GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ראובן לייבל: בתי ספר אזוריים בבתי הספר האלה כוללים שישה בתי ספר ללא יהודים, צ'רקסים, מוסלמים ואחרים, וישנם גם בתי ספר לחינוך מיוחד.
<ראובן לייבל: בחמ"ד יש לנו שבע אולפנות, 17 ישיבות, 15 בתי ספר בכפרי נוער ו-21 בתי ספר אזוריים של החמ"ד.
<ראובן לייבל: בסך הכול המינהל מטפל ב-83,820 תלמידים במערכת החינוך הפורמלית.
<ראובן לייבל: יושב פה רון רייזלר שהוא מנהל אגף החינוך בפנימיות.
<ראובן לייבל: בפנימיות יש לנו חניכים בכפרי הנוער.
<ראובן לייבל: אם תעשו השוואה מספרית, אתם תראו שבכפרי הנוער יש יותר תלמידים ממה שכתוב פה, וזה בגלל מה שאדוני אמר, שבכפרי הנוער יש גם תלמידים אקסטרניים שאינם לומדים בפנימייה.
<ראובן לייבל: אולפנות וישיבות מפוקחות על ידנו.
<ראובן לייבל: ישנן פנימיות עצמאיות, מה שאמרתי קודם, פנימיות שבהן החניכים חיים ובבוקר הם יוצאים לבתי ספר שאינם בפיקוח שלנו.
<ראובן לייבל: ישנם גם 70 מוסדות של מת"ן, של הזרם של החינוך הדתי-החרדי שאנחנו מפקחים על החלק הפנימייתי שלהם.
<ראובן לייבל: בסך הכול מתוך כל התלמידים שישנם בפנימיות, יש לנו קצת יותר מ-1,900 חניכים שהם מגיעים מנעל"ה, רובם המכריע לומד בכפרי הנוער של המינהל.
<ראובן לייבל: יש לנו גם קצת במקומות אחרים.
עודד פורר: יש לכם בעיה היום עם פרויקט נעל"ה?
<ראובן לייבל: לנו אין בעיה.
<ראובן לייבל: הבעיה היחידה עם פרויקט נעל"ה זה שייתנו לנו תקציב להגדיל אותם.
עודד פורר: לא, אני אומר, יש בעיה תקציבית על הפרויקט הזה.
עודד פורר: התקציב כל פעם נמצא בסיכון.
<ראובן לייבל: כל פעם יש לנו לפחות קבוצה אחת שסובלת מתת מימון.
איתן ברושי: מאיפה הנוער מגיע?
<רון פרייזלר: רון פרייזלר, מנהל את האגף לחינוך פנימייתי.
<רון פרייזלר: אשר על הסיפור הזה, יש לנו 1,910 תלמידי נעל"ה השנה.
<רון פרייזלר: אנחנו גדלנו בארבע-חמש שנים האחרונות בצורה לוגריתמית.
<רון פרייזלר: השנה 1,900 החניכים האלה בעיקרון מתחלקים, רובם אוכלוסיית חבר המדינות, חלקם אוכלוסייה מצרפת.
<רון פרייזלר: יש לנו קבוצה גדולה מצרפת, ממדינות אמריקה הלטינית וממדינות דוברות אנגלית.
<רון פרייזלר: יש לנו את זה בארבע שפות.
<רון פרייזלר: זה מתחלק על מכלול של כפרי הנוער במדינת ישראל.
סאלח סעד: רציתי לשאול את משרד החינוך, ברשותך.
סאלח סעד: ראיתי שבראמה יש לך בית ספר.
סאלח סעד: איזה בית ספר זה?
<ראובן לייבל: התיכון החקלאי ראמה.
סאלח סעד: זו פנימייה?
<ראובן לייבל: לא, זה תיכון אזורי.
עודד פורר: הנושא של נעל"ה בבסיס התקציב אצלכם מופיע?
<רון פרייזלר: כן.
<רון פרייזלר: יש פה עניין של חוזה התקשרות עם מינהלת נעל"ה והחוזה הזה מתחדש אחת ל - - - .
<רון פרייזלר: זו כל הסוגיה בעצם שבה צריך לדון
<ראובן לייבל: נעל"ה מופעל על ידי האגודה לקידום החינוך שנעל"ה הוא חלק ממנה ובכל שנה מתקצבים מספר מסוים של תלמידים.
<ראובן לייבל: לפעמים הביקוש עולה על התקצוב ואז יש לנו בדרך כלל פער שמתאמצים לכסות אותו במהלך השנה.
<ראובן לייבל: בגדול, החזון של המינהל לחינוך התיישבותי הוא להכליל את כלל התלמידים בפריפריה הגיאוגרפית והחברתית של מדינת ישראל במערכת חינוכית שרואה את התלמיד בראיה הוליסטית ומחנכת לערכים כמו שנאמר פה, של אהבת הארץ, קימות, חקלאות ואחריות אישית לחברה ולמדינה.
<ראובן לייבל: אנחנו צריכים את חוזר המנכ"ל מכיוון שבניגוד לחלק הלימודי, הפורמלי, בבתי הספר, החלק הפנימייתי לא מתוקנן בשום תקנה רשמית.
<ראובן לייבל: אין חוק פיקוח לנושא הפנימיות.
<ראובן לייבל: אין חוזר מנכ"ל.
