמה, בית הספר שלו היה נראה אחרת, כיוון שהכניסה של "סיסמה לכל תלמיד" לבתי הספר עשתה שינוי משמעותי ביותר ואנחנו מרגישים שבדימונה ובתל אביב ובקריית שמונה ובחוץ לארץ אפשר ללמוד אותו דבר, כי הילדים שמקבלים את הכלים ופועלים איתם, באמת המילה גישור, וגישור בין תרבויות, גישור בין אנשים, מקבלת משמעות מאוד רצינית, אז באמת תודה רבה.
יעקב מרגי: יו"ר הנהגת ההורים, מגדל העמק.
<עופר קדר: שלום לכולם, שמי עופר קדר, אני יושב ראש הנהגת הורים בבית ספר "נופים" של המנהלת לילי.
יעקב מרגי: עכשיו אני מבין למה ראש העיר נשאר שם.
<עופר קדר: כן, כולם פה.
<עופר קדר: המנהלת לילי המדהימה, ורינת ציינה קודם גם כן, יש בינינו שיתופי פעולה מדהימים.
<עופר קדר: יש לנו את אריאל שמלווה אותנו.
<עופר קדר: אריאל מדהים, עושה עבודה חבל על הזמן.
<עופר קדר: אנחנו מאוד מקפידים בבית הספר על הנושא של כל הקטע הזה של הקרינה, שצריך לתת לו דגש.
<עופר קדר: יש ראוטרים מפוזרים בבתי הספר.
<עופר קדר: צריך לבדוק את הדברים האלה.
<עופר קדר: ציין מנהל בית הספר קודם, זה לא פחות חשוב מכל הנושא של הפרויקט.
<עופר קדר: צריך לבדוק את הדברים האלו.
<עופר קדר: יש לנו שיתוף פעולה בקהילה, שיתוף פעולה מדהים.
<עופר קדר: הילדים עובדים.
<עופר קדר: ציינה את זה התלמידה הנהדרת קודם, רצים בעיר ועושים פרויקטים על העיר ומציגים ומשווקים אותם.
<עופר קדר: ככה הם משווקים את העיר שלהם.
<עופר קדר: יש את הנושא של העשייה על הבית ועל היישוב בכלל.
<עופר קדר: יש שיתוף פעולה של ההורים.
<עופר קדר: הבן שלי התחיל את הפרויקט במגדל העמק בכיתה ד' והוא הביא את זה הביתה והוא משתף את האחים שלו והוא משתף את החברים.
<עופר קדר: הם באים ועושים עבודות משותפות.
<עופר קדר: הוא משתף את ההורים בפרויקטים, משימות משותפות, מציגים אותם.
<עופר קדר: העשייה נראית לעין בכל מקום והיא מבורכת וחשוב לתת לה המשכיות גם בהמשך הדרך של התלמידים.
<עופר קדר: אנחנו מנסים להוביל את זה בחטיבה עכשיו.
<עופר קדר: זו בהחלט עבודה מבורכת.
יעקב מרגי: עכשיו סיכום של מגי, של הדיון ואני אקרא את הסיכום שאנחנו הגענו אליו.
<מגי אסייג: אני, א', מתנצלת בפני מנהלים שהגיעו ורוצים לדבר.
<מגי אסייג: אני מתנצלת בפני יוני וחגית.
<מגי אסייג: הזמן קצר והיה לנו עיכוב.
<מגי אסייג: אני חושבת שאם יש משהו מרגש יותר מהמקצועיות, זו היכולת לקחת מדינה מקצה לקצה עם התארגנות אישית, זאת אומרת להגיד להם שאתם מגיעים עם הילדים שלכם.
<מגי אסייג: בחוץ יש תערוכות שילדים מפגינים את כל העשייה והידע והמיומנויות.
<מגי אסייג: בפנים אנחנו מרגישים את החום ואת האהבה של מה שזה עשה לכם.
<מגי אסייג: אני חושבת שההזדמנות שהמיזם נתן לכם זה את הפלטפורמה ואת מתן ההזדמנות.
<מגי אסייג: מה שאתם יצקתם לתוך זה, מה שאתם הובלתם, מה שאתם לקחתם ומה שאתם דואגים לחנך את דור העתיד, זה בעצם לדעתנו ההישג הגדול.
<מגי אסייג: אמרו את זה במהלך היום, שפילנטרופיה לא יכולה להחזיק את זה לבד.
<מגי אסייג: אנחנו פועלים בשיתוף פעולה עם משרד החינוך.
<מגי אסייג: אנחנו פועלים בשיתופים כי אנחנו מבינים את הרגישות של צנעת הפרט, של רגישות הפרט, של כלל המחויבויות.
<מגי אסייג: מיזם "סיסמה לכל תלמיד" פועל ב-200 בתי ספר.
