GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זאב גולדבלט: אנו סבורים שיש להילחם בתופעות האלה בכל האמצעים שמעמיד המחוקק, אבל מלחמה זו חייבת להיות כלפי הפוגע או הפוגעים ולא כלפי כלל ציבור התלמידים וההורים, שהרי לכך לא נוכל להסכים ויש בזה בפירוש ענישה קולקטיבית שאפילו בצבא כבר השכילו להבין שהיא לא חוקית ולא תקינה.
<זאב גולדבלט: במקביל, אנו מצפים שכנסת ישראל וארגוני המורים יפעלו בצורה נחרצת ובאותה רמה של נחרצות גם כלפי מורים וגננות וסייעות שפועלים באלימות כלפי ילדים ובני נוער, כולל אלימות מינית שנחשפנו אליה בשבועות האחרונים, תופעה שגם אליה אנחנו נחשפים כל הזמן.
יעקב מרגי: הערתי גם בדיון הקודם, זאב.
יעקב מרגי: אין לי בעיה לקיים דיונים, ואתה מכיר אותי.
יעקב מרגי: אם יש תופעה, אנא תיזמו דיונים.
יעקב מרגי: יכול להשתמע חס ושלום שהאלימות היא הדדית, אבל זה לא הדיון.
יעקב מרגי: הדיון כרגע, אלימות כלפי מורים.
<זאב גולדבלט: וזו בדיוק הנקודה.
יעקב מרגי: אתה אצלי אורח קבוע בוועדה.
יעקב מרגי: האוזן שלי כרויה אליך.
יעקב מרגי: אתה יכול להוציא פנייה מסודרת של ההורים.
יעקב מרגי: תוציא מקרים.
יעקב מרגי: תאמין לי שיתקיים דיון בנפרד.
יעקב מרגי: זה גם בדיון הקודם היה וזה לא במקום.
<זאב גולדבלט: תרשה לי רק להגיד מילה אחת ואחרי זה רק פז ישלים אותי.
<זאב גולדבלט: זה בדיוק ההבדל בינינו ובין ארגוני המורים, כי אנחנו חושבים שכל בעיה וכל גילוי כזה, צריך להתמודד איתו ספציפית ולא להעניש בצורה קולקטיבית את כלל הציבור.
<זאב גולדבלט: זה בדיוק ההבדל.
יעקב מרגי: זו לא ענישה.
מאיר כהן: זאת אווירה, זו תרבות.
מאיר כהן: זה לא דבר שהוא ספציפי.
יעקב מרגי: זו ברית משולשת.
<זאב גולדבלט: בוודאי, ולכן אני מאוד שמחתי לשמוע את מה שאמר הסגן של יפה.
יעקב מרגי: תאמינו לי שאני כובש נבואתי.
יעקב מרגי: אני שומע הרבה דברי חוכמה מחברי הכנסת ומהאורחים ואני שותק, אבל מדי פעם אני משחרר.
יעקב מרגי: תקשיב, זו ברית קדושה, ברית משולשת של הורים, מורים ותלמידים.
<זאב גולדבלט: חותמים על זה.
יעקב מרגי: כשבא מאיר כהן ואומר לך, צריך להשבית את המערכת שבוע, לא כי היד קלה על ההדק.
יעקב מרגי: הוא היה ראש רשות.
יעקב מרגי: הוא גם אבא והוא גם היה מנהל בית ספר.
<זאב גולדבלט: וגם מורה.
יעקב מרגי: הוא אומר לך במילים אחרות, תזעזע את המערכת.
יעקב מרגי: בצה"ל יודעים לעשות זאת.
יעקב מרגי: כשיש תאונת אימונים, השם ישמור, משביתים, עוצרים את כל האימונים, בודקים מה קרה.
יעקב מרגי: יש פה שבר.
יעקב מרגי: מורה שמושפלת כך, זו נקודת שבר במערכת החינוך.
<זאב גולדבלט: שערורייה, נכון.
יעקב מרגי: לכן כשהוא אומר לך, תשבית שבוע, אז הוא אמר, לא שבוע, שישה ימים וארבע שעות.
יעקב מרגי: אל תתפוס אותו במילה.
יעקב מרגי: תזעזע את המערכת, זה מה שהוא אומר לך.
יעקב מרגי: אני חושב שם אתה במקרה כזה, תרצה, כי מחר-מחרתיים, זו מערכת החינוך של הבן שלך.
יעקב מרגי: יש בתי ספר שאין שם אווירת לימודים.
יעקב מרגי: בית הספר מתקיים.
יעקב מרגי: לפעמים אני רואה אותו בגרפים וכל כך בא לי להתפוצץ ואין אווירת לימודים בגלל בעיות משמעת.
יעקב מרגי: זה פוגע באותם תלמידים שיושבים בכיתה ורוצים ללמוד.
<זאב גולדבלט: וההנהלות לצערי מעלימות את זה והמורים מתביישים בזה.
<זאב גולדבלט: זו טעות.
<זאב גולדבלט: צריכים לתקוף את זה.
<פז כהן: שתי מילים.
<פז כהן: אנחנו פה כי זה נורא חשוב לנו, הסיפור הזה של האלימות.
<פז כהן: אנחנו מבקשים שתצא מפה קריאה לנער את ספר החוקים ולהשתמש בכל הכלים שספר החוקים מעמיד כנגד אנשים אלימים בתוך מערכת החינוך.
