GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: מערכת החינוך של מדינת ישראל היא לא מערכת רק של ולמרות ששר החינוך שם מאוד בראש מעייניו את התגבור של המתמטיקה והאנגלית, והדברים האלה הם ודאי חשובים והם שייכים לכל התקדמות האנושות בכלל ומדינת ישראל בפרט, אבל היא לא רק מערכת ששייכת להישגים וציונים של התלמידים רק במתמטיקה, פיזיקה או אנגלית, ואני בכלל לא מזלזל, גם בליבה של לימודי יהדות ודברים אחרים.
מרדכי יוגב: יחד עם זאת, מדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית, כמו שנכתב או נאמר והדברים הם ברורים, ומכוח ההגדרה של המדינה והמציאות של המדינה, ומגילת העצמאות על יסודה נוסדה המדינה, ברי לגמרי שכל מערכת החינוך מבוססת בראש ובראשונה על העולם הערכי.
מרדכי יוגב: על ערכים.
מרדכי יוגב: לא רק על ידע.
מרדכי יוגב: כאשר גוף זה או אחר רוצה להיכנס למערכת החינוך ולבטל או לזלזל או לפגוע באותו מסד ערכי של מדינת ישראל, של קיומה או של קיומם של יהודים, או של צה"ל שמגן על קיומנו, של כל גוף אחר, מערכת החינוך, זאת לא רק זכותה אלא זו חובתה למנוע.
מרדכי יוגב: אתמול היינו בכנס לשלום הילד באוניברסיטת באר שבע והנושא היה פגיעה - - -
יעקב מרגי: אנשי בן גוריון מתעקשים שהיא תיקרא אוניברסיטת בן גוריון.
מרדכי יוגב: רק שיכניסו גם תכנים חשובים כמו תחומים פרה-רפואיים שהם נמנעים מהכנסתם ובכך חסר שירות פרה-רפואי גם לחברי מהרשימה המשותפת בנגב לאחרים.
מרדכי יוגב: אם נדבר על הפרה-רפואי בנגב, זה באמת בפער גדול אבל זה לא שייך לחינוך ואני אחזור לחינוך.
מרדכי יוגב: אהיה ממוקד בתחום החינוך.
מסעוד גנאים: הוא לא מדבר על מה שמוסכם בינינו, על החוק להגנה על מורים.
מרדכי יוגב: בהחלט אפשר לדבר גם על זה.
חנין זועבי: הגשנו רביזיה כי אנחנו רוצים לשנות משהו.
מרדכי יוגב: נחזור לצד הערכי.
מרדכי יוגב: לצורך העניין, בצד הערכי הזה, זאת חובת מערכת החינוך, חובת שר החינוך, והוא יפגע בחובתו אם אופי הפעילות שייכנס לבית הספר יהיה כזה שחותר תחת אושיות מדינת ישראל, תחת החינוך הממלכתי כזה או אחר או פועל לפגוע בחיילי צה"ל או בקונצנזוס של החברה הישראלית.
מרדכי יוגב: כפי שאמרתי אתמול בכינוס לשלום הילד, במקום שבו נכנסים תכנים פוגעניים, פוגעניים במובן הפיזי, פוגעניים במובן הנפשי, פוגעניים במובן המיני, פוגעניים במהות של המדינה, צריך לשים גדר.
יעקב מרגי: יש מחלוקת על מקרים שהם פוגעניים או לא?
יעקב מרגי: רוב המקרים הם כאלה.
מרדכי יוגב: הייתה תמימות דעים בין הגופים שדנו שם.
מרדכי יוגב: אני מוכרח שאת הכתר לוקחת שם דווקא המערכת של ביטחון הפנים והמשטרה.
מרדכי יוגב: נדמה לי שנכחת בדיוני יום המשטרה, שדווקא היא בהקמת מאור לוקחת אליה את ראש השולחן העגול.
מרדכי יוגב: אני חושב ואני מציע למשרד החינוך לקחת שם הרבה יותר מעורבות.
מרדכי יוגב: מי שפחות חשוב, העיקר שתהיה ראייה מתכללת לגבי הילד והילדה, או כמו שבתכנים הפוגעניים ההם, כך גם בתכנים פוגעניים אחרים.
חנין זועבי: אתם מושכים את הזמן.
חנין זועבי: יהיו בחירות או לא?
יעקב מרגי: על זה אני רוצה לדבר.
יעקב מרגי: אתמול בשעות אחר הצהרים הייתה רעידת אדמה 8 בסולם ריכטר.
חנין זועבי: מתי הבחירות?
יעקב מרגי: הבוקר אנחנו דנים על תכנים פוגעניים.
יעקב מרגי: מה עם רעידת האדמה?
מרדכי יוגב: ועדת החינוך של הכנסת בראשות חברי חבר הכנסת יעקב מרגי היא חממה.
מרדכי יוגב: היא שמורת טבע.
מרדכי יוגב: העולם כולו רועש ורוגש, כאן דנים לגופו של עניין.
חנין זועבי: אני שואלת באמת.
חנין זועבי: יהיו בחירות?
מרדכי יוגב: אני לא נביא.
חנין זועבי: אתם יכולים לדחוף את הממשלה כמו שאתם דוחפים את ההצבעה הזאת?
מרדכי יוגב: אני אומר לך חברתי חברת הכנסת חנין זועבי, כשייבנה בית המקדש השלישי במהרה בימינו, תחזור גם הנבואה כי מאז נחרב בית המקדש, ניתנה הנבואה לשוטים.