<מגי אסייג: החזון שלו היה לצמצם את זה לכל בתי הספר בפריפריה, והלוואי ומפה תצא קריאה לזה שנעשה עוד הרבה שיתופי פעולה.
<רונית אלוש: רונית אלוש, נציגת משרד החינוך.
<רונית אלוש: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה כבר מספר שנים.
<רונית אלוש: אני רק אומר בקצרה שאנחנו פועלים לקראת מיזם משותף.
<רונית אלוש: מגי יודעת שאנחנו עכשיו נמצאים בהליכים מול הלשכה המשפטית בכוונה להרחיב את המיזם.
יעקב מרגי: את עובדת עם עופר רימון?
<רונית אלוש: כן, עם ד"ר עופר רימון ואנחנו עכשיו פועלים במיזם משותף בניסיון להגיע עם הלשכה המשפטית להחלטה של מיזם משותף להרחיב לכמה שיותר בתי ספר.
<רונית אלוש: מקווים שזה יצליח.
<רונית אלוש: שני הצדדים מאוד רוצים.
יעקב מרגי: תעבירי את המסר שאנחנו דורשים שתצליחו.
<בני בן-מובחר: אני יכול משפט, כבוד היושב ראש?
<בני בן-מובחר: שאלה לנציגת משרד החינוך.
יעקב מרגי: אני אתן לך, כי בזכותך נזכרתי שהבטחתי ליוסי רוזן משפט.
<בני בן-מובחר: אני רוצה לשאול את נציגת משרד החינוך, אני באמת מכבד אותך.
<בני בן-מובחר: תשמעי, מתקיים פה דיון כבר כמה שעות.
<בני בן-מובחר: לא היה חשוב שתשמעי את האנשים?
יעקב מרגי: היא הייתה פה.
<בני בן-מובחר: אני לא ראיתי אותה.
יעקב מרגי: היא הייתה בצניעות.
יעקב מרגי: היא ישבה בוועדה.
<בני בן-מובחר: אז אני מתנצל.
<בני בן-מובחר: הפריע לי שלא ראיתי אותך.
<רונית אלוש: מ-10:00 בבוקר.
<רונית אלוש: הגעתי ראשונה.
יעקב מרגי: היא ישבה פשוט במעגל השני במקום לשבת סביב השולחן.
<יוסי רוזן: אדוני היושב ראש, תודה רבה.
<יוסי רוזן: אמרתי מספר דברים בראשית הדיון.
<יוסי רוזן: אני רק רוצה לסיום להודות לך ולחברי הוועדה על הזמן, על הנכונות, על הנפש החפצה לקיים את הדיון הזה.
<יוסי רוזן: אני חוזר ואומר, דיברת על חלומות.
<יוסי רוזן: אם אני יכול לדבר בשם אודי אנג'ל, היה לו חלום להקים את "סיסמה" והיא הגיעה לאן שהיא הגיעה, והחלום הבא תלוי בך אדוני היושב ראש ובכנסת, להפוך את "סיסמה" לפרויקט לאומי שהמדינה תאמץ אותו, והוא יעבור לפרויקט הבא.
<יוסי רוזן: זהו החלום שלנו ואתם יכולים לסייע לנו.
<יוסי רוזן: אנחנו לא מבקשים מעשר מתקציב החינוך.
<יוסי רוזן: מספיק עשירית מהמעשר וכל הנושא הזה יכוסה.
יעקב מרגי: אפילו פחות.
יעקב מרגי: א', תודה לתלמידים ולהורים ולמנהלים ולמורים ולכל מי שבא והשתתף ביום הזה.
יעקב מרגי: התלמידים יצאו ב-6:00 בבוקר ממרחקים.
יעקב מרגי: אני שומע את היישובים, נהריה, מגדל העמק, דימונה, אופקים, חיפה, שפרעם, אילת, אז אין ספק, השקעה.
יעקב מרגי: אני מודה לכם, א', שהשקעתם גם מזמנכם, גם מהמרץ ומהרצון לתת לנו לגעת בזה, להיחשף לזה.
יעקב מרגי: היום הזה, מטרתו, א', לומר תודה לאודי, ליוסי, למגי ולכל העוסקים במלאכה, עד אחרון התלמידים, אבל יותר, גם לחשוף את הפעולה הזו.
יעקב מרגי: בכנסת מבקרים מדי יום אלפי מבקרים ותלמידים.
יעקב מרגי: אני מארגן כמה ימים מיוחדים כאלה בשנה, בכנסת, אבל ההשקעה פה היא השקעה.
יעקב מרגי: רואים שהשקעתם הן בתצוגה, נראה גם בכנס, בתוך הוועדות.
יעקב מרגי: זה לא רק לבוא לדבר.
יעקב מרגי: בוועדת המדע זה היה מוחשי יותר עם הצגה ממשית, אז קודם כול תודה.