<פז כהן: זה גם המשרד לביטחון פנים וגם המשטרה.
<פז כהן: אני בעצמי דיברנו עם המשטרה כשהיה את האלימות בגילה, כי גם לנו היה חשוב שהאימא תורחק מבית הספר ותיעצר וייעשה הכול, אבל זה נכון לכולם, לכל בן אדם שאלים בתוך מערכת החינוך.
<פז כהן: חשוב לי להעביר פה מסר לכולם.
<פז כהן: כל הכבוד להסתדרות המורים, אולי, שהיא משביתה.
<פז כהן: אנחנו נמשיך לצאת נגד השבתות כי אנחנו לא מאמינים בזה, אבל אתם עושים את עבודתכם נאמנה.
<פז כהן: ההורים הם לא אויב.
<פז כהן: אמרת את זה יפה, מוטי, ואנחנו עובדים מצוין בירושלים.
<פז כהן: התלמידים הם לא אויב.
<פז כהן: צריך לייצר פה חזית אחת מאוחדת של כולנו ביחד נגד אותם אנשים אלימים.
<פז כהן: אסור בשום פנים ואופן, והיה לנו את הדיון בבית המשפט שעשינו על ההשבתה.
<פז כהן: אסור לייצר מצב שהורים ומורים משני צידי המתרס.
<פז כהן: אסור שההורים ירגישו שהמורים הם אויב ואסור להיפך.
<פז כהן: אנחנו אתכם, המורים, הגננות.
<פז כהן: כל אנשי החינוך ביחד בחזית אחת בסיפור הזה נגד האלימות.
<פז כהן: אם למישהו קשה לגשת למשטרה להגיש תלונה, אני באופן אישי מוכן וכבר עשיתי את זה פעם אחת, להגיש תלונה נגד הורה מכה או נגד איש שבא מחוץ למערכת ופגע באיש חינוך.
<עינב לוק: בוקר טוב לכולם, לי קוראים עינב לוק, אני מנהלת אגף תוכניות סיוע מניעה בשירות הפסיכולוגי-ייעוצי.
<עינב לוק: נמצאת איתי בלה רדונסקי מהייעוץ המשפטי, הילה סגל, ממונה על אקלים וצמצום אלימות, ונמצאת איתנו רחל ממינהל עובדי הוראה.
<עינב לוק: אני רוצה להגיד שבאמת באנו כולנו מתוך הבנה שהנושא הזה הוא נושא מאוד חשוב ומאוד כאוב.
<עינב לוק: אנחנו יושבות ושומעות כאן את האירועים, גם אותך, רוני מימון, את הסיפור האישי, את הסיפורים שאתם הקרנתם.
<עינב לוק: אנחנו ערים לכל המקרים האחרונים, הקשים והמורכבים שהתרחשו לאחרונה, ובהובלת ובהנחיית מנכ"ל משרד החינוך מגבשים בחודשים האחרונים תוכנית רצינית, חשובה, שכוללת הרבה מאוד היבטים והרבה שותפים.
<עינב לוק: הצגנו את התוכנית להסתדרות המורים, לארגון המורים, יושבים עם פורום ועדי ההורים.
<עינב לוק: באמת מציגים לכולם כדי לגבש תוכנית.
<עינב לוק: אני רוצה להתחבר לדברים שלך, פז.
<עינב לוק: אנחנו נמצאים יחד בסיפור הזה.
<עינב לוק: אין כאן אנשים משני צידי המתרס.
<עינב לוק: אנחנו חושבים שהנושא של אלימות כלפי מורים הוא חמור, הוא כואב והוא פוגע לא רק במורה עצמו.
<עינב לוק: המורה עצמו נפגע פיזית, נפגע רגשית, אבל המקרה הבודד מקרין על תחושת המוגנות של כל ציבור המורים בישראל.
<עינב לוק: מבחינתנו כמערכת חינוך, תחושת המוגנות של המורים זה הדבר שעומד בראש הרשימה למול עינינו כי מורים לא מוגנים, תלמידים לא יהיו מוגנים.
<עינב לוק: אין אפשרות לנהל מערכת חינוך אם המורים לא מרגישים מוגנים.
מסעוד גנאים: אולי שאלה, עינב.
מסעוד גנאים: בקשר למורה שהוא היה חשוף לאלימות או להתקפה, אתם מלווים אותו כשפ"י מבחינת תמיכה פסיכולוגית?
<עינב לוק: אז ברשותך, זה אחד המרכיבים המשמעותיים של התוכנית ואני אשמח להציג אותה.
יעקב מרגי: תציגי, בבקשה.
<עינב לוק: אנחנו נראה את התוכנית.
יעקב מרגי: היו הרבה חברי כנסת וזה רק מבורך.
<עינב לוק: זה בהחלט מבורך.
<עינב לוק: אני רוצה להציג את התוכנית, שאני אגיד שיש לה כמה מרכיבים.
<עינב לוק: יש בה גם מרכיבים של חוק, של דרכי אכיפה, ענישה, אבל בהחלט יש בה מרכיבים מאוד חשובים של תוכנית התערבות, מניעה, ליווי ותמיכה למורים ולכל הצוות החינוכי.
<עינב לוק: (הצגת מצגת) אנחנו נגיד שאנחנו ממשיכים לנטר את הנושא של פגיעה בעובדי הוראה באמצעות הסקרים שלנו.
