GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רפאל בטיט: הוא צריך לעבור את כל תהליכי חוזר מנכ"ל, ומי שבסוף עומד בפרץ ואומר לו, שנייה, תעצור, בוא נבדוק אם מבצעים את כל המשימות שצריכים לבצע, זה אותו קב"ס שמקבל את השכר הרעוע שהוא מקבל, שאומר לו, שנייה, והוא - - - בישיבות שהוא יושב בהן, נגד - - -
יעקב מרגי: אמרתי לך, שם הוא משמעותי, אין לי בעיה.
יעקב מרגי: אני לא יודע אולי לנסח את זה כמו שצריך.
יעקב מרגי: אני בא לומר לך, תן לי את הקב"ס משמעותי לא כשהמנהל קורא לך, הצילו, הנשרה, לא בהיל"ה.
יעקב מרגי: תן לי את הקב"ס משמעותי בשגרת בית הספר, לילדים המתקשים.
<רפאל בטיט: אחד הדברים שעשינו, וקראתי לזה היפוך פירמידה, אני אמרתי לקב"סים שאם בעבר טיפלתם ב-90% מהזמן בנשירה גלויה, ו-10% מהזמן בנשירה סמויה, אנחנו עושים היפוך פירמידה.
<רפאל בטיט: אני רוצה שתטפלו 90% מהזמן בנשירה סמויה ו-10% בנשירה גלויה.
<רפאל בטיט: המשמעות של הדבר, אני שאלתי את כל מוסדות החינוך בארץ, מגני הילדים ועד לעל יסודי, קב"ס משויך לבית ספר.
<רפאל בטיט: כל מוסד חינוך בארץ, יש לו קב"ס שהוא מכיר את המנהל, את היועצת.
יעקב מרגי: וכל קב"ס, יש לו כמה בתי ספר, כדי לאזן את התמונה.
<רפאל בטיט: בין שישה לעשרה בתי ספר יש לכל קב"ס.
<רפאל בטיט: יש כאלה שזה טיפה יותר.
מאיר כהן: זה, יש לו 13.
<רפאל בטיט: הקב"סים האלה מחויבים להגיע לבית הספר, לשבת עם צוות היגוי של בית הספר ולבנות תוכנית התערבות לילדים בסיכון לנשירה סמויה בתוך בית הספר.
<רפאל בטיט: אני אפילו הגדרתי את זה יותר.
<רפאל בטיט: אמרתי, תקשיב, קח מנהל שיש לו 1,000 תלמידים והוא לא רואה את הילדים האלה שהם נקראים שקופים, שהם לא בדיוק מגיעים לבית ספר כל יום.
<רפאל בטיט: התפקיד שלך, אדוני הקב"ס, זה לקחת את הפרוג'קטור, לשים על הילד הזה ולהגיד למנהל ולצוות בית הספר, מה אנחנו עושים עם הילד הזה?
<רפאל בטיט: מה אנחנו מטפלים בו?
<רפאל בטיט: איזו תוכנית אנחנו עושים לו? זה נקרא יוזמה.
יעקב מרגי: מה עם המחסור באיוש תקנים?
<רפאל בטיט: שנייה, אני אגיע גם לזה.
מאיר כהן: עכשיו תגיד לי בכנות עם יד על הלב.
<רפאל בטיט: עם יד על הלב אני אגיד לך - - -
מאיר כהן: אתה באמת חושב שהיום קב"ס נכנס למנהל בית הספר ואומר לו, אדוני, אני מצווה עליך, תן לי - - -
<רפאל בטיט: אני אענה לך.
<רפאל בטיט: חבר הכנסת כהן שאל האם אני חושב באמת שקב"סים מגיעים לבית הספר ופוגשים עם המנהלים - - -
מאיר כהן: לא את זה שאלתי.
מאיר כהן: האם הקב"ס דואג שכשהוא אומר למנהל שתהיה תוכנית התערבות, תוכנית ההתערבות מושמת על השולחן?
מאיר כהן: התשובה שלי, אני אומר לך, היא לא החלטי ולא משנה מה הוא יגיד ולא משנה מה היא תגיד.
מאיר כהן: אני בא מהשטח.
מאיר כהן: המנהלים לא "שמים" על הקב"סים, אלא אם כן הקב"ס משרת את המנהל ודואג להעביר ילדים ממנו.
<קריאה: אתה בא מדימונה.
מאיר כהן: לא, לא, לא, אני בא מירושלים, הייתי שר רווחה.
מאיר כהן: אל תבלבל את המוח.
מאיר כהן: אני הייתי בירושלים.
מאיר כהן: אני הייתי שר רווחה.
מאיר כהן: אני מכיר לפני ולפנים, וכשאני הגעתי לבתי ספר תיכון ושאלתי מה כוחו של קב"ס, המנהלים הסתכלו עלי ואמרו לי, תגיד לי, מה אתה רוצה?
מאיר כהן: ילד שנושר, אנחנו מריצים את הקב"ס.
מאיר כהן: מה יש לכם אתם?
מאיר כהן: אתם באים לכאן לתת איזה מצג שווא?
יעקב מרגי: יש לחברי הכנסת שאלות, לחנין ולמוטי.
חנין זועבי: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו, אחרי ששמענו אתכם, הקשבנו, באמת יותר מודאגים מנקודת ההתחלה.
יעקב מרגי: לא נתתם מענים.
חנין זועבי: לא רק.