מרדכי יוגב: שואלת אותי חברתי אם יהיו בחירות או לא יהיו בחירות.
מרדכי יוגב: אינני רוצה להידמות כשוטה ולכן אינני יודע אם יהיו בחירות או לא, אבל כשייבנה בית המקדש השלישי במהרה בימינו, נדע אם יהיו בחירות או לא, והוא ייבנה.
יעקב מרגי: את רוצה הצבעה?
יעקב מרגי: אם עכשיו הייתה הצבעה על החוק, הייתי שואל מי בעד החוק ואם היה תיקו, החוק לא היה עובר.
יעקב מרגי: ההצבעה כרגע היא על הרביזיה.
חנין זועבי: החלטנו על הרביזיה.
חנין זועבי: עכשיו הצבעה.
יעקב מרגי: הצבענו עליה.
חנין זועבי: אבל על החוק לא הצבעת.
יעקב מרגי: על החוק הצבענו.
יעקב מרגי: הרביזיה באה אחרי ההצבעה על החוק.
יעקב מרגי: שכל הוויכוחים שיש בינינו יסתיימו עם חיוך.
חנין זועבי: זה רק אתך עם חיוך.
חנין זועבי: לא עם אחרים.
יעקב מרגי: זה מה שאני יודע לעשות.
יעקב מרגי: לפעמים אני נושך.
יעקב מרגי: אנשי משרד החינוך אומרים זאת והם הולכים למנכ"ל להתלונן, אבל בדרך כלל אני עם חיוך.
יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ה-21 בפברואר 2018, ו' באדר התשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: מעמדם ושכרם של הקב"סים – דיון המשך.
יעקב מרגי: אני אומר למה כינסתי את הדיון הזה, כי סוגיית הקב"סים התגלגלה לפתחי עוד בתחילת הקדנציה על ידי נציגות של הקב"סים, וכבר אז נחשפנו למצוקה האמיתית של מחסור לא בתקנים, מחסור בקב"סים, באיוש המשרות המתוקננות.
יעקב מרגי: כשיש בעיה, מנסים לזהות מה מקור הבעיה, אז אני חושב שיחד עם כולם, זה לא שהיה לי איזה גילוי.
יעקב מרגי: הבנו שתנאי השכר של הקב"סים הם נמוכים, תנאי העבודה הם שונים, מצד אחד.
יעקב מרגי: מצד שני, גם תנאי הקבלה שלהם למשרה הזו חייב להיות עובדי הוראה עם ניסיון בהוראה.
יעקב מרגי: אדם, ובמיוחד אחרי הרפורמות שהיו, מורה שנמצא ב"אופק חדש" עם כל הוותק וכל הזכויות כמורה, צריכה להיות סיבה מאוד אישית כדי שהוא ירד בשכר, יעזוב סביבת עבודה נוחה יותר, מאתגרת יותר, להיות קב"ס עובד עירייה בשכר נמוך יותר.
יעקב מרגי: אני הגעתי למסקנה קודם כול, לא רק בגלל שהשכר שלהם נמוך, בגלל שאני מכיר את עבודת הקב"סים.
יעקב מרגי: אני חושב שבזמנו מי שחשב בשעתו שצריך בתנאי הסף שיהיה ניסיון בהוראה, יכול להיות שהוא צדק בזמנו.
יעקב מרגי: בתנאים שנוצרו היום וסוג העבודה של הקב"ס, היא לא חייבת להיות עם ניסיון בהוראה.
יעקב מרגי: זו לא עבודת הוראה.
יעקב מרגי: צריך להכיר את המסגרת במערכת החינוך.
יעקב מרגי: תעשה ככה עד מחר.
יעקב מרגי: אתן לך את רשות הדיבור.
יעקב מרגי: זו דעתי ואני אומר אותה ואני אאבק עליה גם, כי מה לעשות, כשחולה מגיע לרופא ושם לו אנטיביוטיקה ולא עזר וחבישה ולא עזר והנמק הולך וגדל, מה עושה בסוף?
יעקב מרגי: הוא מפחד על כל הגוף.
יעקב מרגי: לא רוצה לומר שהוא עושה קטיעה.
יעקב מרגי: סמכנו עליכם עם כל הגאונים והמומחים והמנוסים שהבעיה תיפתר, והיא לא תיפתר וזה לא מפריע לאף אחד במערכת.
יעקב מרגי: שלוש שנים מנסה לדחוף את העגלה הזו יחד עם נציגות של הקב"סים.
יעקב מרגי: זה לא מפריע לאף אחד שחסר קב"סים, למה?
יעקב מרגי: כי זה לא בא במדד של ה-5 יחידות, זה לא בא במדד של חמישה כוכבי היופי של העיריות.
יעקב מרגי: זה אפילו לא פרמטר באיזו התמודדות של בחירות או משהו כזה, אבל לנגד עינינו אותם ילדים שצריכים את הקב"סים, אותן משפחות שכן צריכות את הטיפול, לכן אנחנו נטפל בזה כמו כירורג שדוחף ידיים, ואם צריך לגרד, לגרד, ואם צריך לקטוע, לקטוע, אין מה לעשות, לכן אני מרים את הטונים כי אני מבין את הגישה.
יעקב מרגי: אני קיימתי ישיבות.
