GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יובל אלבשן: אני מכיר, אני עבדתי באוניברסיטאות בפולין, עבדתי באוניברסיטאות במזרח אירופה שיש שם המון דוקטורים ערבים.
<יובל אלבשן: המחקרים שלהם בכלל לא יספרו לפי המודל הזה.
<יובל אלבשן: שניים, זה מודל שעובד לפי הגראנטים, מי מגייס כסף.
<יובל אלבשן: שוב, מי שמגיע מהאוכלוסייה הערבית, נקודת המוצא שלו לגיוס כספים ולגיוס גראנטים עוד יותר נמוכה.
<יובל אלבשן: רוצה לומר שהמודל הזה, הלכאורה אובייקטיבי, הוא מודל - - -
חנין זועבי: אתה מציע מודל אחר?
<יובל אלבשן: כן.
<יובל אלבשן: זו החלטה.
<יובל אלבשן: תיכף אני אגיע לנושא של היעדים.
<יובל אלבשן: אני מנסה בפקולטה אצלנו, שהמודל יהיה מחקרי אבל שיקבל כתבי יד גם במקומות אחרים.
<יובל אלבשן: למשל, מהעולם הערבי, וכך הצלחנו לקלוט יותר.
<יובל אלבשן: למשל, ממזרח אירופה, שיש לך שם המון כתיבה שנעשית על ידי זה.
<יובל אלבשן: למשל, מודל שמתייחס לחברה הישראלית.
<יובל אלבשן: למשל, מודל שנותן עוד כל מיני פקטורים.
<יובל אלבשן: מודל המחקר הוא חשוב אבל לא יכול להיות שהוא בלעדי, כי הוא זה שחוסם ונותן עדיפות למי שגדל במה שאני מכנה, שכונת הרילוקיישנים והשבתונים ליד אוניברסיטאות בכל מיני מקומות.
<יובל אלבשן: בשכונות האלה, חברים, היו מעט מאוד ערבים, סליחה, גם מעט מאוד מזרחים וגם מעט מאוד נשים, אז לכן המודל הזה הוא מודל שצריך לשנות.
<יובל אלבשן: הערה אחרונה.
<יובל אלבשן: האקוטיות ברורה לכולכם, אבל יעדים במקרה הזה לא יספיקו.
<יובל אלבשן: חייבים לדבר פה במכסות.
<יובל אלבשן: מול המכללות הפרטיות אתם לא יכולים, ושוב, אני לא בא דווקא לדבר על הכובע שלי כמכללה פרטית, אבל אני אומר כמי שהיה באוניברסיטה וכו'.
<יובל אלבשן: שם חייבים לדבר במכסות.
<יובל אלבשן: זה תקציבי ממשלה.
<יובל אלבשן: בעיניי, תקציבי מדינה, לא חשוב איך נגדיר אותם, שם חייב להיות מכסה.
<יובל אלבשן: תראו איך התקדמנו בנושא של קליטת נשים.
<יובל אלבשן: לא יכול להיות שקליטת ערבים שקדמו לנשים מבחינת ההישגים שהם השיגו בתארים השלישיים והשניים, נשארו מאחור ואני לא אכנס פה לכל המחקר שלי, אבל זה הסיפור.
<יובל אלבשן: כל עוד זה יהיה יעדים ותחת המודל של המחקר, אין סיכוי אמיתי.
<יובל אלבשן: אחד ל - - - יברח איזה מישהו שיגיע להרווארד, לייל, ללייטלי.
חנין זועבי: מה ההבדל בין יעדים לבין מכסות?
<יובל אלבשן: שאת אומרת בצורה מפורשת, אני דורשת מכסה.
<יובל אלבשן: זה Quota.
חנין זועבי: מינימום.
<יובל אלבשן: מינימום של 20%, מינימום של - - - ובוא נתחיל עם 5%, בוא נתחיל עם 2%.
<יובל אלבשן: שהקליטות הבאות תהיינה כאלה, ואז אם אין לי כאלה - - - לפי המודל הרגיל, ואין, בואו נהיה כנים, אז אני עובר למודל הבא, ותאמינו לי שזה מרצים, לא רק שלא פחות טובים, יותר טובים, יותר מחוברים, עיסוואי לחברה הישראלית, יותר בעלי מה שאתה רוצה, והם, כשהם יעמדו מול הכיתה - - -
עיסאווי פריג': אתה לא צריך לשכנע אותי.
<יובל אלבשן: זה נראה לי לפי איך שאתה זלזלת במכללות, שכן חשוב.
<יובל אלבשן: אני גם לא רוצה poor services for the poor people, אבל אני מעדיף poor services עלno services , וזה הוויכוח.
יעקב מרגי: סאלח סעד, בבקשה בקצרה.
סאלח סעד: תודה, אדוני היושב ראש על כינוס הישיבה החשובה הזו.
סאלח סעד: בעיניי מדינת ישראל היא מדינה נאורה, ומדינה נאורה שמתייחסת כך למיעוט בישראל, כאן יש בעיה, כי לא יכול להיות שאנחנו כאן בשנת 2017 ואני רואה פערים רציניים ביותר בעניין הסגל האקדמי.
סאלח סעד: זה פשוט משהו לא נתפס, כי האוכלוסייה הערבית היא פלך רציני מאוד בישראל וזה 20%, ואנחנו צריכים לתת מענה הולם גם באקדמיה.
סאלח סעד: לא יכול להיות שיש לנו סגל אקדמי עם פער כל כך רציני.