חנין זועבי: תראה, צורת ההצגה שלכם לנתונים אומרת איפה אתם שמים דגש.
מאיר כהן: אני אזמין אותך לדימונה ללמוד איך עובדים קב"סים.
חנין זועבי: אתם עשיתם הצגה של ארבע דקות.
חנין זועבי: אתם לא נתתם את הסטטיסטיקה, שום עובדה ספציפית על המגזר שהבעיה הזאת של הקב"סים והמחסור במשרות הכי מתייחסת אליו ונוגעת אליו וחשובה לו.
יעקב מרגי: אבל הדיון הוא מעמדם ושכרם.
חנין זועבי: השאלה שאני שואלת אותך אחרי תשע שנים, מה מספר הקב"סים בחברה הערבית, ואין לך סטטיסטיקה, אתה לא זוכר את הסטטיסטיקה הזאת, זה מעיד על החשיבות של הסטטיסטיקה הזאת, החשיבות של העובדה הזאת בעבודה שלכם.
חנין זועבי: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו כאשר גם מתייחסים לזכויותיו של הקב"ס, אנחנו צריכים לתת משמעות חינוכית.
חנין זועבי: אנחנו כן נותנים משמעות חינוכית.
חנין זועבי: אנחנו רואים חשיבות.
חנין זועבי: אני חושבת שאתם צריכים לתת מענה ספציפי למחסור בחברה הערבית, להדגיש את החסר ולא לדבר שלוש-ארבע דקות בלי אפילו להתייחס לבעייתיות.
יעקב מרגי: אנחנו כרגע, מעמדם ושכרם והמצוקה באיוש משרות.
מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, אני מודה לך שאתה עושה את דיוני המעקב.
מרדכי יוגב: רק על הדרך הזאת, דברים, מניסיוני, מתקדמים, גם בוועדות אחרות.
מרדכי יוגב: אני חושב שלפעם הבאה אנחנו צריכים לקבל ממשרד החינוך, ואני מצטרף פה לחברתי, נתונים, אבל לא רק נתונים מספריים באמת בפילוח מדויק, שתהיה מצגת גם קשיחה שתגיע, פעם אחת, של ההשתלמות, פעם שנייה, של הגדרת תפקיד, מרכיבי תפקיד, השתלמויות תוך כדי והתדירויות שלהם ברמות השונות, ארצי, מחוזי, נוהל דיווח תוצאות, מדדים בטיפול בנשירה, מחקר מדידי אם יש כזה.
מרדכי יוגב: יתכן שיש עוד נושאים.
מרדכי יוגב: הדבר השני, להיכנס לעומק ולבקש את תשובת משרד החינוך לאחר דיון פנימי על החטא הקדמון שאתה הזכרת, איפה מיקומו של הקב"ס.
מרדכי יוגב: יכול להיות שיש פה דילמות לכאן ולכאן, אני לא בקיא בהן, אני מודה.
מרדכי יוגב: הדיו הזה האיר את עיניי, האם בתוך מערכת החינוך עם צמידות יותר גבוהה למנהל, או עירוני או למנהלים או למנהלת המחוז.
מרדכי יוגב: הדבר האחרון, ופה אני מבקש את נציג האוצר.
מרדכי יוגב: יש סעיף כפי שהוזכר גם פה על ידי המשרד, על ידך, של צמצום נשירה.
מרדכי יוגב: כמה כסף יש שם באמת?
מרדכי יוגב: יכול להיות, ואין לי מושג כמה יש שם, יכול להיות שחלק ממנו, ואני מבין שגם לא מנוצל דיו, צריך ללכת לכיוון שכר לקב"סים, כי בסוף זה הבן אדם שעובד.
מרדכי יוגב: הוא מוסר את כל נשמתו, אם זה לפעילות, ונשאר ולא מנוצל, יכול להיות שבאוצר בלי תוספת תקציבית.
מרדכי יוגב: צריך לעשות פשוט הסתת תקציב לפעילות - - -
יעקב מרגי: בטיט, אתה רוצה לסכם לפני שאני נותן לאוצר?
<רפאל בטיט: אני רוצה לסכם, לחזור לשכר.
<רפאל בטיט: אני רוצה להגיד שבמגזר הבדואי לדוגמא, אני יכול להגיד שמות של קב"סים.
יעקב מרגי: מצב.
<רפאל בטיט: אני יכול להגיד שיש לנו קב"סים טובים שעוזבים את התפקיד.
יעקב מרגי: אתה מזהה למה?
<רפאל בטיט: בגלל השכר.
<רפאל בטיט: זה הביטוי שחז"ל אמרו, "צבת בצבת עשויה".
<רפאל בטיט: אם נעלה את שכר הקב"סים, גם נקבל קב"סים אמידים וחזקים כנגד המנהלים ונגד כולם.
יעקב מרגי: נציג האוצר, אתה מאגף התקציבים או הממונה על השכר?
<קובי אייזדורפר: שכר.
יעקב מרגי: הרי המצוקה ידועה לכם.
יעקב מרגי: היה הסכם קיבוצי.
יעקב מרגי: הרי אתה לא תבוא ותגיד לי, אני מתנדב, אני פותח את ההסכם הקיבוצי ואני לא מתייחס להשלכות רוחב וצווי הרחבה, אני הולך להיות נדיב לאור המצוקה.
יעקב מרגי: אם כן, תאמר את זה.