יעקב מרגי: אנחנו הגענו לכמה תובנות שאני אקריא אותן, אבל הבנתי שיש ילד חמוד שרוצה לדבר.
<חגית בן גוזי: אני רוצה שתי דקות מזמנכם.
<חגית בן גוזי: שמי חגית בן גוזי, אני מנהלת בית ספר "מנחם בגין" בנהריה, 600 תלמידים שלומדים ב-21 כיתות, מתוכן שלוש כיתות תקשורת, ודורון שיושב כאן לצידי הוא תלמיד בכיתת התקשורת שלנו.
<חגית בן גוזי: אני רוצה לספר שהמיזם עשה מהפכה אצלנו בבית הספר.
<חגית בן גוזי: אנחנו חדשים, נחשבים פורצי דרך בתוכנית, פחות משנה, והגענו למקומות מאוד רציניים במיזם בעקבות כל מה שסיפרו כאן כולם.
<חגית בן גוזי: אנחנו מאמינים באמת שילד שלומד לצידו של ילד עם צרכים מיוחדים, מפתח ערכים, וכאן כבוד יו"ר הוועדה, אני רוצה להחזיר אותך לכותרת, והכותרת הייתה: טכנולוגיה בשילוב ערכים", אז הערכים שלנו הולכים יום-יום איתם.
<חגית בן גוזי: אנחנו מפתחים אצל הילדים הרגילים ערכים של אכפתיות, של סבלנות, של קבלת האחר, ולא בסיסמאות, באמת בחיי היום-יום.
<חגית בן גוזי: דורון, מה אתה רוצה לספר על התקשוב?
<דורון: יש לי שני דברים לומר.
<דורון: הדבר הראשון, שבכיתה שלי, לכבוד "סיסמה לכל תלמיד" אודי אנג'ל כמובן נתן לנו מחשבים, אחד לכל אחד בכיתה.
<דורון: אנחנו עושים עם המחשבים כל מיני פעילויות ולומדים מהם.
<דורון: נותנים לנו שם משימות.
<דורון: אנחנו עושים.
<דורון: אנחנו לומדים משהו כמו ביום-יומיים, פעם-פעמיים, במחשבים.
<דורון: ב"סיסמה לכל תלמיד" נותנים לנו שם משימות מתוקשבות, ככה שנוכל לעשות אותן.
<דורון: הדבר השני שרציתי להגיד, זה שאני לא סתם רציתי לפתוח את הפה ופשוט סתם להתערב.
יעקב מרגי: והוכחת לנו שהיה שווה והיה כדאי להקשיב לך.
<דורון: מה שרציתי להגיד זה שאמנם אני על הקשת האוטיזם, אבל אני חושב שאפשר לפרוץ דרך ולעשות משהו מיוחד שכל ילד וילדה על הקשת האוטיזם, אני מוכן להושיט יד, לעזור להם ופשוט - - -
יעקב מרגי: פשוט זה מה שאנחנו אומרים כאן יום-יום, דיון-דיון, צריך להאמין בתלמידים ולגרום להם להאמין בעצמם.
<אביבה סוויד: אני רוצה ברשותך להגיד רק הערה אחת.
<אביבה סוויד: כל הזמן דיברנו פה על הפילנטרופיה.
<אביבה סוויד: אני גם מנהלת בית ספר.
<אביבה סוויד: הדוברת, אביבה סוויד, מנהלת בית ספר "רשב"י" מקריית גת.
<אביבה סוויד: אודי אנג'ל, כשהוא כן הוא, הוא פשוט מלאך.
יעקב מרגי: רבותיי, המסקנות: הוועדה מברכת על יוזמת "סיסמה לכל תלמיד".
יעקב מרגי: הוועדה נוכחה לדעת שמיזם זה תורם לתלמידים לצמצם פערים בחברה.
יעקב מרגי: מיזם זה נשען בלעדית כרגע על פילנטרופיה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לקחת מיזם ברוך זה ולאמץ אותו ולהרחיב אותו לכל בתי הספר, תוך תקצוב נאות על מנת שזה יקרום עור וגידים.
יעקב מרגי: לסיכום, הוועדה מודה לאנשים הגדולים שעומדים אחרי המיזם החשוב הזה, מר אודי אנג'ל-יושב ראש, מר יוסף רוזן-סגן, גברת מגי אסייג-מנכ"לית, וכל העושים במלאכה.
יעקב מרגי: ראשי הרשויות, נוכחותכם הייתה חשובה לנו בדיון.
יעקב מרגי: תודה רבה לכולכם, הישיבה נעולה.
יעקב מרגי: לפני שאני פותח את הדיון, תרשו לי להצדיע למד"א שמגיע גם לשולחנות העגולים וגם לחקיקה.
יעקב מרגי: חשוב שזה ייאמר.
