GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי יונה: מאוד יכול להיות, אבל בואו נאמר שאני הייתי יותר מעוניין שהאוריינטציה הישראלית היא זו שתהיה דומיננטית ולא האוריינטציה שמתקיימת באזורי יהודה ושומרון, בשטחים, ולכן אני מביא את זה כאן, אדוני, לפתחינו, ובראש ובראשונה לבוא ולומר, הביטו, ישנה בעיה, וכפי שאמרת אדוני בפתיח של דבריך, היה והמוסדות להשכלה גבוהה אינם מצליחים לתת מענה למצוקה הזו של צעירות וצעירים בדואים שרוצים לרכוש השכלה, מאוד יכול להיות שהפתרון יהיה מכללה, אבל בוודאי שאנחנו לא אומרים שזה הפתרון היחידי והבלעדי לבעיה שבה אנו דנים.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני מציע שהישיבה הזאת לא תתייחס למכללה או לסטודנטים כבדואים.
מאיר כהן: הצורך באזור מסוים למכללה לאזרחי מדינת ישראל, כי כשאנחנו מתחילים להביא את זה, אז אנחנו שומעים את חנין ואנחנו שומעים את יוסי וזה הולך למקומות לא נכונים.
מאיר כהן: אני גר שם מ-1962.
מאיר כהן: למדו בבית ספר שלי גם ילדים בדואים, גם ילדים יהודים.
מאיר כהן: אני מטייל שם, אני הולך לשתות כוס קפה אצל החברים שלי, אני שומע את המצוקה.
מאיר כהן: המצוקה בראש ובראשונה מתבטאת באי השילוב שיש היום לאלפי סטודנטים בדואים בתוך מוסדות ההשכלה שלנו.
מאיר כהן: הייתי באחוה.
מאיר כהן: 23% מהסטודנטים של אחוה הם בנות ובנים מהמגזר.
מאיר כהן: בסמינר יש 50%.
מאיר כהן: טיילתי במערכת החינוך.
מאיר כהן: ראיתי ניסיונות יוצאים מן הכלל של אנשי חינוך מהמגזר הבדואי וגם אנשי חינוך שבאו מהצפון להתמודד עם אתגרים בלתי רגילים בתוך אוכלוסייה שבחלקה הם בסוציו אקונומי הכי נמוך שראיתי, וזה בושה לנו כמדינת ישראל.
יעקב מרגי: הנשיא של אחוה היה עד לא מזמן פרופ' אלקרינאוי.
מאיר כהן: מתוך המציאות הזאת אני מנסה לחשוב על פתרון.
מאיר כהן: אני גם לא גיבשתי עמדה.
מאיר כהן: אני יותר נוטה לכיוון של מה המדינה עושה בשביל שהסטודנטים והתלמידים ישתלבו בתוך מערכות החינוך האקדמאיות.
מאיר כהן: אני לא חושב שהפתרון יהיה בזה שאנחנו נקים מכללה כזו או אחרת או איזה מסלול כזה או אחר שבו אנחנו נוריד את רף הכניסה וכו' וכו', כי בסופו של דבר ביום שבת אחרי שהייתי עם נכדי אצל איזה ארבעה רופאים, הגעתי לחדר מיון ויש שם רופא מפזורה שאני חושב שאתה מכיר אותו, שמייד עלה על העניין.
מאיר כהן: יש שם חבר'ה פשוט נהדרים.
מאיר כהן: הכאב הגדול, שכמדינה אנחנו לא מצליחים לתת פתרון.
מאיר כהן: אתה בא לבתי ספר בפזורה, זה מתחיל שם, שהילדים עדיין לומדים בפחונים.
מאיר כהן: חמשת אלפים ילדים מהפזורה לא נמצאים במערכות החינוך.
מאיר כהן: מביאים אותי מדי פעם לאיזה בית ספר שבנו עם מזגנים ואומרים לי, כאילו ואני לא מכיר, הנה, בנינו בית ספר עם מזגנים, סוף סוף.