יעקב מרגי: אם לא, אז אני אשאל אותך שאלה.
יעקב מרגי: אתה רואה מציאות שבטווח הקרוב שכרם של הקב"סים עולה בדרך כלשהי?
<קובי אייזדורפר: אפשר לדבר על זה והכול במסגרת של הסכם קיבוצי.
יעקב מרגי: זה סיסמאות של ועדי עובדים וארגוני עובדים.
<קריאה: הארגונים גם יודעים את זה וגם הנציגים - - -
יעקב מרגי: אני לא דן אותך, אני מבין שזה המנדט שלך.
יעקב מרגי: רבותיי, תקשיבו, הסתדרות המורים היא הנותנת וזה חוזר לנאום פתיחה שלי.
יעקב מרגי: מה שקרה זה שלושה דיונים זהים אבל אני לא פראייר.
יעקב מרגי: סלחו שאני 'רמבו'.
יעקב מרגי: לא פראייר.
יעקב מרגי: הדיון הזה, הבאתי אותו כדי שהוא לא יחזור להיות כמו הדיון הקודם.
יעקב מרגי: זה לא דיון מעקב.
יעקב מרגי: הדיון מעקב, הסיכום הוא לא מעקב.
יעקב מרגי: הסיכום יהיה תכליתי.
יעקב מרגי: מי שידע להביא פתרון אחר ממה שאני אמרתי, קדימה.
יעקב מרגי: הלוואי והייתי יכול לבוא ולשפר את שכרם של הקב"סים, להגיד לכם, מהיום אתם מקבלים כמו המורים ב"אופק חדש" ו"עוז לתמורה", המקסימום.
יעקב מרגי: אתם לא שם.
יעקב מרגי: לצערי הרב אני אומר לכם, אתם לא שם.
יעקב מרגי: אתם יכולים להגיד, אנחנו עובדי חינוך ועובדי הוראה, אז בואו אגלה לכם סוד, אל תספרו את זה לחברים שלכם.
יעקב מרגי: אתם לא עובדי הוראה.
יעקב מרגי: מרגע שהלכתם למכרז וזכיתם במשרת הקב"ס, אתם אנשי מערכת החינוך.
יעקב מרגי: בצער אני אומר את זה.
<קריאה: גם יועצות הן לא עובדות חינוך.
יעקב מרגי: נכון, המנהל לפעמים ברוב מצוקותיו מכניס אותה לכיתה או שהמשרה שלה בנויה חצי-חצי, אז לכן היא עובדת הוראה.
יעקב מרגי: אתם לא עובדי הוראה לצערי הרב.
יעקב מרגי: השקפת עולמי, הקב"ס צריך להיות עובד משרד החינוך, עובד חלק מצוות החינוך וכל ההסכמים שחלים על עובדי הוראה מרגע שאני מבקש ניסיון בהוראה, מבקש הכשרה של עובד הוראה, אני צריך להתייחס אליו במערכת כמו עובד הוראה.
יעקב מרגי: זה לא המצב.
<קריאה: מי מתנגד?
<קריאה: גם משרד החינוך מתנגד.
יעקב מרגי: הסיכום הוא כזה, אני לא מרפה מהנושא הזה.
יעקב מרגי: אני אבקש לדיון הבא או את שר החינוך או את מנכ"ל משרד החינוך, אחרי שהוא יתמודד, ואני גם אדבר איתם או שאני אעשה אפילו שולחן עגול.
יעקב מרגי: לפני כן, אני אומר את האמירה הכללית.
יעקב מרגי: הוועדה רואה במצוקתם של הקב"סים, הן במעמדם, שכרם, הן בקושי באיוש תקנים של הקב"סים, בעיה מרכזית בטיפול מניעת נשירה וטיפול בנושרים.
יעקב מרגי: הוועדה תקיים שולחן עגול של מנכ"ל משרד החינוך או שר החינוך, יושב ראש המרכז לשלטון מקומי, מזכ"לית הסתדרות המורים, כדי להוביל לכך שתהיה הגדרה חדשה של מעמדו של הקב"ס, תפקידו של הקב"ס ושכרו של הקב"ס.
יעקב מרגי: גם נציג האוצר יהיה שותף לדיונים האלה.
יעקב מרגי: בזה אני מסיים את הישיבה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אחר הצהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 6 במרץ 2018, י"ט באדר התשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: תנאי העסקה של מנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות.
יעקב מרגי: נמצא איתנו אבי קמינסקי, מנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות.
יעקב מרגי: הם הזרוע הביצועית של ראשי הרשויות בתחום החינוך והם זרוע ביצועית בסוף גם של משרד החינוך בביצוע מדיניות החינוך המותוות.
יעקב מרגי: אתם לא היחידים, אבל יש כמה תפקידים שנמצאים על התפר, שייכים לכאן ולכאן או שלא שייכים לא לכאן וכמעט לא לכאן ותמיד נשכחים כשסוגרים הסכמי שכר או רפורמות כאלה ואחרות, זה עובר להם מעל הראש.
יעקב מרגי: אני יכול למנות כמה דוגמאות בתחום החינוך, אבל שוב, אני מתנצל על האיחור, אני עשיתי את דרכי מ'כנס שדרות לחברה'.
יעקב מרגי: אני אתן לאבי.
<אבי קמינסקי: חבר הכנסת מרגי, קודם כול תודה רבה על הפגישה.
