GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה גליק: רק לעורך דין.
אלעזר שטרן: סמוטריץ החתים באמת מטוב לב שכנים שלו, לא יודע מי עוד - - -
יהודה גליק: לא החתים.
יהודה גליק: חתם.
אלעזר שטרן: אישר את החתימות שלהם כעורך דין.
אלעזר שטרן: מישהו התלונן.
אלעזר שטרן: אני לא יודע איך זה הגיע לוועדת האתיקה, אולי הוא פנה, אני לא יודע, והיה דיון בוועדת האתיקה האם שלא על מנת לקבל שכר - אתה עדיין רוצה לשמוע אותי?
אלעזר שטרן: אני חשוב שאם חברת הכנסת בוקר או חבר הכנסת בוקר, אני לא יודע איך היא רוצה שאני קרא לה כי פעם אמרתי משהו והאשימו אותי - - -
נאוה בוקר: אתה רוצה להתחיל אתי על הבוקר?
נאוה בוקר: על הצהרים?
אלעזר שטרן: יהודה, הבנת?
אלעזר שטרן: בינתיים גייסו עוד חברי כנסת.
מנחם אליעזר מוזס: מה היה בוועדת האתיקה?
מנחם אליעזר מוזס: הרבה באים להתייעץ אתי.
אלעזר שטרן: היושב ראש שאל.
יהודה גליק: אלה מדברים למיקרופון, הם לא מסיימים.
יעקב מרגי: הוא מנצל את האיפוק שלי.
אלעזר שטרן: ועדת האתיקה אמרה שלמרות שהשירותים האלה, ברור שהם בחינם, אתה לא יכול לתת אותם.
אלעזר שטרן: זה בהתייעצות עם היועץ המשפטי של הכנסת.
אלעזר שטרן: יהודה הציע לי ייעוץ חינם.
יהודה גליק: אני לא עורך דין.
יהודה גליק: זה רק לעורכי דין.
אלעזר שטרן: אבל אתה יועץ.
אלעזר שטרן: נכון, זה רק לעורכי דין.
יעקב מרגי: הוא מרחיב את הפרשנות.
יעקב מרגי: חושש.
מנחם אליעזר מוזס: מה בקשר לאימות חתימות?
יעקב מרגי: זה ירד מסדר היום.
יעקב מרגי: בבקשה, אלעזר, לגבי התקנה.
אלעזר שטרן: לגבי התקנה.
אלעזר שטרן: אני חושב – לצערי הרב אני אומר את זה – שכל המקומות שאנחנו נותנים בהם שיפוט עם המילה דתי, חלק מהמקומות לוקחים את זה למקומות של פרשנות מקומית שלהם למושג דתי.
אלעזר שטרן: אני מניח שכמו חברי היושב ראש וגם כמו חברי יהודה גליק, למרות שכולנו הולכים עם כיפות, עוד לא הייתה לנו הזכות לפגוש מישהו שחזר מפגישה עם ריבונו של עולם ואמר לנו - - -
יעקב מרגי: שזה המודל האידיאלי.
אלעזר שטרן: כן, אבל עוד לא פגשנו.
יעקב מרגי: לא פגשנו.
יעקב מרגי: כל אחד חושב שהוא צודק וטוב שכך.
יעקב מרגי: לכל אחד יש גם שאיפות.
אלעזר שטרן: לכן ביהדות שלי, בדתיות שלי, לדוגמה במה שדיברנו אתמול, מי שרוצה ללמוד תורה ולאפשר לו, אבל כל מי שלא באמת לומד תורה, ויש המונים כאלה, חייב לשרת וגם אלה שהיום לא משרתים.
אלעזר שטרן: זאת הדתיות שלי.
מרב מיכאלי: לא זאת שהם לא לומדים תורה, הם גם לא רוצים ללמוד תורה והם לא בנויים לזה והם לא ערוכים לזה.
מרב מיכאלי: כופים עליהם את זה.
אלעזר שטרן: לפעמים אני מסכים עם חברת הכנסת מיכאלי ולא תמיד.
אלעזר שטרן: אנחנו לא חולקים את אותן דעות קשר לכל הנושאים שקשורים לעניין הדתי.
מרב מיכאלי: אתה לא מסכים אתי?
אלעזר שטרן: בהקשר הזה, כן.
מרב מיכאלי: שיש בחורים צעירים חרדים שלא ערוכים לזה?
אלעזר שטרן: זה מהפעמים שאני מסכים אתך.
מרב מיכאלי: זה יום חג.
איתן ברושי: מרגי, מה קורה?
יעקב מרגי: אין לי רוב.
<קריאה: יש לך שש נגד חמש.
איתן ברושי: גם אתה מצביע.
יעקב מרגי: אתה רואה מה החרדה עושה?
אלעזר שטרן: אני רוצה לסיים את הדברים.
אלעזר שטרן: כשאתה נותן את החופש המוחלט הזה, אני דרך אגב למדתי גם בישיבות שהיו בהן מקצועות ליבה.
אלעזר שטרן: אני אמר לך מה החשש שלי.
אלעזר שטרן: שאנשים ייקחו את זה למקומות דתיים שמדירים אנשים - - -
יעקב מרגי: למה לא לקחו את זה עד היום?
אלעזר שטרן: לקחו את זה.