סאלח סעד: 2.3% באוניברסיטאות או במכללות זה פשוט מדהים.
יעקב מרגי: השיטה כפי שאמר פרופ' אלבשן, מייצרת, לא רוצה להגיד מועדון חברים סגור.
סאלח סעד: זה היה מזמן.
סאלח סעד: אוי לנו אם בשנת 2017 השיטה עדיין קיימת.
סאלח סעד: אנחנו התקדמנו.
סאלח סעד: צריכים להסתכל קדימה ולראות לאוכלוסייה הערבית שמגיע לה להיות באקדמיה הבכירה ביותר, באוניברסיטאות.
יעקב מרגי: סעיד אלחרומי.
סעיד אלחרומי: תודה כבוד היושב ראש, תודה לחבריי היוזמים, ד"ר יוסף ועיסאווי על הדיון החשוב הזה.
סעיד אלחרומי: אני חושב שיש תקרת זכוכית שאנשים שהם במיטב שלהם מבחינת הכישורים שלהם ואני מכיר קבוצה רחבה בעיקר במדעים מדויקים, אני באתי מהתחום הזה, שהמשיכו לדוקטורט ולפוסט דוקטורט ואחר כך לא מצאו את עצמם באוניברסיטה כשסיימו כבר דוקטורט, ואני מדבר על בן גוריון, אני מדבר על עוד כמה מקומות, או במקום אחר.
סעיד אלחרומי: כאן הם נמצאים בפני החלטה מאוד קשה, או להגר לארצות הברית או לאירופה ולעסוק במחקר שלהם או ללכת.
סעיד אלחרומי: תראו חברים, אני למדתי פיזיקה.
סעיד אלחרומי: לא המשכתי.
סעיד אלחרומי: באמצע תואר שני הפסקתי.
סעיד אלחרומי: הלכתי לפוליטיקה.
סעיד אלחרומי: חבר שלי סיים דוקטורט בפיזיקה.
אחמד טיבי: להגר ולהפוך להיות שופט עליון.
סעיד אלחרומי: כמה שאנחנו מבזבזים את המוחות האלה.
סעיד אלחרומי: חבר שלי לספסל הלימודים הפך להיות מורה בבית ספר תיכון לאחר שסיים דוקטורט בפיזיקה בנושא מאוד חשוב, מחקר של חמש-שש שנים, הוא עשה את המחקר הזה ועכשיו הוא אדם, אני לא חס וחלילה מזלזל במורים בבתי הספר, אבל זה לא הייעוד שלו.
סעיד אלחרומי: הוא צריך להיות במחקר, הוא צריך להיות במקום שייטיב גם עם החברה הישראלית.
סעיד אלחרומי: נושא מאוד חשוב, צריך מעקב.
סעיד אלחרומי: המספרים שאנחנו שומעים כאן ממרכז המחקר של הכנסת, בינינו, מעליבים, ואני חושב שהם בושה לנו כחברה ישראלית.
מסעוד גנאים: אני מודה לחבריי, לחברי יוסף ולעיסאווי על הדיון החשוב הזה.
מסעוד גנאים: זאת לא פעם ראשונה, אני חושב, שאנחנו דנים על העניין המרצים וקליטת מרצים במוסדות להשכלה הגבוהה בישראל.
מסעוד גנאים: גם אני שאלתי למה אין סטטיסטיקות חדשות, למה עד 2013 רק?
מסעוד גנאים: האם המל"ג לא נותן את המספרים החדשים או אין?
יעקב מרגי: כנראה לא השתנה.
חנין זועבי: כי המציאות לא משתנה, אז אין צורך.
מסעוד גנאים: כאשר חבריי דיברו על האחוז הגבוה או העלייה הגבוהה באחוז הסטודנטים הערבים, אם זה במכללות או באוניברסיטאות, במיוחד לתואר B.A, וכלל שעלינו בתואר, האחוז הוא נמוך יותר.
מסעוד גנאים: נדמה לי כאילו שיש מדיניות מסוימת כאילו יש מדיניות שאומרת שהגבול לכם עד פה.
מסעוד גנאים: אחר כך אין כניסה לערבים.
עיסאווי פריג': זה לא כאילו, זה נכון.
מסעוד גנאים: זה מנוגד לעיקרון של החינוך ושל החינוך האקדמי, כי מה זה חינוך?
מסעוד גנאים: חינוך אמור להיות מנוף לשינוי, מה שעושה את המוביליות.
מסעוד גנאים: מה שמניע בחברה את השינוי לטובה, להתקדמות, זה חינוך.
מסעוד גנאים: את החינוך זה, כאשר רוצים להציב לו גבולות עד פה, אז זו מדיניות שאומרת שלערבי אסור להיות בעליון או אחד רק בעליון וזהו, באקדמיה מספר ככה ומספר ככה.
מסעוד גנאים: החברה הערבית, יש בה פוטנציאל אדיר להתקדמות, אבל תנו לנו את ההזדמנות.
יעקב מרגי: פרופ' אלבשן סינן ככה, כי הדגש הוא על מרצים ערבים.
יעקב מרגי: אני חושב שגם בתוך החברה היהודית, החלוקה העדתית, מזרחים נעדרים שם.
יעקב מרגי: ואאל יונס, חבר הכנסת.
יעקב מרגי: התחלת את הקדנציה שלך ברגל ימין, שני דיונים בוועדת חינוך בשבוע הראשון.