<עינב לוק: אפשר לראות כאן חלק מהנתונים, לא הבאנו את כל הנתונים, אבל כמובן נמצאים בשקיפות באתר של משרד החינוך.
מאיר כהן: אגב, המיצ"ב הוא רק בחטיבת הביניים.
<הילה סגל: כן, יש את כל הגילאים, יסודי, חטיבה ועל-יסודי.
<הילה סגל: מיצ"ב אקלים נעשה בכל הגילאים.
<עינב לוק: אקלים בכל הגילאים ואנחנו רואים שזה בנושא של תחושת האיום של המורים מפני הורים, הולך ופוחת עם הגיל.
<עינב לוק: זה הכי גבוה ביסודי, ויורד.
<עינב לוק: אנחנו רואים בקרב תלמידים, זה פחות או יותר אותם נתונים בכל שלבי החינוך.
<עינב לוק: כאן יש סקרים בעולם בכלל.
<עינב לוק: אנחנו לומדים על הנושא הזה יחד עם חוקרים בעולם כדי לראות מה נעשה בעולם ואיך מתמודדים עם התופעה.
מאיר כהן: כדאי שלא נלמד מארצות הברית.
יעקב מרגי: לא רק את זה, עוד הרבה דברים.
<עינב לוק: המרכיב הראשון ששמנו כאן
<עינב לוק: בתוכנית זה כל הנושא של החוק.
<עינב לוק: ברשות
<עינב לוק: כם, בלה תגיד על זה כמה מילים.
<בלה רדונסקי: בלה מהלשכה המשפטית, משרד החינוך.
<בלה רדונסקי: כרגע מקודם תיקון לחוק העונשין בזרקור ששר החינוך תומך בו בנושא של שימת זרקור על עובדי הוראה.
<בלה רדונסקי: ספציפית אני גם רוצה להעיר שגם בנושא של השומרים והאבטחה שהעלו כאן, זה לא רק בנושא הביטחוני.
<בלה רדונסקי: סמכויות של השומרים ואבטחה בבתי הספר הורחבו לטיפול במקרי אלימות כולל גם חיפוש.
<בלה רדונסקי: לסוגיה שהועלתה כאן לגבי המגזר הערבי, על פי החלטת הממשלה כל ה-540 תקנים למגזר הערבי אוישו על ידי המאבטחים ואכן יש לנו כבר אבטחה גם במגזר הערבי.
סעיד אלחרומי: כבר נכנסו למערכת?
<בלה רדונסקי: כן, מאוישים.
<בלה רדונסקי: כל ה-540 תקנים על פי החלטת הממשלה, מאוישים נכון להיום.
יעקב מרגי: רק תעשו פיקוח ובקרה אם זה לא מאויש במקום אחר, כי הוא לא רואה.
יעקב מרגי: יש לך דקה רק לסכם.
יעקב מרגי: האם נכונה הטענה שהיה גידול של 47% במקרי האלימות בבתי הספר?
<עינב לוק: לנו אין נתון כזה.
יעקב מרגי: אין לך נתון כזה.
יעקב מרגי: אנחנו נדרוש את זה.
<עינב לוק: נשמח לקבל אותו.
יעקב מרגי: אוקי, זה חומר למחשבה למנהלת הוועדה.
יעקב מרגי: בדיונים כאלה משרד לביטחון פנים חייב להיות חלק מהדיון.
<יהודית גידלי: הוזמן.
יעקב מרגי: הוזמן ולא מצא לנכון.
<עינב לוק: אני רק אגיד עוד בשתי מילים, שאנחנו פתחנו את הנושא של חוזר מנכ"ל, את הפרק שמתייחס לפגיעה בעובדי הוראה.
<עינב לוק: אנחנו מרחיבים, מדייקים, מחמירים כדי להגיד מסר מאוד ברור כנגד מקרים של אלימות וכל הנושא של טיפול בעובדי הוראה, אז במקרה שקורה אירוע של פגיעה, אנחנו בנינו נוהל חדש.
<עינב לוק: באותו רגע יהיה ליווי של יועצת בית הספר ופסיכולוגית, ובמידת הצורך - - -
איתן ברושי: זו אחריות מחלקת החינוך?
איתן ברושי: מי אחראי על זה בכל רשות?
<עינב לוק: יש שתי רמות של ליווי.
איתן ברושי: לא הליווי.
איתן ברושי: מי מטפל במניעת אלימות?
איתן ברושי: הקב"ט של המועצה, של העירייה?
איתן ברושי: מנהל מחלקת חינוך?
איתן ברושי: ראש העיר?
איתן ברושי: מי הפונקציה שאתם עובדים מולה?
יעקב מרגי: איתן, אין לי זמן לשאלות עכשיו.
יעקב מרגי: סליחה, איתן.
איתן ברושי: אבל שלא ימרחו אותנו פה במילים.
<עינב לוק: ממש לא.
מאיר כהן: היושב ראש, אני חושב שאחד הדברים שחייבים להוסיף, זה לחייב מנהלי בתי ספר לחייב לדווח למשטרה על אלימות נגד מורים.
יעקב מרגי: מה שאומר מאיר כהן, זו לא רשות.
יעקב מרגי: כמו שאנחנו, כמו כל אזרח שהיה עד לעבירה ולא דיווח, הופך להיות אשם וזו עילה לעבירה פלילית.