אלעזר שטרן: מי אמר לך שלא?
אלעזר שטרן: בחלק מהמקומות לקחו את זה.
יעקב מרגי: המרצים של הכלה שלי במכללת הדרום, בחלקם הם חילוניים.
אלעזר שטרן: אני אתן לך דוגמה.
אלעזר שטרן: אני היום בא מיד ושם, הבוקר.
אלעזר שטרן: ביד ושם לדוגמה, במשלחות אתה לא מסתכל מי דתי ומי לא דתי למרות שברור לך – אמרתי לרב של המשלחת – שהתפקיד הכי קשה במשלחת הוא התפקיד של הרב בפולין.
אלעזר שטרן: גם כשעושים קידוש, להסביר דווקא שם את אתה בחרתנו.
אלעזר שטרן: אבל תתפלא שגם במשלחות של משרד החינוך לדוגמה יש משלחות שלא מקבלות מדריכים שאינם דתיים.
אלעזר שטרן: הנה, שמעת?
יעקב מרגי: תמיד טענתי שצריך לבטל את המשלחות עד שיעשו סדר.
אלעזר שטרן: בלי קשר.
אלעזר שטרן: דרך אגב, אני מסכים אתך.
אלעזר שטרן: כיוון שכבר היה דיון על זה והשתתפנו בו, שאלת אותי איפה.
יעקב מרגי: הבנתי את החשש שלך.
אלעזר שטרן: זה החשש שלי.
יעקב מרגי: אני לא חושש.
אלעזר שטרן: תן לי לשאול שאלה.
אלעזר שטרן: כשאתה אומר אורח חיים דתי או כשהמילה דתי מופיעה שם, מי מתרגם את זה?
אלעזר שטרן: מה המשמעות של דתי?
יעקב מרגי: יופי תירוש.
אלעזר שטרן: דתי זה אני.
יעקב מרגי: אני לא רוצה שיופי תירוש תתרגם.
יעקב מרגי: אני רוצה שמוסדות המדינה ובית המשפט.
יעקב מרגי: לא אתה מוזס ולא אני.
יעקב מרגי: שבית המשפט יפרש את זה כי לא נגיע להסכמה.
יעקב מרגי: יופי תירוש, היא שולטת בבתי המשפט.
יעקב מרגי: יש לה שם השפעה.
אלעזר שטרן: לא מכיר.
יעקב מרגי: היא פרופסורית נאורה.
מרב מיכאלי: שולטת בבתי המשפט?
יעקב מרגי: היא משפיעה.
יעקב מרגי: היא לא שולטת.
יעקב מרגי: אני מעדיף שבית המשפט יפרש את החשש הזה.
אלעזר שטרן: אבל יש כאן אנשים בבניין הזה שחושבים שבית המשפט גם כך חורג מסמכויותיו כשהוא מפרש את זה.
יעקב מרגי: אני לא אתם.
יעקב מרגי: אני חושב שכל מי שיושב כאן, לא אתם.
<מירב ישראלי: רציתי לומר לפרוטוקול כפי שאמרת בתחילת הדיון.
יעקב מרגי: לחומרה ולחומרה.
<מירב ישראלי: שזאת הצבעה חוזרת ולא רביזיה.
יעקב מרגי: ותהיה אפשרות להגיש רביזיה.
יעקב מרגי: מי בעד אישור תקנות המועצה להשכלה גבוהה (חופש פעולה של מוסד להכשרת עובדי חינוך), התשע"ח-2018 כפי שהוצגו בדיון הקודם?
יעקב מרגי: התקנות עברו.
יעקב מרגי: מי מגיש רביזיה?
מרב מיכאלי: אני.
יעקב מרגי: עוד חצי שעה בדיוק – ב-13:40 - הצבעה על הרביזיה.
יעקב מרגי: על סדר היום הצבעה על הרביזיות שהוגשו בסוגיית תקנות המועצה להשכלה גבוהה (חופש פעולה של מוסד להכשרת עובדי חינוך), התשע"ח-2018.
יעקב מרגי: הרביזיה הראשונה, חברת הכנסת מרב מיכאלי.
מרב מיכאלי: אני רוצה לומר שמפאת הכבוד הרב שיש לי אל אדוני, השתתקתי עת אמרת לי לא אורח חיים דתי, אבל התעמקתי במהלך ההפסקה שניתנה לי ומדובר חד משמעית באורח חיים דתי.
יעקב מרגי: במכללות החינוך של הממלכתי-דתי.
מרב מיכאלי: התקנות האלה הן לא רק נותנות חופש אקדמי אלא הן מדגישות ונותנות אקסטרה ועושות החמרה ולא משאירות מקום לפרשנות.
מרב מיכאלי: זה בדיוק מה שאמרת קודם כי בחוק חופש אקדמי הוא חלקי, זאת אומרת, הוא נוגע בפירוש למינוי מורות ומורים ושיטת הוראה וכולי, אבל החוק לא נוגע לאורח חיים דתי.
יעקב מרגי: לכן את מבקשת דיון חוזר.
מרב מיכאלי: אני רוצה לבטל את התקנות האלה.
יעקב מרגי: תגישי הצעת חוק או שתצליחי ברביזיה.
מרב מיכאלי: אני חושבת שזאת פגיעה.