<ראובן לייבל: זה בבעלויות בדרך כלל פרטיות וחשובה מאוד הסדרה גם של בעלי התפקידים, גם הסמכויות, גם הזכויות והחובות של התלמידים בפנימיות.
יעקב מרגי: ראובן, שאלה.
יעקב מרגי: את הצעת החוק של איתן ברושי אתה מכיר?
<ראובן לייבל: כן.
יעקב מרגי: הובאה להתייחסותך כשהגישו אותה?
<ראובן לייבל: בזמנו, כן.
יעקב מרגי: אוקי, וחוזר מנכ"ל אמור לתת מענה פחות או יותר למה שעולה בהצעת החוק?
<ראובן לייבל: חוזר מנכ"ל טרם נכתב.
<ראובן לייבל: אני מזכיר שמנהל המינהל הקודם בעצם סיים את תפקידו לקראת סוף אוקטובר.
יעקב מרגי: בדקנו, מערכות השמיים ממשיכות להסתובב למרות שהוא פרש.
<ראובן לייבל: אבל חוזר מנכ"ל זה משהו שצריך ראש.
יעקב מרגי: יש סמכות מעליו, שייקח את זה, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: אתה מפקח מחוז ההתיישבותי ואתה אומר בעצמך, אתה זקוק לזה.
יעקב מרגי: אתה איש המשרד.
יעקב מרגי: מבחינתי אתה שר החינוך, יושב לי פה.
<ראובן לייבל: תודה רבה.
יעקב מרגי: לכן אני לא מקבל כשחברים אומרים, רציתי מנכ"ל, רציתי זה.
יעקב מרגי: המשרד שלח איש מקצוע.
יעקב מרגי: מבחינתי הוא המשרד, הוא השר.
יעקב מרגי: כשאתה אומר לי שאני זקוק ואתם לא עושים, זה חמור.
יעקב מרגי: אם אתה אומר לי שזה תנאי הכרחי, אנחנו מקיימים את הפנימיות שלא על פי נוהל מסודר או על פי איזה - - -
<ראובן לייבל: אני אענה, ברשותך.
<ראובן לייבל: קודם כול אני מזכיר שאנחנו פועלים ככה מ-1996.
<ראובן לייבל: זה לא משהו שצמח אתמול.
יעקב מרגי: אתה יודע, אני הגעתי למסקנה בשנה האחרונה שכנראה יש משהו מיוחד בשנת ה-70' של המדינה, תחושה של משהו מכונן, שכאילו עכשיו מקימים את המדינה, בהרבה תחומים.
איתן ברושי: המזל שלא חיכינו עד עכשיו.
יעקב מרגי: אתה יודע כמה זמן לוקח להכין חוזר מנכ"ל אחרי שכתבת אותו ולהביא אותו בהסכמה?
<ראובן לייבל: אני לא רוצה לדעת.
יעקב מרגי: אתה אומר לי במילים אחרות עכשיו, לו יצויר, חוזר למשרד, מתחיל לכתוב את חוזר המנכ"ל כי התורה ברורה וסדורה בפניך.
יעקב מרגי: אתה מדבר איתי על חצי שנה להגיע לכאן עם חוזר מנכ"ל.
<מירב ישראלי: יש לי שאלה.
יעקב מרגי: בבקשה, יועצת משפטית.
<מירב ישראלי: החוק פיקוח על בתי ספר בעצם חל על החלק של בית הספר, נכון?
<ראובן לייבל: לגמרי.
<מירב ישראלי: הוא לא חל על החלק הפנימייתי.
<מירב ישראלי: אז בעצם הפיקוח על החלק הפנימייתי מבחינת
<מירב ישראלי: כם נעשה מכוח מה?
<מירב ישראלי: משפטית, אני מדברת.
<ראובן לייבל: מכוח מצע עם נהלים שהוציא מנהל המינהל לחינוך התיישבותי ועדכן מנהל המינהל הקודם.
איתן ברושי: מתי?
<ראובן לייבל: מתחילת קיומו של המינהל.
<ראובן לייבל: יוצאים הקבצים האלה שמסדירים את הסמכויות - - -
יעקב מרגי: אני אומר לך, אני מרגיש תחושה של פספוס, אתה יודע למה?
יעקב מרגי: קיימנו כאן מספר דיונים בשלוש שנים על תקלות בכפרי הנוער, חלקן תקלות חמורות, חלקן תקלות פחות חמורות, לצד הערך המוסף של כפרי הנוער והעשייה הרבה.
יעקב מרגי: היו תקלות נקודתיות.
יעקב מרגי: אפילו לא עלה לי הקטע הזה.
יעקב מרגי: בדיון אף אחד לא הציף את זה.
יעקב מרגי: אני כבר אז לא הייתי זז מזה והייתי נותן 45 ימי עבודה שיתכנסו כולם במשרד, שלא יצאו לשום השתלמות ושיגמרו את החוזר הזה.
יעקב מרגי: לא סתם היועצת המשפטית גם שואלת באיזו סמכות.
<אפרת לוי שרעבי: אפשר להתייחס בבקשה?
<אפרת לוי שרעבי: עורכת דין אפרת לוי שרעבי, אני מהלשכה המשפטית במשרד החינוך ואני מלווה משפטית את האגף לחינוך התיישבותי.
<אפרת לוי שרעבי: כמו שראובן הציג, קיימים נהלי עבודה של המינהל לעניין נושא הפנימיות.