יעקב מרגי: היום בה-26 בפברואר 2018, י"א באדר התשע"ח, על סדר היום הצעת חוק לימוד עזרה ראשונה בבתי ספר (תיקון) (החזקת מכשירי החייאה וערכות עזרה ראשונה בבתי ספר), התשע"ח-2018, של יושב ראש הוועדה ושל קבוצת חברי כנסת, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב מרגי: גברתי היועצת המשפטית,
<מירב ישראלי: מה שיש לפניכם זה נוסח הצעת החוק.
<מירב ישראלי: המסומן בשחור הוא כפי שפורסמה לקריאה ראשונה והתיקונים באדום הם תיקונים מוצעים בעקבות דיונים פנימיים שהיו.
<מירב ישראלי: אני אקריא ונסביר את התיקונים שנעשו מאז הקריאה הראשונה.
<מירב ישראלי: תיקון שם החוק בחוק לימוד עזרה ראשונה בבתי ספר, התשס"א-2001 (להלן – החוק העיקרי), בשם החוק, אחרי "עזרה ראשונה" יבוא "והחזקת מכשירי החייאה וערכות עזרה ראשונה".
<מירב ישראלי: משרד החינוך ביקש להכניס גם את זה.
<מירב ישראלי: אנחנו לא הכנסנו את זה בזמנו כי שם החוק יוצא מאוד ארוך.
<מירב ישראלי: אני אתייעץ בעניין הזה עם הנסחית, לגבי שם החוק.
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 1 בסעיף 1 לחוק העיקרי – במקום "בא להקנות" יבוא "נועד לקבוע חובת החזקת מכשירי החייאה וערכות עזרה ראשונה בבתי ספר ולהקנות".
<מירב ישראלי: במקום "ובכך להגביר" יבוא "ובכך לתרום להצלת חיים ולהגביר".
<מירב ישראלי: זה תיקון המטרה של החוק בהתאם לתיקונים החדשים.
יעקב מרגי: זה צמוד לנוסח החוק הכללי על מקומות ציבוריים.
<מירב ישראלי: כאן אנחנו נכנסים לתוך המטרה לחוק לימוד עזרה ראשונה בבתי ספר שהוא קצת שונה.
<מירב ישראלי: מעכשיו אנחנו נצמדים בתיקונים שאני אומר.
<מירב ישראלי: תיקון סעיף 2 בסעיף 2 לחוק העיקרי, אחרי ההגדרה "בית ספר" יבוא: ""מכשיר החייאה" – דפיברילטור חיצוני אוטומטי המיועד להסדיר פעילות חשמלית של הלב במבוגרים ובילדים באמצעות העברת זרם חשמלי ללב, במצבים של הפרעה בתפקוד הלב - - - כאן, בעקבות התייעצות עם מד"א.
יעקב מרגי: סיכמנו בדיון הקודם.
<מירב ישראלי: מדובר במכשיר שמיועד גם למבוגרים וגם לילדים.
<מירב ישראלי: כתוצאה משיבוש פעילותו, העומד בדרישות שקבע השר, בהסכמת שר הבריאות, ואושר על ידי היחידה לאבזרים ומכשירים רפואיים במשרד הבריאות".
<מירב ישראלי: כאן נצמדנו גם מבחינת ההגדרה, חוץ מהשר.
<מירב ישראלי: השר הוא שונה בחוק הזה לבין החוק הכללי.
<מירב ישראלי: עכשיו מוסיפים סעיפים שבעצם קובעים חובה של הצבת מכשיר החייאה וערכת עזרה ראשונה וגם יש התאמות לחוק הכללי.
<מירב ישראלי: הוספת סעיפים 3א עד 3ד אחרי סעיף 3 לחוק העיקרי יבוא: "3א.
<מירב ישראלי: הצבת מכשירי החייאה בכל בית ספר שלומדים בו יותר מ-500 תלמידים יציב המחזיק בו מכשיר החייאה אחד לפחות במקום מרכזי ונגיש.
<מירב ישראלי: השר – כאן ביקשת שההוראות יהיו באישור הוועדה – באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת יקבע הוראות לעניין מיקום מכשיר ההחייאה והשילוט המפנה אליו וכן לעניין הדאגה לתקינותו.
<מירב ישראלי: כמו כן, רשאי השר לקבוע בתי ספר שלגביהם תהיה חובה להציב יותר ממכשיר החייאה אחד.
יעקב מרגי: אני לא זוכר שביקשנו שזה יהיה באישור הוועדה.
יעקב מרגי: אתם ביקשתם?
יעקב מרגי: נשמע אחר כך את החשש שלכם.
<מירב ישראלי: בהתאם לדבר שנשאר להחליט בדיון הקודם לגבי מי אחראי.
יעקב מרגי: סיכמנו שזה יהיה כמו הנוסח של החוק הכללי.