מרב מיכאלי: רגע, עוד לא אמרתי למה אני מתנגדת לזה.
יעקב מרגי: הסברת.
מרב מיכאלי: לא, לא הסברתי.
מרב מיכאלי: אדוני יותר נבון מרוב הציבור.
יהודה גליק: יש כאן נקודה חשובה שהיא מעלה.
יהודה גליק: האם אורח החיים הדתי שמופיע שם הוא אורח חיים דתי של הבן אדם בביתו או אורח חיים בתוך המוסד.
יהודה גליק: אומרת התקנה שאם יש בן אדם שהוא בבית שלו רואה טלוויזיה בשבת או לא בשבת - -
יעקב מרגי: הכלה שלי לומדת במכללת חמדת הדרום של החינוך הדתי-לאומי שאני חושב שהמנכ"ל שלה או היושב ראש היום הוא הרב יצחק לוי, בטווח שבעה קילומטרים מהגבול, היא מספרת לי על ויכוחים שיש לה עם המרצים שלה.
יעקב מרגי: המרצים שלה, לא כולם דתיים.
יהודה גליק: זה מה שאני אומר.
יהודה גליק: אם מדובר על אורח חיים בתוך המוסד, זה מקובל עלי שמורה לא תבוא עם מכנסיים קצרים אבל אם מדובר על אורח חיים בביתו של הבן אדם, כאן זאת בעיה.
יהודה גליק: סליחה שהפרעתי.
מרב מיכאלי: חד משמעית לענות לחברי יהודה גליק.
מרב מיכאלי: כתוב למשל מינוי מורות ומורים, אז חד משמעית זה מעלה את השאלה ואני כראש מוסד יכולה לומר שאורח חיים דתי הוא קריטריון שנחשב כחופש אקדמי ואני יכולה לא לשכור מישהו שאין לו אורח חיים דתי.
מרב מיכאלי: אותו דבר יחול לגבי תלמידות ותלמידים.
מרב מיכאלי: אם מישהי עשתה ילדים וילדות מחוץ לנישואין למשל - - -
יעקב מרגי: בציונות הדתית לאחרונה זה קורה.
יעקב מרגי: אל תדאגי.
מרב מיכאלי: אני יודעת שזה קורה.
מרב מיכאלי: אם לא היה קורה, לא הייתה לנו בעיה.
יעקב מרגי: היום התפרסמו נתונים סטטיסטיים.
יעקב מרגי: מרב, יש לך חצי דקה כי אני מסיים את הדיון.
מרב מיכאלי: אדוני, אתה פותח פתח לפגיעה אנושה בחופש העיסוק.
יעקב מרגי: מכיר בזה.
מרב מיכאלי: פגיעה חמורה בשוויון.
מרב מיכאלי: אי אפשר לפגוע בחופש העיסוק בתקנות.
מרב מיכאלי: אי אפשר.
יעקב מרגי: היועצת המשפטית של הוועדה הייתה כאן והגנה על כך.
מרב מיכאלי: מי הגן על כך?
מרב מיכאלי: היועצת המשפטית מגנה על כך?
יעקב מרגי: הייתה כאן יועצת משפטית של המועצה להשכלה גבוהה והיא הגישה לנו את התקנות האלה.
מרב מיכאלי: אבל יש כאן יועצת משפטית של הכנסת.
מרב מיכאלי: היועצת המשפטית של הכנסת חושבת שאפשר לפגוע בחופש העיסוק בתקנות?
יעקב מרגי: לשאלה שלך, אני אענה.
יעקב מרגי: אני לא חושש כמוך.
יעקב מרגי: מרב, שמעתי את החשש.
מרב מיכאלי: אבל זה לא חשש.
מרב מיכאלי: אני אומרת את זה מפורשות.
יעקב מרגי: תודה, מרב, סיימנו.
מרב מיכאלי: עצם התקנות מהוות פגיעה בחופש העיסוק.
אלעזר שטרן: אני רוצה לשאול כיוון שהזכרת את חמדת הדרום, וכאן יש גם כמובן חופש קידום והכול, האם בחמדת הדרום לפי מה שאנחנו - - -
יעקב מרגי: הם לא כאן כדי להשיב לך.
יעקב מרגי: אם יש לי מידע אישי חינם, אני אתן לך.
אלעזר שטרן: אם לא, אולי אני אגיד לך.
אלעזר שטרן: אישה בלי כיסוי ראש נשואה, האם היא יכולה ללמד שם?
יהודה גליק: מלמדת שם.
יהודה גליק: יש שם.
יעקב מרגי: יש שם.
יעקב מרגי: יש נשואות לומדות או מלמדות בלי כיסוי ראש.
יעקב מרגי: לא רק בלי כיסוי ראש, אלא עוד משהו.
מרב מיכאלי: למה אתה לא יכול להוסיף לתקנות?
מרב מיכאלי: אתה יושב ראש הוועדה.
יעקב מרגי: אני לא אוסיף כלום.
יעקב מרגי: אני לא מעוניין להוסיף.
יעקב מרגי: אני אענה לך במליאה.
יעקב מרגי: יהיה לנו שם הרבה זמן.
יהודה גליק: חשוב לכתוב אורח חיים דתי בתוך כתלי המוסד.
יעקב מרגי: שמעתי את ההערה שלך.
מרב מיכאלי: אבל למה לא?