<אפרת לוי שרעבי: הנהלים האלה הם בעצם יהוו חלק ממה שרשום שם, יהוו הבסיס לכתיבת חוזר המנכ"ל שאנחנו עתידים להשלים אותו.
<אפרת לוי שרעבי: חשוב להבין שהמינהל מורכב גם מאגפים נוספים כמו האגף הפסיכו-סוציאלי.
יעקב מרגי: בסוף כולם חוסים תחת דבר אחד שנקרא משרד החינוך.
<אפרת לוי שרעבי: נכון.
יעקב מרגי: זה לא שתי מדינות צריכות לדבר ביניהן.
<אפרת לוי שרעבי: נכון, אבל חשוב מאוד שבחוזר מנכ"ל שסוף סוף, כמו שהוצג פה, לאחר כל כך הרבה שנים, יעגן את הדברים, שכל הדברים החשובים של כל אגף יופיעו ויצוינו בו בצורה מסודרת וקיימת.
<אפרת לוי שרעבי: גם קיימת מחשבה אולי חלק מהדברים כן להכניס בחוזר מנכ"ל, שהם קיימים עם התייחסות ספציפית למינהל, מעבר לדברים שהם באמת אך ורק ייחודיים למינהל לעניין הפנימיות.
<מירב ישראלי: מכיוון שזה רגולציה, פשוט שאלתי מכוח איזה חוק הרגולציה הזאת נעשית.
<מירב ישראלי: מה החוק שנותן לכם את הסמכות בעצם לעשות את הרגולציה?
<אפרת לוי שרעבי: כיום אין הרי חוק.
<אפרת לוי שרעבי: משרד החינוך כרגולטור על כל התלמידים הקיימים במערכת וכמובן עושים הקשה מדברים שקיימים כיום גם בחוק וגם בחוזר מנכ"ל.
יעקב מרגי: משרד החינוך ולעיתים טוב שכך, מתנגדים באופן מסורתי לחקיקה שקשורה למשרד, כי שוב, מערכת חינוך לא מחוקקים.
יעקב מרגי: אתם אומרים, לא צריך חוק, יש לנו חוזר מנכ"ל, אבל הנה אני אומר לך, שלוש שנים בתפקיד, נעלמה מעיניי הסוגיה הזו של חוזר המנכ"ל עם כל מה שקשור למינהל התיישבותי.
יעקב מרגי: להגיד לכם שלא חשתי שיש איזה מעטה כזה שלא מצליחים להיכנס לסוגיות של החינוך ההתיישבותי?
יעקב מרגי: הרגשתי.
יעקב מרגי: מועצת התלמידים והנוער הארצית.
<יובל פלג: תודה רבה.
<יובל פלג: בוקר טוב, שמי יובל פלג מכפר ביל"ו, מושב במועצה האזורית גזר, ותיכון "ברנקו וייס איתן".
<יובל פלג: אני יו"ר מועצת התלמידים המחוזית של החינוך ההתיישבותי זו השנה השנייה.
<יובל פלג: מתוקף היותנו כמחוז במשרד החינוך מול האגף של החינוך התיכוני, אנחנו חלק ממועצת התלמידים והנוער הארצית במקביל לתיכונים האחרים, העירוניים.
<יובל פלג: נקודות שאנחנו רוצים לדבר עליהן הן שוב מנקודת מבט של הנוער יותר.
<יובל פלג: המשרד בעצם אחראי על נוער נעל"ה, שזה אחד המפעלים הציוניים היותר מרגשים שאפשר לראות אותם היום דרך עליית הנוער, אם מדובר על כפרי הנוער שבאמת מתוך התפיסה שכל נער צריך בית חם ומענה נכון, ומבתי הספר האזוריים שבסופו של דבר האחדה של ישובים קטנים וסמוכים שלכל אחד מהם יש צרכים לוגיסטיים.
<יובל פלג: אם זה מערך ההסעות, יש צרכים בירוקרטיים נפרדים, אם זה במערכת שלטון דו רובדית מול השלטון המקומי במועצה האזורית ואם זה מענה לנוער שצריך בסופו של דבר במקום אחד את המרכז האזורי שלו, מכל מיני צרכים כאלה ואחרים.
<יובל פלג: יש ידע גדול מאוד שנצבר בתוך המינהל לחינוך התיישבותי ופנימייתי שמאגד את זה.
<יובל פלג: בסופו של דבר אנחנו שונים אפילו בתוך התחום של מועצות תלמידים ונוער, שהרבה פעמים רוצים באמת, בתוך משרד החינוך עולים קולות של לסגור את החינוך ההתיישבותי בגלל הפיצול הגיאוגרפי שנוצר.
<יובל פלג: הנקודה היא שיש פה משהו שהוא מעבר לגיאוגרפיה ויש פה מחוז על ארצי מתוך צורך של בני הנוער.
<יובל פלג: תלמידים זקוקים למענה הזה שהוא לאו דווקא ברמה הביתית שלהם והוא לאו דווקא ברמה האזורית שלהם ולכן נוצרה שותפות בין כל מיני גופי שלטון ומשרד החינוך.
<יובל פלג: יש חשיבות להפגשה של חניכי פנימייה ותלמידים אזוריים.