יעקב מרגי: אני הגעתי למסקנה, בגלל שאנחנו מדברים על הרבה אקדמאים מובטלים שהשקיעו בלימודים שלהם.
יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים תעודת זהות ודופק כדי שהוא יהיה קב"ס.
יעקב מרגי: יש הרבה אקדמאים בתחומים רחבים, מובטלים.
יעקב מרגי: יש לנו הרבה מורים שעוד לא התחיל הניסיון שלהם בהוראה, שגם מובטלים.
יעקב מרגי: חשבתי שצריך לשנות את תנאי הסף.
יעקב מרגי: קיימתי שיחות עם בכיר בממונה על השכר באוצר.
יעקב מרגי: לקח את הנושא לבדיקה.
יעקב מרגי: על פניו בדיון ראשוני, חזר אלי ואמר לי, יעקב, אני לא חושב שתהיה בעיה מבחינתנו בשינוי תנאי הסף.
יעקב מרגי: אני צריך לגרור למגרש הזה את משרד החינוך, את הרשויות המקומיות.
יעקב מרגי: הקב"סים מאורגנים בהסתדרות המורים, נכון?
<קריאה: הם חלק מההסתדרות של המורים.
< נאוה קרניאל: הרוב בהסתדרות המורים.
< נאוה קרניאל: ד"ר נאוה קרניאל, ממונה על הקב"סים בהסתדרות המורים.
יעקב מרגי: צריך לגרור את כולם לדיון הזה, דיון מקצועי.
יעקב מרגי: לא יעשה דבר בצורה שרלטנית או שטחית.
יעקב מרגי: אנחנו נקיים דיון יסודי, נבחן את זה לעומק.
יעקב מרגי: זו התחלת הדיון.
יעקב מרגי: מכאן אנחנו ניכנס.
יעקב מרגי: אם צריך את השר, אם צריך את המנכ"ל, כל מי שצריך כדי שאנחנו לקראת שנת הלימודים תשע"ט נמגר את המחסור או לפחות נצמצם אותו למימדים אפסיים.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, לפי סדר ההגעה.
יעקב מרגי: מי הראשון?
יעקב מרגי: יוגב, בבקשה.
מרדכי יוגב: אני אומר דברים קצרים מאוד.
מרדכי יוגב: הקב"סים מטפלים באלה שקשה להם יותר, איך להחזיר אותם לתוך החדר, לתוך מערכת הלימודים, איך לשמר אותם, איך להביא אותם למסגרות שבהם אולי כן נצליח להנחיל להם ערכים ולא לראות אותם מתרוצצים והופכים לכאלה שהם אחרי זה נטל על החברה ולא נכס לחברה.
מרדכי יוגב: התפקיד שלהם הוא חשוב ביותר.
מרדכי יוגב: אנחנו גם נוכחים לכך שיש מחסור ובכל החברות.
מרדכי יוגב: אני פחות מכיר את החברה הערבית, יושבים פה חבריי, אבל יודע בנתונים מדויקים כמה בירושלים המזרחית חסר, למשל.
מרדכי יוגב: חסר.
מרדכי יוגב: נתונים מאוד נמוכים.
מרדכי יוגב: גם בחברה היהודית ובכל החברות.
מרדכי יוגב: ראשית, אני לא בטוח שאני מסכים עם פתיחתך לגבי האם הקב"ס צריך להיות בוגר מערכת החינוך או לא.
יעקב מרגי: ככה צריך להיות דיון.
יעקב מרגי: אני זורק, מציף.
יעקב מרגי: מגרה.
יעקב מרגי: הרי אם אני אלטף את כולם, זה ימשיך ליטוף ומחסור.
יעקב מרגי: אני רוצה להתגרות, רוצה לתקן.
מרדכי יוגב: כשם שאני חושב שיועץ חינוכי, ויש כזה דבר שיועץ חינוכי יכול להיות בלי שהיה מורה בכיתה, אני חושב שזה לא נכון, ואני חושב שיועץ חינוכי צריך לעבור לפחות שלוש שנות הוראה וקב"ס צריך לעבור לפחות שלוש שנות הוראה וגם מנהל צריך לעבור שלוש שנות הוראה, כי ההתמודדות בתוך הכיתה - - -
יעקב מרגי: לגבי יועץ חינוכי, המנהל מסכים איתך, אפילו יותר.
מרדכי יוגב: יש צורך להבין מה זו המסגרת הזאת ומה יוצא ממנה ומה צריך להכניס לתוכה, ואולי זה לא מתאים, לכן כאשר הנורמה היא המסגרת, טוב שכל מי שהולך אחר כך לעסוק בתפקיד צד שנוגע בתלמידי אותה מסגרת שנושרים או לייעץ להם, יבין גם את הקושי של המורה ואת הקושי של ההתמודדות בתוך הכיתה.
מרדכי יוגב: עד כאן מיציתי את העניין הזה.
מרדכי יוגב: לעניין השכר, לא רק בגלל שהוא יורד ממורה, שזה עושה 7,000 כפי שהזכרת, ועם "אופק חדש" ואז אומרים לו, רד ל-5,000, ואז למה ללכת לזה?
מרדכי יוגב: אולי זה מתאים לו יותר, פחות בארבע קירות, יותר בשטח.
מרדכי יוגב: עדיין זה לא שכר מספיק בכדי לתגמל בו איש מקצוע חשוב במערכת שנוגע בילדים שהם העתיד, לכן אנחנו צריכים שמשרד החינוך, אם זה הגורמים שיושבים פה, בין אם זה המנכ"ל ובין אם זה השר, בין אם זה משרד האוצר.