יעקב מרגי: הם ישקלו זאת.
יעקב מרגי: אני אעביר להם והם ישקלו זאת.
יעקב מרגי: נרשם.
אלעזר שטרן: מי זה הם?
יעקב מרגי: למל"ג.
יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על הרביזיה של חברת הכנסת מרב מיכאלי.
מרב מיכאלי: ביחד.
יעקב מרגי: על כל הרביזיות?
מרב מיכאלי: אדוני, אני רוצה לעזור לך להציל אותך מעצמך.
יעקב מרגי: אני באמצע הצבעה.
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שאתמול נחתם הסכם בקואליציה שכתוב בו שלא יובאו נושאים חדשים של דת ומדינה לרבות מה שכבר נדון בכנסת אבל זה מה שאתם עושים כאן עכשיו.
יעקב מרגי: את לא חברה בקואליציה.
מרב מיכאלי: אני יודעת, אבל אני רוצה שיהיה ברור שזאת הפרה של ההסכם הקואליציוני שעוד לא יבש הדיו עליו.
יעקב מרגי: מי בעד הרביזיות?
יעקב מרגי: הרביזיות לא התקבלו.
יעקב מרגי: התקנות אושרו ויועברו.
יעקב מרגי: אני אעביר את הדברים שלך.
יעקב מרגי: חז"ל אמרו את זה בצורה שונה ממך, בטלה מביאה לידי שעמום, שעמום מביא לידי עבירה.
<דרורי גניאל: נכון, הבטלה אם כל חטאת, כתוב.
<דרורי גניאל: זה נכון.
<דרורי גניאל: אז החכמה היא למצוא את הדרך, לתת פעולות אלטרנטיביות, רלוונטיות ועדכניות שהילדים ירצו לבוא אליהם, הרי אתה לא יכול לחייב בפנאי.
<דרורי גניאל: אנחנו היום נמצאים במצב שלמעלה מ-50% מהילדים ובני הנוער נמצאים בפעילות לא פורמלית של אחר הצהריים וערב.
<דרורי גניאל: בעיקר זה רשת המתנ"סים, יש לנו מועדון השיט, הספורט הימי, יש לנו מרכז מוזיקה מאוד פעיל, אתה עוד מעט תגיע לשם לישיבת מועצת העיר.
<דרורי גניאל: בתוך המתנ"סים הם מפוזרים בארבע שכונות, אנחנו נמצאים כרגע בשכונת יעלים שהייתה הרבה מאוד שנים שכונת שיקום, שכונה מאתגרת.
<דרורי גניאל: שושי מנהלת את זה כבר שנים רבות, עם מגוון רחב של פעילויות שנמצאות בקשר מתמיד עם הקהילה.
<דרורי גניאל: בגב של המתנ"ס נמצא בית ספר יעלים, כמו קרית חינוך, ויש שיתוף פעולה.
<דרורי גניאל: תיכף שושי תספר על זה, איך הופכים את הפורמלי לבלתי פורמלי, איך הילדים שבבוקר נמצאים בבית הספר, מגיעים לכאן, או ללמוד או לעשות פעילות חוגית.
<דרורי גניאל: הרעיון המרכזי הוא לתת פעולות לנוער, שבמקום לרדת לשפת הים - - -
יעקב מרגי: הערך המוסף של החינוך הבלתי פורמלי מוכר.
<דרורי גניאל: נכון, דיברת על זה, נדמה לי, באחת הישיבות.
<דרורי גניאל: שושי, אולי תני לנו סקירה קצרה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: קודם כל שמי שושי ואני ילידת העיר אילת, ההורים שלי מהמייסדים, כך שכל החיבור שלי לשכונה בא באמת ממקום מאוד עמוק ואישי וכל מה שאני עושה בא עם איזה ערך מוסף אדיר.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: מבחינה פיזית אנחנו קרובים לבית הספר, אפילו ברמת שער, אנחנו פותחים שער ועוברים.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: המתנ"ס הזה הוא המתנ"ס השכונתי היחיד בעיר שעובד בצורה קהילתית.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: בית הספר הוא בית ספר על אזורי - - -
יעקב מרגי: מה זה על אזורי?
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: אפשר להירשם לבית הספר מכל השכונות.
<דרורי גניאל: זה בית הספר היחיד בעיר, אנחנו פתחנו, אני אסביר במשפט מדוע, מכיוון שהייתה פה ירידה במספר התלמידים והייתה פה הגירה למקום אחר, פנימית, אז הפכנו אותו לבית ספר למדעים ואמנויות, ביחד עם קרן רש"י, מאוד מיוחד.
<דרורי גניאל: יש פה מגמה שקיימת רק פה ובעוד בית ספר אחר בארץ, ביולוגיה ימית.
יעקב מרגי: זו מחשבה יצירתית ולא הרבה רשויות - - -
<דרורי גניאל: כן, והחזרנו לפה ילדים, באים לפה ילדים מכל העיר.