יעקב מרגי: אין שום סיבה, אני חושב שזו תהיה חובה.
יעקב מרגי: ברגע שזו אלימות, אני מדבר על אלימות פיזית שמחייבת התערבות, אני חושב שצריך קודם כול לדווח.
<עינב לוק: אני חושבת שרק צריך לזכור שיש כאן את רצונו של המורה.
יעקב מרגי: לדווח למערכת.
יעקב מרגי: קודם כול למערכת.
מאיר כהן: זו הבעיה.
מאיר כהן: אין 'רצונו של המורה'.
מאיר כהן: בתוך בית ספר, מוסד חינוכי, שמתבצעת עבירת אלימות כנגד מורה, תעזבו את המורה.
מאיר כהן: מנהל בית הספר צריך לקרוא למשטרה ולהגיש תלונה.
מאיר כהן: תעזבו את המורים.
מאיר כהן: אל תפילו את זה על המורים.
מאיר כהן: מנהל בית הספר הוא האימפרטור.
מאיר כהן: יש בכוחו לעשות את זה.
<בלה רדונסקי: עלו כאן אמירות גם של חבר הכנסת ברושי וגם של נוספים לגבי מה חדש, מה אנחנו צריכים לעשות כדי לשים את זה בדגש.
<בלה רדונסקי: אפשר לראות שלצד תוכנית שנתית מחייבת, יש פה חמישה דגשים לאורך השנה.
<בלה רדונסקי: בכל בית ספר יצטרכו להקדיש לזה זמן, בימי היערכות, בתקנון, באסיפת הורים.
<בלה רדונסקי: זה דברים שלאו דווקא נעשים בצורה מדויקת בזמן הזה, בשבוע לגלישה בטוחה וביום שיא במהלך יוני.
<בלה רדונסקי: עוד דבר אחד נוסף זה בעצם התפקיד של המחוזות.
<בלה רדונסקי: התפקיד של מנהלי המחוז בליווי שלהם את המורים הנפגעים, למעשה הגדרנו שתוקם ועדה מחוזית בכל מחוז ושיוגדרו אסופה של נתונים על מקרים, ניטור שלהם.
<בלה רדונסקי: מה שנאמר כאן על חובה למחוז ייעשה בצורה מסודרת.
מאיר כהן: יש לזה לוח זמנים?
מאיר כהן: אם אנחנו עכשיו מתקשרים לכל ראשי המחוזות, זה קיים?
מאיר כהן: אני מציע, אל תכעסו עלי.
מאיר כהן: אני חושב שאתן עושות עבודה נהדרת, אבל מניסיון, מה שלא חייבו אותנו בלוח זמנים ברור, לא נעשה.
<בלה רדונסקי: זה מחייב אותנו בתחילת שנה - - -
<פז כהן: זו התשובה לעתירה שהגשנו לבית המשפט.
<מאיר אסרף: בעתירה שלכם לא היה כתוב כלום על הדבר הזה.
יעקב מרגי: פז, מאיר, אני אתן לכם לדבר בחוץ.
יעקב מרגי: נעים בחוץ.
יעקב מרגי: תקשיבו, בדיון הקודם ב-7 בנובמבר 2017, בנקודה השביעית של הסיכום: "הוועדה קוראת למשרד החינוך להגיש לה מסמך מקצועי מפורט שיתאר את תהליך הטיפול המיידי של המשרד במקרה של אלימות על כל גווניה.
יעקב מרגי: על המסמך לתאר את הכלים העומדים לרשות צוות ההוראה, תלמידים והורים לטיפול במקרה של אלימות".
יעקב מרגי: אני את המסמך הזה לא ראיתי.
<קריאה: אנחנו נבדוק את זה.
יעקב מרגי: אני מבקש לקבל את המסמך הזה.
יעקב מרגי: כבר בדיון הקודם הגענו למסקנה שברגע שקורה מקרה אלימות, כל בית ספר מתנהל אחרת.
יעקב מרגי: יש אי ודאות מוחלטת.
יעקב מרגי: תאמין לי, אני אעשה פה סביב השולחן.
יעקב מרגי: כל אחד ייתן את התהליך ונמצא ארבעה-חמישה מודלים שונים לטיפול בבעיית אלימות, אז אני מבקש את זה כתוב.
<קריאה: אבל זה חדש וזה ייכנס עכשיו.
<קריאה: זה נבנה ויועבר - - -
יעקב מרגי: אז אני חושב, שכותבים לי משהו, קיבלתי את מכתבך, הנוהל בהכנה, אנחנו מבקשים עד תאריך זה וזה.
יעקב מרגי: כנסת, משאב יקר של זמן, שמתנהל.
יעקב מרגי: אנשים יושבים, דנים.
יעקב מרגי: אנחנו לא דנים כדי לשחרר לחצים או אוויר.
יעקב מרגי: היה סיכום, היה צריך לעמוד בסיכום הזה.
יעקב מרגי: לפחות להתייחס שאכן נענינו לקריאתך וכותבים אותו.
<קריאה: אנחנו כתבנו.
<קריאה: אנחנו רק נבדוק אם זה לא עבר.
יעקב מרגי: אז אני מבקש לקבל אותו.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, רק מי שחייב, לחצי דקה.
איילת נחמיאס ורבין: משפט.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להודות לך על הדיון הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו באמת צריכים כבר לעבור משלב הדיונים לשלב המעשים.