ואאל יונס: זה הכי חשוב, אני חושב.
חנין זועבי: למה קפצת אליו?
עיסאווי פריג': איפה השוויון המגדרי?
יעקב מרגי: חנין זועבי לפניך.
יעקב מרגי: נפצה אותה.
עיסאווי פריג': מעניין למה.
יעקב מרגי: אל תחפש לי סיבות.
יעקב מרגי: היא לא מקופחת אצלי.
עיסאווי פריג': לא, מעניין למה.
יעקב מרגי: חנין, ספרי לו שאת לא מקופחת.
חנין זועבי: חוץ מהשבוע שעבר ששברת את השיא שלך.
יעקב מרגי: אני אגיד למה הוצאתי אותך?
חנין זועבי: כן, תגיד.
יעקב מרגי: לפתח דיון?
יעקב מרגי: בבקשה, ואאל.
חנין זועבי: אני רוצה את הדיון הזה, אתה יודע.
יעקב מרגי: לא בדיון הזה.
ואאל יונס: אני חושב שבמקום שמדינת ישראל תתפאר שיש לה מיעוט של 20% מהאוכלוסייה שלה, שכל כך יש להם אחוז גדול באקדמיה, היא רואה באקדמיה איום עליה, ואני חושב שהגיע הזמן שבאמת תתעשת המדינה ותיתן לערבים להיכנס יותר ויותר.
ואאל יונס: אני אתן לכם עכשיו רק כמה מספרים אמיתיים נכון לעכשיו מקרן אברהם, שהוצאתי.
ואאל יונס: רק לסבר את האוזן, למשל באוניברסיטת בן גוריון - ועד מנהל של 22 מרצים, יש רק שני ערבים.
ואאל יונס: מתוך חבר הנאמנים - 248, יש ערבי אחד.
ואאל יונס: באוניברסיטת תל אביב, חבר נאמנים - 549, ערבי אחד.
ואאל יונס: ועד מנהל - 13.
ואאל יונס: ערבים - אפס.
ואאל יונס: בר אילן, אין ערבים לא בחבר הנאמנים ולא בוועד המנהל.
ואאל יונס: דרשני.
ואאל יונס: חיפה - ועד מנהל - 16 ואין ערבים.
ואאל יונס: חבר נאמנים - 163 ויש שלושה ערבים.
ואאל יונס: זה מקרן אברהם, אז הגיע הזמן שהערבים שלומדים, לא איום אקדמי.
ואאל יונס: להיפך.
יוסף ג'בארין: אתה אומר, זה לא רק הסגל, גם כל דרג ההנהלה.
חנין זועבי: אני חושבת שאנחנו צריכים להתמקד בפתרון ולא בבעיה.
חנין זועבי: כן, מוכרת ואנחנו כולנו חושבים שיש חשיבות כבר להתחיל לפתור אותה.
חנין זועבי: יש כנראה כאילו שני מחסומים שאתה דיברת עליהם.
חנין זועבי: לפני המחסום של המודל, מרצה/חוקר, יש את המחסום של הסלקציה.
חנין זועבי: סלקציה, מתוך 14% סטודנטים, מתוכם אתה מכשיר מרצים, אז נקודת ההתחלה היא שאין מבחר סטודנטים, אנחנו לא 20% ו-25% סטודנטים שמהם אנחנו מכשירים.
חנין זועבי: ההגבלה הזאת מתחילה להרים ולהגביר את אחוז הסטודנטים.
חנין זועבי: מה שאתה אמרת וציינת והתחלת קצת לשים אצבע על איך לפתור, זה המודל, חוקר/מרצה.
חנין זועבי: יש לנו, ואני אגיד לך את האמת, תמיד את החשש ואת הפחד שאנחנו לא רוצים להנמיך ברמה האקדמית לא של הסטודנטים בכלל, בטח ובטח לא של הסטודנטים הערבים, לא של התלמידים הערבים.
חנין זועבי: אנחנו דורשים דווקא להגביר, להעלות את איכות הסטודנטים, איכות התלמידים, איכות המורים.
חנין זועבי: אני חושבת שאולי כדאי לשקול גם את המודל שאתה עכשיו הצגת כאן, אני לא חשבתי על זה, שהוא המודל, מרצה, לאו דווקא חוקר.
חנין זועבי: אני חושבת שאחת ההמלצות צריכה להיות, להתחיל באמת לשקול את האופציה הזאת, אבל צריכים לשקול אופציה אחרת.
חנין זועבי: לקחת, לעודד תוכניות של סטודנטים מצטיינים, להכשיר אותם למרצים, כלומר, אתה מפתח תוכניות מיוחדות להכשרת סטודנטים ערבים תחת היעד ותחת הכותרת שאתה מכשיר אותם להיות מרצים חוקרים בתוך האוניברסיטאות.
עיסאווי פריג': אבל הם צריכים לרצות, לא רק את.
חנין זועבי: אתה לא קובע להם.
חנין זועבי: מי שרוצה להיות, בטח.
חנין זועבי: הרי הבעיה שאנחנו רוצים ולא נותנים לנו.
חנין זועבי: אין בעיה שהם נותנים לנו ואנחנו לא רוצים.
חנין זועבי: נקודת הנחה הגיונית, אנחנו רוצים אבל יש מכשולים.