<מירב ישראלי: לכן יש את התיקונים של המחזיק.
<מירב ישראלי: 3ב.
<מירב ישראלי: החזקה של ערכת עזרה ראשונה מחזיק – אחרי כן נקריא את ההגדרה שלו – ידאג לכך שבכל בית ספר בהחזקתו תהיה ערכת עזרה ראשונה אחת לפחות.
<מירב ישראלי: השר יקבע הוראות לעניין החזקה של ערכת עזרה ראשונה, לרבות לעניין מיקומה ותכולתה.
<מירב ישראלי: כמו כן, רשאי שר לקבוע בתי ספר שלגביהם תהיה חובה להחזיק יותר מערכת עזרה ראשונה אחת.
<מירב ישראלי: 3ג.
<מירב ישראלי: עונשין התאמנו את זה לחוק הכללי.
<מירב ישראלי: מחזיק בית ספר שלא הציב מכשיר החייאה או שלא דאג לתקינותו, בניגוד להוראות סעיף 3א, דינו – קנס כאמור בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.
<מירב ישראלי: 3ד.
<מירב ישראלי: הגדרות לסעיפים 3א עד 3ג עשינו הגדרות מיוחדות לסעיף 3א עד 3ג מכיוון שלימוד עזרה ראשונה חל על בתי ספר מסוג מסוים וכאן רצינו להרחיב את זה.
<מירב ישראלי: "בית ספר" – לרבות מוסד חינוך שניתנה בעניינו הוראת פטור לפי סעיף 5 לחוק לימוד חובה, התש"ט-1949.
<מירב ישראלי: זה מוסיף על מוסדות רשמיים ומוכרים שאינם רשמיים גם את הפטור ופטור כולל – התבקשתי להבהיר את זה – זה כולל גם מקרים ייחודיים, כולל גם את הישיבות הקטנות.
<מירב ישראלי: "מוסד חינוך" "מוסד חינוך רשמי" – כהגדרתם בחוק לימוד חובה, התש"ט-1949.
<מירב ישראלי: זה לצורך הגדרת מחזיק.
יעקב מרגי: בכל הארץ יש ישיבות קטנות, אולי אחת שהיא מעל 500 תלמידים, אם בכלל.
<מירב ישראלי: רק היא תצטרך.
<מירב ישראלי: "מחזיק" – במוסד חינוך רשמי – רשות החינוך המקומית, ובמוסד חינוך אחר – בעל הרישיון לקיומו ולהפעלתו לפי חוק פיקוח על בתי ספר, התשכ"ט-1966.
<מירב ישראלי: החלה בהדרגה הוראות החוק העיקרי כנוסחן בחוק זה יוחלו בהדרגה החל בשנת הלימודים התשע"ט, על בתי ספר לפי קביעת השר, ובלבד שהחלתן תושלם לא יאוחר מתחילת שנת הלימודים התשפ"א.
<מירב ישראלי: זה אומר שלוש פעימות.
<שרה בן צבי: אני מייצגת את האיגוד הקרדיולוגי.
<שרה בן צבי: האיגוד הקרדיולוגי טוען שזה החוק הכי חשוב מבחינת הצלת חיים.
יעקב מרגי: חשבתי שהם מתנגדים.
<שרה בן צבי: בהצעה הראשונה היה מדובר על 250 תלמידים במוסד והמספר עלה ל-500.
<שרה בן צבי: זה אומר שהרבה ילדים לא יוכלו לקבל מענה בזמן אירוע.
יעקב מרגי: תודה רבה על התמיכה והליווי.
יעקב מרגי: כשאני ניסחתי את החוק חשבתי אפילו על פחות אבל אמרתי שכדי לא להעמיס על קופת המדינה במכה אחת, כדי שתהיה היתכנות לאישור החוק בוועדת שרים, אמרתי 250 תלמידים.
יעקב מרגי: כאשר נכנסנו יותר קדימה להתדיינות עם המשרד ותמחור העלות, הגענו להסכמה שזה יהיה מ-500 תלמידים אבל אני לא הולך לישון אחרי חקיקת החוק אלא אנחנו נמשיך.
יעקב מרגי: השאיפה שלנו היא שבכל מוסד חינוכי זה יהיה.
יעקב מרגי: בסך הכול זה מכשיר ידידותי גם בהפעלה וגם בעלות התפעולית.
יעקב מרגי: כל החוק הזה, מ-500 תלמידים, חשוב שתדעי כי אני לא זוכר שהיית בדיונים הקודמים, הערכנו אותו בכ-18 מיליון שקלים והאוצר הסכים בהחלה של שלוש פעימות.
יעקב מרגי: אנחנו לא הולכים לפרוש בזמן הקרוב.
<ענבר אליאסי: משרד הפנים.
<ענבר אליאסי: בתפקידי הקודם הייתי מפקחת צהרונים ארצית.