מרדכי יוגב: יש פה רפרנט אוצר?
מרדכי יוגב: שיבינו שבעלי התפקידים הללו כמו בעלי תפקידים אחרים, שהם חשובים.
מרדכי יוגב: בסוף צריך כסף ויש תקרה.
יעקב מרגי: אם תוכל להביא לי עכשיו הסכם קיבוצי חדש שנותן להם תוספת של 3,000 ₪, אני איתך.
יעקב מרגי: אני גם מבקש תנאי סף בפסיכולוגיה עם ניסיון שלוש שנים בטיפולי כורסא גם.
יעקב מרגי: אני מוכן להתפנק.
מרדכי יוגב: אנחנו יודעים שגם בעבודה סוציאלית צריך להעלות את הדברים, אבל פה הדיון עוסק בקב"סים ובחשיבות שלהם.
מרדכי יוגב: אני מסיים בסיפור קטן.
מרדכי יוגב: גם בכמות ובתקן, בכמה הם עוסקים?
מרדכי יוגב: התוודעתי כשעסקתי בנוער בסיכון בירושלים לפני למעלה מעשור, לפני כ-15 שנה.
מרדכי יוגב: עסקתי בנוער סיכון פה בירושלים.
מרדכי יוגב: מצאתי קב"ס במגזר החרדי שאחראי על למעלה מ-200 נושרים.
מרדכי יוגב: הוא עבד בארבע מסגרות ככל שאני זוכר, וכאשר הסבתי את תשומת ליבו למישהו שוודאי שהיה גם נכה בנפשו, גם נכה בגופו, גם עם קשיים ובעיות והתעללו בו בבית הספר, אז הוא תינה את צרותיו.
מרדכי יוגב: הוא אמר לי, אני לא מצליח להגיע לזה.
מרדכי יוגב: אני לכיתה הזאת אולי אכנס פעם בשנה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'מאל.
ג'מאל זחאלקה: קודם כול, לא צריך להפריז במילים על חשיבות המשרה הזאת והאנשים האלה שעושים עבודה חשובה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: הם יכולים להציל אלפי ילדים, אז אני רוצה קודם כול להגיד שמבחינה עקרונית אני נגד ירידה ברמה בכל מסגרת שהיא, אם אנחנו רוצים רמה גבוהה, אבל רמה גבוהה זה לא אומר שמשרד החינוך והרשויות המקומיות, לא יהיה אכפת להם איך תגיע לזה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו עומדים בשער, אתה מוכשר, תיכנס, לא מוכשר, אל תיכנס.
יעקב מרגי: אולי לא פירטתי, אבל הם עוברים הכשרה ייעודית.
יעקב מרגי: ביקשתי תואר אקדמי.
יעקב מרגי: הפוך, אני לא מוריד את הרמה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לעשות כמה מהלכים.
ג'מאל זחאלקה: קודם כל, בחברה הערבית יש מחסור בקב"סים במיוחד בנגב וצריך לטפל בזה.
ג'מאל זחאלקה: נשירה של בנים מבתי הספר היא גבוהה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: של בנות, פחות, אבל הנשירה של בנים זה דבר מסוכן לחברה.
ג'מאל זחאלקה: בהמשך זה כר נרחב לעבריינות שצומחת בחברתנו, לצערי, לכן צריך קודם כול יותר משרות.
ג'מאל זחאלקה: אין עודף של משרות בחברה הערבית.
ג'מאל זחאלקה: אולי צריך לעשות חלוקה מחדש של המשרות על פי הצורך, כלומר איפה שיש בעיה גדולה יותר, אתה מציב יותר אנשים.
ג'מאל זחאלקה: בית ספר שיש בו נשירה של 10% או ישוב, הוא לא כמו ישוב שיש בו - - - .
יעקב מרגי: אתה אומר, התקינה היא לא תכלית הכול.
יעקב מרגי: יכולה להיות גם אם לא תקינה, גם לפי צורך.
ג'מאל זחאלקה: זה הצורך ויש מחסור במשרות של קב"סים ביישובים הערבים בנגב.
ג'מאל זחאלקה: שניים, אני חושב שצריך שתהיה הלימה והתאמה בין שכר מורה לשכר של קב"ס, באיזה מובן?
ג'מאל זחאלקה: עבודה שוות ערך.
ג'מאל זחאלקה: אלה שעושים את השכר יודעים לחשב זאת.
ג'מאל זחאלקה: אם אתה עושה עבודה שוות ערך, אתה מקבל אותו שכר, ככה שגם יהיה שקוף ואנשים יראו שלעבור לעבוד בקב"ס זה לא הרעה בתנאים.
יעקב מרגי: גם סביבת העבודה, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: סביבת העבודה בבית הספר נוחה יותר, ידידותית יותר מלהיות עובד עירייה ולחפש לפעמים כיסא ושולחן איפה לשבת או לנוע ולנוד.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר מה זה שווה ערך.
ג'מאל זחאלקה: שווה ערך זה אומר, אם הקב"ס עובד יותר או תנאי העבודה שלו קשים יותר, הוא צריך לקבל יותר תגמול על זה.
ג'מאל זחאלקה: זה עניין שווה הערך, כשמעריכים את העבודה שאתה עושה.