מאיר כהן: לכן אני אומר, הדיון צריך להיות ממש דיון עקרוני ודיון של שיתוף פעולה.
מאיר כהן: תעזבו רגע את הפוליטיקה.
מאיר כהן: של שיתוף פעולה, של אוכלוסייה שלא מקבלת את מה שמגיע לה.
מאיר כהן: מערכת החינוך לא נותנים את מה שמגיע, לכן צריכים לקחת את המכללות ואת האוניברסיטה, ומי שמגיש הצעה נהדרת, צריך לתגמל אותו.
מאיר כהן: מי שפותח מסלולים טובים, צריך לתגמל אותם.
מאיר כהן: צריך להיכנס לבתי הספר התיכוניים.
מאיר כהן: בית ספר תיכון ברהט ובערוער צריך להיות בית ספר תיכון בדיוק כמו דימונה ובאר שבע, דבר אחד לא פחות.
מאיר כהן: יש שם מורים נהדרים, בשפע.
מאיר כהן: זה יצא, נדמה לי, לפני שבועיים מאחת הישיבות שעשינו.
מאיר כהן: צריך שמדינת ישראל והממשלה, אני מבין שאתם יושבים וגם אישרנו אתמול את הדוח של מרכז מוסאוא, שתהיה ישיבת ועדת כספים לקראת תקציב.
מאיר כהן: אני חושב שאחת הדרישות צריכה להיות גם שלנו, גם של כל חברי הכנסת, במיוחד אלה שבאים מהנגב, שזו צריכה להיות תוכנית לאומית.
מאיר כהן: ההתייחסות למערכת החינוך במגזר הבדואי, במגזר הערבי בכלל צריכה להיות תוכנית לאומית עם תקצוב מתקן, עם שינויים משמעותיים.
מאיר כהן: באשר למכללה, אני חושב שגם צריך לשאול את כל אנשי החינוך.
מאיר כהן: שתקום מועצה של אנשי חינוך של הפזורה הבדואית, שתשב ביחד עם המל"ג, ואם הם חושבים שמה שצריך זה להקים מכללה ליד רהט או במקום אחר והמכללה הזאת תוקם ותהיה מכללה טובה עם רף מאוד גבוה, זה יהיה הפתרון, ואם הם חושבים שצריך להשקיע יותר בשילוב, שזה יהיה הפתרון.
מאיר כהן: באמת תודה רבה על הדיון הזה.
יעקב מרגי: אני מודה מאוד לחברי הכנסת המציעים.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך והות"ת/מל"ג, קודם כול את העמדה שלהם.
יעקב מרגי: הצורך, יש? אין?
יעקב מרגי: מה יש, מה אין.
יעקב מרגי: תציגי את עצמך בבקשה, גבירתי.
<שפרה שגיא: אני שפרה שגיא.
<שפרה שגיא: אני חברת מל"ג.
<שפרה שגיא: אני פרופ' באוניברסיטת בן גוריון בנגב וגרה בנגב, בעומר.
יוסי יונה: תגידי משהו על הקשר בינינו.
<שפרה שגיא: כן, יוסי יונה, אני הייתי הבוסית שלו.
יעקב מרגי: תוך כדי שמאיר כהן דיבר, א', אני רוצה לציין שהיום הכנסת מציינת את יום היערכות ומוכנות העורף הישראלי לחירום, אבל הכנסת כולה מגויסת לנושא ויש לנו אורחים ממערך החירום.
יעקב מרגי: נכנסנו אלינו תוך כדי הדיון.
יעקב מרגי: אנחנו מארחים תלמידות.
יעקב מרגי: מאיפה אתן?
<קריאה: אני מאריאל.
<קריאה: אנחנו מהמכינה הקדם צבאית - - -
יעקב מרגי: אתם משתתפים בדיון שחברי כנסת יזמו על הצורך בהקמת מכללה אקדמית למגזר הבדואי בנגב.
