GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל רפאל: תרגום הטקסט: בכל יום שרה נמצאת באוניברסיטה.
<שמואל רפאל: היא לומדת תנ"ך, ספרות וגם ספרדית יהודית לאדינו כדי להתמצא בלימודים של הפקולטה לספרות של עם ישראל.
<שמואל רפאל: מי מתנדב לקרוא את המשפט הבא:
<לבנה ניר: (קוראת את הטקסט בלאדינו)
<שמואל רפאל: "מוג"ו טיימפו" - הנה הגימ"ל שמצלצלת כמו צד"י, כמו שאמרנו כאן - מצוין.
<שמואל רפאל: במקרה אני מכיר את לבנה ניר שהיא גם חברת ההנהלה של הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו אז - - - התרגום מלאדינו: שרה עובדת כמורה בבית ספר בתל אביב.
<שמואל רפאל: לחברה של שרה קוראים רבקה.
<שמואל רפאל: שרה ורבקה הן חברות מזה זמן רב.
<שמואל רפאל: הן לומדות ביחד תמיד, הן נמצאות ביחד בקמפוס שבאוניברסיטה.
<שמואל רפאל: "סמפיירי" זה תמיד.
<שמואל רפאל: המילה היא בספרדית – תמיד.
<שמואל רפאל: יש לכם את זה גם בכתיבה בכתב לטיני שהוא יותר פונטי וזה נותן לכם אפשרות לתרגם.
<עפר דגן: למה לא להרגיל אותנו במנות קטנות כי גם הרש"י הוא לא פשוט?
<עפר דגן: עדיין הוא לא פשוט.
<עפר דגן: יש כאלה שקוראים אותו שוטף.
<שמואל רפאל: צריך קצת לרענן.
<שמואל רפאל: זו היתה טעימה ביחס להיכרות הזו של לאדינו.
<שמואל רפאל: המפגש הבא שלנו הוא בעוד כמה שבועות, זה לא בעוד שבועיים.
<שמואל רפאל: המפגש הבא שלנו יעסוק בסיפור מורכב למדי ומאוד אשמח אם פרופ' בר זוהר יהיה איתנו.
<שמואל רפאל: אנחנו נעסוק בסיפור של השואה ודוברי הלאדינו, הפרק של השואה וגורלם של דוברי לאדינו בתקופת השואה יכול להיות שזה ב-13 בפברואר, מאוד יכול להיות.
<יהודית גידלי: צדקת.
<יהודית גידלי: המפגש הבא יום שלישי בשבוע הבא.
<יהודית גידלי: אחר כך יש פער של זמן.
<שמואל רפאל: עד שכולם יצטרכו לרוץ למליאה, אני רוצה להראות לכם מבחר טקסטים שנכתבו בכתיבה הזו של הלאדינו.
<שמואל רפאל: הראיתי לכם את לוח השנה, מחזור ליום הכיפורים, ספר רות עם תרגום ללאדינו ושבחי התנאים שמתפרסם בסלוניקי, למשל, ספרי תפילות תרגום לאדינו – ליוורו דה תפילה קון לאדינו.
<שמואל רפאל: הראיתי בתחילת ההרצאה שלנו את פרקי אהבות בלאדינו כשהטקסט בעברית ומיד אחר כך התרגום שלו.
<שמואל רפאל: תראו כמה שזה נחמד: רבי אלעזר בן יעקב אומר: העושה מצוה אחת קונה לו פרקליט אחד.
<שמואל רפאל: (קורא בלאדינו).
<שמואל רפאל: אבוגדור - advocate.
<שמואל רפאל: דוגמה נוספת כדי שלא - - -
<יהודית גידלי: פרופ' רפאל, אנחנו ב-16:00 חייבות לסיים.
<יהודית גידלי: סליחה, אני מתנצלת.
<שמואל רפאל: אז אנחנו סיימנו עם היהודי הנודד בתרגום ללאדינו.
<שמואל רפאל: תודה רבה לכם ולהתראות בשבוע הבא.
<יהודית גידלי: תודה רבה, נתראה בשבוע הבא.
<יהודית גידלי: (מחיאות כפיים)
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 6 בפברואר 2018, כ"א בשבט התשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: שימוש בסטרכנין להריגת כלבים משוטטים, במסגרת יום זכויות בעלי החיים בכנסת.
יעקב מרגי: מלווים את הדיון הזה מספר חברי כנסת: יעל כהן-פארן, השרה לשעבר יעל גרמן, שרן השכל.
יעקב מרגי: נמצאת איתנו חברת הכנסת נורית קורן, חברה בשדולה, ואיציק שמולי שהוא טאלנט בקטע של זכויות בעלי חיים.
יעקב מרגי: הוא יבוא.
יעקב מרגי: גזלו אותו מוועדת החינוך, אבל אמרתי לו שהנושא לא ירד מסדר היום למרות שהוא לא חבר בוועדת החינוך.
יעקב מרגי: אמרתי שיאתגר אותנו.
יעקב מרגי: כל נושא של צער בעלי חיים, זכויות בעלי חיים שהוא רוצה להעלות, שיכתוב ואנחנו נעלה את זה למרות העומס הרב.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו תלמידים מבית ספר שז"ר בקריית אונו.
יעקב מרגי: תשתתפו בדיון תוך כדי אם תרצו להתבטא.
יעקב מרגי: יש לכם זכות קדימה למבוגרים.