איילת נחמיאס ורבין: בוועדת חוקה, חוק ומשפט, איפה שמוטי יוגב ואני העברנו את החוק שלנו בקריאה ראשונה, אני רוצה להגיד לכם משהו, הביאו נתונים כאילו מספר מקרי האלימות ירדו.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מבינים שאנחנו נמצאים במציאות מאוד קשה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים ללכת למהלכים הרבה יותר דרמטיים.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לחזק את ידידי מאיר כהן שאומר בצורה מפורשת, אין דבר כזה שיש מקרה אלימות ולא הולכים לדווח למשטרה.
סאלח סעד: אני חושב שהתופעה הזאת היא תופעה ממש מסוכנת, כי גם העבירה מחלחלת לכל בית הספר.
סאלח סעד: זה לא יכול להיות שמורה או מורה יותקפו על ידי ילד או מורה והסיפור הזה ימרח.
סאלח סעד: אם יש מורה אלים, זה סימן שבית הספר אלים.
סאלח סעד: כאן אני חושב שהאווירה היא כל כך עכורה בבית הספר וגם רמת הלימודים תהיה שונה לגמרי, לכן אני חושב שאנחנו צריכים לעשות כל דבר כאן, אדוני היושב ראש, בכדי למזער ולמגר את התופעה הזאת.
סאלח סעד: זה מאוד מסוכן ברמה חינוכית.
מסעוד גנאים: אין ספק שהתופעה היא מאוד חמורה.
מסעוד גנאים: היינו עם חבריי בג'לג'וליה לפני כמה זמן אחרי ההתקפה על תלמיד בבית הספר.
מסעוד גנאים: המורים היו מבוהלים ומפחדים שם.
מסעוד גנאים: אני חושב שהתגברות התופעה היא בגלל שני דברים: אחד, זה התגברות האלימות בכלל בחברה.
מסעוד גנאים: שניים, הירידה במעמדו של המורה ומעמד ההוראה.
מסעוד גנאים: צריך לעשות הכול כדי לשמור על המורים בעניין של הרתיעה.
מסעוד גנאים: המשטרה צריכה להיות יעילה ואפקטיבית ולא חפיפניקית, וגם על משרד החינוך לפי דעתי לעשות הכול כדי לשמור על כבודם של המורים, כי מורה שמושפל מול תלמידים, אתם לא יודעים מה זה עושה לו.
יעקב מרגי: חנין, בקצרה.
חנין זועבי: חמש הערות שלא דיברו עליהן.
יעקב מרגי: אל תהיי בטוחה, באת מאוחר, כי חבר'ה שלך דיברו.
יעקב מרגי: אם דיברו, אני אומר לך, דיברו.
חנין זועבי: אני ראיתי את כל השידור.
חנין זועבי: אני לא פוחדת רק מהאלימות הספציפית של התלמיד, אני פוחדת יותר כאשר התלמיד הופך לגיבור בכיתה.
חנין זועבי: זה לא ספציפי ולא מדברים על עונש קולקטיבי, מדברים על חינוך קולקטיבי.
חנין זועבי: יש מקרים שהוא מרביץ למורה אבל האלימות לא מסתיימת בנקודה הזאת.
חנין זועבי: הוא הופך לגיבור בכיתה.
חנין זועבי: אני חושבת שאנחנו צריכים לאתר בתי ספר עם רמת אלימות יותר גדולה, וזו כבר המלצה פרקטית, לאתר קבוצה של בתי ספר עם רמת אלימות שהיא חצתה את הקו האדום, לחייב אותם בסדנאות לאלימות, כבוד היושב ראש.
חנין זועבי: אני רוצה לדבר על הפגיעות של המורה.
חנין זועבי: ממה המורה מפחדת, ופה האירוע הפלילי.
חנין זועבי: היא מפחדת גם מהתגובה של המשפחה של התלמיד מחוץ לכותלי בתי הספר, אז האירוע הוא לא רק אירועי חינוכי בתוך כותלי בתי הספר.
חנין זועבי: יש משפחות שיכולות להיות אלימות ולהעניש את המורה על זה שהיא הלכה והתלוננה למשטרה.
חנין זועבי: פה המשטרה צריכה להיכנס לתמונה.
חנין זועבי: הערה שלישית על ארגוני פשע.
חנין זועבי: האלימות לא רק ברמה של להרביץ.
חנין זועבי: יש מורים מאוימים על ידי משפחות, את תעזי לא להעביר את התלמיד שלי במבחן הזה.
חנין זועבי: זו לא אלימות?
חנין זועבי: זו לא רמה של שליטה בבית הספר?
חנין זועבי: אל תעזו לא לרשום את התלמיד שלי לבית הספר.
חנין זועבי: זו גם אלימות יותר סמויה וצריכים לטפל בה.
חנין זועבי: המלצה אחרונה.
חנין זועבי: ההורה שמרביץ, למנוע ממנו מלהיכנס שוב לבית הספר.
חנין זועבי: זה עונש.
חנין זועבי: אתה הרבצת, אתה היית חוצפן אפילו, אתה לא נכנס עוד לבית הספר.
יוסף ג'בארין: אני רק אוסיף שצריך לחשוב אולי מחדש על ההתארגנות לגבי מערך השמירה בבתי הספר.