חנין זועבי: אני חושבת שצריכים גם לפתח, לעודד סטודנטים מצטיינים, להכשיר אותם בצורה ספציפית להיות מרצים חוקרים בתוך האוניברסיטה, ואם יש מודל שלישי, אם יש אופציה שלישית, אני חושבת שאנחנו צריכים להתמקד במודלים של הפתרון, איך לפתור, חוץ לפתור את בעיית הגזענות.
סעיד אלחרומי: הם מתקבלים כחוקרים לפני שהם מתקבלים כמרצים, באוניברסיטאות, וזאת הנקודה שצריך לחדד אותה.
סעיד אלחרומי: שם אין קבלת מרצים.
חנין זועבי: לעודד הצטיינות.
חנין זועבי: לעודד סטודנטים מצטיינים.
אחמד טיבי: א', אני רוצה להודות לחבריי, יוסף ג'בארין ועיסוואי פריג' על הדיון הזה.
אחמד טיבי: אין ספק שאחד הנושאים שמעסיקים אותנו כנבחרי ציבור ערבי בשנים האחרונות זה שילוב ערבים הן בסקטור הציבורי, אם בסקטור הפרטי, באקדמיה, בהייטק, במערכת החינוך, כמעט בכל התחומים האלה.
אחמד טיבי: הנושא הזה העסיק אותנו שנים רבות.
אחמד טיבי: אפילו הייתה ועדה מיוחדת, ועדת חקירה פרלמנטרית לנושא הזה.
אחמד טיבי: בזמנו התחלנו עם 4.5% ערבים בסקטור הציבורי.
אחמד טיבי: כיום אנחנו רק 10%, כאשר אנחנו 20% מהאוכלוסייה, אדוני היושב ראש.
אחמד טיבי: בזמנו הופיעו נציגי כל המוסדות האקדמיים בפני הוועדה.
אחמד טיבי: גם אז השיעור היה בסביבות 2% גם באקדמיה וגם כמו שואאל יונס אמר, במנהלה.
אחמד טיבי: השיעור הזה הוא סטטי, לא דינמי.
אחמד טיבי: אנחנו כסטודנטים עולים באוניברסיטאות ובמכללות, אבל לא באקדמיה, לא במרצים, בסגל ולא בהנהלה.
אחמד טיבי: זה אומר דרשני.
אחמד טיבי: כאשר יש ועד מנהל של אוניברסיטת חיפה שבה 40% מהתלמידים הם ערבים, אין בו ערבי, זה צועק, זה בוטה, לכן נשאלת השאלה, א', למה?
אחמד טיבי: יש לאבחן כדי לטפל.
אחמד טיבי: יש לנו הסברים שונים.
יעקב מרגי: על "למה" יש תשובה.
אחמד טיבי: אוקי, ואחר כך איך לטפל.
אחמד טיבי: אני רוצה לומר משהו על אוניברסיטאות ומכללות.
אחמד טיבי: אוכלוסיות מוחלשות הן הכי נהנות, ידידי, חבר הכנסת עיסוואי, ממכללות.
אחמד טיבי: אנחנו מסכימים שיש להרים את הרמה, לחזק את המכללות, בכל מכללה, בכל פקולטה, בכל תחום, אבל מי שנהנה מקיום המכללות זה פריפריה וערבים, חד משמעית.
אחמד טיבי: בדיוק בגלל הנקודות שהזכיר פרופ' אלבשן.
יעקב מרגי: ממני תשמע, יושב ראש הוועדה אומר לך, אמנון רובינשטיין זכור לטוב בקטע הזה.
אחמד טיבי: אני בטוח שכל אחד מכם מכיר סטודנטים ערבים במכללות שאחרי התואר הראשון במכללה, באונו או מחוץ לאונו, המשיכו ללונדון סקול, אקונומיקס, להרווארד, באוקספורד, בפרינסטון.
יעקב מרגי: המכללות, בדיוק זה הייעוד שלהן היה, לתת לך את כרטיס הכניסה לשער של האקדמיה.
אחמד טיבי: אין ספק שכולנו מסכימים שצריך לשפר איפה שצריך לשפר, אבל חשוב להדגיש שזה נתן מזור ומפלט למוחלשים.
אחמד טיבי: המחקר והנתונים שהציג פרופ' אלבשן חשובים ביותר והם מוסיפים חשיבות לדיון שיזמנו כאן.
אחמד טיבי: השאלה מה צריך לעשות, אדוני היושב ראש.
יעקב מרגי: ביחד נגיע לנקודת סיכום.
יעקב מרגי: אנחנו נדחוף את המל"ג.
אחמד טיבי: יש כאן נציגים?
אחמד טיבי: ראשי הסגל נמצאים פה?
יעקב מרגי: נציג המל"ג.
יעקב מרגי: יש כמה נציגים שביקשו רשות.
אחמד טיבי: לדעתי ראשי האוניברסיטאות היו צריכים להיות כאן.
אחמד טיבי: רקטורים, כמו שהיו בזמנו.
יעקב מרגי: אם נסמוך עליהם, כפי שהם עשו את זה עד היום, הם ימשיכו לעשות את זה עוד יותר טוב גם מחר, לכן אנחנו נפנה קודם כול לרגולטור שיש לו הרבה מה לומר בקטע הזה, אבל לאחר מכן.
אחמד טיבי: סיימתי.
יעקב מרגי: עדי שטיין, בקצרה.
<עדי שטיין: כן, בקצרה.
יעקב מרגי: חברי הכנסת לקחו את רוב הזמן.
<עדי שטיין: נכון.
<עדי שטיין: צהריים טובים, עדי שטיין מקרן אברהם.