יעקב מרגי: בבקשה, גבירתי מהמל"ג, מאוניברסיטת בן גוריון, ותושבת הנגב, בין תל שבע לבאר שבע.
יעקב מרגי: הבנו שזה עומר, זו האפשרות היחידה.
<שפרה שגיא: בין תל שבע לאבו כף.
<שפרה שגיא: אני אולי אקדים ואגיד רק שאנחנו בחצי שנה האחרונה עוסקים הרבה מאוד, אני תיכף אתאר את הוועדה שאני עומדת בראשה, עוסקים הרבה מאוד בנושא הזה של הנגשת ההשכלה הגבוהה לקהילה הבדואית בנגב.
<שפרה שגיא: דנים בזה בכל כיוון אפשרי.
<שפרה שגיא: כל הוועדה, הגענו גם לנגב, ישבנו בחורה עם כל ראשי המועצות, נפגשנו עם צעירים ועם צעירות כאלה שנוסעים לחברון וכאלה שלא נוסעים לחברון.
<שפרה שגיא: ישבנו עם כל המוסדות בנגב וביקשנו מהם הצעות מה לעשות ואיך לעשות.
<שפרה שגיא: לפני שהגענו לאיזה שהן מסקנות שתיכף מירב שביב מות"ת תציג בפניכם את המצגת, ישבנו ודנו עם האנשים בדרום, בנגב, מקהילה הבדואית.
<שפרה שגיא: לא באנו מלמעלה להגיד כזה ראה ועשה, ככה מתאים לכם, ככה לא מתאים לכם.
<שפרה שגיא: זה דבר ראשון שהיה לי מאוד חשוב להדגיש.
<שפרה שגיא: זה די נדיר, דרך אגב, שוועדה שרוב האנשים בה יושבים בירושלים, תל אביב וכו', מגיעה לדרום, לנגב.
<שפרה שגיא: הם אמרו לי, לאן את מביאה?
<שפרה שגיא: לסוף העולם שמאלה.
מאיר כהן: רק על הדבר הזה הייתי מפטר אותם.
יעקב מרגי: נכון, גם אני, אבל התאפקתי, מאיר אמר זאת.
יעקב מרגי: אני רוצה להיות הקטגור בקטע הזה.
יעקב מרגי: נכון שהיוזמה כולה, אנחנו רוצים להפריח את הנגב, לעזור.
יעקב מרגי: כנציגת מל"ג, האם אין מענה בנגב למכללה?
יעקב מרגי: למה יש צורך?
יעקב מרגי: אוניברסיטת בן גוריון לא מספקת זאת?
יעקב מרגי: תשתית אחרת אקדמית לא עונה על הצורך?
יעקב מרגי: אבקש תשובות.
<שפרה שגיא: קודם כול כשתראו את המספרים - - -
יעקב מרגי: המצגת מוכנה.
<שפרה שגיא: על המצגת, אני לא אגיד את זה עכשיו כי תראו את זה במצגת, אז תראו שבאמת כרגע כל המכללות ואוניברסיטת בן גוריון ביחד, בנגב, לא נותנים תשובה מספקת.
<שפרה שגיא: תיכף תראו איזה אחוזים קטנים שמצליחים בכלל להגיע - - -
יעקב מרגי: יש בלשכה שלי שלט, "מה לא לימדו אותי במערכת החינוך".
יעקב מרגי: אז מסתבר שגם כשלא לימדו אותי, אני שואל את השאלות הנכונות.
יעקב מרגי: איפה המצגת?
<שפרה שגיא: גברת שביב תיכף תציג את המצגת, אבל אני רוצה להגיד לכם קודם באמת מסקנה שלדעתי היא החשובה ביותר אולי מכל המסקנות שתיכף תראו כאן.
<שפרה שגיא: קודם כול באמת החשיבה היא להתחיל, כי כשמגיעים כבר להשכלה הגבוהה, זה כבר צעד אחד מאוחר מדי.
יעקב מרגי: מה זה מאוחר?