יעקב מרגי: גם יכולה להיות הפריה הדדית ברגע שאתה פותח - - -
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: בהחלט יש.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: רק כדי להשלים את התמונה של דרור אני אומר שבעיר אילת יש 17 מסגרות נוער שבתוכן כמובן תנועות נוער, מסגרות נוער, היחידה לקידום נוער גם שם.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: אוטוטו אתה תיכנס לראות פעילות נוער, קיבצנו נציגות מכל תנועות הנוער, רוב תנועות הנוער בעיר, יש שם מעגלי שיח כדי שתוכל לראות ואולי גם להשתתף אם תרצה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: בגדול, מה שאני רוצה לספר לך הוא שהמתנ"ס הזה פעיל משמונה בבוקר עד מאוחר מאוד בלילה, שזה כולל פעילות קשישים בבוקר, הרבה מאוד חוגים, פעילות שעניינה המרכזי זה חקר, תיעוד ושימור המסורת ויהדות התפוצות, באמצעות תיאטרון זמר ומחול ואנחנו עושים את זה גם באמצעות תכנים שאנחנו מביאים לבית הזה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: אני רוצה להתעכב על הקשר שלנו עם בית ספר יעלים.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: כל מה שנעשה כאן נעשה בזיקה לבית הספר, זאת אומרת אם יש כאן פעילות נוער, אגב פעילות הנוער שלנו היא חלק מתכנית 360 לילדים ונוער בסיכון, פעילות מדהימה, מועדון נוער גדול מאוד שפועל חמישה ימים בשבוע.
<דרורי גניאל: אגב, אחד הסימנים של ההצלחה שלו, זה שילדים מגיעים אליו ובני נוער, בכוחות עצמם, מהצד השני של העיר, שזה עשר דקות, רבע שעה להגיע והם מגיעים לפה.
<דרורי גניאל: ואם בני נוער עושים את זה כנראה ש - - -
יעקב מרגי: שיש כאן משהו.
<דרורי גניאל: בדיוק, נכון.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: מתנ"ס יעלים פונה קודם כל לאוכלוסיית השכונה, הוא קשוב מאוד לצרכים של אוכלוסיית השכונה, אבל גם לכל העיר.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: כחלק מהקשב הגדול הזה אנחנו נותנים מענים רבים בתוך בית הספר, למשל מאחר שבני הנוער שלנו מוכשרים כמד"צים, סוף הדרך זה בעצם תעודת מדריך, אנחנו מסייעים להם בהכשרה באמצעות פרויקטים שאנחנו מייצרים.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: למשל בכל יום שני שיעור בשקל, עזרה בשיעורי בית לתלמידי בית הספר.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: כל כיתה בבית הספר פעמיים בשנה.
יעקב מרגי: שיעור בשקל, זה שקל דמי רצינות?
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: זה בדיוק זה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הם לא מביאים את השקל, אבל אנחנו - - - עוד פעילות מאוד מיוחדת שאנחנו עושים עם בית הספר זה להחזיר עטרה ליושנה באמצעות ערבי הכיתה של פעם.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: במקום שיסתובבו ברחובות הם מגיעים עם המחנכת אחר הצהריים, פעמיים בשנה, לפעילות חברתית.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: שוב, המד"צים שלנו עושים את זה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: לא רק בני הנוער שלנו מפעילים את התלמידים והתלמידים מגיעים אלינו, אלא גם הסבתות שלנו.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: מנהלת בית הספר באה ואמרה שיש לה בעיות של התנהגות בהפסקות, שאלנו מה אנחנו יכולים לעשות, היא אמרה 'תבואו, תעשו משהו'.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הסבתות שלנו יצאו ללמד את הילדים סריגה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: כרגע הם בתהליך שכל תלמידי בית הספר עושים צמיד ידידות.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הם קוראים לזה 'סבתא סורגת' וסבתא באמת סורגת והילדים סורגים.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הסבתות שלנו חונכות, מטפלות, מסייעות בשיעורי מתמטיקה, בכל מה שצריך.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הקשר שלנו עם בית הספר הוא קשור הדוק.
יעקב מרגי: הסבתות של השכונה?
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: לא, זה סבתות שבאות מכל העיר.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: אני רוצה לציין גם שהתחלנו בקשר נהדר לאחרונה עם אגודת הסטודנטים, הם דווקא יזמו את הקשר ורצו להצטרף.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הם שמעו על הפרויקטים שלנו ורצו להצטרף ולסייע בשיעור בשקל.
יעקב מרגי: אתה יודע מה עשו הסטודנטים בבאר שבע לשכונה ד'?
<דרורי גניאל: הציפו אותה?
יעקב מרגי: לא רק שהציפו אותה, תאר לך שהם היו - - -
<דרורי גניאל: אתה מדבר על המגורים שלהם?
יעקב מרגי: לא רק המגורים, הפעילות.
יעקב מרגי: פעילות, לדוגמה הם שכרו חנויות שננטשו כמעט, עשו מזה בתי קפה, פעילות נוער שם.
יעקב מרגי: התחברו לשכונה.
יעקב מרגי: אין ספק שלסטודנטים יש פוטנציאל.
<דרורי גניאל: זה מרים את השכונה לגבהים.
<קריאה: ספרי לו על הקשר שלך עם אגודת הסטודנטים.
יעקב מרגי: היא בדיוק התחילה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: האמת היא שאנחנו הצענו להם, הם עושים במגורי הסטודנטים כל יום שישי קבלת שבת.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הצענו להם לבוא - - -
<קריאה: זה מרחק של שלוש-ארבע דקות הליכה מפה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: כן, הצענו להם לבוא ולעשות איתם קבלת שבת, יש לנו כאן את המרוקאים שלנו.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הלהקה המרוקאית בחוויה האתנית יכולה לאמץ אותם בחום רב ואנחנו מתכוונים לעשות את זה.