<עדי שטיין: אני רוצה לדבר על תועלות נוספות שיש לעניין הזה.
<עדי שטיין: קודם כול זה באמת ידוע גם במחקר בכל העולם, שבמידה ויש גיוון בסגל, יש לכך השלכות משמעותיות על סטודנטים מאותה קבוצה.
<עדי שטיין: המדינה היום משקיעה המון משאבים בשביל לשלב סטודנטים וסטודנטיות ערבים וערביות באקדמיה, אבל הצלחה מיטבית של המהלך הזה לא תוכל לקרות בלי שילוב של מרצים ערבים באקדמיה.
<עדי שטיין: זו תמונת מראה.
יעקב מרגי: ראשי האוניברסיטאות והמכללות לא יאמרו שאין משאב.
יעקב מרגי: ראינו בגרפים שאפילו זה עבר את היעד בתואר השני, בתארים מתקדמים.
<עדי שטיין: מה שאני אומרת, זו אותה בעיה ממש.
<עדי שטיין: זה לא שתי סוגיות נפרדות.
<עדי שטיין: אי אפשר להגיד פיתוח כלכלי בחברה הערבית, שילוב של ערבים באקדמיה, שילוב של ערבים בחברה הישראלית בלי להתייחס לזה כאותה סוגיה ממש.
<עדי שטיין: זו נקודה ראשונה.
<עדי שטיין: חבר הכנסת יונס הזכיר את הנתונים שלנו בנוגע לא רק לסגל האקדמי אלא גם לעמדות של מקבלי ההחלטות שהוא כמעט אפסי.
ואאל יונס: הנהלה וחברי סנאט.
<עדי שטיין: כן, חברי סנאט, חבר נאמנים, ועד מנהל וכו'.
<עדי שטיין: גם רציתי שוב להדגיש נקודה שחבר הכנסת ג'בארין דיבר עליה, על הסיפור של הסגל המנהלי.
<עדי שטיין: שוב, זה הכול אותה בעיה בעצם, כל מיני היבטים של אותה בעיה.
עיסאווי פריג': אז מה הפתרונות?
יעקב מרגי: היא לא אמורה לתת לך פתרונות.
יעקב מרגי: פרופ' מונא חורי.
<מונא חורי-כסאברי: אני פרופ' מונא חורי-כסאברי מהאוניברסיטה העברית, יועצת נשיא האוניברסיטה להנגשת ההשכלה הגבוהה לחברה הערבית.
<מונא חורי-כסאברי: דיברו פה על כמה בעיות ואני אתחבר לחברת הכנסת חנין זועבי במובן שאני אציג כמה פתרונות שאנחנו עושים.
יעקב מרגי: על הבעיה אנחנו מסכימים, אז עכשיו ישר פתרון.
<מונא חורי-כסאברי: יש בעיה.
<מונא חורי-כסאברי: מה שאנחנו יודעים, קודם כול שיש עלייה באחוז הסטודנטים הערביים בתואר הראשון.
<מונא חורי-כסאברי: כמובן לא מצפים שמאותה שנה גם נראה את העלייה באחוז הסגל.
<מונא חורי-כסאברי: הרי זה תהליך הדרגתי.
<מונא חורי-כסאברי: הציפייה היא שתוך כמה שנים אנחנו נראה גם את האפקטים של זה מתוך התואר השני.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר שאת לא נאיבית.
יעקב מרגי: את יודעת כמה החברה המזרחית בחברה הישראלית, כבר מזמן יש להם תואר ראשון, תואר שני ואפילו שלישי והם לא שם?
עיסאווי פריג': אבל הערבים יש יותר מוכשרים.
יעקב מרגי: תלמד מהטעויות שלנו.
עיסאווי פריג': אל תשווה.
<מונא חורי-כסאברי: מאחר שאני לא נאיבית, אני רוצה גם להגיד על צעדים אקטיביים שאנחנו עושים כדי לגייס.
<מונא חורי-כסאברי: אני לא מחכה לאלה שיסיימו את התואר הראשון.
<מונא חורי-כסאברי: בנוסף, אנחנו גם עובדים בכמה שלבים, קודם כול לתת מלגות לסטודנטים ולעודד תואר שני מצטיין, לגייס באופן אקטיבי כאוניברסיטה, מעבר למלגות שהות"ת נותן, גייסנו מלגות להרחיב את אחוז הסטודנטים הדוקטורנטים הערבים במקצועות - - - , ששם יש בעיה מאוד קשה במקצועות של מדעי הטבע.
יעקב מרגי: האוניברסיטה העברית, כמה מרצים יש, כמה יש בהנהלה, כמה יש בסנאט?
יעקב מרגי: את יכולה לומר לנו?
<מונא חורי-כסאברי: בסנאט אנחנו שלושה או ארבעה מתוך 99.
<מונא חורי-כסאברי: אנחנו 14 חברי סגל, אבל אני חייבת שארבעה מתוכם נקלטו בקדנציה האחרונה של הרקטור שהתחייב להגדיל את מספר הסטודנטים.
יוסף ג'בארין: כמה מרצים?
<מונא חורי-כסאברי: 14 מתוך 1,000, אבל אני חייבת להגיד שארבעה מתוכם נקלטו בקדנציה של הרקטור האחרון שעכשיו הוא נשיא האוניברסיטה, וזה באמת כי הוא התחייב להגדיל את מספר חברי הסגל הערבים.