<שפרה שגיא: מאוחר מאוד, והמסקנה היא שצריך ללכת עם משרד החינוך.
<שפרה שגיא: זה חלק מהמסקנות שלנו, זאת אומרת שמערכת החינוך הגבוה גם תהיה אחראית על מערכת החינוך - - -
יעקב מרגי: ההקדמה שנתת כיפרה לך על סוף העולם ימינה שאמרת על הנגב.
<שפרה שגיא: אני אמרתי ימינה?
<שפרה שגיא: אני אומרת שמאלה.
יעקב מרגי: בסדר, הבנתי אותך.
יעקב מרגי: אני הולך ימינה.
יעקב מרגי: כל אחד הולך לאיזה כיוון שהוא רוצה.
<שפרה שגיא: סוף העולם, זה הנכון.
יעקב מרגי: זה לא סוף העולם.
יעקב מרגי: לוקח לי שעה מהבית, מהנגב לפה, כל יום.
<שפרה שגיא: אני מזדהה איתך.
<שפרה שגיא: בכל זאת, אני חושבת שבאמת צריך להגיע בסופו של דבר למערכת החינוך ולשפר אותה ולתקצב אותה יותר טוב.
<שפרה שגיא: אני בימים האחרונים גם הגשתי הצעה לגני הילדים, איך אנחנו משלבים גני ילדים בחורה וביישובים יהודיים.
<שפרה שגיא: הגעתי אליך, חבר הכנסת עטאונה גם היה תלמיד בבן גוריון, דרך אגב, להצעה על גני הילדים, זאת אומרת, המסקנה בסופו של דבר אחרי שנדון בכל הדברים שאנחנו מציעים להשכלה הגבוהה, כולל מכללה שנחשוב איך לעשות אותה, צריך להגיע להתחלת הדרך.
יעקב מרגי: תודה רבה לך, פרופ' שפרה שגיא.
יעקב מרגי: בבקשה, גבירתי, תציגי את עצמך.
<מרב שביב: מרב שביב, אני סמנכ"לית לתכנון ומדיניות במועצה להשכלה גבוהה, עוסקת כבר מספר שנים בנושא של החברה הערבית בכלל והחברה הבדואית בפרט.
<מרב שביב: קודם כול ברקע, אנחנו במסגרת הצוות הבין-משרדי ששפרה דיברה עליו, אנחנו יושבים בהרכב של מל"ג/ות"ת, משרד האוצר/אגף תקציבים ומינהלת הבדואים שבמשרד החקלאות ומשרד ראש הממשלה.
<מרב שביב: זה צוות בין-משרדי והתוקף שלו הוא החלטת ממשלה שבעצם לראשונה שמה את הנושאים החברתיים - - -
יוסף ג'בארין: מי נציגי האוכלוסייה בצוות?
<מרב שביב: הצוות הזה הוא צוות בין-משרדי.
<מרב שביב: אין נציגים של החברה הבדואית, אבל כמובן שמינהלת הבדואים במשרד החקלאות יושבת שם מתוקף - - -
יוסף ג'בארין: היא לא מייצגת.
יעקב מרגי: חבריי, אנחנו מכירים את דעתכם על המינהלת, אז עזבו אותה, זה לא הדיון.
יעקב מרגי: פה אין קריאות ביניים, בוועדת החינוך, כי הפרוטוקול צריך לרשום את ההערות והוא לא יכול לרשום צעקות.
<מרב שביב: אני רוצה להדגיש שהעבודה הייתה לא רק במסגרת הצוות הזה, כלומר, אנחנו הזמנו מוזמנים נוספים, בראש ובראשונה משרד החינוך, מכון ברוקדייל שהוא מכון מחקר שעוקב אחר הפיילוט בספיר, תוכנית רואד שלנו להנגשת ההשכלה הגבוהה לחברה הערבית ונציג התאחדות הסטודנטים.
<מרב שביב: התהליך העבודה שלנו היה תהליך עבודה שהוא משתף.