יעקב מרגי: אצלי יש פינה חמה לתלמידים בוועדה הזו.
יעקב מרגי: אני אחסוך את דברי הפתיחה כי יש לנו מספר חברי כנסת, אז אתן כבר לחברי הכנסת המובילים, לפי סדר הישיבה או שתחליטו ביניכם, לפתוח במספר מילים קצרות ונעבור הלאה.
יעל כהן-פארן: תודה רבה אדוני יושב הראש על היענותך, לא טריוויאלי, לפנייתנו, לפניית הארגונים ופניית השדולה למען זכויות בעלי החיים וקיום הדיון החשוב ביום שכול כולו למען זכויות בעלי החיים בכנסת.
יעל כהן-פארן: אני מזמינה כאן כולם, אני מניחה שכולם יגיעו, לכינוס השדולה ב-14:00 בצהריים באודיטוריום, כינוס חגיגי ומאוד מפואר.
יעל כהן-פארן: קודם כול, באמת היום הזה חשוב כי אנחנו צריכים לזכור כאן בכנסת, אנחנו מעט מאוד עוסקים בנושאים של בעלי החיים, בעלי החיים שסביבנו, אם זה בעלי החיים שבבית, שבמשק, חיות הבר או גם כאלה שתיכף נדון על זה כאן, שהם היו בבית ועכשיו הם בשטחים הפתוחים, כמו הכלבים המשוטטים ובעלי חיים אחרים.
יעל כהן-פארן: הגיע הזמן שנבין שאנחנו נמצאים באיזושהי אקוסיסטמה אחת עם הטבע, עם בעלי החיים שבטבע ושלא בטבע, ואנחנו חייבים לזכור אותם ולא לקחת אותם כמובן מאליו, ולהסתכל על תנאי החיים שהם נמצאים בהם ולמנוע התעללות בהם.
יעל כהן-פארן: נחקק לפני יותר מעשרים שנה חוק צער בעלי חיים ועדיין אנחנו רואים המון הפרות של החוק, לפעמים ברשות ולפעמים שלא ברשות, אבל לצערנו הענישה בעניין כלפי מי שגורם נזק וסבל לבעלי החיים לא תמיד נמצאת ולא תמיד הולמת את המעשה.
יעל כהן-פארן: אנחנו כאן בדיון היום על הרג כלבים בסטרכנין.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שבאמת יעלו כאן וידברו המומחים בעניין, אבל באמת אחת הדרכים הנוראיות ביותר והאכזריות ביותר שעדיין לצערנו נמצאת בשימוש ועדיין מאושרת לשימוש למרות שהיא מנועה בחוק צער בעלי חיים, אלא אם באישור מיוחד, ולצערנו האישורים המיוחדים האלה ניתנים אולי לעיתים בקלות רבה מדי ועל כך הדיון כאן היום.
יעל כהן-פארן: בעיניי זה לא צריך להיות בכלל, כי אנחנו צריכים להגיע למצב שאין בכלל כלבים שנדרשת המתתם, אבל מוצא אחרון וכשאין שום פתרון אחר, ולצערנו זה לא קורה.
יעל כהן-פארן: יותר מדי כלבים מומתים באכזריות באמצעות הרעל הזה ועל הנושא הזה אנחנו נדרשים כאן היום.
יעל כהן-פארן: אני בהמשך אשאל את הגורמים השונים את השאלות, אבל באמת גם לאור תופעת הכלבת ובמיוחד לאורה, צריך לנקוט באמצעים מידתיים וחייבים לנקוט באמצעים כדי למנוע את התפשטות הכלבת, אבל האמצעים צריכים להיות מידתיים.
יעל כהן-פארן: בעיניי הרעלה היא צעד לא נכון.
יעל כהן-פארן: הוא פוגע במערכת אקולוגית שלמה והוא בוודאי מביא לסבל רב מדי לבעלי החיים, לכלבים.
יעקב מרגי: יעל, בבקשה.
יעל גרמן: ראשית, תודה רבה לך אדוני היושב ראש.
יעל גרמן: אתה תמיד נענה לכל הנושאים החשובים ובעיקר לנושאים ההומאניים.
יעל גרמן: הנושא הזה של המתת כלבים בכלל ובפרט בסטרכנין, הוא נושא שאנחנו חייבים לדון בו ולקבוע בו עמדה.
יעל גרמן: המטרה שלנו כשדולה של בעלי חיים היא להגיע לאפס המתות, זאת אומרת שבכלל לא נצטרך להמית כלבים.
יעל גרמן: כמו שאתה יודע, היום ממיתים עשרות אלפי כלבים.
יעל גרמן: בתחילת היום אנחנו שמענו שני מספרים, 100,000 ו-10,00, אז אני לא חושבת שיש 100,000 אבל גם אני חושבת ש-10,000 זה מאוד אופטימי.
יעל גרמן: על כל פנים, גם כמה מאות כלבים, אם באמת הורגים אותם, זה מיותר.
יעל גרמן: ניתן בהחלט להגיע לכך שלא ימיתו כלבים, על ידי כך שאנחנו נעשה מספר דברים: א', שלא יהיה שום כלב שיוצא מהכלבייה בלי שהוא או היא מעוקר או מסורס, דבר ראשון, מה שימנע את ההתערבות.