<יובל פלג: יש אצלנו שני חברים מאוד טובים שצמחו במחוז, אחד מהם הוא חניך בכפר הנוער קריית יערים, בשם שלמה, והשני הוא תלמיד אזורי בחוף הכרמל, מקיסריה, שנרקמה ביניהם איזושהי שותפות גורל, שהם פועלים יחד כדי לשנות את החברה הישראלית.
<יובל פלג: אני רק אתייחס רגע למה שעלה פה ביחס לדיון שהיה בשבוע שעבר על החינוך החקלאי ושבועות העבודה בבית הספר.
<יובל פלג: הייתה פה נציגה שלנו ממועצה אזורית שער הנגב, בשם רוני, שסיפרה על היוזמות החינוכיות שאנחנו מובילים בחקלאות, גרעיני התנדבות חקלאיים שאנחנו מוציאים, ועל תלמידי חקלאות בבית הספר.
יעקב מרגי: זה מחמם את הלב לשמוע שיש גם עדכון מאחד לשני, מדיון לדיון, ומועצת התלמידים והנוער הארצית.
יעקב מרגי: הלוואי וארגוני המורים היו כאלה.
יעקב מרגי: אני אומר את זה בצער.
איתן ברושי: אבל יש לנו תמיד את ועד ההורים בכל הדיונים, אז הוא מעדכן.
<יובל פלג: אנחנו מעבירים בינינו לבין עצמנו.
<יובל פלג: היא הציגה דעות של תלמידי חקלאות מתוך בית הספר שלה ומתוך המגמה בבית החינוך הניסויי שער הנגב, שהסבירו על איך זה משפיע עליהם.
<יובל פלג: פה אני אתן לחברות שלי להמשיך.
<שוהם גרובר: אני שוהם גרובר, תלמידה בתיכון "עין כרם" ואני גרה בקיבוץ צובא.
<שוהם גרובר: בעצם אנחנו חושבים שעל מנת להמשיך את המגזר הכפרי ובאמת לפתח את הפריפריה, אנחנו חושבים שהחינוך ההתיישבותי הוא בעצם איזשהו אבן יסוד לעניינים האלו, ואנחנו חושבים שבלי איזשהו מכוון מתאים מגיל נורא צעיר, שזה בעצם בתי הספר שלנו, בעצם המגזר הכפרי לא ימשיך והנוער כבר לא יעבוד בחקלאות והעבודות האלה ייעלמו פשוט.
<אורי שאול: אורי שאול, יו"ר מועצת תלמידים "סולם צור", מרגבה.
<אורי שאול: באמת במועצה המחוזית ישנו מפגש בין בני נוער, שזה אומר חילונים, דתיים, ערבים, כפריים, עולים חדשים ותלמידי פנימייה, שכמובן מלמד אותנו לחיות בחיים משותפים.
<אורי שאול: זה מלמד אותנו לחיות עם אוכלוסייה שונה בארץ, להכיר אותה, להתחבר אליה.
<אורי שאול: זה ממש פסיפס אנושי מרהיב שהוא המינהל ברוחו ממש דרך בני הנוער.
<אורי שאול: אנו מקדמים בחינוך ההתיישבותי נושאים של כלל בני הנוער, כמו דימוי עצמי, העצמה נשית וגם נושאים שחשובים לנו כבני נוער, כמו מועצת חניכי הפנימייה וחיבור הנוער לחקלאות.
<אורי שאול: לסיכום, החינוך עצמו מראה תוצאות על בני נוער ובוגרי המערכת.
<אורי שאול: אנו קוראים לשלב ידיים לעיגון המינהל באופן אחיד.
<אורי שאול: תודה רבה.
<צביקה כספי: בוקר טוב, שמי צביקה כספי, אני מהנהלת פורום ועדי ההורים היישוביים.
<צביקה כספי: אני רוצה בבקשה לנגוע בשלוש נקודות די חשובות בנושא הזה.
<צביקה כספי: אחת, החינוך ההתיישבותי הוא אחד הדברים, נקרא לזה, היותר החברה הישראלית היום.
<צביקה כספי: לצערי הגדול המדינה שלנו הפכה להיות מדינה שמחולקת לטייקונים ולכל מיני נדל"ניסטים שקופצים.
יעקב מרגי: שמע, יש לנו חברי כנסת דרמטיים פה.
<צביקה כספי: אני מנסה להלעיט את איתן.
יעקב מרגי: אני לא אתן לך להלעיט.
יעקב מרגי: קצת צניעות, איזונים - - -
<צביקה כספי: לגמרי.
יעקב מרגי: המדינה שייכת לעם.
<צביקה כספי: לכן אני אומר, הפנימיות הקיימות, בכלל המסגרות האלה שמייצרות תחתן באמת איזשהו תלכיד די מיוחד.
<צביקה כספי: רוב רובם של אותם בני נוער שמגיעים מתוך המקומות האלה, אני יכול להגיד לכם שגם אני אחד מהם, מגיעים בסופו של דבר למערכות הביטחון של מדינת ישראל.
איתן ברושי: מאיפה אתה בארץ?
<צביקה כספי: אני במקור מבית שאן.
<צביקה כספי: כרגע אני גר בבת ים אחרי שעשיתי סיבוב, ארצות הברית, גרמניה וחזרה, וצוותים של ראש הממשלה ושר הביטחון, אז אני חושב שעשיתי מספיק.