ג'מאל זחאלקה: אתה מדבר על אותו אדם שהוא עובד בהוראה, בתנאים מסוימים מתגמלים אותו על פי שעות, על פי מאמץ, על פי הכנה, כל מיני פרמטרים.
ג'מאל זחאלקה: אתה מעביר אותו להיות קב"ס, הוא לא צריך שתהיה לו הרעת תנאים בשום פנים.
יעקב מרגי: זה המצב האידיאלי.
ג'מאל זחאלקה: לא, לא, זה אנחנו רוצים לשמוע מהם.
יעקב מרגי: הלוואי וזה יהיה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא בשמיים, זה הדבר שהם יכולים לעשות.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, הטענה, אנחנו צריכים להוריד מהשולחן, לבטל את זה, ואני דורש ממשרד החינוך, ממשרד האוצר שלא יהיה מצב שלעבוד כקב"ס זה הערה בתנאים.
ג'מאל זחאלקה: שלא יהיה מצב כזה, זה העניין, אז אני חושב שיתחיל מצב של משיכה, ואפילו אם אתה עובד יותר קשה, מתגמלים אותך יותר.
ג'מאל זחאלקה: צריך שיהיה משהו הגון בעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: שניים, אני חושב שצריך, ואם יש עוד מחסור, אז אפשר להתאים את המערכת.
ג'מאל זחאלקה: לא להשאיר אותה בלי קב"סים כי אין מועמדים.
ג'מאל זחאלקה: אפשר לעשות תקנות מעבר שבהן תהיה הכשרה של קב"סים לתקופה מסוימת ואז יקלטו במערכת.
ג'מאל זחאלקה: המצב שיש תקן לא מאויש, זה דבר חמור ביותר.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה צריך להדיר שינה מהעיניים של האחראים על המערכת וצריך למצוא את הדרכים.
ג'מאל זחאלקה: נגיד אף מורה לא רוצה להיות מועמד לעניין הזה, אז בסדר, אז פותרים את הבעיה כפי שאמרת בדיוק, אז אין, אתה על השער, אתה אומר לו בסדר - - -
ג'מאל זחאלקה: לפני שאתה מתחיל לעבוד אנחנו מכשירים אותך, נותנים לך את כל הכלים ואז אתה תוכל להיכנס.
יעקב מרגי: יש קורס הכשרה.
ג'מאל זחאלקה: לא, אני אומר, מורה מתחיל ללמוד בלי שתהיה לו הכשרה, כלומר, הוא לא עבד כמורה קודם.
ג'מאל זחאלקה: תמיד יש התחלה.
מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש ותודה על קיום הדיון.
מסעוד גנאים: זאת לא פעם ראשונה שאנחנו דנים במעמדם ותנאי עבודתם של הקב"סים.
מסעוד גנאים: אני גם לא אאריך באבחון המצב, על המחסור ועל החשיבות של עבודתו של הקב"ס.
מסעוד גנאים: בקיצור, יש תקנים לא מאוישים בגלל שזו משימה, זה תפקיד לא אטרקטיבי, לא רווחי, לא משתלם למי שרוצה לאייש אותו.
מסעוד גנאים: שניים, יש לנו כמה תפקידים.
מסעוד גנאים: יש מגזר, שבלי המגזר הזה ובלי השכבה הזו אי אפשר שמערכת החינוך תתקיים ובית ספר יתקיים - מזכירות או מנהלניות, פסיכולוגיים חינוכיים, יועצות או יועצים וקב"סים.
מסעוד גנאים: ארבעת אלה, יקרה שיתה
מסעוד גנאים: פך העולם, היו לנו רפורמות, "אופק חדש", "עוז לתמורה".
מסעוד גנאים: הכול השתנה, העומס גדל ועלה, הניירת, העבודה, האחריות.
מסעוד גנאים: קרו דברים ושום דבר לא קרה עם מעמדם של אלה שהזכרתי או תנאי עבודתם.
מסעוד גנאים: הם לא עלו ולא תוקנו בהתאם לכל השינויים שקרו במערכת החינוך.
מסעוד גנאים: אני חושב שעבודתו של הקב"ס חשובה מאוד.
מסעוד גנאים: גם קראנו שאחוז הנשירה הוא אחד הפרמטרים בלדרג בית הספר להצלחתו במיצ"ב או לא יודע באיזה - - -
<קריאה: בתמונה החינוכית.
מסעוד גנאים: אני חושב שאם תהיה בשורה בקשר למשכורת של הקב"סים, גם אני מסכים ולא מסכים איתך בקשר לנגיעה או העבר החינוכי או הניסיון.
מסעוד גנאים: נכון, זה עניין ניהולי יותר אולי, ארגוני יותר.
מסעוד גנאים: אני מאמין שכל אחד שעבודתו נוגעת למערכת החינוך, מתעסק עם תלמידים, עם מערכת חינוך, צריך שיהיה לו ניסיון וידע חינוכי.
מסעוד גנאים: אני מקווה שנשמע בשורה אפילו חלקית.
חנין זועבי: אדוני היושב ראש, אני לא מסתכלת על הנושא הזה מהזווית של תנאי העבודה של הקב"סים, אלא מהזווית של תופעת הנשירה כשלעצמה, שהיא תופעה מאוד חמורה.
חנין זועבי: אנחנו מלינים הרבה על זה שרמת הדיווח שמגיעה ממשרד החינוך לא משקפת את המציאות.