יעל גרמן: שניים, על ידי כך שאנחנו נעודד ואנחנו נתמוך באותן עמותות שיושבות פה סביב השולחן ומביאות לידי כך שבאמת מאמצים כלבים, כי אם באמת יאמצו כלבים, לא צריך יהיה להרוג אותם.
יעל גרמן: אני יכולה לספר לך שבהרצליה במשך כל השנים שבהן אני הייתי ראש עיר, למעלה מ-14 שנים, אנחנו לא הרגנו כלבים בכלל מפני שהיו לנו ימי אימוץ, וברגע שאתה מאמץ כלב, אתה לא צריך להרוג אותו.
יעל גרמן: שלוש, כמובן השקעה, ועל זה גם דיברנו, בכלביות.
יעל גרמן: ארגון "נח" וארגון "תנו לחיות לחיות" הגישו כאן שני מסמכים מאוד מעניינים שמראים - - -
יעקב מרגי: הם גם יציגו לנו מצגת.
יעל גרמן: הם יציגו ואני לא אקח להם את זה, אבל אנחנו יכולים לראות איך במדינות שבהן השתוללה כלבת, דווקא על ידי כך שמנעו ואסרו על המתת כלבים, הביאו להשתלטות על מחלת הכלבת עד כדי כך שהיא ירדה אפילו לאפס.
יעל גרמן: אם באים ואומרים לי, תראי, יופי, את מדברת על דברים נהדרים, אבל מה קורה, תראי את הכלבת בצפון ותראי את הכלבים הפראיים בדרום, איך את רוצה, אז אני באה ואני אומרת על הכלבת, צריך לטפל בה באמצעים שהם לא בהכרח המתה של כלבים, ואת הכלבים הפראיים, זו בעיה וזו בעיה רצינית וצריך לחשוב עליה, אבל גם שם ישנם פתרונות שלא מחייבים המתה.
<יעל ארקין: שלום לכולם, שמי יעל ארקין, אני מנכ"ל "תנו לחיות לחיות".
<יעל ארקין: (הצגת מצגת) הדיון הזה הוא בעקבות בקשת חופש מידע שהעמותה הגישה למשרד החקלאות על הרעלות בסטרכנין.
<יעל ארקין: אני חייבת רק לציין שעדיין לא קיבלנו את כל הנתונים.
<יעל ארקין: אנחנו מקווים שנקבל אותם.
<יעל ארקין: קיבלנו נתונים חלקיים.
<יעל ארקין: הוצאנו עוד מכתב בדרישה לקבל את יתר הנתונים, אבל בינתיים תמונת המצב מספיק מזעזעת גם בחלק מהנתונים.
<יעל ארקין: לא צריך את כולם כנראה.
<יעל ארקין: דרך אגב, יצאה גם כתבה ב-ynet על הנושא הזה, כתבה שדי זעזעה אנשים.
<יעל ארקין: אף אחד לא יודע שבמדינת ישראל הורגים כלבים בסטרכנין.
<יעל ארקין: הבעיה במדינת ישראל כפי שידוע לכם, היא התרבות מואצת והמתה סיטונאית של כלבים בריאים.
<יעל ארקין: סטרכנין זה לא האמצעי היחידי.
<יעל ארקין: אנחנו אמנם היום מדברים על סטרכנין, אבל זה לא האמצעי היחידי ותיכף אתם תראו איך זה משתלב עם עוד שיטות.
<יעל ארקין: יש מספר גדול של כלבים ללא בעלים, נמצא אותם בעיקר באזורי הפריפריה בסמוך לאזורים מיושבים או בסמיכות לאזורים של בסיסי צה"ל.
<יעל ארקין: לאחר שעשינו סקר של כלבים משוטטים, אנחנו מדברים על כ-32,000 כלבים משוטטים במדינת ישראל, כשמעל 60% מהם מתרכזים באזור הדרום.
<יעל ארקין: מקור הכלבים המשוטטים הוא בדרך כלל יכול להיות או מכלבים שננטשו מבתים או כלבים שכבר נולדו בטבע, מה שנקרא, בבר.
יעקב מרגי: את יכולה לומר לי אם יש חקיקה או אכיפה בנושא של נטישת כלבים?
<יעל ארקין: אני יכולה להגיד לך שלא מספקת.
<יעל ארקין: קודם כול, נטישה היא עבירה על חוק צער בעלי חיים.
יעקב מרגי: זה מוגדר.
יעקב מרגי: למרות שלא מזוהה בעלות?
<יעל ארקין: גם כשמזוהה הבעלות וגם כשיש לכלב שבב, אנחנו מגישים תלונה.
<יעל ארקין: לצערנו הרב האנשים לא נענשים, לפחות למיטב ידיעתנו, על זה שהם נטשו כלבים.
יעקב מרגי: מה הוא גורם האכיפה?
<יעל ארקין: משרד החקלאות שיושב פה.
<יעל ארקין: יותר מזה, כשנוטשים לנו בעלי חיים בכלבייה שלנו, ואני אזכיר, אנחנו עמותה, משרד החקלאות הוציא חוות דעת שנטישה בכלבייה של עמותה היא לא נטישה.
יעקב מרגי: אומרים, פראיירים לא מתים, מתחלפים.
<יעל ארקין: בדיוק.
<יעל ארקין: אנחנו עכשיו עומדים עם המשאית עם הצל"שים ומחלקים צל"שים לכל מי שנוטש אצלנו.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר, הייתי פותח ערוץ ואומר, נטישה במשרד החקלאות, לא נטישה.