<צביקה כספי: אני רוצה להגיד לכם שהאנרגיות, הדרייב והלימוד העצמי שילד שמגיע לתוך המערכות האלה, לתוך המסגרת הזאת, הוא מייצר ומעביר הלאה.
<צביקה כספי: אני חלק מאותו מערך שהקים את תחום קהילה ומניעה של העיר בת ים, שהוא אחד המערכים.
<צביקה כספי: היום אנחנו חוגגים את - - - של מערך מאו"ר ואולי היושב ראש זוכר כמה בלגן עשיתי בוועדות חינוך כדי שהמערך הזה יעלה.
<צביקה כספי: זה הדרייב של הילדים האלה.
<צביקה כספי: משרד החינוך, לא חסר לו כסף.
<צביקה כספי: תאמינו לי, אני יודע.
<צביקה כספי: אני חלק מהצוות של יולי תמיר לשעבר.
<צביקה כספי: יש אפשרויות.
<צביקה כספי: לא צריך להישען על חוזרי מנכ"ל.
<צביקה כספי: חוזרי מנכ"ל הם לא חוק.
<צביקה כספי: בואו תייצרו את האפשרות.
<צביקה כספי: לא צריך כל דבר לריב, לא צריך כל דבר לקפוץ.
<צביקה כספי: יש פשטות.
<צביקה כספי: אפשר לעשות הרבה דברים אם רק מדברים, ונודה לכם שזה ימשיך.
<רינת חכים: אני אשמח להתייחס.
<רינת חכים: שמי רינת חכים, אני מנהלת תחום חברה וקהילה במרכז המועצות האזוריות.
<רינת חכים: אני שותפה לתהליך חשוב מאוד שקורה בשנתיים האחרונות, של מפקחים, מנהלי בתי ספר, מנהלי מחלקות חינוך במועצות האזוריות, התנועה הקיבוצית, מרכז המועצות, של בעצם גיבוש ליבת החינוך ההתיישבותי נכון להיום, שבסוף שנה הזאת גם יצא מסמך שאני מקווה שיהיה אקדמי, כולל הוראות הפעלה.
<רינת חכים: אני חושבת שזה דבר מאוד משמעותי בצומת הזאת לחינוך ההתיישבותי.
<רינת חכים: אני חושבת שהחינוך ההתיישבותי הוא מפעל חינוכי מאוד מיוחד.
<רינת חכים: יש המון חינוך טוב בארץ, לא רק החינוך ההתיישבותי, אבל אני חושבת שמאוד חשוב להכיר בייחודיות שלו.
<רינת חכים: כמו שאומרים היום חינוך ממלכתי-דתי, חינוך אנתרופוסופי, כל אחד יודע על מה מדובר, שיהיה גם חינוך התיישבותי שיהיה ברור בדיוק על מה מדובר.
יעקב מרגי: הוא לא קיים היום?
יעקב מרגי: הוא קיים.
<רינת חכים: הוא קיים אבל עובדה שאנחנו יושבים פה ולא בשביל חינוכים אחרים, זאת אומרת שיש איזושהי בעיה בהגדרה.
<רינת חכים: ה-wishfool thinking שלי שהייתי רוצה, אני חושבת שהיום הדבר הבא - - -
יעקב מרגי: אני אנסה לרדת לסוף דעתך, מה שאמרת.
יעקב מרגי: אמרת, מערכת החינוך במדינת ישראל, יש בה זרמים.
יעקב מרגי: יש את הממלכתי, ממלכתי-דתי, יש את הרשתות.
יעקב מרגי: החינוך ההתיישבותי, אמרת שיש לו ייחודיות מסוימת.
יעקב מרגי: כמו שהמדינה ידעה להכיר בחינוך הממלכתי-דתי שיש בו את הייחודיות בקטע של שעות תפילה ולימודי קודש מוגברים ונתנה ביטוי לזה, אם כיוונת לזה, את רוצה שתהיה הגדרה לחינוך ההתיישבותי עם הערך המוסף שלו ושהוא יוגדר.
<רינת חכים: נכון.
יעקב מרגי: אז עזרתי לך לומר.
<רינת חכים: מדויק.
<רינת חכים: תודה.
<רינת חכים: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, זה שהייתי רוצה לראות את כפרי הנוער ואת החינוך במועצות האזוריות, את הקשר הזה מתהדק, זאת אומרת שזה יהיה הרבה יותר מהיום.
<רינת חכים: יש מועצות אזוריות שזה פועל, יש מועצות אזוריות שפחות.
<רינת חכים: כפרי הנוער, בהרבה מהם יש את התשתית החקלאית ואת התשתית הארגונית.
<רינת חכים: לא צריך היום להקים את זה מחדש בבתי הספר במועצות האזוריות.
יעקב מרגי: אני חולק עלייך, בואי אני אסביר לך למה.
יעקב מרגי: אני בכוונה הערתי את ההערה הזו.
יעקב מרגי: הפריסה של בתי הספר האזוריים של המועצות האזוריות, היא רחבה יותר ממפת כפרי הנוער.
יעקב מרגי: אני חושב שדווקא בבתי הספר האזוריים, כמו שהתעשייה יודעת לעשות את זה בחינוך הטכנולוגי, בשיתוף המשקים הפרטיים יכולה למנף את זה כמכפיל כוח, שיתוף פעולה ולהעצים את זה.
יעקב מרגי: לא צריך להקים שום דבר.