<אבי קמינסקי: אני יודע שמנהלי אגפי החינוך קרובים לליבך ובאמת אנחנו קצת נופלים ויש לנו כמה נושאים שעומדים על סדר היום.
<אבי קמינסקי: אנחנו נשמח לקדם באמצעותך לא רק הסכם שכר אלא תפיסה כוללת של התפקיד של מנהל אגף חינוך לכל דבר ועניין.
<אבי קמינסקי: (הצגת מצגת) אני אציג במצגת קצרה באמת בכמה דקות, ברשותך חבר הכנסת מרגי, את האיגוד.
<אבי קמינסקי: לאחר מכן אני אבקש מרמי הופנברג, מנהל מינהל החינוך בעיריית פתח תקווה, להציג את הקשיים בנושא של העסקה של מנהלי אגפי החינוך.
<אבי קמינסקי: ביקשתי ממר נחום חופרי, שהוא היה גם מנהל בית ספר, גם מנהל אגף חינוך, גם ראש רשות וגם יושב ראש ועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי.
<אבי קמינסקי: ביקשתי ממנו לבוא ולהציג את הדברים מתפיסת נקודת המבט שלו, רק על נקודת המבט של הנבחר בעניין של העשייה.
<אבי קמינסקי: קודם כול, אנחנו איגוד שנוסדנו לפני כמעט 50 שנה.
<אבי קמינסקי: אנחנו עמותה רשומה ואנחנו תא בתוך הסתדרות המורים, זאת אומרת אנחנו תא שמוגן על ידי הסתדרות המורים בתנאים הפרופסיונאליים מכיוון שכל המערכת שלנו מגיעה מהסקטור הציבורי וממערכת החינוך, זה בעקבות החוק שנחקק כאן בוועדה ב-2001, חוק מנהל המחלקה לחינוך, זאת אומרת שאנחנו בתפקידים סטטוטוריים של מרכז השלטון המקומי ושל השלטון המקומי בכלל.
<אבי קמינסקי: אנחנו מהווים גג שמייצגים את הנושאים המקצועיים הקיימים במערכת החינוך ובתפיסה הרשותית שמתרגמת את העשייה החינוכית וגם את העשייה המקצועית שלנו בתוך מארג העבודה, וכמובן מייצגים את מנהלי אגפי החינוך בוועדות השונות, כולל בכנסת, ואתה מכיר ואתה יודע שאנחנו נמצאים כאן.
<אבי קמינסקי: אנחנו כמובן רוצים כל הזמן לשפר ולייעל את מארג השירותים של הרשות המקומית, ומה שנותן למדינה כמדינה זה לא מספיק.
<אבי קמינסקי: אנחנו מוסיפים עוד דברים ורואים את המארג הכולל של תפיסת הילד מבוקר עד בוקר ושירותים נוספים שבוודאי כל רשות מקומית רוצה, א', להתגאות בה, ו-ב', גם להוסיף את מערך השירותים.
<אבי קמינסקי: נמצאים כאן כמה ראשי רשויות שיעשו יותר כמובן ממה שמשרד החינוך או הרווחה נתנו בתוך העניין הזה.
<אבי קמינסקי: כמובן שאנחנו רוצים להעלות את רמת החינוך בישראל, ואנחנו קרובים לתושב, לבית הספר, למורים.
<אבי קמינסקי: אנחנו מעודדים שותפויות כמובן, שותפים פעילים, אמרתי.
<אבי קמינסקי: אנחנו רוצים כמובן לפתח את הידע המקצועי שלנו.
<אבי קמינסקי: אנחנו עושים את זה כל הזמן, א', עם קורס הכשרה במשרד הפנים, שהוא קבוע, שאנחנו מחויבים, כל מי שנכנס לתפקיד, וכמובן משתפים בידע מקצועי רחב, כל הזמן.
<אבי קמינסקי: החוזקות שלנו כפי שאמרתי, זאת מנהיגות חינוכית איכותית.
<אבי קמינסקי: אני תיכף אתן את הנתונים, אבל רוב מנהלי אגפי החינוך היום הם מנהלי בתי ספר.
<אבי קמינסקי: רוב בעלי התפקידים הייחודיים הנוספים, כמו חינוך מיוחד, חינוך יסודי, על-יסודי, גני ילדים, הם מנהלי בתי ספר שנכסנו לרשויות החינוך המקומיות, אז הרמה המקצועית היא רמה מאוד גבוהה.
<אבי קמינסקי: התקציב הוא תקציב שעומד בדרך כלל, אם אני לוקח יחד עם הנוער והתפיסה הכוללת, התקציב החברתי של כל רשות מקומית, בוודאי עולה מעל ה-50% בכל רשות מקומית, בגלל שזה הרבה מאוד עשייה והרבה מאוד מטען של עבודה בתוך הרשות המקומית.
<אבי קמינסקי: אנחנו כמובן תמיד שואפים לרצון ומחויבות גם בתכנון וגם בביצוע, מכל הגורמים שאיתם אנחנו במגעים, אם זה מרכז שלטון מקומי וכמובן גם עם משרד החינוך.
<אבי קמינסקי: אנחנו מתווים דרך של מדיניות הרשות יחד עם ראש הרשות ומועצת העיר, כמובן בחבירה ובכפוף לחוזרי מנכ"ל ולמדיניות משרד החינוך.