יעקב מרגי: אני אומר את זה כמחאה.
יעקב מרגי: המדינה, עם כל הכבוד, לא יכולה לסמוך על גופים וולונטריים.
<יעל ארקין: אנחנו בעצם מדברים על בקשה שמגיש וטרינר רשותי.
<יעל ארקין: אני רק אסביר איך זה הולך.
<יעל ארקין: את הבקשה מגישים למנהל השירותים הווטרינריים - - -
יעקב מרגי: תחסכי מאיתנו את זה, כי לא קוראים את זה.
<יעל ארקין: מגיש למנהל השירותים הווטרינריים ומי שמאשר זה, זה מנהל השירותים הווטרינרים אחרי שהווטרינר סיפר שהוא עשה כל דבר אפשרי כדי ללכוד את הכלבים ולא הצליח.
<יעל ארקין: מה שקורה, שבבקשת חופש המידע אנחנו ראינו, גם ד"ר תמיר גושן יושב פה, הוא ממליץ ונותן את האישור.
<יעל ארקין: שאלה ששאלנו - האם יש בקשות שנענות בשלילה?
<יעל ארקין: - "לא, כל הבקשות ללא יוצא מן הכלל נענות בחיוב".
<יעל ארקין: רק שנבין.
<יעל ארקין: אנחנו מדברים על רעל או ירי של חיצים שמשתקים את הכלב.
<יעל ארקין: ברגע שהכלב משותק, רעל זה דבר אחד, סטרכנין.
<יעל ארקין: השני, הסוקציניל כולין, זה ירי בחץ שמשתק את הכלב ואז בעצם הווטרינר הולך וממית את הכלב אחרי שהוא שותק.
<יעל ארקין: נתונים מאוד מטרידים שאנחנו רואים, זה לדוגמא מסמך שקיבלנו ביוני 2017 - עיריית אום אל פאחם מדווחת על פיזור של סטרכנין, ומעבר לזה שאתם רואים, יש פה כמות סטרכנין שפוזרו בשכונה שנקראת אל-כועאס, פוזרו 20 פיתיונות של סטרכנין.
<יעל ארקין: הורדמו שלושה כלבים.
<יעל ארקין: צריך לאסוף את הסטרכנין אחרי זה, כי יכולות להיות הרעלות נוספות.
<יעל ארקין: גם ראינו מקרה של ילדה שאכלה סטרכנין, אז צריך לאסוף אותם ולדווח.
<יעל ארקין: מה שאנחנו רואים, שכמות הסטרכנין שפוזרה לעומת כמות הכלבים שהומתו, אם אנחנו עושים חשבון, לא נאספים הפיתיונות.
<יעל ארקין: אני חושבת שזה משהו שצריך מאוד להטריד אותנו, שנשארים פיתיונות בשטח שיכולים לגרום גם להרעלות משנה של חיות אחרות וגם כמובן מסוכן לבני אדם.
יעל כהן-פארן: בשכונות שפיזרו סטרכנין כפיתיונות הודיעו לתושבים?
<יעל ארקין: אמורים להודיע.
יעקב מרגי: אנחנו נלמד ממשרד החקלאות אם יש נוהל ומה הוא.
<יעל ארקין: דרך אגב, זו הרעלה.
<יעל ארקין: אני חייבת גילוי נאות, הכלב הזה באופן ספציפי לא מת מסטרכנין, הוא מת מרעל אחר אבל הסימנים מאוד דומים.
<יעל ארקין: זה רעל מאוד אכזרי שאסור לשימוש במדינות נאורות.
<יעל ארקין: אולי במדינות עולם שלישי כמו פקיסטן, שם מרשים להשתמש בזה.
<יעל ארקין: עוד נתון שאותנו קצת הטריד - פעילות למניעת כלבת והפעם בעיריית רהט.
<יעל ארקין: התחלת הפעילות, הם צריכים לדווח.
<יעל ארקין: הומתו שישה כלבים בסטרכנין, אנחנו מניחים, כי זה החומר שקיבלנו על סטרכנין.
<יעל ארקין: מה שמאוד מטריד אותי פה, זה שגם ירו בעוד 16 כלבים, כלומר, יש פה פעילות משותפת של רשות הטבע והגנים, הפקחים של רשות הטבע והגנים, יחידת הפיקוח.
<יעל ארקין: אני לא רואה פה את הווטרינר שצריך היה להיות במבצע כזה.
<יעל ארקין: אני לא רואה שהוא נמצא פה.
<יעל ארקין: לצערי הרב אנחנו רואים את זה בהרבה מקומות, שהאנשים שצריכים להיות נוכחים, לא נמצאים בזמן ההרעלה הזו, שלא נדבר על זה שאני לא יודעת אם נעשה פה אישור לירי.
<יעל ארקין: גם את זה אנחנו צריכים לבדוק.
<יעל ארקין: זה בבקשת חופש מידע אחרת.
<יעל ארקין: אחר כך נוכל להצליב את הנתונים.
<יעל ארקין: מתוך הנוהל – שימוש ברעל בניגוד להנחיות עלול להיות הרה אסון עד כדי פגיעה בחיי אדם עקב רעילותם הגבוהה של הרעלים.