חנין זועבי: אנחנו אומרים שבבתי ספר הערביים, וכבר שלחנו שאילתות וביקשנו מידע.
חנין זועבי: יש לנו בסיס אובייקטיבי לחשוד שהנתונים של משרד החינוך אינם מדויקים.
חנין זועבי: הנשירה הסמויה בבתי הספר הערבים היא הרבה יותר מאשר המדווחת או אפילו ההערכה שיש למשרד החינוך.
יעקב מרגי: לכן קוראים לה סמויה.
חנין זועבי: גם יש הערכה לסמויה.
חנין זועבי: נותנים הערכה לסמויה.
יעקב מרגי: להעריך, לזהות.
חנין זועבי: אני חושבת שצריכים לעשות כמה שינויים, שינוי פרספקטיבה, לא תנאי עבודה.
חנין זועבי: התפקיד הזה הוא לא רק תפקיד חינוכי, הוא גם תפקיד יעוץ, סוציולוגי, כלומר הוא לא טכני.
חנין זועבי: הוא לא נכנס וסופר תלמידים, לכן צריכים הכשרה מתאימה.
חנין זועבי: אני לא חושבת שההכשרה החינוכית, אפילו להגדיר שהכשרה היא הכשרה חינוכית, היא כל כך מתאימה.
<רפאל בטיט: אבל גבירתי, מה שאמרת זו גם הגדרה של מחנך.
יעקב מרגי: תרד לסוף דעתה.
חנין זועבי: אז אתה מסכים.
חנין זועבי: הוא צריך יותר מיומנות.
חנין זועבי: הוא נכנס לבתים, הוא נפגש עם ההורים, הוא רואה אם יש בעיות, אז דווקא צריך לבסס - - -
יעקב מרגי: הוא צריך להכיר את האווירה הבית-ספרית, את המסגרת, את כל החיים החינוכיים.
יעקב מרגי: הוא לא חייב שיהיה לו ניסיון בלעמוד בכיתה ולהעביר חומר, עם כל הכבוד.
חנין זועבי: כישורים סוציולוגיים, של ייעוץ סוציולוגי הרבה יותר מאשר מורה לפיזיקה.
חנין זועבי: אתה אמרת שהתנאים אינם אטרקטיביים, לכן אנחנו נשנה את הכישורים.
חנין זועבי: לא, אנחנו נשנה את התנאים עצמם, נחזק את התנאים.
יעקב מרגי: אם את יודעת להביא אותם, תפדלי.
חנין זועבי: אתמול בוועדת העבודה והרווחה משרד החינוך היה אמור לתת דיווח על יישום המלצות דוח העוני.
חנין זועבי: אחד הסעיפים של יישום דוח העוני, שהוקצה לו תקציב, סעיף שקוראים לו "צמצום נשירה גלויה או סמויה בבתי הספר".
חנין זועבי: יש תת סעיף חדש.
חנין זועבי: כמו שהבנו אתמול, זה מלפני חודשים או שנה, מתוך ההמלצות והתוקף של דוח העוני, סעיף מיוחד.
חנין זועבי: אין הרבה סעיפים - - -
יעקב מרגי: היית אתמול בדיון של מרום?
חנין זועבי: יש סעיף על צמצום נשירה גלויה.
חנין זועבי: מה אומרים?
חנין זועבי: תקציב קיים, לא מנוצל.
חנין זועבי: כלומר, אין בעיה עם התקציבים.
חנין זועבי: הבעיה עכשיו, יש שלושה צעדים שאנחנו צריכים אותם: קודם כול אנחנו רוצים דיווח יותר מדויק ממשרד החינוך על אחוז הנשירה.
חנין זועבי: אנחנו רוצים הערכה על הצורך בקב"סים, כמה יש מחסור בקב"סים.
חנין זועבי: אנחנו צריכים להתחיל משתי ההערכות האלה ואנחנו צריכים להגדיר את היעד של הפחתת הנשירה כיעד מרכזי.
חנין זועבי: אם אנחנו מתייחסים ליעד של הפחתת הנשירה כמו שהכריז משרד החינוך, אז אנחנו נתחיל להתייחס לקב"סים, גם לתנאי העבודה שלהם, אבל גם לצורך החינוכי והחברתי.
<רפאל בטיט: גבירתי, זה יעד מרכזי של המשרד.
יעקב מרגי: סליחה אדוני, אני אתן לך.
חנין זועבי: אם יש יעד מרכזי, אז הוא לא מיושם.
חנין זועבי: דווקא אתה נותן לי יותר להדגיש את הנקודה, כי אם זה יעד מרכזי, אז כנראה אין אסטרטגיה הולמת.
יעקב מרגי: אם זה היה יעד מרכזי, הבעיה הייתה נפתרת.
חנין זועבי: ואין השקעה גם מבחינת התכנון וגם מבחינת התקציב ליעד הזה.
יוסף ג'בארין: האמת היא, זה דיון המשך שאנחנו מקיימים, לדעתי מאז שהיושב ראש בוועדה הזו, מ-2015, לכן אנחנו עוקבים אחרי המאטריה הזו.
יוסף ג'בארין: הנציגים שאמורים לקבל את ההחלטות הרי נמצאים כאן.
יוסף ג'בארין: מה שאנחנו בעצם אומרים, שחשיבות הנושא איך שאנחנו רואים אותה לא מתבטאת בשטח.
יוסף ג'בארין: מחסור באיושים, מחסור בתקנים ותנאי עבודה קטסטרופאליים.