<אבי קמינסקי: אנחנו כמובן מתכננים את התשתיות של מערכות החינוך, ואם לא נעשה את זה, אז לתלמידים בסופו של יום לא יהיו כיתות בבית הספר או בגן הילדים.
<אבי קמינסקי: אנחנו כל הזמן נמצאים בתוך קידום פדגוגי של הרשות המקומית מצד אחד, יחד עם משרד החינוך, יחד עם הרשות המקומית בליווי של כל מערך מערכת החינוך בעיר.
<אבי קמינסקי: אני אקצר קצת, אבל אנחנו כמובן מנהלים ממשקים פנימיים כל הזמן עם כולם ביחד, יחד עם הסתדרות המורים, יחד עם משרד הפנים, יחד עם משרד החינוך, כל הזמן בתוך משא ומתן, כי זה לב ההוויה של הרשות המקומית.
<אבי קמינסקי: זו מערכת החינוך שלה, ואני מדבר על מערכת החינוך שלה, אני מדבר על הכול.
<אבי קמינסקי: אני גם מדבר על הצביון של החינוך הביתי-פורמלי, שחלק מהרשויות המקומיות, כמעט מעל כבר 50%, חלק ממנהלי אגפי החינוך הם גם אחראים על החינוך הביתי-פורמלי, ומנהלי מחלקת הנוער, שרק אתמול אושר הרחבה של החוק ויישר כוח על כך, נמצאים בתוך העשייה הזו, כי השיתוף הזה והדרך הזו - - -
יעקב מרגי: חשבתי שאף אחד לא עוקב אחרינו, מה אנחנו בוועדה.
<אבי קמינסקי: אבל אני עוקב אחריכם.
<אבי קמינסקי: זה הפרופיל שלנו, שזה הדבר המרכזי מבחינתנו.
<אבי קמינסקי: מי שנכנס לתפקיד, זה נתון משנה שעברה, לא מהשנה הזו, הוותק הכללי שאנשים נכנסים למקצוע הם אחרי 22 שנה.
<אבי קמינסקי: בדרך כלל הם היו מורים ומנהלים, שמונה, תשע, עשר שנים מנהלי בתי ספר.
יעקב מרגי: אבי, אתה מבין שבדיון בשעת צהריים, יום שלישי, נמצאים מניין חברי כנסת.
יעקב מרגי: ידעו שאתה מגיע.
<אבי קמינסקי: 87% מתוכנו הם בעלי תואר שני.
<אבי קמינסקי: יש לנו מעל 21% בעלי תואר שלישי.
<אבי קמינסקי: כמובן ש-71% הם בדירוג עובדי הוראה, אבל חלקם הם בדירוג של פיקוח או דירוג של הדרכה, אז זה יותר, אבל עשינו את החלוקה הזו.
<אבי קמינסקי: 94% מכל האנשים שלנו היו עם ניסיון קודם בהוראה, כי זה החוק גם מחייב אותנו, וכמובן ארגונים נוספים.
<אבי קמינסקי: חלקם היו בפיקוח, חלקם היו בהדרכה.
<אבי קמינסקי: יש מנהלות מחוז שעברו להיות ברשויות, יש מהרשויות שעברו להיות מנהלי מחוזות.
<אבי קמינסקי: כפי שאמרתי, 89% הם עם ניסיון של ניהול או סגנות או הדרכה.
<אבי קמינסקי: האתגרים שלנו, שזה בעצם מגיע לכאן לשולחן ובעקבות כך גם חלק מהקשיים שלנו.
<אבי קמינסקי: אנחנו עובדים בסביבה פוליטית, ובסביבה פוליטית אנחנו מחויבים לשמור על צביון של מערכת החינוך לכל דבר ועניין, ובקשיים האלה אנחנו מתמודדים לא פעם ולא פעמיים בצורות כאלו ואחרות.
<אבי קמינסקי: רמי ירחיב על זה טיפה.
<אבי קמינסקי: אנחנו עובדים עם הרבה מאוד שיתופי פעולה, אבל בגלל התקציבים שמועברים אלינו מהרבה מאוד גופים, אז אנחנו גם נמצאים בהרבה מאוד שיתופי פעולה.
יעקב מרגי: עוד שני חברי כנסת נוספו לך.
<אבי קמינסקי: ברוכים הבאים לכל חברי הכנסת.
מאיר כהן: אני רק רוצה להביע את מחאתי, אם אכן את הוועדה הזאת הייתה צריכה לנהל מירב בן ארי ונאמר לה, ותתקנו אותי, שלא רוצים שהיא תנהל, אלא הם רוצים - - -.
מאיר כהן: כך זה מועבר עכשיו לחברי הכנסת - - -
יעקב מרגי: אני אומר, אני ביקשתי שהיא תחליף אותי לכמה דקות עד שאני אגיע, לא שהיא תנהל.
יעקב מרגי: ברגע שהתברר שזה עניין של כמה דקות, אז - - -
מאיר כהן: כי אדוני שיתייחס למה שהיא כתבה - - -
יעקב מרגי: לא יודע מי אמר לה את זה, אבל אני אדבר איתה אחרי הדיון.
יעקב מרגי: היא חשובה והיא זמינה לי כמעט בכל - - -.
<אבי קמינסקי: אני רוצה לומר על מירב בן ארי שהיא שותפה אמיתית לעשייה בהרבה מאוד תחומים שקשורים לעבודת אגפי החינוך, ואני משתף אותה בהרבה מאוד נושאים כולל טלפונים שהיא מתקשרת אלי כדי להתייעץ בהרבה מאוד נושאים, כך שבוודאי מבחינתנו לא מירב בן ארי לא בתמונה.