<ענבר אליאסי: מה שראיתי בהרבה מאוד צהרונים בהם ביקרתי בשבע השנים האחרונות זה שהרבה פעמים יש ערכת עזרה ראשונה אלא שהיא לא ממש נבדקה.
<ענבר אליאסי: התוקף שלה פג לפעמים שנים קודם לכן והצוות אפילו לא יודע לתפעל אותה.
<ענבר אליאסי: מי ערב לכך שמי שנמצא שם ידע לתפעל?
<ענבר אליאסי: כל כמה זמן תהיה בדיקת תקינות?
יעקב מרגי: אני חושב שמשרד הפנים פעם ראשונה בדיון בחוק הזה.
<ענבר אליאסי: כן.
יעקב מרגי: בהמשך תקבלי גם התייחסות בסוגיה הזאת.
יעקב מרגי: המכרז יכלול החזקה.
<ענבר אליאסי: אנחנו מברכים על היוזמה.
יעקב מרגי: הלוואי ולא ישתמשו בזה, אבל חשוב שזה יהיה.
יעקב מרגי: ארגוני מד"א וארגוני ההצלה הודיעו שהם הולכים למפות כך שזה יהיה לשימוש.
יעקב מרגי: לרוב זה שימוש הצוות ואפילו לסביבה הקרובה של בית הספר.
יעקב מרגי: זה מציל חיים.
יעקב מרגי: אני חושב שקיבלנו היום תימוכין ורוח גבית.
יעקב מרגי: תודה על שבאתם לדיון.
<רמי מילר: לנו לא נותר אלא לברך על הצעת החוק הזו.
<רמי מילר: אנחנו חושבים שמדובר בהצעת חוק חשובה.
<רמי מילר: אין שום ספק שהצבת מכשירי החייאה במוסדות חינוך, כמו גם במקומות נוספים אחרים הומי אדם, היא חשובה מאין כמוה.
<רמי מילר: מדובר במכשיר בהחלט מציל חיים.
<רמי מילר: אין שום ספק שצריך לעקוב גם אחרי ידיעת האנשים בתפעול המכשיר ובתפעול ערכות העזרה הראשונה על מנת שבעת הצורך נדע לעשות את זה בצורה נכונה וראויה.
<רמי מילר: תודה רבה.
מאיר כהן: איך תעשו את זה?
מאיר כהן: תבצעו הדרכה?
<רמי מילר: גם בעניין הצבת המכשירים והמעקב אחריהם, אנחנו מסוגלים לעשות את זה היום באמצעות מכשירים חדשים שאנחנו רכשנו ויש לנו כוונה גם להציב אותם במקומות ציבוריים שירצו את המכשיר הזה.
<רמי מילר: יש לנו יכולת לעקוב אחרי המכשירים שלנו באמצעות המוקד הרפואי.
<מאיר אסרף: הכוונה מבחינת תקינות?
<מאיר אסרף: לא תהיה נחוצה בדיקת תקינות נוספת?
<רמי מילר: באופן עקרוני, כן.
<רמי מילר: המכשירים שאנחנו רכשנו לאחרונה, מדובר במכשירים שניתן לשלוט בהם מרחוק.
<רמי מילר: זאת אומרת, יש לנו חיווי קבוע של מצב הסוללה, יש לנו חיווי קבוע של מצב המדבקות והתקינות שלהן.
<רמי מילר: כל עדכון של תוכנה, אנחנו מסוגלים לבצע מרחוק במה שנקרא ענן והמכשיר גם מתריע באופן עקרוני ברגע שהוא נשלף, כאשר מיד מתקבל חיווי במוקד הרפואי שלנו שהמכשיר הזה הוצא.
<מאיר אסרף: ויוצא צוות לכיוון?
<רמי מילר: ויוצא צוות לכיוון באופן אוטומטי.
<רמי מילר: באותה מידה גם על העניין של ערכות העזרה הראשונה, לא בכדי נאמר כאן על ידי החברה שבאמת יש ערכות עזרה ראשונה שהן מיושנות, שהן לא ברות תוקף, וחשוב לדעת לטפל בהן.
<מירה סלומון: מרכז השלטון המקומי.
<מירה סלומון: מספר הערות ברשותך אדוני.
<מירה סלומון: בהתייחס לסעיף 3א.
<מירה סלומון: אנחנו ביקשנו את אישור ועדת החינוך מכיוון שהשר צריך לקבוע הוראות בין היתר לעניין הדאגה לתקינותו של המכשיר ולכן ביקשנו שיהיה פיקוח פרלמנטרי.
יעקב מרגי: יפריע לך אם זאת תהיה התייעצות ולא אישור?
יעקב מרגי: אני אגיד לך מה קורה.
יעקב מרגי: את משפטנית ויש לך פז"ם בוועדות הכנסת יותר מהרבה חברי כנסת.