<שושי-מנהלת המתנ"ס יעלים: הם כרגע בשלב של מבחנים אז הם לא כל כך קשובים, אבל אנחנו כן נרים את הכפפה וכן נעשה איתם איזה שהן פעילויות.
מאיר יצחק הלוי: מה שחשוב לי להגיד לך, כמי שהיה לפני כמעט 40 שנה מנהל מחלקת הנוער, הכי חשוב שמדובר פה במרכז שיושב בתוך השכונה שהוגדרה על ידי מנחם בגין שכונת שיקום.
מאיר יצחק הלוי: זה כמו הלב שמפעם בתוך השכונה.
יעקב מרגי: כשזה פעיל, אין ספק, זה תורם.
מאיר יצחק הלוי: זה פעיל וזה נותן גאווה לשכונה שבאים אליה גם מבחוץ.
מאיר יצחק הלוי: עכשיו אנחנו הולכים על שדרוג השכונה, מה שנקרא שדרוג השפ"פים, זה פרויקט חדש של המשרד להגנת הסביבה, שטח פרטי פתוח זה שפ"פ.
מאיר יצחק הלוי: היציאה היא מפה, פה מתכנסים, ליבת הקהילה.
<דרורי גניאל: עשינו פה גם פעולות חיצוניות, כמו פתיחת בית הספר.
<דרורי גניאל: אני למשל שנים ארוכות נותן חוג לתנ"ך בסדרות של חמישה מפגשים ותמיד זה במרכז העיר, כי זה יותר נוח לכולם, יש חניה וזה.
<דרורי גניאל: החלטנו לפני, לא זוכר מתי זה היה, ועשינו פה סדרה, מי שרצה היה צריך לבוא לכאן.
<דרורי גניאל: זאת אומרת פעולות חיצוניות שתושב שאפילו לא יודע ופתאום הוא נחשף לזה.
<דרורי גניאל: כמו בני נוער, כשאתה אומר לילד אילתי שהוא צריך לבוא מצד אחד לצד שני, הוא אומר 'אבל יש לי מתנ"ס על יד הבית' ואם באים כנראה שהמגנט הזה תופס, יש משהו כנראה נכון בעשייה והעיקר שאנחנו אומרים שלא משנה איזה פעילות תהיה, ככל שיהיו יותר ילדים בפעילות אנחנו יודעים איפה הם לא, כי הם מגיעים לפעילות.
<דרורי גניאל: הם הופכים להיות דוגמה לתלמידים אחרים בני גילם, אנחנו עובדים על זה הרבה מאוד, על קבוצות עמיתים, שהילדים ובני הנוער הם אלה שמובילים את המהלך וזה הפך להיות מקום שכולם רוצים לבוא אליו.
<דרורי גניאל: והחיבור עם בית הספר, שבשלוש-ארבע שנים האחרונות באמת התעצם מאוד הפך את זה למשהו מאוד קהילתי, מין מתנ"ס-בית ספר, סוג של קרית חינוך, שאפילו ראש העיר וגם שושי משתמשת בזה לעתים.
<דרורי גניאל: ליד"ה, כמו ליד"ה, למה ליד"ה?
<דרורי גניאל: כי אנחנו ליד האוניברסיטה.
<דרורי גניאל: אני מציע שאולי ניכנס ונוכל לפגוש קצת את הנוער, לשמוע.
<דרורי גניאל: (בהמשך הסיור)
מאיר יצחק הלוי: יש לנו שתי סיבות לחגיגה.
מאיר יצחק הלוי: האחת, בעוד שעה ומשהו נתחיל את חגיגות אילת, 69 שנים לשחרור העיר אילת בישיבת מועצת עיר חגיגית שתהיה בקונסרבטוריון.
מאיר יצחק הלוי: הסיבה השנייה שמקבל אותנו ומכבד אותנו בנוכחותו יושב ראש ועדת החינוך של כנסת ישראל, חבר הכנסת יעקב מרגי, שהגיע לכאן ובא ואמר 'אני רוצה לראות את מה שנעשה', ודרך אגב, לאורך השנים האחרונות מאוד מאוד קשוב ומסייע לעיר אילת.
מאיר יצחק הלוי: חשבנו שיהיה נכון לחשוף את פעילות הנוער של העיר אילת.
מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב ראש, היום העיר אילת זכתה בציון לשבח על עשיית הנוער המדהימה אשר בה.
מאיר יצחק הלוי: מפה הבמה היא של הילדים.
יעקב מרגי: אתה יודע שוועדת החינוך היא גם התרבות והספורט.
<סיגלית עובדיה: אנחנו ניקח ייצוג של דילמה אחת ומי שרוצה לעזור לפאנל שלא שמע את שאר הדילמות, לנסות להגיד איזה שהן מסקנות שאולי באמת יכולות להניע את הגלגלים ולתת להם לחשוב על פתרונות.
<סיגלית עובדיה: אלעד, אתה תספר בקצרה על מה הייתה הדילמה, ממש במשפט, ואת המסקנות.
<אלעד אהרוני: אני אלעד אהרוני, מכיתה י"א.