<מונא חורי-כסאברי: עוד משהו מאוד חשוב שאנחנו עושים בגיוס האקטיבי ואני אשמח להתחבר לרשימה שיש לחבר הכנסת יוסף ג'בארין, זה שאני הכנתי רשימה, פניתי לכל מי שנותן מלגות פוסט לערבים ובכלל, לעשות מאגר של כל הפוסט דוקטורנטים הערבים שנמצאים בחו"ל.
<מונא חורי-כסאברי: אנחנו פונים באופן אקטיבי לכל מי שנמצא בחו"ל, ברשימה הזאת, בניסיון לגייס אותו למקצועות שבהם נפתח לנו תקן.
חנין זועבי: התחלתם לעשות את זה?
<מונא חורי-כסאברי: התחלנו.
<מונא חורי-כסאברי: יש לי את הרשימה כבר.
<מונא חורי-כסאברי: התחלנו עם חלק במדעי הטבע ואנחנו ממשיכים ברשימה עכשיו, אני ויועץ הנשיא.
יעקב מרגי: פרופ' אסף פרידלר, בבקשה.
<אסף פרידלר: פרופ' אסף פרידלר, סגן הרקטור של האוניברסיטה העברית.
<אסף פרידלר: רציתי להוסיף שאנחנו, בהמשך לכל מה שמונא אמרה ואני לא אחזור על זה, נוקטים בהרבה פעולות להגדיל את מספר הסטודנטים הערבים לתואר ראשון, בין היתר קבלה ישירה על סמך התאוג'י ועל סמך מכינת חו"ל, כך שאנחנו מאוד מגדילים, וזה פיילוט שאנחנו מרחיבים אותו והוא מאוד מוצלח, לתלמידים ממזרח ירושלים, וככל שנגדיל עוד את כמות הסטודנטים לתואר ראשון, אז הבסיס של הפירמידה יגדל וכן נגיע להרבה יותר אנשי סגל.
<אסף פרידלר: בהמשך למה שנאמר על התאוג'י, אנחנו בהחלט פועלים בכיוון.
יעקב מרגי: פרופ' עבד אלסלאם, בבקשה.
<עבד אלסלאם עאזם: שלום, אני מאוניברסיטת תל אביב, בית ספר לנוירוביולוגיה וביוכימיה, חבר בסנאט.
<עבד אלסלאם עאזם: היחידי שהוזכר זה אני.
<עבד אלסלאם עאזם: אני אדבר על הניסיון שלי, כי לדעתי אנחנו מפספסים הרבה אם אנחנו לא רואים את הבעיה בשלמותה.
יוסף ג'בארין: מה הנתונים לגבי אוניברסיטת תל אביב?
<עדי שטיין: 549, ערבי אחד.
יוסף ג'בארין: לא, לא, אני מדבר על כלל אוניברסיטת תל אביב.
<עבד אלסלאם עאזם: יש כ-18 מרצים.
<עבד אלסלאם עאזם: למשל, דיברו כאן על משפטים.
<עבד אלסלאם עאזם: היה אחד.
<עבד אלסלאם עאזם: השנה נקלט עוד אחד.
יוסף ג'בארין: 18 מרצים מתוך?
<עבד אלסלאם עאזם: מתוך לדעתי כ-900.
<עבד אלסלאם עאזם: אני הצטרפתי לאוניברסיטת תל אביב ב-97'.
<עבד אלסלאם עאזם: הייתי ראש מחלקה כמה שנים ובשנים האלו הייתי יו"ר ועדת החיפוש.
<עבד אלסלאם עאזם: בכל העשרים שנה האחרונות, שוב, זה ניסיון מהמחלקה שלי, זה לא אומר שבמקומות אחרים זה אותו דבר.
<עבד אלסלאם עאזם: בעשרים שנה אף ערבי לא הגיש - - -
יעקב מרגי: איזו מחלקה אתה?
<עבד אלסלאם עאזם: ביוכימיה.
<עבד אלסלאם עאזם: אני בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב.
<עבד אלסלאם עאזם: בעשרים שנה, וזה בדוק, אף ערבי לא הגיש בקשה להיות מרצה.
<עבד אלסלאם עאזם: לא הגיש מועמדות להיות מרצה.
<עבד אלסלאם עאזם: כמובן אנחנו לא חיים בעולם שכולו טוב.
<עבד אלסלאם עאזם: אני נוסע מטייבה עד תל אביב כל יום ואני רואה משני הצדדים של הכביש איך נראה הכביש מטייבה ומה זו האפליה, אבל במקרה של מרצים ערבים, הבעיה, העומק שלה מתחיל יותר קדימה.
יעקב מרגי: כמו שאמרה חנין.
<עבד אלסלאם עאזם: לכן אני מאוד מתחבר למה שנאמר כאן.
<עבד אלסלאם עאזם: לבוא ולהגיד, אנחנו רוצים, כמובן שוב, אני מדבר על הניסיון שלי, אני לא מדבר על ניסיון בשום מקום אחר.
יעקב מרגי: עאטף מועדי, בבקשה.
<עאטף מועדי: עאטף מועדי, מנכ"ל ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.
<עאטף מועדי: העניין הוא לא עניין אפליה מול ייצוג הולם, זה יותר מזה, זה כלכלי וזה חינוכי, זה צרכני, זה מוסרי.
<עאטף מועדי: אני חושב שמשהו צועק פה.
<עאטף מועדי: עניין המל"ג, ור"ה והמכללות וקליטת המרצים הערבים, זה לא עניין חדש.