<יעל ארקין: החקיקה והפסיקה בשנים האחרונות עוסקות הרבה בנושאים שבין בעלי חיים ובין בני אדם, בדרך כלל מאזנת בין האינטרסים של שני הגורמים.
<יעל ארקין: כמובן הפסיקה מנחה אותנו להשתמש באמצעים אשר בידנו באופן מידתי שאמור לבוא לידי ביטוי בשימוש באמצעי הכי פחות פוגע בכדי להשיג את המטרה הרצויה, ואנחנו חושבים שסטרכנין, וזו בעצם הבקשה שלנו בסוף הדיון הזה, שיפסיקו להשתמש ברעל הזה.
<יעל ארקין: זה לא רעל שצריך להשתמש בו במאה ה-21 במדינות שהן נאורות.
<יעל ארקין: עוד שתי דקות ברשותך.
<יעל ארקין: מתוך תשובת משרד החקלאות לבקשת חופש המידע – אז אנחנו רואים: "עלה כי לא נמצאו החלטות של מנהל השירותים הווטרינריים שלא להיעתר לבקשת היתר שימוש בסטרכנין ולכן אנו דוחים סעיף זה בבקשתך", כי אני ביקשתי לדעת אם הם דחו ולמי הם דחו, אז אנחנו רואים, כל וטרינר שמבקש, מקבל.
<יעל ארקין: ה-O.I.E, הארגון הבינלאומי לווטרינריה, לבעלי חיים, כבר אמר בשנת 2005 שמתוך שיקולים מוסריים, אקולוגיים וכלכליים לא מקובל יותר להשתמש בהרג המוני של בעלי חיים כשיטה העיקרית למיגור מחלות.
<יעל ארקין: דרך אגב, רוב ההרג הזה נעשה בחסות הכלבת עוד הרבה לפני שהייתה התפרצות של כלבת, ובאזורים כפי שאתם יודעים, לא נגועים.
<יעל ארקין: "הרג המוני אינו מקטין את אוכלוסיית הכלבים", אני ממשיכה את דוח ה-O.I.E.
<יעל ארקין: "במדינות מתפתחות, באמריקה הלטינית, באסיה ובאפריקה מלמד כי שיטות אלה להרחקת כלבים משוטטים אינם אמצעי אפקטיבי לצמצום האוכלוסייה משום שישנו פיצוי על החוסרים ואחוזי הישרדות גבוהים יותר באוכלוסיות".
<יעל ארקין: ברשותך, אני אדלג על החלק הזה כי בעצם אנחנו מדברים כבר הרבה פעמים, ואתה גם שמעת אותי פה בוועדה, דיברנו על 'עקר, חסן, החזר'.
<יעל ארקין: זה פרויקט שאנחנו מנסים כבר שנתיים להכניס פה למדינה, לפחות פיילוט, לא בכל המדינה, לנסות לפתוח את הראש, לצאת מחוץ לקופסה ולחשוב איך אנחנו יכולים באמת לפתור את הבעיה של הכלבים המשוטטים מבלי לעשות את זה בצורה כל כך אכזרית.
<יעל ארקין: אני רק רואה את הסרטונים, ואני מנעתי ממך עוד כמה סרטונים, ומהוועדה.
<יעל ארקין: זה אכזרי ביותר.
<יעל ארקין: זה לא מקובל שאנחנו נעשה כזה דבר.
יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת נורית קורן.
נורית קורן: פשוט מזעזע אותי שכל פעם אנחנו רואים את הדברים האלה, ואני לא מבינה למה משתמשים ברעל כל כך אכזרי, כשאני העברתי לפני שנה חוק, שהחוק מדבר בדיוק על זה, על כלבים משוטטים שצריך לעקר אותם.
נורית קורן: אנחנו ראינו אפילו שהם הציגו את זה עכשיו, שצריך ללכוד אותם, לעקר אותם, לחסן אותם ולהחזיר אותם.
נורית קורן: גם ככה אנחנו נשלוט על הרבייה שלהם.
נורית קורן: אני לא מבינה איפה משרד החקלאות.
נורית קורן: הבאנו לזה תקציב.
נורית קורן: הבאנו תקציב כבר מ-2017 למרות שהתקציב כבר היה סגור.
נורית קורן: אני באמת לא מבינה למה אנחנו ממשיכים עם ההרג הזה.
נורית קורן: זה פשוט נורא.
יעקב מרגי: משרדי הממשלה ישיבו לנו בהמשך.
איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש ותודה רבה גם לעמותות ולארגונים למען בעלי החיים שעזרו לנו להרים את היום המיוחד בכנסת.
איציק שמולי: אני חושב שזה אחד הנושאים הקשים והכואבים ביותר בתחום של התעללות והתאכזרות כלפי בעלי חיים.
איציק שמולי: אני רוצה לשים על השולחן משהו שיהיה מאוד ברור.
איציק שמולי: גם לאוהבי בעלי החיים אכפת מבריאות הציבור וגם אוהבי בעלי החיים סבורים כי בריאות הציבור קודמת לכול, אבל כפי שאמרה יעל ארקין, הבעיה כאן זה שהשימוש באמצעים המזעזעים הללו הוא לא מידתי.
איציק שמולי: מילא שהוא לא מידתי מבחינה אנושית, הוא גם לא אפקטיבי.
איציק שמולי: תסתכלו על המספרים.
איציק שמולי: מתוך 20-30 פיתיונות ששמים במקום מסוים, כמה בסופו של דבר כלבים מורדמים?