<רינת חכים: זה מה שאני אומרת.
יעקב מרגי: רק צריך לדעת לאגם ולעשות במסגרת בתי הספר האזוריים.
יעקב מרגי: זה שזה לא קיים, זה פספוס של שנים רבות.
יעקב מרגי: אנחנו בידנו מחקנו את דור ההמשך של החקלאות.
<רינת חכים: מסכימה איתך.
איתן ברושי: עוד משפט.
איתן ברושי: קודם כול, תודה על הדיון.
איתן ברושי: אני פונה גם ליועצת המשפטית ממשרד החינוך, ולראובן, ולחבריי, עמיר ורינת.
איתן ברושי: לפני מספר ימים השתתפתי בכנס של אנשי החינוך של התנועה הקיבוצית והמועצות האזוריות.
איתן ברושי: היה בנחשולים.
איתן ברושי: אמרתי, אדוני היושב ראש, שצריך להחזיר את ההתיישבות לחינוך ההתיישבותי, בהמשך להערה שהערת.
איתן ברושי: אם החינוך ההתיישבותי, חבריי, מועצת תלמידים, לא יהיו בו בוגרי החינוך ההתיישבותי כמורים ומנהלים, זה מטיל סימן שאלה על כל העניין הזה.
איתן ברושי: אתם צריכים גם להסביר למורים שלכם ולמחנכים וגם לראשי המועצות ולראשי היישובים, מושבים, קיבוצים, ישובים קהילתיים, שהיום זה מרכיב חשוב.
איתן ברושי: חייבים לעודד מחדש את בוגרי הצבא, ולכן אדוני היושב ראש, הצעתי גם עבודה מועדפת בחינוך.
איתן ברושי: מי שעוצר את זה לצערי, זה שר האוצר, כי הוא פוחד לפתוח את העבודה לביטוח לאומי, ושר החינוך לא נלחם על זה, למרות שהתחברתי עם חיים ביבס, אדוני, יושב ראש המועצות האזוריות, כי חסר מאבטחים בחינוך, ואז אני באתי והצעתי, בואו ניקח ונעשה את החינוך עבודה מועדפת.
איתן ברושי: מי שרוצה, יעשה שומרים, סייעות, צרכים מיוחדים, תנועות הנוער, חינוך בלתי פורמלי.
איתן ברושי: לקחת בוגרי צבא.
איתן ברושי: הרי בגיל הרך משתתפים גם חברים וחברות או בעיקר חברות מהשירות הלאומי, כלומר לוקחים לגיל הרך.
איתן ברושי: אומרים פה בכנסת, בצדק, שזה הכי חשוב, אבל עד כדי כך הכי חשוב שהשאירו את זה במשרד הרווחה.
איתן ברושי: זה לא עבר לחינוך.
איתן ברושי: תבינו, הצעירים, שבין אמר לעשה יש ת"ק פרסה.
איתן ברושי: אומרת הממשלה - - - הכי חשוב זה עכשיו משרד הכלכלה.
איתן ברושי: בדרך למשרד החינוך זה האוצר אצל חיים כץ.
איתן ברושי: אולי מתישהו זה ישתנה.
איתן ברושי: תבינו מה זה נקרא חשוב, חבריי הצוערים.
איתן ברושי: בסופו של דבר מה שאני אומר ליושב ראש ועדת החינוך שהשפעתו רבה וזכויותיו מרובות בתפקיד הזה, ואני קורא לאנשי המועצות האזוריות ולמשרד החינוך לעודד בוגרי צבא להיות מורים, מדריכים ולעסוק בחינוך.
איתן ברושי: לחזור לראות בזה שליחות חשובה, כמובן גם פרנסה ראויה, מה שלא תמיד מקפידים.
איתן ברושי: לחזק את מעמד המורה והמחנך ולהביא עוד אנשים מבוגרי החינוך ההתיישבותי.
איתן ברושי: אם לא יהיו בוגרי החינוך ההתיישבותי בקרב המורים והמנהלים, הוא לא יישמר גם אם יהיה חוזר מנכ"ל, וזה נראה לי מאוד חשוב לומר.
איתן ברושי: הדבר השני, באמת אדוני היושב ראש, שתצא מפה החלטה והתערבות שלך אצל הנהלת משרד החינוך לזרז את חוזר מנכ"ל ולזרז את ההחלטה מי יעמוד בראש לחינוך התיישבותי, כי יש מועמדים רבים וטובים, אבל יכול להיות שיש שיקולים זרים שאינני יודע מה הם.
איתן ברושי: בסופו של דבר צריך לומר שההתיישבות והחקלאות, עתידן תלוי בדור ההמשך, ודור ההמשך הוא תוצאה של חינוך, כי החינוך הוא התשתית לכל דבר שקורה במדינה, ולכן החינוך ההתיישבותי זה לא האוטובוסים הצהובים שהם חשובים, אלא היכולת להכיר בייחודיות של המרכיב הזה שהוא תנאי לקיומה של ההתיישבות, ולא תהיה כאן מדינה בלי התיישבות ובלי חקלאות, ולא תהיה חקלאות בלי חקלאים ולא תהיה התיישבות בלי מתיישבים, עם כל הכבוד לכל המערכות, ולכן ההחלטה הזאת של הקמת המחוז והעיגון והוודאות שלו דרך חוזר מנכ"ל, הם פרק חשוב לפי דעתי וזכות גדולה שלך לעמוד בראש הוועדה שתבטיח שזה יקרה בזמן הקרוב.