<עאטף מועדי: ועדת המשנה, ות"ת 2001 הציגה את זה ובעקבות זה הייתה תוכנית מעו"ף, אז אם תוכנית מעו"ף היא טובה, אז צריך להכיל אותה, להכליל אותה ולחייב את כל האוניברסיטאות ואת כל המכללות כן לעבוד לפי זה, אבל בתנאי, כי הם רוצים את המרצה עם התקציב שלו, במל"ג.
<עאטף מועדי: אחרי ששלוש שנים, ארבע שנים, חמש שנים מתחייבים לקלוט אותו כחבר מהמניין.
<עאטף מועדי: זו השיטה שצריכה לעבוד.
<עאטף מועדי: המדיניות והשיטה היא הדרה גם של הסטודנטים, גם של המרצים.
<עאטף מועדי: מחצית מהסטודנטים הערבים לומדים בחו"ל, מחצית האקדמאיים הערבים וחוקרים ערבים בחו"ל.
<עאטף מועדי: זה כמעט ידוע.
<עאטף מועדי: המל"ג חייב לנקוט פה צעד מאוד רציני.
<עאטף מועדי: המספרים ידועים.
<עאטף מועדי: תוכנית מתוקצבת והחלטות ממשלה בנדון כדי באמת לסיים את הבעיה, כי עמוד התווך זה מחקר אקדמי ואנחנו רוצים להתקדם.
יעקב מרגי: המועצה להשכלה גבוהה, בבקשה.
<ארן זינר: ארן זינר מהמועצה להשכלה גבוהה.
<ארן זינר: אני מרכז את כל הנושא של החברה הערבית בות"ת.
<ארן זינר: קודם כול אנחנו רוצים באמת להודות על העלאת הנושא לדיון.
<ארן זינר: הוא מאוד חשוב, הוא גם נמצא אצלנו בתוך המיפוי של הסקרים שלנו.
<ארן זינר: אני יכול לדבר הרבה על מה שאנחנו עושים בשלבים המוקדמים יותר.
<ארן זינר: אני אשתדל להתמקד בנושא של חברי הסגל.
<ארן זינר: ות"ת בעצם עוסקת בנושא של החברה הערבית באופן ממוקד וספציפית גם ההתייחסות הראשונה הייתה תוכנית מעו"ף משנת 96'.
<ארן זינר: זאת הייתה ההתייחסות הראשונה של ות"ת לחברה הערבית.
<ארן זינר: לאורך השנים ההתייחסות התרחבה.
<ארן זינר: בשנת 2002, אם אני לא טועה, הוקמה ועדת היגוי שקיימת עד היום ופועלת, במסגרתה בעצם אנחנו מדברים על כל תוכניות ההנגשה של החברה הערבית, שחלק מהתוצאות שלה, אסף מהממ"מ מקודם דיבר על זה, של העלאת הייצוג בתואר ראשון, שני ושלישי.
<ארן זינר: יש הרבה תמיכות בתואר ראשון, ולפני זה ב - - -.
<ארן זינר: את כל הדברים גם הצגתי כבר בעבר.
יעקב מרגי: דנו, נגענו בזה והמגמות חיוביות והלוואי ורק תמשיכו ותעקפו את היעדים.
יעקב מרגי: כרגע אנחנו מדברים על מרצים, סגל.
<ארן זינר: אנחנו מסכימים שחלק מהסיפור של הנגשה זה באמת הכנסת אנשי סגל ערבים לתוך ההשכלה הגבוהה.
<ארן זינר: זה אינטרס גם מבחינת ההנגשה של הסטודנטים לתואר ראשון.
<ארן זינר: אני ממש מסכים עם מה שנאמר פה, אבל צריך להיות כנים, המצב הוא לא מזהיר בזרם.
<ארן זינר: אם אנחנו מדברים על סטודנט לתואר שני, אנחנו נמצאים ב-13%, שזה עבר את היעד בשנה האחרונה.
<ארן זינר: זה בעיקר קפיצה בקרית אונו, דרך אגב.
<ארן זינר: זה לא סטודנטים שעושים תזה.
<ארן זינר: מספר הסטודנטים שמסיימים בשנה עם תזה עומד על בערך 220 סטודנטים בשנה.
<ארן זינר: מספר הדוקטורנטים שמסיימים בשנה, אנחנו מדברים על אזור ה-70 סטודנטים.
<ארן זינר: זה נמצא בעליה אבל זה לא משהו - - -
יוסף ג'בארין: אבל ארן, למה מסיימים?
יוסף ג'בארין: יש לך מאות שכבר סיימו כמה שנים.
<ארן זינר: בסדר, אני מדבר על הזרם שהיה לאורך השנים.
<ארן זינר: עכשיו הנקודה הכי גבוהה שלו זה 70.
<ארן זינר: זה היה לפני זה 50.
<ארן זינר: זה משהו שעולה, אבל שוב, העלייה בתואר הראשון הייתה רק בשנים האחרונות.
<ארן זינר: את התוצאות שלה בתארים המתקדמים אנחנו רק מתחילים לראות, כך שמבחינת מה שאנחנו עושים במסגרת התוכנית, הרחבנו את המלגות.
<ארן זינר: היה מלגות מעו"ף מ-96', מלגות דוקטורנטים מ-2002 אם אני לא טועה, והוספנו בתוכנית הרב שנתית הקודמת את המלגות למסטר ולפוסט דוקטורט.