יעקב מרגי: ברגע שמשרד ממשלתי כותב הוראות שצריך אישור ועדת חינוך, זה מסרבל את זה עוד יותר.
יעקב מרגי: זה משרד המשפטים, לך ותבוא.
יעקב מרגי: התייעצות והיוועצות היא יותר פשוטה.
יעקב מרגי: זה לא חוק שאנחנו עכשיו חוששים שמא המשרד יכניס לנו כל מיני דברים.
יעקב מרגי: אני חושב שהיוועצות גם תניח את דעתך כי זה עוד כמה עיניים שבודקות.
יעקב מרגי: תרצו להתייחס לכך בהמשך, תוך כדי הדיון, אין בעיה.
<מירה סלומון: בסעיף 5, בעניין ההחלה בהדרגה, אנחנו נבקש גם כאן פיקוח של הוועדה.
<מירה סלומון: אני מבקשת להזכיר שמדובר בהחלה בהדרגה, נאמר כאן לפי שיטה של בתי ספר, לפי שיטה של מחוזות והיינו רוצים לוודא שלא תהיה מסה קריטית של מוסדות חינוך כבר לתחילת שנת הלימודים הקרובה באופן שיקשה על הרשויות המקומיות להיערך.
<מירה סלומון: כמו כן, היינו מבקשים לקצוב בזמן קביעה של הפעימה הראשונה בשים לב להיערכות שנדרשת לקראת שנת הלימודים הקרובה.
יעקב מרגי: שייתנו לכם זמן למכרזים וכולי.
מאיר כהן: הייתי ראש עיר עשר שנים.
מאיר כהן: מה זה שייך לכך שמציבים משהו מציל חיים?
מאיר כהן: עם כל הכבוד לראשי הערים חבריי הטובים, למה אני כל כך מפחד ליצור מעמסה?
<מירה סלומון: אני אשיב לאדוני.
מאיר כהן: את לא תמצאי ראש עיר אחד שיפקפק ושלא ירצה.
<מירה סלומון: אדוני צודק.
<מירה סלומון: אנחנו לא מתווכחים על הצורך.
<מירה סלומון: אנחנו מבקשים שייקבעו הוראות בפעימה הראשונה באופן שיאפשר לנו זמן היערכות ליציאה למכרזים כדי שבמועד פתיחת שנת הלימודים התשע"ט אכן כבר יוצבו מכשירים והכול ייעשה באופן התקין ביותר.
<מירה סלומון: אנחנו לא מתווכחים על עצם הצורך.
מאיר כהן: צריך לשאוף שבפעימה הראשונה ייכנסו כמה שיותר בתי ספר.
יעקב מרגי: אני אומר לך שיותר מסובך לחלק ציוד, את המנה החודשית של נייר טואלט, קפה וכולי, מאשר ליישם את החוק הזה.
<מירה סלומון: אני שוב מזכירה, אדוני - - -
יעקב מרגי: אני שומע אותך.
יעקב מרגי: השאיפה שלנו הייתה לא שלוש פעימות.
יעקב מרגי: תאמיני לי, 500 בתי ספר בפיזור של מחוזות, זה ידידותי לראשי הרשויות ולעתים זה בית ספר אחד או שניים או שלושה.
יעקב מרגי: אני לא מדבר על תל אביב, רמת גן, חיפה ובאר שבע.
יעקב מרגי: ברוב המקרים אלה בתי ספר בודדים.
יעקב מרגי: תסלחי לי שאני אומר לך אבל את רואה צל הרים כהרים.
יעקב מרגי: זאת לא מסה.
יעקב מרגי: אם כל החוק הזה מכניס בתוכו כ-500 או 600 בתי ספר, חלקי את זה לשלוש פעימות, פזרי את זה לרשויות מקומיות.
<מירה סלומון: השאלה אדוני מתי אנחנו נדע מה הפעימה הראשונה כדי שנוכל להיערך מבעוד מועד.
יעקב מרגי: דיברנו על זה בדיון הקודם אבל נחדד את זה.
יעקב מרגי: לכן לא אמרנו מתשע"ח אלא מתשע"ט.
יעקב מרגי: משרד החינוך מחכה לחוק, מחכה שנאשר לו את זה.
יעקב מרגי: הכסף מוכן בתקנה.
<מירה סלומון: הסוגיה האחרונה אדוני שאני מבקשת לדבר עליה היא סוגיית התקצוב.
<מירה סלומון: אנחנו מבקשים שהתקצוב של הנושא יהיה לפי עלויות בפועל ולא לפי תקן נורמטיבי ויכלול הן את מרכיב האספקה והן את מרכיב התחזוקה.
יעקב מרגי: אפילו זה שהמציא באוצר את הנורמטיבי לא חשב שזה יחול על מכשירים כי אין זכויות פנסיה ואין ותק על המכשיר.