<מרב שביב: לא רק למדנו וניתחנו את הנתונים, אלא גם התייעצנו, כמו שאמרה שפרה, גם עם ראשי רשויות, נציגי חברה אזרחית וכו'.
<מרב שביב: עיקר העבודה שלנו עסקה בבחינת מודלים להרחבת פיילוט "שער לאקדמיה" בספיר, ואני תיכף אתאר את הפיילוט למי שפחות מכיר.
<מרב שביב: לאחרונה הבאנו את ההמלצות לות"ת/מל"ג ויש כבר החלטות עקרוניות.
<מרב שביב: אז כמה נתונים, קודם כול נתונים רלוונטיים שהם בחינוך בחברה הבדואית.
<מרב שביב: (הצגת מצגת) כמו שאתם רואים, קבוצת הגיל הרלוונטית, בני 17-18, כוללים כחמשת אלפים ושבע מאות תלמידים בדואים, מהם רק 74% לומדים בכיתה י"ב.
<מרב שביב: יש נשירה גדולה שהיא בעיקר בכיתה ט' במערכת החינוך התיכונית, ואנחנו רואים את הירידה כשאנחנו הולכים ומתקדמים ומסתכלים על מספר הזכאים לבגרות ועומדים בתנאי הסף שהם רלוונטיים יותר לקבלה לאוניברסיטאות, אנחנו רואים את הירידה המשמעותית כשרק 23% עומדים בתנאי הסף, שזה שיעור שהוא כמעט כמחצית מהשיעור בחברה הערבית.
<מרב שביב: אנחנו מדברים על סדר גודל של אלף, אלף ומאתיים למחזור, כל שנה, שעל פניו יכולים להתקבל עם הנתונים שלהם של תעודת הבגרות, שיכולים להתקבל למערכת ההשכלה הגבוהה.
<מרב שביב: אם תסתכלו על הטבלה התחתונה, אתם רואים את מספר המתחילים בשנה א' לתואר ראשון במוסדות בישראל.
<מרב שביב: בשנת תשע"ז אנחנו מדברים על קצת יותר מאלף סטודנטים שהשתלבו בשנה א' בתואר הראשון.
<מרב שביב: אני אציין שבתשע"ו המספר היה כשמונה מאות וחמישים והגידול הוא גידול של - - -
יעקב מרגי: המגמה הולכת ועולה.
<מרב שביב: כן, אבל הגידול הוא גידול שהוא ספציפי מאוד למכללה חוץ תקציבית, שאנחנו עדיין רוצים לברר מה זה בדיוק הגידול הזה.
יעקב מרגי: מה המניעים.
<מרב שביב: כן, ואיך הוא קרה.
<מרב שביב: יכול להיות שיש כאן משהו שאנחנו חדש וטוב, אבל באופן הכללי הגידול הוא מאוד איטי בשנים האחרונות.
<מרב שביב: שיעור המתחילים ללמוד בשנתון ממוצע הוא כ-25%.
<מרב שביב: תראו את השיעורים היותר גדולים של ערבים וכמובן הרבה יותר גדולים של יהודים שהם משתלבים במערכת ההשכלה הגבוהה.
<מרב שביב: בואו נראה איפה הסטודנטים הבדואים לומדים.
<מרב שביב: תסתכלו על השורה התחתונה של הטבלה.
<מרב שביב: אתם רואים ששיעור הסטודנטים הבדואים שמשתלבים במכללות לחינוך הוא השיעור הגבוה ביותר.
<מרב שביב: הרבה פחות, מצד שני, משתלבים או השיעור הנמוך ביותר הוא באוניברסיטאות, ומי שרלוונטי פה זה רק אוניברסיטת בן גוריון שפועלת בנגב או בעיקר אוניברסיטת בן גוריון, והשיעור שם הוא מאוד נמוך.
יעקב מרגי: המכללות להוראה לא נלקחו בסקירה שלכם?
<מרב שביב: מכללות לחינוך, אמרתי, זה שיעור של כמעט 3%.