איציק שמולי: זה מלמד יותר מכול על השינוי שצריך להיעשות כאן.
איציק שמולי: בסופו של דבר גם עכשיו יש מחלת כלבת שמתמודדים איתה, על הכיפאק, אבל אי אפשר שבשם ההתמודדות מול הכלבת יוציאו אל הפועל הרג המוני של בעלי חיים, וזה מה שקורה כאן.
איציק שמולי: התגובה כאן היא תגובה היסטרית, תגובה לא מידתית, לא אנושית שצריך לעצור אותה.
איציק שמולי: אני מחזיר את כולנו למה שאמר השופט חשין ז"ל.
איציק שמולי: "בעלי חיים לא יודעים לזהות רוע וגם לא יודעים להתגונן בפניו".
איציק שמולי: התפקיד שלנו, של הכנסת, לספק להם חומות של הגנה כדי שלא יפגעו בהם.
איציק שמולי: יש דרכים אפקטיביות.
איציק שמולי: אנחנו לא טהרנים.
איציק שמולי: ראינו פה במצגת, אם מדינות באפריקה, באסיה ובמקומות אחרים שנחשבים פחות מתקדמים ממדינת ישראל, מסוגלים להתמודד בצורה גם אנושית וגם אפקטיבית עם האתגר הזה, אז למה במדינת ישראל הולכים למקום הכי קיצוני ומוציאים אל הפועל את ההרג?
יעקב מרגי: הוא גם לא אפקטיבי.
איציק שמולי: הוא לא אפקטיבי.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע בסוף את משרד החקלאות, אם יש תוכנית התמודדות בכלל.
איציק שמולי: אני נפגשתי עם שר החקלאות לפני כמה שבועות והוא הבטיח לי ואני נותן את אמוני בו.
איציק שמולי: הנתונים הללו מתייחסים, יעל, למתי, ל-2016-2017?
<יעל ארקין: 2017, וחלק מהרישיונות שמקבלים זה גם 2018.
איציק שמולי: בכל מקרה הבקשה שהועברה מטעם השדולה לשר החקלאות, למעט אם עד כדי להעלים את השימוש באמצעי הזה בהתמודדות מול הכלבת כרגע וגם באופן כללי.
איציק שמולי: באופן כללי אין שום סיבה להשתמש בדבר הזה.
איציק שמולי: עכשיו בגלל שיש איזושהי בהלה, אז יש כאלו שנתלים בזה, אבל אני חושב שבסופו של דבר המדיניות הזו היא מדיניות מוטעית גם מבחינה מקצועית וגם מבחינה אנושית וחייבים לעצור אותה.
יעקב מרגי: גברת ג'ני.
יעל כהן-פארן: כן, אדוני.
יעל כהן-פארן: אולי לפני, אני רוצה באמת להודות ולברך את ג'ני צ'רוואני.
יעל כהן-פארן: היא שחקנית והיא סגנית מלכת יופי שהצטרפה אלינו היום, שתנחה את הכנס מאוחר יותר ובאמת תודה רבה לך שהתגייסת.
<ג'ני צ'רוואני: אני בהחלט מצטרפת היום כאורחת וכצופה וכאימא מודאגת וכאחת שחיה כל חיי עם בעלי חיים ומאוד דוגלת בלגדל ילדים עם בעלי חיים.
<ג'ני צ'רוואני: אני חושבת שזה אחד הדברים שמעודד חמלה, אהדה והבנה מה זה החיות האלה.
<ג'ני צ'רוואני: כל ערב כשאני יוצאת עם שני הכלבים שלי לסיבוב, אני מפחדת שהם יאכלו משהו מהרצפה, כי יש אפילו במקומות כמו תל אביב, המרכז, ושכולם מודעים, עדיין יש אנשים שמסתובבים ומפזרים את הרעל אפילו באופן עצמאי, שזה גם חלק שאפשר להתייחס אליו.
<ג'ני צ'רוואני: הם עושים את זה מחוסר מודעות, פחד או אפילו שזה מפריע להם.
<ג'ני צ'רוואני: מפריע שמאכילים חתולים או כלבים, אז זה משהו שכן הייתי גם רוצה אולי לבדוק אם יש ענישה לאנשים כאלה שנתפסים, כי לא פעם אני ראיתי מכוניות שעוצרות, זורקות כמה דברים, פיתיונות.
יעקב מרגי: פתרו את כל הבעיות שלהם, נשאר להם רק זה.
<ג'ני צ'רוואני: כן, יש כאלה לצערי, אז אולי גם משהו שאפשר לבדוק, לתת ענישה גם לאנשים כאלה.
<ג'ני צ'רוואני: אנחנו בתור אזרחים מודאגים, אפשר לגייס, כי זה גם רעל - - -
יעקב מרגי: נשמע את משרד החקלאות.
יעקב מרגי: אני חושב שהמדינה התמודדה עם דברים יותר קשים ויותר מורכבים.
יעקב מרגי: אם רק רוצים, יישבו צוות מומחים לכתוב תוכנית עבודה איך מתמודדים עם כלבים נטושים, עם הסוגיה הזו שמתפרצת מחלה, איך נוהגים ואיך מעקרים אם צריך לעקר, מי שרוצה לעקר, ואיך נוקטים גם בצעדים מרתיעים כלפי נוטשי בעלי חיים.