<ראובן לייבל: רק הערה קצרה.
<ראובן לייבל: כל הזמן אני צריך לתקן.
<ראובן לייבל: מדובר על המינהל לחינוך התיישבותי, לא המחוז ולא האגף.
איתן ברושי: מקבל.
<ראובן לייבל: ומינהל הוא יחידת סמך ואני מקווה שהוא יעוגן.
<ראובן לייבל: תודה.
יעקב מרגי: אנחנו נסכם את הדיון.
יעקב מרגי: אני אישית לא הערכתי שאנחנו נהיה ממוקדים, כי בכל זאת כפי שאמרתי, זה היה אקט פרלמנטרי שהגיעו גם ממשרד החינוך, הממשלה יחד עם איתן ברושי להעביר את זה דיון להצעה לסדר היום.
יעקב מרגי: כפי שאתם רואים, רק במושב האחרון קיימנו כמה דיונים שקשורים למינהל החינוך ההתיישבותי, לחקלאות ולכל הנושא הזה.
יעקב מרגי: אני רוצה לקרוא את הסיכום.
יעקב מרגי: אין ספק שאחד מהדברים הכי בולטים זה הקטע של חוזר המנכ"ל.
יעקב מרגי: אני לא מתכונן להרפות.
יעקב מרגי: אנחנו נקיים גם דיון מעקב בנושא הזה.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת איתן ברושי על יוזמת הדיון.
יעקב מרגי: כמו כן, הוועדה קוראת למשרד החינוך לשמור על המשך קיום המינהל לחינוך התיישבותי.
יעקב מרגי: אם יש ספק כלשהו, כבר בדיון הקודם קראנו, דיון שהתקיים כאן בסוף 2016.
יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה את העובדה שהרגולציה והפיקוח על החינוך ההתיישבותי פועלים ללא חוזר מנכ"ל שנים רבות.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לסיים את עריכת חוזר מנכ"ל שעוסק בחינוך ההתיישבותי ולקצוב זאת בזמן של חודשיים מהיום.
יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון מעקב, 60 יום מהיום.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להבטיח את המשך קיומו של המפעל החשוב נעל"ה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למנהלי חינוך התיישבותי לחזק ולהעצים את מגמת החקלאות בבתי הספר האזוריים.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, דיון מעקב, 60 יום מהיום.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 5 בפברואר 2018, כ' בשבט התשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: הצגת מערכת מאו"ר למניעת אלימות.
יעקב מרגי: אנחנו לא ניגע מייד בנושא.
יעקב מרגי: קודם כול אנחנו מקדמים בברכה את משטרת ישראל ביום חגה כאן בכנסת.
יעקב מרגי: קצת חיכינו לכם כי דחו לנו את זה כמעט בחודש.
יעקב מרגי: פחדתי שיהיו עוד אירועים שייאלצו אותנו לדחות את זה בעוד חודש, אז ברוך השם שלא.
יעקב מרגי: למרות שהיו אירועים וברוך השם שלא נדחה ולא צריך להידחות.
יעקב מרגי: אנחנו כאן היום, הכנסת מצדיעה לכם על עבודתכם המסורה והנאמנה, וזו לא אמירה רק לפרוטוקול בגלל שיש יום בכנסת, כי אנחנו באמת מכירים, מוקירים ומעריכים את העשייה היום-יומית בתחומים רבים שהמשטרה עסוקה בהם, בין אלה הידועים, בין אלה שלא ידועים.
יעקב מרגי: אני חושב שזה אך נדרש שהכנסת תביע זאת ביום מיוחד.
יעקב מרגי: נמצא איתנו היום אורח חשוב שבדרך כלל אוהב לפקוד ועדת כספים, אבל היום הוא פוקד את ועדת החינוך, ניצב בדימוס, חבר הכנסת מיקי לוי שעושה עבודה חשובה בכנסת, פרלמנטר מסור, מוכשר.
יעקב מרגי: נמצא איתנו גם ראש השב"כ לשעבר, חבר הכנסת יעקב פרי, הצגתי ניצב בדימוס.
יעקב מרגי: נמצא איתנו גדי סיסו.
יעקב מרגי: אתה רואה, אני לא מכיר אנשי משטרה.
יעקב מרגי: כשאומרים לי, מה, אתה חבר כנסת?
יעקב מרגי: לא מכירים אותך 15 שנה.
יעקב מרגי: אני אומר, עוד לא עשיתי את הפדיחה של החיים שלי.
יעקב מרגי: אני מקווה שלא אעשה.
יעקב מרגי: נמצא איתנו גם חבר הכנסת מוטי יוגב, שגם הוא אלוף משנה במילואים.
יעקב מרגי: כל אחד לפי כבודו ומעלתו, אצלנו נוהגים לומר בבית המדרש, אז לא נזכיר את כל השמות.
יעקב מרגי: מיקי לוי, יוזם היום המיוחד הזה, הבמה שלך בדברי הפתיחה לפני שנציג את תוכנית מאו"ר.
מיקי לוי: תודה רבה אדוני היושב ראש.
מיקי לוי: אני רוצה להודות לך אדוני, יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת, חברי יעקב מרגי, חברי כנסת נכבדים, חבריי לספה, כי אני כל כך מתרגש להגיד את זה, ואני מתרגש מול כל השוטרים והקצינים שנמצאים כאן ביום חגה של משטרת ישראל.