יעקב מרגי: בוודאי יהיה תקצוב בפועל.
וכיל: אנחנו נתקצב את הנורמטיבי.
יעקב מרגי: על מכשיר?
יעקב מרגי: תרשום את זה.
<זאב גולדבלט: אני אתחיל בשתי מחמאות ואחרי כן שתי הערות קטנות.
<זאב גולדבלט: קודם כל, תודה רבה ליושב ראש הוועדה ולחברי הכנסת שתמכו בחקיקה הזאת, בתיקון לחוק.
<זאב גולדבלט: אנחנו עוסקים בחיי אדם ובניסיון ובאפשרות להציל אותם.
<זאב גולדבלט: לכן שאפו ענק.
<זאב גולדבלט: דבר שני.
<זאב גולדבלט: אני רוצה להעלות על נס, וזה דווקא טוב שמיכל יושבת לידי ומירה מצד שמאל שלי, כי לא מעט רשויות מקומיות כבר התחילו ליישם את זה.
<זאב גולדבלט: התחילו לרכוש על חשבונן את המכשירים ולצייד את בתי הספר ועל זה שאפו ענק.
<זאב גולדבלט: לא תמיד צריך לחכות לחקיקה כדי ליישם כי מדובר בחיי אדם.
<זאב גולדבלט: שתי הערות קטנות.
<זאב גולדבלט: חסרה לי כאן במה שהונח על שולחננו התייחסות לכל נושא ההכשרה, התרגול והתחזוקה של המכשירים.
<זאב גולדבלט: הדגש בעיקר על ההכשרה והתרגול ועל זה אני מאוד מאוד אשמח לשמוע אחרי כן את נציגי ארגוני המורים או במקרה הזה זה רק ארגון אחד שנמצא כאן - - -
<מאיר אסרף: זה לא ארגון.
<מאיר אסרף: זאת הסתדרות.
<זאב גולדבלט: אמרתי ארגוני.
<זאב גולדבלט: תאמין לי, אני סובל מיהודית מאותה מחלה על בסיס קבוע.
<זאב גולדבלט: כל שבוע יהודית כותבת ארגוני ההורים למרות שיש רק אחד.
<זאב גולדבלט: אני מאוד מאוד מקווה שישתפו פעולה עם בנושא ההכשרה והתרגול, ומה נקרא הרחבת האחריות או שיהיה מישהו שהוא אחראי לעשות שימוש במידת הצורך.
<זאב גולדבלט: ההערה השנייה.
<זאב גולדבלט: מה שמופיע כאן כ-3א, במקום שיהיה כתוב 500 תלמידים, אני מאוד מאוד מבקש שיהיה כתוב 500 תלמידים וסגל.
<זאב גולדבלט: שבסך הכול במוסד יהיו 500 אנשים, בדיוק כמו שיש בכל, נקרא לזה, מתקן ציבורי אחר בו החוק אומר 500 איש.
<זאב גולדבלט: צריך להתייחס לא רק לילדים אלא גם לסגל.
יעקב מרגי: משרד החינוך ומשרד האוצר יתייחסו לכך לאחר מכן.
<בועז אחד העם: אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה.
<בועז אחד העם: הכנסת את נושא הביפרין, המזרקים, והשאלה שלי, אני רוצה לדעת מה קורה במקרה של גניבה או נזק למכשיר.
יעקב מרגי: כל התכנסות מייצרת חידוש.
יעקב מרגי: נשמע אחר כך תשובה.
<בועז אחד העם: אני אומר את זה מניסיון מתחומים אחרים, שם, ברגע שנגנב משהו, משרד החינוך הפיל את האחריות על המוסד או הפיל את האחריות על אנשים אחרים ואז לא חידשו את אספקת המכשיר.
יעקב מרגי: משרד החינוך ומשרד האוצר.
וכיל: מינהל כלכלה ותקציב.
יעקב מרגי: שמעת את כל ההתייחסויות?
וכיל: שמעתי.
וכיל: אני אתייחס לעניין התקציבי.
וכיל: אנחנו נתקצב את הדבר הזה בשלושה שלישים.
וכיל: אני אומר בכנות שאנחנו עדיין לא יודעים כמה בדיוק עולה המכשיר.
וכיל: אנחנו הערכנו שהוא עולה בסביבות 6,000 שקלים אבל אנחנו עדיין לא יודעים.
מאיר כהן: החבר'ה מד"א יודעים כמה המכשיר עולה?
יעקב מרגי: יהיה מכרז מרוכז.
וכיל: אני אומר שהתקצוב מבחינתנו הוא תקציב נורמטיבי, כמו שאנחנו מתקצבים עוד נושאים כאלה.
יעקב מרגי: מה זה נורמטיבי?
יעקב מרגי: זה לא לשנים הראשונות.