יעקב מרגי: אני מתקשה להבין ואני אצטרך לשמוע תשובות ולהתמודד איתן, ואם צריך לדחוף קצת, לעזור למשרדי הממשלה לקבל החלטות, נעזור להם לקבל החלטות.
יעקב מרגי: הדיון לא יכול להימשך כעוד דיון אחד שמדבר על זכויות בעלי חיים וצער בעלי חיים.
יעקב מרגי: זה לא עוד דיון.
יעקב מרגי: בכוונה אני לא הקמתי ועדת משנה, כי הרגשתי שאני קצת מחמיץ את הנושא.
יעקב מרגי: אמרתי שמליאת הוועדה תתכנס לעיתים קרובות ככל שתידרש לטפל בנושאים האלה כדי להביא אותם לכלל מעשה, עם כושר התרעה, עם כושר אכיפה ויכולת הביקורת כלפי משרדי הממשלה, ונעקוב אחרי הדיונים.
יעקב מרגי: סליחה שאני אומר את הדברים עוד בתחילת הדיון, אבל זה מתבקש.
מסעוד גנאים: דיון חשוב מאוד.
מסעוד גנאים: אני מכיר את הבעיה.
מסעוד גנאים: במיוחד אצלנו בחברה הערבית יש הרבה כלבים משוטטים, מסוכנים מאוד, בשדות, במטעי הזית.
מסעוד גנאים: לפעמים מפגש לא נעים כאשר אתה רוצה לעשות ספורט בבוקר ביער ונפגש עם - - -
יעקב מרגי: בעיה רק למגזרים שלא יודעים לתקשר עם בעלי חיים.
יעקב מרגי: אנחנו פשוט לא מבינים את השפה שלהם.
מסעוד גנאים: בקשר לכלביות למשל, הייתה אצלנו אולי בס'חנין, אחת, ונשרפה.
<קריאה: היא הוצתה.
מסעוד גנאים: לפני שנתיים או שלוש.
יעקב מרגי: לא יכול להיות שהיא נשרפה.
יעקב מרגי: הוצתה.
מסעוד גנאים: הוצתה.
יעקב מרגי: על תושביה?
<יעל ארקין: שני כלבים נשרפו בעודם חיים.
מסעוד גנאים: נכון, אני הייתי שם.
מסעוד גנאים: אני באתי אחרי המקרה הזוועתי הזה.
מסעוד גנאים: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות איזון בין שלום הציבור, שהכלבים המשוטטים זו סכנה, בין איך להיפטר מהם אבל בצורה שהיא לא כל כך קשה וזוועתית ומכאיבה.
מסעוד גנאים: אם יש דרכים שבהן אנחנו יכולים, את הווטרינר, את הרשות המוסמכת, והרבה פעמים זה אצל הרשות המקומית, בטח היא שתטפל בזה, אבל צריך לתת לה את הכלים ואולי גם את החינוך, את התודעה.
מסעוד גנאים: אולי הם לא מודעים שיש דרכים שהן יותר אנושיות כדי לעשות את הדבר הזה.
יעקב מרגי: גם הרשויות, יכול להיות שיש להן הנחיות, אבל יכול להיות שההנחיות האלה גם בשביל הרגולטור לא מספיקות, בשביל המחוקק גם כן.
יעקב מרגי: יכול להיות שצריך להקים חקיקה.
יעקב מרגי: דברים משתנים.
יעקב מרגי: ההוויה סביב בעלי החיים במדינה, היא משתנה.
יעקב מרגי: יש לה היבטים חיוביים והיבטים שליליים.
יעקב מרגי: יש כאלה שלקחו את זה לסטרט-אפ.
יעקב מרגי: יש כאלה שלוקחים ומעודדים רבייה ואחר כך הם מצליחים מקסימום למכור אחד או שניים ואחר כך נתקעים עם ארבעה ומחפשים איך להיפטר מהם.
יעקב מרגי: מישהו צריך להסדיר את זה.
יעקב מרגי: זה נושא, סליחה על הביטוי, מיניאטורי לעומת מה שהמדינה מתמודדת.
יעקב מרגי: לא צריך שלא יוסדר ולא יהיה תואם את המציאות הנוכחית שלנו בחברה הישראלית.
מסעוד גנאים: לא מוסדר, נכון.
יעקב מרגי: אלה אבין.
<אלה אבין: בוקר טוב אדוני היושב ראש, תודה רבה על הדיון.
<אלה אבין: זה נושא מאוד חשוב ומאוד כואב.
<אלה אבין: אני מארגון "נח", ארגון הגג שמאחד את מרבית העמותות למען בעלי חיים בישראל.
<אלה אבין: אני רוצה להדגיש כמה דברים שכבר נאמרו על ידי יעל ארקין מ"תנו לחיות לחיות".
<אלה אבין: לא מקובל במדינת ישראל 2018 שימוש ברעל כזה אכזרי.
<אלה אבין: זה פשוט לא הגיוני.
<אלה אבין: צריך לאסור אותו.
<אלה אבין: זה משהו שהוא חד משמעי.
<אלה אבין: הרעל הזה, אני רוצה להוסיף ולהדגיש שבעצם הרעל הזה הוא לא אפקטיבי.
<אלה אבין: הוא זול, אבל הוא זול לעכשיו, כי בסופו של דבר הנזק שנגרם ממנו הוא גם בלתי הפיך והוא גם לשנים יותר ארוכות הוא רק מזיק.