יוסף ג'בארין: מי השכבה שנפגעת כתוצאה מהמציאות הזאת?
יוסף ג'בארין: זו בדיוק השכבה המוחלשת.
יעקב מרגי: ברשותך, משפט.
יעקב מרגי: אתמול צוין יום העוני בכנסת.
יעקב מרגי: ההתמקדות הייתה במיצוי זכויות.
יעקב מרגי: האוכלוסיות האלה לא מצליחות למצות את זכויותיהן.
יעקב מרגי: זו אחת הדוגמאות.
יעקב מרגי: זה לא שעכשיו התעורר המחסור ואנחנו עכשיו קיימנו דיון.
יוסף ג'בארין: לא, בטח שלא.
יעקב מרגי: שנים מלווים ודוחפים ומקווים לשינוי שהוא יעשה משהו ולא מצליחים.
יעקב מרגי: כשלא מצליחים, מזהים את נקודת השבר ואת נקודת הכשל, מנסים לפתור.
יעקב מרגי: מנסים לפתור, זה להביא כסף.
יעקב מרגי: אי אפשר בלי כסף.
יעקב מרגי: מנסים ליצור חלופות.
יוסף ג'בארין: והאמת היא שהציפייה שלי הייתה גם ממשרד החינוך וגם מהאוצר, שזה אחד הנושאים הכי חשובים.
יוסף ג'בארין: כשאני שומע את השר מדבר על שצריך להבטיח הישגים גבוהים ואיכות גבוהה של החינוך וכדומה, איך זה שלא מטפלים בבעיה הכי מרכזית, אנשים שנושרים מהמערכת?
יוסף ג'בארין: בלי עכשיו להיכנס לסוגיה של מגזרים.
יוסף ג'בארין: תלמיד הוא תלמיד, לכן אני באמת לא מצליח להבין מדוע אחד הנושאים הכי מרכזיים במערכת החינוך שאמורים לקדם את המערכת ולהרים גם את ההישגים, לא מטופלים כראוי.
יוסף ג'בארין: אני מדבר עם קב"סים.
יוסף ג'בארין: בטח שלא תמצאו אנשים להיות קב"סים.
יוסף ג'בארין: עם תנאי השכר שלהם הם ירצו להיות קב"סים?
יוסף ג'בארין: עם העומס שיש להם?
ג'מאל זחאלקה: זה בהרבה מערכות.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, פקחים על הבניה, כשאנשים מתים, בגלל השכר אין פקחים.
יעקב מרגי: לא אטרקטיבי.
יוסף ג'בארין: אבל ג'מאל, זה תנאים אל מול הצרכים בשטח.
יוסף ג'בארין: אני מכיר ישובים שיש לך קב"ס בחצי משרה, שבקושי מספיק בית ספר אחד או שניים ושאר בתי הספר כמעט לא זוכים לכל טיפול.
יוסף ג'בארין: כבוד היושב ראש, איך שאני מכיר אותך, הנושא הזה באמת בר השגה.
יעקב מרגי: לא ירד מהשולחן.
יוסף ג'בארין: ואנחנו יכולים גם.
יוסף ג'בארין: קצת לחץ וזה יתקדם.
יעקב מרגי: במיוחד כשאנחנו עוד מעט מתפנים מהלחץ והעומס של החינוך המיוחד לאור חלק מהשינויים שנעשה בחודש הקרוב, אז יהיה לנו יותר זמן לטפל בזה.
סעיד אלחרומי: תודה כבוד היושב ראש, בוקר טוב לחברים.
סעיד אלחרומי: אני לא אחזור על מה שאמרו החברים.
סעיד אלחרומי: אני רוצה לדבר מהצד האחר, במבחן התוצאה.
סעיד אלחרומי: אני הייתי מפטר קב"ס שיושב שלוש או ארבע שנים והתוצאה של הנשירה אותה תוצאה.
סעיד אלחרומי: בית הספר לא צריך להיות ברשות המקומית ואני חושב שיש כשל בממשק היחסים בעבודת הקב"ס בין בית הספר לבין הרשות המקומית.
סעיד אלחרומי: איפה הוא יושב?
סעיד אלחרומי: איפה המשרד שלו?
סעיד אלחרומי: הוא לא פקיד, הוא לא פקידה.
סעיד אלחרומי: בשביל לדעת אחוזי נשירה בכל בית ספר, הפקידה שלי, אני הייתי ראש רשות, הייתה עושה את זה.
סעיד אלחרומי: בשתי דקות היא הייתה מתקשרת למנהל בית הספר ומביאה את התוצאות.
סעיד אלחרומי: השאלה מה הוא עושה שם בתוך הרשות המקומית ומי הבוס הישיר שלו, אם זה מנהל בית הספר או ראש הרשות המקומית או מנהל מחלקת החינוך.
מאיר כהן: רואים שהוא היה ראש רשות.
מאיר כהן: הוא נוגע בנקודה הכי חשובה.
סעיד אלחרומי: אם ניתן לו שכר של מנהל בית ספר אבל התוצאה תישאר אותה תוצאה, זה יהיה עוד ג'וב מיותר ברשות המקומית, אנחנו לא נגיע לשום מקום ולכן זו נקודה עיקרית, חברים.
סעיד אלחרומי: מי שאחראי על הקב"סים, תבחנו את האנשים האלה.