יוסף ג'בארין: בזמנו דובר על שמירה סלקטיבית שמתקשרת אולי לאזורים מסוימים ורגישים.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שעם התגברות תופעת האלימות צריך לחשוב מחדש על הנושא הזה ולחייב את כל בתי הספר בשמירה כזו.
סאלח סעד: היושב ראש, רק תיקון קטן.
סאלח סעד: הדוברת אמרה לי שאמרתי מורים אלימים.
סאלח סעד: הכוונה כמובן היא לילדים אלימים, לא מורים.
יעקב מרגי: אז תיקון לפרוטוקול.
יעקב מרגי: רבותיי, כפי שאמרתי קודם, הוועדה קיימה דיון בנובמבר 2017 וזה דיון נוסף.
יעקב מרגי: לצערי הרב אני לא רואה שינוי מגמה.
יעקב מרגי: אני מודה לחברי הכנסת הרבים שהציעו את הדיון הזה לדיון מהיר.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת שוב לקבל לידיה את המסמך שנתבקש להגיש אותו ב-7 בנובמבר, שיתאר את תהליך הטיפול המיידי של המשרד במקרה של אלימות.
יעקב מרגי: יש לכם את הסיכום, סעיף 7 בסיכום הקודם.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לבחון מחדש את תפיסת האבטחה של בתי הספר לאור האלימות הגוברת ומקרי האלימות שנחשפנו אליהם, תפיסת האבטחה הייתה עד היום ביטחונית.
יעקב מרגי: אני יודע שהרחבתם סמכויות למאבטחים גם לגבי אלימות.
<בלה רדונסקי: זה בסמכות המשטרה, כל הנושא של המאבטחים.
יעקב מרגי: גבירתי, אני אענה לך.
יעקב מרגי: האמירה שלך הייתה מיותרת, את יודעת למה?
יעקב מרגי: אני לא אעשה כלום כי זה בסמכות המשטרה, ואת לא תעשי כלום כי זה בסמכות זה.
יעקב מרגי: סלחי לי, את משרד החינוך.
יעקב מרגי: הבעיה היא אצלך.
יעקב מרגי: את צריכה לפתור אותה.
יעקב מרגי: איך את פותרת אותה?
יעקב מרגי: תבחנו, תכנסו את המשטרה אליהם.
יעקב מרגי: המשטרה אפילו לא חשבה שהיא צריכה לבוא לדיון הזה.
יעקב מרגי: גם זו נזיפה שתהיה בסיכום.
יעקב מרגי: אם היא הוזמנה ולא הגיעה, זה חמור בפני עצמו.
יעקב מרגי: ההערות האלה מיותרות.
יעקב מרגי: אתם הרגולטור.
יעקב מרגי: כשאני קורא לך לבחון את תפיסת הביטחון, שבו עם המשטרה.
יעקב מרגי: עד היום הייתה תפיסה ביטחונית.
יעקב מרגי: יש חלק רכוב, חלק פיזי, לא יודע מה.
יעקב מרגי: תיכנסו לשם, תקיימו דיון ותחליטו שלא, גם שנדע שלא, אבל שיתקיים דיון.
יעקב מרגי: אני לא יכול לקיים עוד חודש עוד פעם דיון, ויהיה דיון, כי אם מחר-מחרתיים תותקף מורה, אני לא רוצה לומר את זה אפילו על דל שפתיי, שיקרה משהו שאנחנו לא רוצים שיקרה ואז נתכנס פה ולא אמרנו והיה דיון וסתם היה דיון עקר?
יעקב מרגי: אז אני לא רוצה דיונים עקרים יותר ואני רוצה שתקיימו דיון על תפיסת הביטחון.
יעקב מרגי: תנו לנו את המסקנות של הדיון הזה.
יעקב מרגי: סוגיית חובת הדיווח, כפי שאמרתי, לקבוע נוהל חדש.
יעקב מרגי: אני מבקש שבנוהל הזה תיבחן חובת הדיווח.
יעקב מרגי: מורה שרוצה לשמור על הצניעות שלה ועל הפרטיות שלה, תמצאו את הדרך, אבל חובת דיווח כי זה חייב להיות מדווח.
יעקב מרגי: אין טאטאו מתחת לשולחן, כי ברגע שהייתה אלימות בבית הספר, זו כבר לא בעיה של המורה מול התלמיד, זו בעיה של בית הספר.
יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לקבל דוח מפורט של כל מקרי האלימות שהתרחשו בשנת תשע"ז, בחלוקה לפי מאפייני האלימות, רקע של התלמידים, רקע חברתי אם יש בעיה וצורת הטיפול במקרים האלה.
יעקב מרגי: אני רוצה לקיים דיון על המקרים שקרו בתשע"ז.
מאיר כהן: יש לכם מיפוי כזה?
יעקב מרגי: הם יעשו אותו.
יעקב מרגי: אין להם.
יעקב מרגי: התשובה היא, אין.
יעקב מרגי: תעשו אותו.
יעקב מרגי: תרכזו את הנתונים ותעשו אותו.
יעקב מרגי: אנחנו נקיים דיון מעקב על הנושא הזה.
יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ה-20 בפברואר 2018, ה' באדר התשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: תפיסת "מרום" - ליווי לבתי הספר במצב סוציו-אקונומי נמוך בפריפריה החברתית והגיאוגרפית - לציון יום העוני.
יעקב מרגי: הכנסת מציינת היום את יום העוני.