<אבי קמינסקי: אנחנו הבנו שיש איחור של שבע דקות, אז זה מה שבסופו של דבר קרה ואני מתנצל אם הייתה תקלה.
יעקב מרגי: טוב שאמרת לי.
יעקב מרגי: אני אטפל בזה.
<אבי קמינסקי: אני מתנצל גם בפני מירב בן ארי בוועדה עצמה.
<אבי קמינסקי: אם קרה משהו של חוסר נעימות, בוודאי שזה לא מה שאני רוצה עם מירב בן ארי.
<אבי קמינסקי: כפי שאמרתי, אנחנו עם תקציבים שמועברים ממקורות ממשלה רבים, יכולים להיות רווחה, יכול להיות חינוך, יכול להיות הרבה מאוד גורמים, ואנחנו נמצאים איתם.
<אבי קמינסקי: כמובן יש לנו דרישות לשיבוץ תלמידים, חלקם כמובן על פי הנחיות וחלקם לפעמים, אם אני רוצה לפרוץ את המערכת ולהגיע לסביבה הפוליטית, זה חלק מתוך העניין עם קשיים מאוד רבים, ואנחנו מחויבים לחוט שדרה כמובן.
<אבי קמינסקי: תנאי העבודה והשכר שלנו אינם דומים למי שמגיע ממשרד החינוך או ממשרדי הממשלה.
<אבי קמינסקי: על כך יש קושי, ואני טוען לא פעם ולא פעמיים שצריך להסתכל על הרשות המקומית ועל תפקידים של רשות החינוך המקומית.
<אבי קמינסקי: אמורים לראות את הכול במכלול אחד.
<אבי קמינסקי: יש פה מכלול אחד שלם.
<אבי קמינסקי: כמובן יש לנו הנחתה של משימות לא מתוכננות.
<אבי קמינסקי: אני רוצה לדבר על "בית הספר של החגים", שבהם אנחנו נמצאים עכשיו, באמת עושים את כל המאמצים, אבל בהחלט זה לא משהו שמתוכנן מהרגע להרגע.
<אבי קמינסקי: יש עוד כמה דברים לעשות בתוך סדרי העבודה שלנו.
<אבי קמינסקי: המבנים הארגוניים שלנו אמנם מבנים שמתוקננים.
<אבי קמינסקי: כל רשות מקומית יכולה להחליט איך היא עושה, בשונה למשל מהרווחה.
<אבי קמינסקי: ברווחה אנחנו יודעים שעל כל איקס תיקים, שעל כל איקס נושאים יש תקן כזה או אחר.
מאיר כהן: אותן בעיות יש גם ברווחה.
<אבי קמינסקי: אולי יש בעיות של פערים, אבל עדיין יש תקנון שעל כל חלק של תיקים לדוגמא - - -
יעקב אשר: תקן יש.
<אבי קמינסקי: יש תקן, אבל יש לפחות בסיס של משהו.
<אבי קמינסקי: פה בכל רשות מקומית רואים את זה בצורות אחרות.
<אבי קמינסקי: יש כמובן פערים גדולים בין הרשויות המקומיות ובין התקציבים השונים בכל רשות ורשות.
מאיר כהן: בדקתם במצגת הזאת כמה מנהלי מחלקות עובדים בחוזה אישי?
<אבי קמינסקי: כן, אני יכול להגיד לך.
מאיר כהן: תציין את זה, כי זה פתרון טוב.
יעקב מרגי: זה אליה וקוץ בה, חוזה אישי.
מאיר כהן: עובדים בחוזה אישי כי זו האפשרות לתגמל, כי המעמד שלכם מבחינת שכר הוא נמוך.
יעקב מרגי: בואו נתקדם עם המצגת.
<אבי קמינסקי: חיזוק החינוך הממלכתי-הציבורי, כמובן, זה אנחנו נמצאים שם.
<אבי קמינסקי: אנחנו מייעלים את השיפור, עובדים בשקיפות מלאה.
<אבי קמינסקי: אני חושב שאני אסיים כאן.
<אבי קמינסקי: אני אבקש מרמי לומר מספר דברים על הנושא של הסכם השכר, ולאחר מכן, ברשותך, לחברי נחום חופרי.
יעקב מרגי: אוקי, בקצרה.
<רמי הופנברג: רמי הופנברג, אני סמנכ"ל לחינוך של עיריית פתח תקווה, וסגן יו"ר איגוד מנהלי מחלקות חינוך.
<רמי הופנברג: דבר ראשון, מוסכם אני חושב על כל בטח מי שיושב כאן, די מוסכם במדינת ישראל שאחד מהשכבות של ניהול החינוך המשמעותיות ביותר על ההשפעה בחינוך במדינת ישראל, זו השכבה הזאת של מנהלי מחלקות אגפי חינוך.
<רמי הופנברג: היום כשבא ראש רשות והוא חדש ורוצה להרים את החינוך ברשות, הוא לא יברר מי המפקח, הוא יברר מה קורה במחלקת חינוך וינסה להרים את המערכת דרך השכבה הזאת, ולכן מבחינתנו המוקד הוא החשיבות של איכות החינוך במדינת ישראל.