<מרב שביב: עדיין קבוצת הגיל 18 עד 22 בחברה הבדואית, שהיא הרלוונטית להשכלה הגבוהה מהווה 4% מכלל שכבת הגיל, ולעומת זאת בסך הכול אתם רואים שרק כ-1% משתלבים בתואר הראשון.
<מרב שביב: אנחנו מבינים שהייצוג הוא מאוד נמוך ואנחנו חייבים לשפר ולהעלות אותו.
<מרב שביב: זאת ההתפלגות המגדרית.
<מרב שביב: רוב הסטודנטים הם סטודנטיות.
<מרב שביב: הנשים הן מובילות.
<מרב שביב: הן מובילות השינוי, כ-70% נשים משתלבות במערכת, וחלק מזה קשור לנשירה של הגברים במערכת התיכון.
<מרב שביב: חסמים – אני לא אעבור עכשיו על כל החסמים.
<מרב שביב: אני מניחה שאתם מכירים ויודעים, אפילו יכולים ללמד אותנו, אבל כדי להכין תוכנית טובה צריך להבין טוב את החסמים בכניסה למערכת.
<מרב שביב: חלק גדול מהחסמים מגיע ממערכת התיכון, אם זה הנושא של הבגרות, אם זה הנושא של הפסיכומטרי.
יעקב מרגי: גברת שגיא, תקשיבי, אנחנו עשינו דיונים על תוכנית החומש ומכירים את הנתונים.
יעקב מרגי: הדיון מתמקד על הצורך בהקמת מכללה אקדמית.
יעקב מרגי: אנחנו מכירים את החסמים.
יעקב מרגי: תתמודדו, תטפלו בהם.
יעקב מרגי: אנחנו ניתן לכם רוח גבית.
<מרב שביב: חשוב שתדעו שות"ת/מל"ג קיבלו החלטה על יעד לגידול רב שנתי עד סוף החומש.
<מרב שביב: אנחנו מדברים על גידול של כמה מאות סטודנטים בשנה א' עד לאלף וחמש מאות סטודנטים בתשפ"ב, וזה מתבסס גם על הגידול הטבעי וגם על התוכנית של משרד החינוך להגדלת שיעור הזכאים במערכת החינוך.
<מרב שביב: אנחנו לא רק על שינוי כמותי, אלא אנחנו מדברים גם על שינוי איכותי.
<מרב שביב: אנחנו רוצים לשים דגש גם על שינוי בתמהיל התחומים.
<מרב שביב: אנחנו רוצים פחות חינוך והוראה למעט מה שבאמת נדרש למערכת החינוך.
<מרב שביב: מה שנדרש היום זה מורים למערכת התיכון בהוראת המתמטיקה והמדעים ובהוראת שפות, ועל זה אנחנו נשים דגש.
<מרב שביב: יש חוסר של בין מאתיים לארבע מאות מורים במקצועות האלה, אבל אנחנו רוצים פחות B.A רב תחומי.
<מרב שביב: אנחנו רוצים יותר מקצועות שהם בוחרים לתעסוקה איכותית, כמו הן מקצועות ההנדסה, מתמטיקה, מדעים, רפואה ועזר רפואי וכדומה.
<מרב שביב: הפיילוט בספיר הוא פיילוט שבעצם נתן לנו, אנחנו בשנה השלישית עכשיו בפיילוט הזה.
<מרב שביב: הוא בעצם ניסוי כלים שבא לעצב ולהתוות תוכנית שהיא אמורה להיות הדוגמא לאיך משלבים סטודנטים בדואים במערכת ההשכלה.
יעקב מרגי: הם היו אורחים שלנו בדיון בכנס שדרות.
יעקב מרגי: בדיוני הוועדה הם היו אורחים שלנו.
<מרב שביב: אז אתם מכירים, אז אני לא ארחיב.
יעקב מרגי: כל מה שאת נותנת לנו זה קדימון.