יעקב מרגי: אנחנו לא גאים בעוני.
יעקב מרגי: יום המלחמה בעוני, אבל זה יותר קצר - יום העוני בכנסת.
יעקב מרגי: נשמע כאילו אנחנו מרוצים ממנו.
יעקב מרגי: אין יותר טוב מידידי, חבר הכנסת אלי אלאלוף, להוביל יום כזה וגם לדבר.
יעקב מרגי: לידו צריך רשות כדי לדבר על הנושא הזה, כמי שחיבר את דוח אלאלוף וקצת עשה משהו בנושא הזה בימי חייו המכובדים, אז אלי, למה שאני אגזול את זמנך?
יעקב מרגי: אני יודע שאתה צריך לרוץ מוועדה לוועדה.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב ידידי ורעי, יעקב מרגי.
אלי אלאלוף: חברתי החדשה אבל כבר ותיקה בעשייה, לאה פדידה.
אלי אלאלוף: באמת מרגישים אותך לטובה.
לאה פדידה: תודה רבה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שהחינוך כתחום שאמור להתמודד עם העוני, הוא כמעט המפתח הבלעדי ליציאה מהעוני.
אלי אלאלוף: החינוך הוא באמת אחד מחמשת הפרמטרים שהחלטנו להתמקד בו כדי להוציא מה שנקרא אנשים מהעוני, כי אחד הדברים המיוחדים של הוועדה שהוקמה על ידי חברי, מאיר כהן, אז שר הרווחה, זה שהוועדה החליטה שהיא מתמודדת עם העוני בצורה מסוימת ובזה שמוציאים אנשים מהעוני.
אלי אלאלוף: גם מאיר וגם אני, ואני יכול להגיד בלי להטיף, שזה סוד משפחתי של יעקב, לאה, אני לא מספיק מכיר, אבל אנחנו משפחות שיצאנו מהעוני וזה רק סימן טוב שאפשר כן לצאת מהעוני, ואכן אחת הטענות שיש לי לא לכם, לא למערכת החינוך אלא למערכת הרווחה, זה שעד דוח העוני לא היה מושג לצאת מהעוני, אלא מטפלים בעניים, אלה שחיים בעוני.
אלי אלאלוף: אני חושב שבאמת החינוך, וזה מה שרצינו לציין, זה באמת התחום שמוציא מהעוני.
אלי אלאלוף: מי שמקבל חינוך הולם, הוא מהאנשים שעם הזמן וההשקעה האישית יצאו מהעוני.
אלי אלאלוף: כשבאים לאזורים עניים, יש תמיד הרגשה שצריך, ואולי התוכנית שלכם, "מרום", צריכה להתמודד עם זה, לבוא לשכונות העוני, לבתי ספר אדומים כפי שפעם קראו להם, או אלה שסוציו אקונומי נמוך או אלה של ילדים ממשפחות כאלה ואחרות, אז יש הרגשה, בואו ניתן להם חינוך כמה שיותר מחזיק אותם במערכת החינוכית.
אלי אלאלוף: אני אומר, ההיפך, והוכחנו את זה, מאיר, כאיש מערכת החינוך שיודע את זה.
אלי אלאלוף: להביא למערכות שנחשבות בהתחלה חלשות, להביא למצוינות.
אלי אלאלוף: לא להביא בייביסיטר חינוכי, לא לתת תשובות סטנדרטיות, כי יש בשכונות העוני, באנשים שחיים בעוני, עוצמות שאין אצל אלה שחיים חיים רגילים.
אלי אלאלוף: כשאנשים יוצאים מהעוני, יוצאים חזקים מאוד, כולל הילדים והוריהם, בטוח, לכן אני מאוד מבקש מאנשי החינוך, אתם עושים את זה ורואים את זה.
אלי אלאלוף: תוכניות כמו "מגשימים" התחילו בשכונות עוני, בבתי ספר חלשים.
אלי אלאלוף: היום תלכו לצה"ל, הוא לא יוותר על אחד מהתלמידים והתלמידות שהגיעו משם.
אלי אלאלוף: התחלנו את התוכניות האלה ממש בבתי ספר אדומים.
אלי אלאלוף: יש פוטנציאל אנושי אדיר, אז לא רק לטובת אותו ילד או ילדה, אלא גם לטובת המערכת, מערכת הביטחון שלנו.
אלי אלאלוף: אין מאיפה לקחת במערכת הביטחון, תלמידים מוכשרים באזורים רגילים, רק משכונות המצוקה ומהיישובים החלשים.
אלי אלאלוף: אם לא נוציא אותם משם למצוינות, המדינה תיחלש.
אלי אלאלוף: כמו בכלכלה, עני שיוצא מהמצב העוני שלו, זה חיזוק הכלכלה של המדינה.
אלי אלאלוף: זה לא רק טובתו האישית, כאילו זה לא חשוב, ודאי, כפי שאתם יכולים לנחש.
אלי אלאלוף: זה חשוב מאוד, כל אחד ומצבו, ולכן מערכת החינוך, יש לה תפקיד מאוד גדול.
אלי אלאלוף: אנחנו קיבלנו ממשרד החינוך כמה דיווחים על מצב ההתמודדות.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאחת ההמלצות המרכזיות של דוח העוני היה התקצוב הדיפרנציאלי.
אלי אלאלוף: זה מוכיח, ואתם יודעים את זה טוב ממני, כי אתם חיים את זה ואתם רואים את זה.