מיקי לוי: כנסת ישראל מצדיעה לכם כי אתם ראויים, כי אתם נמצאים שם בשבילנו, כי אתם גוף אוכף חוק, כי אתם שומרי הסף, כי אתם מסתערים מול פני הטרור וגם מתמודדים מול ארגוני הפשיעה.
מיקי לוי: אני רוצה להודות לכם בהזדמנות חגיגית זו על כל מה שאתם עושים.
מיקי לוי: אני גאה בכך בהחלט.
יעקב פרי: רק להגיד ברוכות וברוכים הבאים.
יעקב פרי: מצטרף כמובן לידידי מיקי לוי בהערכה הרבה שאני יודע שלפעמים אתם לא זוכים בה במנות גדושות בציבור.
יעקב פרי: דעו לכם שלמרות שלפעמים נשמעות מהבית הזה קולות, צרחות, יללות, טענות והצעות שהן בוודאי לא לרוחם של אלה שבאים מהמערך הביטחוני - - -
יעקב מרגי: גם לא לרוחי.
יעקב פרי: אנחנו מאוד מעריכים את העבודה הסיזיפית השוטפת וגם את ההישגים.
יעקב פרי: אנחנו יודעים שזה לא קל, אז היום אנחנו מצדיעים לכם ומקווים שבסופו של דבר גם מערכת היחסים וההבנה בין בית המחוקקים לבין משטרת ישראל ישתפרו בהתאם.
מרדכי יוגב: גם אני מבקש לברך ובקצרה כדי שייכנס לגופם של דברים, ולומר שלא צריך להיות רק יום של הוקרה והבעת תודה.
מרדכי יוגב: הם עושים כל מאמץ, ואני מקווה שחבריי גם יצטרפו כדי ששוטרי מזרח ירושלים, ואני מדבר על מרחב קדם ותחנת דוד, יזכו למינימום של השוואת שכרם לשוטרי מחוז ש"י.
מרדכי יוגב: הם בקו הראשון, הם לא עלינו גם נפגעים לעיתים ומתמודדים עם שוטרי ש"י בקו שני בדרך כלל, והדבר הזה הוא כל כך מתבקש.
מרדכי יוגב: לצערי יש כרגע עיכוב של האוצר.
מרדכי יוגב: אשמח שכל חבריי נתמקד, בין אם זה יהיה בחוק, בין אם לא צריך חוק.
יעקב מרגי: אנחנו נקרא בסיכום לממונה על השכר באוצר לסיים את הסאגה הזו עם השוואת התנאים כמו שהובטח.
מיקי לוי: ביטחון תעסוקתי שמגיע להם בדין.
מיקי לוי: אנחנו נילחם.
יעקב מרגי: אפרופו, לפני שתציג, ניתן לניצב סיסו לומר כמה דברים.
יעקב מרגי: אתה אומר "מביעים".
יעקב מרגי: אני אומר לכם גילוי נאות, הייתי נשוי צעיר, ערב חג סוכות על הגג של הסטיישן היו דלתות לסוכה.
יעקב מרגי: מה לעשות, מי שמכיר בבאר שבע, יש דרך מצדה.
יעקב מרגי: זו ירידה.
יעקב מרגי: תמיד אנחנו מאשימים את הירידה.
יעקב מרגי: נתפסתי על מהירות.
יעקב מרגי: ערב חג בא השוטר, מתנצל, אומר לי, שמע, נסעת, מותר 50, 55.
יעקב מרגי: עברת.
יעקב מרגי: אמרתי לו, תפד'ל, תעשה מה שמותר לך.
יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך, אתה עושה את העבודה שלך.
יעקב מרגי: בירכתי אותו שיהיה לו חג שמח.
יעקב מרגי: לא ידעתי, הוא כתב את זה בדוח, שהנהג בירך אותי והודה לי.
יעקב מרגי: אז יש לי ראיה שאני מברך את השוטרים על מילוי תפקידם.
יעקב מרגי: ניצב סיסו, בבקשה.
<גדי סיסו: אני אומר קודם כול תודה רבה.
<גדי סיסו: באמת מחמם את הלב לשמוע גם את חברי הכנסת, את היושב ראש, על האירוח שאנחנו זוכים לו ואנחנו באמת מעריכים את זה ומודים לכם מקרב לב.
<גדי סיסו: נמצאת איתי איילת אלישר שהיא היועמ"ש של המשטרה.
<גדי סיסו: יושבים איתנו כאן מסביב לשולחן עמיתנו למערך.
<גדי סיסו: אתם תיכף תקבלו סקירה, אבל זה מערך משולב ולמעשה זו לא פעילות משטרתית כחולה טהורה, אלא זו מערכת של שילוב ידיים שבה שותפים משרדי ממשלה נוספים שנמצאים איתנו בתוך הפרויקט הזה.
<גדי סיסו: מאחור, החבר'ה המבטיחים האלו, זה חבר'ה מקורס צוערים של המשטרה שאני שמח מאוד שהם חלק מתוך היום המלמד והחשוב הזה.
<גדי סיסו: מערך המאו"ר הוא מערך שמביא לידי ביטוי את אחד מהפרויקטים החשובים שהמשטרה עושה בשנה או בשנתיים האחרונות.