יעקב מרגי: אני רוצה שתתמקדי בקטע של הצורך במכללה.
יעקב מרגי: כל מה שמנית יעזור לנו גם אם יוחלט ותוקם מכללה, בלי שתהיה מעורבות והתערבות.
יעקב מרגי: אמרת טיפול הוליסטי כדי להביא את הבוגרים לתנאי הסף של האקדמיה.
יעקב מרגי: אנחנו לא שם אפילו.
<מרב שביב: אנחנו חושבים שהפיילוט הזה צריך להתקיים בין אם מדובר במכללה ובין אם מדובר - - -
יעקב מרגי: חייב להתקיים.
<מרב שביב: המתווה הזה חייב להתקיים.
<מרב שביב: המתווה הזה מדבר על כך שאנחנו כאן בעצם בשנת מכינה, מחברים אותה לתואר ראשון, מוסיפים נקודות זכות אקדמיות ועושים שם מעטפת מאוד רחבה שמתחילה מהקיץ, ממיון והכוון וחשיפה עד להשתלבות בשנה א' בתואר הראשון כדי להבטיח שילוב איכותי ולהבטיח שסטודנטים לא נושרים בהמשך.
<מרב שביב: מה שבחנו בצוות זה שלוש אפשרויות עיקריות.
<מרב שביב: האפשרות הראשונה זה פתיחת שלוחה של מוסד ישראלי לבדואים בנגב.
<מרב שביב: האפשרות השנייה זה פתיחה של מעין מכינה קהילתית או מכללה קהילתית.
<מרב שביב: זה כתוב ממש בהחלטת הממשלה ואנחנו התייחסנו לזה.
<מרב שביב: האפשרות השלישית היא יישום תוכנית "שער לאקדמיה" שבספיר - - -
<קריאה: התוכנית הזו כבר מיושמת?
<מרב שביב: בספיר היא מיושמת, אבל עכשיו אנחנו שואלים את השאלה איך אנחנו מגיעים בעצם לאלף וחמש מאות סטודנטים, איך אנחנו עוברים מפיילוט שהוא מאוד מצומצם ואיכותי.
<מרב שביב: בספיר הם לא מגיעים אפילו למאה סטודנטים.
יעקב מרגי: זו קבוצה קטנה מאוד.
<מרב שביב: הם מנסים והם לא מצליחים.
<שפרה שגיא: זה עדיין לא מיושם במוסדות אחרים.
<שפרה שגיא: זאת התוכנית.
יעקב מרגי: מה שטוב אצל הבדואים, שאין לכם את הפורום של הפרופסורים, יופי ואלה, שפתאום לא חוששים למרחב הציבורי ולא כלום, ושם אתם סלחניים והכול בסדר, ואני מצדיע למל"ג.
יעקב מרגי: פרופסור יופי.
יעקב מרגי: אם היא שומעת אותנו, היא מוזמנת להגיב בדיון.
<מרב שביב: לכל אחת מהאפשרויות יש יתרונות ויש חסרונות.
<מרב שביב: אין פה איזשהו מתכון שאנחנו חד משמעית חושבים שיש לו רק יתרונות.
<מרב שביב: היו לנו חילוקי דעות ועשינו דיון מורכב ושמענו את המוסדות ואת הגורמים האחרים.
<מרב שביב: הנושא של הקמה של שלוחה, לקחת ולהקים מוסד להשכלה גבוהה נוסף בנגב, לא משנה, בין אם זה יהיה של הבדואים או לבדואים, אנחנו חושבים שזה דבר שיהיה קשה מאוד לעשות אותו.
<מרב שביב: אנחנו מתקשים היום בהגעה לגודל.
<מרב שביב: אני הייתי במוסדות להשכלה גבוהה.
<מרב שביב: יש לנו מחסור בסגל, יש לנו ירידה במחזור של מספרי הסטודנטים.
<מרב שביב: יש קושי גדול ואנחנו חושבים שקודם כול צריך למצות את המוסדות.