<ארן זינר: בפועל מה שקורה, זה שהמלגות מסטר, יש 30 מלגות בשנה.
<ארן זינר: הן עובדות יפה, הן תחרותיות ואנחנו מצליחים למלא אותן בלי בעיה.
יעקב מרגי: בוא תקשיב, ארן, אמר הרבי מקוצק, אני אוהב להשתמש בזה, כל מי שרוצה לתקצב באופן שוויוני אוכלוסיות לא שוויוניות, לא תשיג את היעד.
יעקב מרגי: אתה חייב פה כדי להתמודד עם הבעיה, לעשות מעבר למה שאתה עושה.
יעקב מרגי: מה שאתה מציג שאתה עושה, אתה עושה והיא תמונת המצב.
יעקב מרגי: זו התוצאה.
יעקב מרגי: המצב הוא משברי ואני אומר לך משברי, אני לא דרמטי.
יעקב מרגי: מי שמכיר אותי, אני לא דרמטי ולא יוצא בסיסמאות, אבל אני אומר לך פה, משברי.
יעקב מרגי: המצב זועק לשמיים.
יעקב מרגי: זה לא יכול להתקדם.
יעקב מרגי: זה יבוא בשלב מסוים שזה יחטיא את המטרה.
יעקב מרגי: ככל שיגדל מספר הסטודנטים הערביים בתוך האקדמיה, זה משאב שיידרש, לכן אין פה נוסחה אחרת.
יעקב מרגי: מה שאמר פה פרופ' יובל אלבשן, צריך לשנות את השיטה.
יעקב מרגי: את השיטה קבעו בני אדם.
יעקב מרגי: תבוא, תגיד לי, שמע, מה שמבקש פרופ' יובל אלבשן, מזעזע את אמות הסיפים של האקדמיה, של המדע ושל הידע, אני אכנס איתך לדיון.
יעקב מרגי: פה זה הליך פרוצדורלי.
יעקב מרגי: כדי לקלוט מרצים מהמגזר הערבי, יכול להיות שצריך להנחות את האוניברסיטאות ואת המכללות המתוקצבות, שעליהן יש לכם 'סיי' ויש לכם אמירה, או לנקוט בצעדים, או שתבוא ותגיד, תקשיבו, אותנו לא מעניין, הנה הרף, הנה היעד שלכם לשנה זו וזו, אנחנו רוצים להגיע למצב שמרצים ככה.
יעקב מרגי: כמו שנתתם לסטודנטים לעשות תואר ראשון.
חנין זועבי: וגם לעודד מצוינות.
יעקב מרגי: בבקשה, ארן.
יוסף ג'בארין: ארן, יש תוכניות היום לקליטת מרצים ערבים?
יוסף ג'בארין: זו השאלה.
<ארן זינר: אני רוצה לדייק את הבעיה כי זה חשוב לפתרון, מן הסתם.
<ארן זינר: המלגות למסטר מתמלאות, המלגות לדוקטורט מתמלאות, מלגות פוסט ומלגות מעו"ף, רק צריך להבין, המנגנון שהאוניברסיטאות שולחות אלינו את המועמדים, הן לא מתמלאות.
<ארן זינר: יש לי 14 מלגות למלגות פוסט.
<ארן זינר: אנחנו ממלאים בשנה טובה 8 מלגות, 8 זכאים, ומלגות מעו"ף יש 6 מלגות.
<ארן זינר: בשנה טובה זה 4 מלגות.
<ארן זינר: לפעמים אנחנו כן ממלאים, אבל זה מאוד לא עקבי.
<ארן זינר: אין פה זרם קבוע ויציב של מועמדים מספיק איכותיים כנראה.
יוסף ג'בארין: לא, אבל זה כי האוניברסיטאות לא מגישות.
<ארן זינר: אנחנו לא קובעים לאוניברסיטאות.
יעקב מרגי: זה אם כל חטאת של הות"ת/מל"ג.
יעקב מרגי: לא קובעים לאוניברסיטאות.
יעקב מרגי: כלום אתם לא קובעים להן.
יוסף ג'בארין: אם האוניברסיטה לא מגישה, אז המרצים לא יגויסו.
<ארן זינר: ממיפוי שאנחנו ניסינו לעשות באמת לאתגר הזה, אז אנחנו מזהים בעצם שני מוקדים שצריך להתמודד איתם, אחד, זה בעצם המנגנון של האוניברסיטאות לזיהוי של אותם סטודנטים מצטיינים, בין אם זה בתואר שני, בשלישי, אבל בעיקר בפוסט ולקראת הכניסה לסגל.
<ארן זינר: מונא עכשיו דיברה על איזשהו פתרון שהוא התחלתי, אבל צריך לראות את זה בעוד מקומות.
<ארן זינר: החלק השני זה הסטודנטים עצמם.
<ארן זינר: בסופו של דבר כשדוקטור בא להתמודד על מקום בסגל, הוא מתמודד מול חבר'ה מצוינים מהאקדמיה, מכל האוכלוסיות, וההתמודדות הזאת היא מאוד מורכבת וקשה.
יעקב מרגי: אתה לא הבנת את ההרצאה שנתתי לך.
יעקב מרגי: צריך ליצור מסלול, כרגע, עד שנגיע לאיזה מצב מאוזן פחות או יותר.
יעקב מרגי: בשלב ראשון אני מוכן להתפשר לא כגודלם באוכלוסייה, אבל אנחנו לא מדגדגים.