<רמי הופנברג: עיקרון נוסף שכבר הוזכר כאן, היום בעלי התפקידים האלה חייבים להגיע, גם מבחינת החוק וגם מבחינת המציאות בשטח.
<רמי הופנברג: הם מנהלים את המנהלים.
<רמי הופנברג: הם חייבים להגיע מניהול בכיר בחינוך, בדרך כלל מנהלי בתי ספר, והם לא רק מגיעים משם, זו מערכת הדדית.
<רמי הופנברג: בא מישהו, מנהל בית ספר קטן, מנהל מחלקת חינוך קטנה, עובר לנהל בית ספר גדול, הולך למחלקת חינוך גדולה, הולך להיות מפקח, חוזר, נהיה מנהל מחוז ולפעמים גם מנכ"ל משרד חינוך.
<רמי הופנברג: המוביליות היא מלאה בתוך המערכת הזאת ומערכת השכר חייבת לאפשר את המוביליות הזאת, כשבתוכה ברור שמי שבא להיות מנהל מחלקת חינוך צריך בכל זאת לקבל קצת יותר ממנהל בתי ספר.
<רמי הופנברג: פה המוקד העיקרי של הבעיה שבגללה הנושא עולה על סדר היום.
<רמי הופנברג: במערך הקיים היום, בכל מקום, גם ברשויות גדולות אבל בעיקר בפריפריה, ברשויות קטנות, במקומות שבהם הנושא של חיזוק החינוך הוא ממש קריטי ומשמעותי לחברה הישראלית, אלה מקומות שמנהלי מחלקות חינוך תקועים בשכר שהוא נמוך משכר מנהל בית ספר.
<רמי הופנברג: ישנן רשויות מקומיות קטנות שאנחנו רואים מציאות של מנהל מחלקת חינוך שהשכר שלו נמוך מהשכר של גננת באותו ישוב שהוא גר ואז כמובן אי אפשר לגייס את האנשים הרציניים בתוך המערכת.
<קריאה: מה השכר הממוצע למנהל מחלקת חינוך?
<רמי הופנברג: זה מאוד תלוי במקום.
יעקב מרגי: תלוי בגודל היישוב.
<רמי הופנברג: תלוי בגודל היישוב.
<רמי הופנברג: פער ענק.
<רמי הופנברג: העיקרון השלישי, וכאן אני צריך גם להעיר על מה שכבר נאמר כאן.
<רמי הופנברג: אנחנו לא רק כי אנחנו באים מהסתדרות המורים.
<רמי הופנברג: אצלנו יש התנגדות מוחלטת לחוזים אישיים, משתי סיבות: הסיבה העיקרית זה הפוליטיזציה המאוד משמעותית שקיימת בשלטון המקומי, לא בכל מקום, אבל בהרבה מאוד מקומות זו פוליטיזציה שהיא מעורבת ביום-יום - - -
יעקב מרגי: זו פרצה שלא - - -
<רמי הופנברג: השמירה על העצמאות של השכבה הזאת של מנהלי מחלקות חינוך, מאוד חשובה.
<רמי הופנברג: בחוזים אישיים קשה לשמור על עצמאות.
מאיר כהן: מה זו עצמאות?
מאיר כהן: אם אתה לא מבצע את המדיניות של ראש העיר, איזו עצמאות אתה רוצה?
מאיר כהן: אם ראש העיר אומר לך, אני רוצה בעוד שנתיים אצלי שיפור כזה וכזה, אתה לא מביא את השיפור, אז מה אתה רוצה, עצמאות?
יעקב מרגי: הוא יביא לך דוגמאות שלא בחינוך.
יעקב מרגי: לא כולם מאיר כהן, ראש עיריית דימונה.
חנין זועבי: עצמאות מהשפעה פוליטית.
יעקב מרגי: הנה, היא תגיד לך.
יעקב מרגי: היא באה וזועקת בוועדות כל הזמן על בעלי תפקידים שלא עצמאיים.
חנין זועבי: עצמאות מהשפעה פוליטית, לא מהגדרת תפקיד.
יעקב מרגי: כשרוצים לתקן משהו, לוקחים את השכבות הכי קיצוניות.
מאיר כהן: אצלם זה קיצוני-קיצוני.
יעקב מרגי: לא רק אצלם, גם אצלנו במובנים מסוימים.
מאיר כהן: אני לא חושב.
מאיר כהן: מהיכרות שלי עם מנהלי מחלקות, הם מצוינים והם לא כאלה שאפשר לכופף אותם.
<רמי הופנברג: הוא צריך לעמוד על שלו מבחינה מקצועית וגם מבחינה חוקית מול ראש העיר ומול המערכות הפוליטיות האחרות.
<רמי הופנברג: הרבה פעמים זה גם סגני ראש העיר, פוליטיקאים אחרים, והעצמאות מאוד חשובה.
<רמי הופנברג: אני רוצה לציין עוד משהו.
<רמי הופנברג: דווקא ברשויות הקטנות ובפריפריה אי אפשר לעשות חוזים אישיים, ככה שהנושא של החוזים האישיים הוא לא הפתרון.
<רמי הופנברג: לסיכום אני אומר, המצב הנוכחי, ולא ניכנס לפרטים אלא אם יהיה צורך, מחייב כמה תיקונים שיאפשרו ששכר מנהלי מחלקות חינוך בכלל וביישובים הקטנים בפרט, יהיה כזה שיצדיק את המעבר מניהול בית ספר לניהול, כי אנחנו צריכים את האנשים הכי טובים לתפקיד הזה.