<אלה אבין: ברגע שמחסלים כלבים, גם באופן כללי, לא רק על ידי רעל, נוצר ואקום.
<אלה אבין: הוואקום הזה מתמלא מאוד מהר ואז באים כלבים חדשים שאנחנו לא יודעים כלום על המצב הבריאותי שלהם, האם הם נשאי כלבת, לא נשאי כלבת, לכן במדינות שהמצב שם ספציפית בנושא של כלבת וכמות הכלבים, המצב שם הרבה יותר גרוע.
<אלה אבין: אני מדברת על מדינות כמו הודו, כמו בנגלדש, כמו אקוודור.
<אלה אבין: למשל בבנגלדש לפני 2010 היו שם 2,000 מקרים של מוות מכלבת של אנשים.
<אלה אבין: 50% מהם כמעט ילדים ונוער באזורים כפריים איפה שאין גישה גם לשירותי בריאות.
יעל כהן-פארן: תודה לאל שזה לא המצב אצלנו.
<אלה אבין: אני לא רוצה שאנחנו נהיה שם, אבל אני רק רוצה להביא לכם את הנתונים כדי שתבינו שגם במדינה שהמצב כל כך חמור וקשה, שכמובן לשמחתי ישראל רחוקה מזה, נעשה פיילוט במחוז אחד, שתוך ממש כמה שנים, מדובר על שנתיים-שלוש הם הצליחו למזער את מקרי הכלבת בחצי.
יעקב מרגי: איזה מחוז?
<אלה אבין: הקמפיין בעצם נקרא 'red color'.
מסעוד גנאים: עדיין בבנגלדש?
<אלה אבין: אני מדברת על בנגלדש במחוז אחד שבעצם על ידי תוכנית מאוד מסודרת של עיקורים וסירוסים פלוס חיסון מאסיבי נגד כלבת פלוס הסברה לתושבים, כי גם שם יש דעות קדומות ואמונות תפלות כאלה ואחרות נגד החיסונים וגם נגד העיקורים והסירוסים.
<אלה אבין: שילוב של שלושה דברים הצליחו למזער בעצם.
<אלה אבין: הקמפיין הזה בעצם בוצע בכל הארץ, בכל בנגלדש.
<אלה אבין: ב-2012 הייתה ירידה של 50% של מקרי המוות מכלבת בין בני אדם.
<אלה אבין: לקראת 2015, ירידה של 90%.
<אלה אבין: אני מדברת על הנתונים האלה שהם הוצגו בוועדה הבינלאומית בשנת 2015 בטורקיה.
יעקב מרגי: את אומרת, אם בנגלדש הצליחו, אז אין סיבה שאנחנו לא נצליח.
<אלה אבין: עוד דוגמא אחת ממדינה שהיא כן מדינה מפותחת, איטליה.
<אלה אבין: באיטליה הלכו בשיטה אחרת.
<אלה אבין: ב-1991 חוקק שם חוק - אין המתה, אסור להמית כלבים וחתולים, ואז בעצם הרשויות המקומיות לקחו חסות על כלבים שחיים, כלבי קהילה, נקרא לזה ככה, בשטחים חקלאיים.
<אלה אבין: יש שם שטחים חקלאיים עצומים.
<אלה אבין: יש שם חקלאות מאוד מפותחת והם פשוט לקחו חסות.
<אלה אבין: הם עיקרו וסירסו אותם, הם חיסנו אותם נגד כלבת, הם מטפלים בהם נגד מחלות אחרות.
<אלה אבין: הכלבים האלה בריאים, הכלבים האלה מואכלים ומטופלים על ידי תושבים מקומיים ואין שם כמעט כלבת, מקרים אולי בודדים.
<אלה אבין: ברגע שבאמת יש התפרצות כלבת בעיקר מהשועלים, זה מטופל מייד.
<אלה אבין: אין שם כמובן מקרי מוות של אנשים.
<אלה אבין: לסיכום, יש תוכניות מובנות שכבר עובדות במדינות, שהן מאוד יעילות.
<אלה אבין: אני מדברת על מספר שנים שבאמת אפשר להגיע למיגור כלבת.
<אלה אבין: אנחנו מדברים על המדינות האלה שבעצם התחייבו לפני העולם ולפני ארגוני בריאות שלקראת 2020-2021 הם יהיו נטולי כלבת, כמו בנגלדש, כמו אזור במקסיקו.
<אלה אבין: אפשר לעשות.
<אלה אבין: צריך לאסור הרבעה של כלבים.
<אלה אבין: אתה תפתח "יד 2", תפתח "וין וין", גורי פיטבול, בבקשה, כמה שתרצה, 1,000 שקל, פומרניין כמה שתרצה, בבקשה.
<אלה אבין: רק תבוא, תביא את הכסף, רצוי מזומן.
יעקב מרגי: סטרט-אפ חדש.
<אלה אבין: אף אחד לא עושה מזה שום דבר.
<אלה אבין: אף אחד לא אוכף את זה.
יעקב מרגי: דפנה דעואל.
<דפנה דעואל: שלום ותודה רבה, אני דפנה דעואל, דוברת ומנהל השיווק של עמותת S.O.S חיות.
<דפנה דעואל: אנחנו פה ביום זכויות בעלי החיים השלישי כאן שאנחנו מדברים בערך על אותם נושאים.