סעיד אלחרומי: אני מכיר קב"ס שעובד אולי בחמש עבודות והתוצאה אותה תוצאה.
יעקב מרגי: אתה מביא דוגמא מאוד בעייתית, קיצונית.
יעקב מרגי: זה פיקציה.
סעיד אלחרומי: זה קיצוני.
סעיד אלחרומי: יש כאלה.
סעיד אלחרומי: משרד החינוך כאן נרדם בשמירה.
סעיד אלחרומי: מי שמשלם את השכר שלו נרדם בשמירה.
סעיד אלחרומי: אדוני, בסוף שנה צריך להיות מבחן תוצאה, מה אחוז הנשירה, כמה ביקורי בית, מי חתם לו שהוא ביקר בבתי התושבים ועקב אחרי הילדים.
סעיד אלחרומי: זאת הנקודה העיקרית.
מאיר כהן: סליחה שאיחרתי.
יעקב מרגי: רק אתן משפט קדימה.
יעקב מרגי: הדיון הזה הוא דיון שלישי או רביעי בסוגיה של הקב"סים.
יעקב מרגי: אני שמתי בפתיח שלי, זיהינו כשל, וחשוב לי להביא לך את ההקדמה כי היית שם, היית כמנהל בית ספר, כראש רשות.
יעקב מרגי: זיהינו כשל שלא מצליחים לאייש.
יעקב מרגי: עזוב אם התקינה מספיקה, לא מספיקה, איך מחלקים את התקנים.
יעקב מרגי: גם תקנים שמתוקננים, לא מאוישים כי זה לא אטרקטיבי.
יעקב מרגי: זה משיחות שקיימתי, בדקתי, פגישות אישיות מחוץ לוועדה.
יעקב מרגי: אחד מתנאי הכסף של הקב"ס, שהוא בסיסי, זה ניסיון בהוראה.
יעקב מרגי: היום לאור הרפורמות המצוקה החמירה עוד יותר.
יעקב מרגי: שכר המורה עלה.
יעקב מרגי: שכר קב"ס לא התעדכן.
יעקב מרגי: הוא לא אטרקטיבי גם.
יעקב מרגי: אין קופצים על המשרות האלה.
יעקב מרגי: צריך להיות אחד עם סיבה מיוחדת.
יעקב מרגי: ודאי שהיה עדיף שאנחנו ניתן לקב"ס שכר כמו עובדי ההוראה.
יעקב מרגי: הלוואי ונעלה לו את השכר ושנשאיר לו את תנאי הסף של ניסיון בהוראה.
יעקב מרגי: על ידי זה הוא הכיר את הסביבה הבית-ספרית והסביבה החינוכית.
יעקב מרגי: באתי ואמרתי, יש לנו אקדמאים, אל תרד ברמה, אקדמאים מובטלים שרוצים לעשות הסבת מקצוע.
יעקב מרגי: הרי ממילא הקב"ס עובר הכשרה.
יעקב מרגי: הרי מורה, אתה לוקח אותו מבית הספר, עושה אותו קב"ס, הוא עובר הכשרה, עובר קורס.
יעקב מרגי: ריבונו של עולם, צריך להיות אמיתי, מה עושה הקב"ס?
יעקב מרגי: גם להגדיר לו מחדש.
יעקב מרגי: אולי התפיסה שהייתה לפני 30 שנה כבר פאסה?
יעקב מרגי: צריך להגדיר מחדש.
יעקב מרגי: אז לא, מחכים, למה?
יעקב מרגי: כי על זה ראש עיר לא נופל, אם יש לו קב"סים או אין לו קב"סים.
יעקב מרגי: שר החינוך לא נמדד, כי זה אותם 7% מסכנים שלא ממצים את הזכויות שלהם.
יעקב מרגי: מי רואה אותם?
יעקב מרגי: אפשר למנוע.
יעקב מרגי: אפילו אם נמנע אחוז אחד, הרווחנו, זה היה שכרנו.
יעקב מרגי: אני קיימתי שיחה גם עם בכיר בממונה על השכר באוצר.
יעקב מרגי: הוא אמר, מבחינתנו אפשר להתקדם בקטע הזה של לשנות את תנאי הסף.
יעקב מרגי: מבחינתם לא תהיה בעיה.
יעקב מרגי: אני רוצה בדיון הזה לגרור את כל השותפים, לא לעשות את זה בצורה חד צדדית.
יעקב מרגי: אני יודע להביא את משרד החינוך, את השלטון המקומי, את הסתדרות המורים, להידברות כדי להביא מודל חדש של קב"ס שמתאים לשנת 2018, לכן הבאתי לך את ההקדמה.
מאיר כהן: א', הדיון הזה הוא מאוד חשוב.
מאיר כהן: אני שמח שהוועדה מדליקה אור חזק מאוד במקומות שאנחנו כמורים או כראשי רשויות זועקים כבר הרבה מאוד שנים, מה זה בעצם קב"ס בבית הספר.
מאיר כהן: קב"ס, יש לו ארבעה תפקידים עיקריים.
מאיר כהן: אני אדבר על התפקיד העיקרי בעיניי כמנהל בית ספר וכראש עיר.
מאיר כהן: התפקיד העיקרי שלצערי הגדול משרד החינוך זנח את ההיגד הזה שתיכף אני אגיד, הוא יזמות למניעת נשירה.
מאיר כהן: ההיגד הרביעי של קב"ס זו יזמות למניעת נשירה.