יעקב מרגי: מר חופרי.
יעקב מרגי: מי שלא יודע מאיפה באת, ספר להם קצת.
<נחום חופרי: נחום חופרי.
<נחום חופרי: התפקיד האחרון שלי, אני הייתי מנהל בית ספר "עין גדי".
<נחום חופרי: לפני כן הייתי יושב ראש ועדת החינוך של השלטון המקומי וראש עיריית רעננה.
איתן ברושי: אתה יכול להעיד גם מה היה עוד לפני כן, חופרי.
איתן ברושי: פה זו לא בושה להגיד את זה.
<נחום חופרי: גם בחיל האוויר, טייס.
יעקב מרגי: למה לחלוב?
יעקב מרגי: מידע כזה משחררים.
<נחום חופרי: כי אני לא פוליטיקאי.
<נחום חופרי: חתכתי את הנושא פעמיים, פעם אחת, כשסיימתי קדנציה בת שבע שנים כמנהל בית ספר, הציע לי ראש העיר אז להיות מנהל מחלקת החינוך.
<נחום חופרי: השכר שלי נפגע בסדר גודל של 10%, שזה לא מעט, אבל אני, שהייתי אז בעל פנסיה מחיל האוויר, יכולתי להרשות לעצמי לרדת בשכר ונעניתי לאתגר.
<נחום חופרי: הפעם השנייה שחתכתי את הנושא הזה, היה כשרציתי למנות מנהלת אגף חינוך ראויה שהייתה קודם מנהלת בית ספר.
<נחום חופרי: נתקענו בדיוק באותה בעיה.
<נחום חופרי: רעננה זאת רשות בגודל בינינו שיכולה להרשות לעצמה.
<נחום חופרי: מבחינת החוק לא יכולנו לתת לה שכר יותר גבוה.
<נחום חופרי: אני חושב שכמו שאמר רמי, הנושא הזה פוגע קודם כול ברשויות הקטנות.
<נחום חופרי: שם, כאשר מחשבים את השכר כאחוז משכר מנכ"ל, השכר הוא מאוד נמוך, ודווקא במקום שאנחנו רוצים, אתם רוצים שהשלטון המקומי, שראשי הרשויות, שמנהלי המחלוקת שמיישמים את המדיניות של ראשי הרשויות, יהיו חזקים, דווקא שם הנושא נפגע.
<נחום חופרי: אצלי זה עלה בוועדת החינוך של מרכז שלטון מקומי.
<נחום חופרי: אנחנו תמכנו בתיקון הזה.
<נחום חופרי: ביקשנו לקדם אותו וזה לצערי נושא שנגרר ונגרר.
<נחום חופרי: אני חושב שצריך לסיים אותו.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, נוכחות מרשימה, אמרתי.
יעקב מרגי: אבי, אני לא יודע מה עשית.
יעקב מרגי: הם באו ככה, מצדיע לכם.
יוסף ג'בארין: אנחנו באנו כי הם צודקים, לא כי ביקשו מאיתנו.
מסעוד גנאים: אני מיוזמי הישיבה הזאת.
מסעוד גנאים: אתה לא ציינת.
מסעוד גנאים: לא כתוב לך?
מסעוד גנאים: אני יזמתי ודחינו את זה כשלוש פעמים אולי.
מסעוד גנאים: בהסכמה עם אבי.
מסעוד גנאים: אני מברך את כל האורחים, חברי הכנסת וגם ראשי מחלקות החינוך.
מסעוד גנאים: אני חושב, אדוני היושב ראש, שמנהלי מחלקות חינוך, אלה הם דוגמא למשרות אחרות ולתפקידים אחרים שבמערכת החינוך כפי שאמרתי פעם, יקרה מה שיקרה.
מסעוד גנאים: יפלו השמיים על הארץ, המעמד שלהם יישאר כפי שהוא.
מסעוד גנאים: במערכת החינוך חלו שינויים דרמטיים, אם זה ב"אופק חדש", אם זה ב"עוז לתמורה", אם זה בניהול עצמי, אחריות יותר, עבודה יותר.
מסעוד גנאים: כל הדברים האלה לא הביאו לשינוי את מעמדם של כמה משרות, מהם ראשי מחלקות ומנהלי מחלקות החינוך.
מסעוד גנאים: את המעמד שלהם צריך לשפר או את השכר לפי כובד האחריות שיש עליהם ועל כתפיהם.
מסעוד גנאים: אני לא אאריך בדבריי מאחר ויש עוד חברי כנסת, וגם רוצים לשמוע את המנהלים עצמם.
מסעוד גנאים: אני חושב, אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים להיכנס לעובי הקורה, לעזור להם.
מסעוד גנאים: יש הסכם שכר שהוא בפתח.
מסעוד גנאים: צריך לעזור להם כדי לשפר את מעמדם ואת השכר שלהם.
יעקב אשר: אני מצטרף לכל מילה.
יעקב אשר: אני חייב לרוץ לוועדת פנים.
יעקב מרגי: תודה רבה לך, חבר הכנסת אשר.
טלב אבו עראר: את צודקת שמנהלי מחלקות, מנהלי אגפי חינוך ברשויות המקומיות ולכן לא יתכן ולא מקובל ששכרם יהיה באמת נמוך משכר של מנהל בית ספר.