<אלעד אהרוני: אנחנו דיברנו על - - - שבעצם זה מדבר על זה שיש באילת אחוזי התגייסות לתפקידים משמעותיים בצה"ל, שהם מאוד גבוהים, אבל באותה מידה גם אחוזי נשירה, אחד מכל חמישה חיילים נושר מהתפקיד שלו.
<אלעד אהרוני: הגענו למסקנה שהבעיה העיקרית בין השירות לבין האילתים זה המרחק.
<אלעד אהרוני: כל אחד נתן את הדוגמה האישית שלו והגענו לפתרון האולטימטיבי, שזה להנגיש את הבסיס לאילתים יותר עם דגש על הנסיעות.
<אלעד אהרוני: כאחד שלא חוזר הביתה כל יום, בגלל הנסיעות ואם הוא עכשיו בא ועוד יומיים צריך לחזור ועוד אוטובוס של חמש שעות וככה וככה, אז בעצם מה שצריך לעשות לפי דעתנו זה למצוא דרך יותר להנגיש את הבסיס, אם זה יהיה עם טיסות או אם זה יהיה - - - יש הקצבה מסוימת של שתי טיסות לאילתים בחודש, אנחנו יודעים שזה לא הגיוני כי גם רוב הטיסות האלה - - - בגלל שצריך להישאר בבסיס באותו יום, אז צריך למצוא פתרון יותר טוב לאילתים וככה למנוע את הפרישה שלהם.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה רגע להתייחס לפני שנצטרך ללכת לישיבה.
מאיר יצחק הלוי: חשוב לי שגם חבר הכנסת, יושב ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט ישמע.
מאיר יצחק הלוי: אני לא אשיב לכל השאלות, אבל אני רוצה להגיד לכם משהו בהיבט העקרוני.
מאיר יצחק הלוי: יש מחיר לכך שאנחנו גם רחוקים, גם מנותקים וגם קטנים.
מאיר יצחק הלוי: יש מחיר.
מאיר יצחק הלוי: בכלכלה בסיסית ידוע שהמרחק והקוטן, כשאין לך ערי שדה, זה מייצר מחיר.
מאיר יצחק הלוי: אבל אני יכול להבטיח לכם דבר אחד ואני חושב שמרגי יכול להיות עדי בעניין הזה.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו לרגע אחד לא משלימים עם הנתון שאנחנו חסרים.
מאיר יצחק הלוי: לא מוכן בשום פנים ואופן.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא נמצאים בשום מקום, גם כשאני עולה לכנסת, אנחנו באים כעיר גאה, כעיר שרוצה את הכי טוב ואנחנו לגמרי לא מוכנים להתפשר על עצם היותנו רחוקים ובגלל זה להיות אזרחים סוג ד'.
מאיר יצחק הלוי: בשום צורה ודרך.
מאיר יצחק הלוי: העליתם את נושא החיילים, אז אני אספר לכם בהזדמנות, לא עכשיו, כי אנחנו קצרים בזמן ואנחנו נמצאים בוועדת החינוך עם תקנה מיוחדת שאנחנו רוצים, וזה אחד הנושאים שיעלו במהלך היום כשהיושב ראש יסיים כאן, כדי לאותן דֶלתות, אותן השלמות, לקבל דווקא משום שאנחנו רחוקים, קטנים ומנותקים.
מאיר יצחק הלוי: אבל אנחנו לרגע אחד לא בכיינים, אנחנו לא מוכנים להיות בפוזיציה של פושטי יד ואנחנו רוצים להגיד שאנחנו באים כאן ממקום של דרישה לגיטימית.
מאיר יצחק הלוי: מדברים על צבא, אצלי במשרד יש מאחור כוננית ועליה יש תמונה שבה מצולם רב אלוף גדי אייזנקוט מעניק דרגות אלוף משנה לאלוף משנה יובל הראל.
מאיר יצחק הלוי: מה המכנה המשותף של שניהם?
מאיר יצחק הלוי: שניהם בוגרי בית ספר גולדווטר.
מאיר יצחק הלוי: מבחינתי אלה הגיבורים.
מאיר יצחק הלוי: גדי אייזנקוט, שיהיה פה בחגיגות אילת ב-22 בחודש ביום חמישי, ויובל הראל, הבן של שמחה הראל, שהוא טייס, הם בדיוק החבר'ה שאנחנו לשם צריכים לכוון, הכי גבוה.
מאיר יצחק הלוי: אם את תלמידת אלפא ואתם נמצאים במכון וייצמן ואם צריך לתת עוד ועוד דברים כדי שאתם תביאו לידי ביטוי את הפוטנציאל שלכם, התפקיד שלנו לגרום לכך שיתאפשר לכם.
מאיר יצחק הלוי: לרגע אחד לא לוותר.
מאיר יצחק הלוי: אני אומר לכם, תלחצו ותילחמו ותגיבו ותדברו, לא להתפשר, אף פעם, לרגע אחד.
מאיר יצחק הלוי: כשאני מגיע לכנסת אני מגיע כראש עיר שגאה בתושביו.
מאיר יצחק הלוי: יש לנו כל כך הרבה דברים שאנחנו יכולים להיות גאים בהם.