אלי אלאלוף: התקצוב הדיפרנציאלי שהתחיל עוד בתקופה של שי פירון, הקדימו אותנו מבחינת הפרסום.
אלי אלאלוף: הלוואי שיקדימו תמיד במעשים טובים את המצב ויתמודדו עם המצב הזה שצריך לתת תקצוב דיפרנציאלי.
אלי אלאלוף: לא צריך לתת לרעננה מה שנותנים למקום אחר, ולכן אני חושב שזה אחד המהלכים.
אלי אלאלוף: יש עוד כמה מהלכים שנעשו ואני לא אגנוב את ההצגה הכוללת.
אלי אלאלוף: אתם מנחשים שאני עשיתי שיעורי בית לפני שבאתי לפה.
אלי אלאלוף: תודה לך, יעקב.
אלי אלאלוף: באמת שבוועדה אני יכול להגיד אוטומטית בלי לערער, לפני שבועיים כשבאו ואומרו שיחייבו את הצעירים שגמרו את בית הספר ללא בגרות, שהם צריכים לשלם תשלום נוסף כדי לעשות, היינו ביחד ואמרתי, אני מתחייב בשם חברי, יעקב, הוא יעשה שזה לא יקרה.
אלי אלאלוף: אסור להוסיף איזה מכשול כלשהו לאנשים שיוצאים מהמצב הקשה, כי צריך לדעת, וקחו אחריות, ילד שיוצא ללא בגרות, ברוב המקרים, אני לא רוצה להיות פופוליסט ולהגיד, בכל המקרים, זו פשלה של מערכת החינוך, זה לא שלו.
יעקב מרגי: במקרה הכי גרוע יש שני שותפים, אבל לזרוק הכול על התלמיד?
יעקב מרגי: אנחנו נתמודד עם זה.
אלי אלאלוף: במקרה יש לנו יושבי ראש ועדות, כולם משלנו במובן החיובי.
אלי אלאלוף: החברתי, ואני שמח שאנחנו ודאי נעשה דברים כל עוד שאנחנו פה.
אלי אלאלוף: אלוהים נותן לנו את העוצמה הנדרשת.
יעקב מרגי: תודה, אלי.
יעקב מרגי: אני חייב במעמד הזה שגם שר הרווחה שמינה את ועדת אלאלוף וחבר הכנסת אלאלוף, אתם יודעים, הרבה דוחות נכתבים, הרבה ועדות מוקמות.
יעקב מרגי: לכאורה, אפשר לקבל חלישות הדעת.
יעקב מרגי: אחד כמו אלי אלאלוף היה צריך לקבל חלישות הדעת, אבל אני אמרתי את זה לידידי ארז ביטון, הוא מאוד התחבט והתלבט.
יעקב מרגי: אמרתי לו, התפקיד שלך לכתוב.
יעקב מרגי: מרגע שזה נכתב, זה מסמך.
יעקב מרגי: לא בטוח שייקחו את כולו, אבל כל פעם ייקחו משהו.
יעקב מרגי: התפיסה, הדרך, ואנחנו רואים מה שקרה בדוח העוני של אלי אלאלוף.
אלי אלאלוף: זה הוגש למאיר.
יעקב מרגי: הוגש לשר.
יעקב מרגי: אני מאמין ואני אומר לכם, הייתי שר.
יעקב מרגי: זה קצת אומץ ששר יודע את המגבלות שלו מבחינת האוצר, מבחינת הקצב של הביצוע של הממשלה.
יעקב מרגי: לבקש דוח כזה כדי להציג אותו, יומרני, מה שלא עשו פה 70 שנה, להתמודד עם העוני.
יעקב מרגי: זה אומר לו, בוא תגלגל את הבעיה אלי, ועשו את זה באומץ, ואני אומר לכם, אף אחד, מאיר, אני יכול לומר שהוא האמין כי הוא הוביל.
יעקב מרגי: הוא לא התמנה לשר מתוך מחשבה שהוא לא הולך להיות שר, אבל אם מתמנה לשר, הוא רואה לטווחים רחוקים.
יעקב מרגי: אנחנו כחברי כנסת אמרנו, עוד דוח, והאוצר תמיד ייקחו משהו ממנו.
יעקב מרגי: אנחנו רואים פעם אחר פעם עוד נדבך, עוד פרק.
יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך, אלי, זו הזדמנות.
יעקב מרגי: הרבה פעמים לא יוצא לנו לדבר על זה אבל זה מסמך וזה מה שאמרתי גם לארז ביטון.
יעקב מרגי: אמרתי לו, אל תשמע למקטרגים, אתה תכתוב מה שאתה חושב, מה שאתה מאמין, וזה מסמך והנה המסמך הזה.
יעקב מרגי: הוא מורה דרך.
יעקב מרגי: הוא מורה דרך לממשלה, הוא מורה דרך לנו, הוא מורה דרך לכולם ואנחנו מתמודדים.
מאיר כהן: אני רוצה להוסיף מילה אחת.
מאיר כהן: בעיניי, באמת בענווה גדולה, אבל אני תמיד אומר, אני הולך הצידה, זה הדוח של אלי.
מאיר כהן: זה הדוח החברתי הטוב ביותר שנכתב מאז שהוקמה המדינה הזאת.
מאיר כהן: אין עוד דוח חברתי כזה שמטפל בעוני.