מאיר יצחק הלוי: אז יש מקרים שלא כל מה שנמצא בציביליזציה התל אביבית אנחנו יודעים לתת, אבל אנחנו יודעים לתת גם דברים אחרים.
מאיר יצחק הלוי: למשל, אני לא מוכן לוותר על ערך ההתנדבות, זה ערך קדוש, ואני רוצה להגיע למצב ש-100% מתלמידינו מתנדבים.
מאיר יצחק הלוי: אני אדבר על זה בישיבת מועצת העיר, 100% מהתלמידים מתנדבים, כי אני רוצה שבוגר שמגיע לצבא חווה את חוויית ההתנדבות.
מאיר יצחק הלוי: לדעתי, אני לא רוצה להגיד שזה יותר חשוב ממשהו אחר, אבל אי אפשר בלי זה.
מאיר יצחק הלוי: זה חלק מהאווירה שלנו, כולל סיפורי החיילים.
מאיר יצחק הלוי: נושא הצבות החיילים.
מאיר יצחק הלוי: אני כבר נאבק בעניין הזה, אני אגיד בזהירות חצי שנה, מאז שסגרו את קציני העיר.
מאיר יצחק הלוי: יותר.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו גם במאבק הזה ננצח.
מאיר יצחק הלוי: יש לי פגישה עם ראש אכ"א, אני דיברתי על זה עם הרמטכ"ל, אני אשוחח איתו כשהוא יגיע לכאן, דיברנו על זה עם מנכ"ל משרד הביטחון, לא עולה על הדעת שחייל אילתי שמשרת בתל אביב, משום שהוא גר באילת הוא הופך להיות חייל מקופח.
מאיר יצחק הלוי: זה לא מקובל עליי ואין לי ספק שבמאבק הזה אנחנו ננצח.
מאיר יצחק הלוי: סבלנות וזה יקרה.
מאיר יצחק הלוי: אז יכול להיות שהחיילים העכשוויים - - -
<קריאה: ישתחררו.
מאיר יצחק הלוי: אבל אנחנו נעשה את זה, אנחנו ממש ממש ממש - - - אני מאוד שמח על השיחה, אדוני היושב ראש, כי אתה רואה איזה איכויות של בני נוער.
יעקב מרגי: אני יכול להעיד ולומר שבאמת מאיר מגיע, מגיע לכנסת, באמת לא כראש עיר שבא להתלונן.
יעקב מרגי: זה ראש עיר גאה שהצעיד את העיר הזו להישגים.
יעקב מרגי: בגיל שלי אני זוכר את אילת אחרת.
יעקב מרגי: לפני 41 הייתי בגיל שלכם, אז אני אומר לכם, מאיר הצליח להצעיד את העיר לפוזיציה אחרת.
יעקב מרגי: אנחנו באמת נאבקים ואנחנו נסייע להצליח לקבל החלטות, הממשלה, זה התפקיד שלה, לקבל החלטות שיבלעו את הדלתא הזו שמייצר המרחק ומייצר האקלים.
יעקב מרגי: התחום שלי זה החינוך, זה האקדמיה ומערכת החינוך ואני שומע עוד דילמה בקטע של השירות הצבאי ואני חוזר ואומר שכן, חוזקו של מנהל טוב וכוחו וכוחה של ממשלה לקבל החלטה, לזהות את הצורך ולתת מענה.
יעקב מרגי: וזה לא ממסכנות, להיפך, זה מכוח, מעמדת כוח, מעמדה של חוזק והיה שווה לשמוע את זה.
מאיר יצחק הלוי: חבר'ה, תודה רבה.
מאיר יצחק הלוי: (בישיבה בקונסרבטוריום)
<פיליפ אזרד: ערב טוב לכולם.
<פיליפ אזרד: אנחנו מתחילים את ישיבת המועצה.
<פיליפ אזרד: ראש העירייה, מאיר יצחק הלוי, סגני ראש העיר, יושב ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת יעקב מרגי, חברי מועצת העיר, רבנים, מייסדי וותיקי אילת, בני נוער יקרים, תושבים ואורחים מכובדים, מכובדיי כולם.
<פיליפ אזרד: ערב טוב וברוכים הבאים לישיבתה החגיגית של מועצת העיר אילת המתכנסת היום כדי לציין 69 שנה לשחרורה של עירנו, ערב ציון 70 שנה לעצמאות מדינת ישראל.
<פיליפ אזרד: תודה גדולה לתזמורת הקונסרבטוריון בניצוחו וניהולו של לאוניד ודימה שניצח על החברים, שהנעימו עבורנו את קבלת הפנים.
<פיליפ אזרד: 69 שנים של עבר מפואר לצד התפתחות אדירה מאפיינים את העיר אילת, שערה הדרומי של מדינת ישראל.
<פיליפ אזרד: מאז הונף הדגל הפכה אילת לעיר בה חיים נכון להיום כ-66,000 תושבים ונהנים בה מדי שנה שלושה מיליון נופשים מהארץ ומחו"ל, עיר תיירות וספורט בינלאומית, עיר אקדמיה ומחקר, עיר חכמה וירוקה, עיר הזוכה מדי שנה באותות ופרסים המלמדים על גודל ואיכות העשייה.
<פיליפ אזרד: בחגיגות אילת אנו נרגשים להצדיע למייסדים שבנו בחומר ובלבנים את עירנו.