יעקב מרגי: אז זה שונה ממה שהתרשמתי מהדברים של פרופ' שגיא.
<מרב שביב: שניה, תן לי רק להשלים.
<מרב שביב: האפשרות הראשונה הזאת שאנחנו פסלנו אותה די מהר, כי אנחנו חושבים שבאמת להגיע למוסד אקדמי איכותי צריך שנים של השקעה, צריך סגל אקדמי.
<מרב שביב: אנחנו לא חושבים שיש עכשיו - - -
יעקב מרגי: במילים אחרות אני אומר, עוד לא פתרנו את הבעיות של מכללות אחרות ואנחנו כבר נפתח עוד אחת שלא ניתן לה את המענה, ועוד לא גיבשתי את עמדתי הסופית אם צריך להקים או לא להקים, רק אמרתי.
<מרב שביב: אז זה קודם כול.
<מרב שביב: האפשרות השנייה שדרך אגב עמדה על הפרק הרבה שנים, ואני יכולה להגיד שאני אישית חשבתי, וגם שפרה, חשבנו שזה הדבר הנכון.
<מרב שביב: חשבנו על האפשרות להקים סניף של מכללה שהיא תפעל שנה או שנתיים בנגב, במקום שהוא מרכזי לחברה הבדואית ושהיא תוביל אחרי זה להשתלבות המוסדות להשכלה גבוהה.
חנין זועבי: לא הבנו.
חנין זועבי: עוד פעם.
<מרב שביב: האפשרות השנייה היא להקים מכללה קהילתית.
<מרב שביב: אין היום מושג כזה מכללה קהילתית במערכת ההשכלה הגבוהה.
<מרב שביב: בכל זאת שמנו את זה על השולחן ואמרנו, אולי ניקח את הפיילוט שיש בספיר, את ההכנה שהם עושים לפני שנה א' ונעשה אותה מרכזית לכל המוסדות.
חנין זועבי: מכללה של הכנה?
<מרב שביב: של הכנה בעצם להשתלבות בלימודים אקדמיים.
חנין זועבי: כאילו שלב ביניים?
<מרב שביב: אבל עדיין לא שלב ביניים שהוא לגמרי מנותק מהאקדמיה.
יעקב מרגי: הוא צריך להיות מחובר גם למערכת החינוך.
יעקב מרגי: אם רוצים שהוא יהיה שלב ביניים, הוא חייב להיות מקרין ויונק ממערכת החינוך.
<שפרה שגיא: וממשיך אחר כך במוסדות שקיימים בנגב.
יעקב מרגי: אנחנו רק זורקים באוויר.
יעקב מרגי: זה אפשרויות.
<שפרה שגיא: זה אפשרויות שדנו בהן.
<מרב שביב: מה היתרונות של מערך כזה?
<מרב שביב: אז קודם כול נגישות פיזית.
<מרב שביב: אנחנו מתקרבים לחברה הבדואית, אנחנו יכולים לרכז ידע והתמחות במקום אחד וזה משהו שהוא רחב יותר, כי בעצם אנחנו רואים ש-70% מהתלמידים בסופו של דבר לא מגיעים למערכת ההשכלה הגבוהה ומן מכללה כזאת יכולה להפנות גם להכשרה מקצועית, אבל בכל זאת פסלנו את האפשרות הזאת.
<מרב שביב: אנחנו חושבים שהדבר זה הוא מורכב, הוא נפרד והוא מבדל והוא מחוץ לקמפוס אקדמי, הוא מאוד יקר ולכן חשבנו שמה שנכון וגם לאור הנכונות המאוד גדולה של המוסדות בנגב היום לפתוח את השערים, חשבנו שמה שנכון זה לקחת את מה שנעשה היום בספיר ולפתוח אותו בעוד מוסד אחד או שניים, בנגב.
<מרב שביב: זה מתווה שיוביל קודם כל לשילוב ולא לבידול.
<מרב שביב: זה מתווה שישמור על הרמה האקדמית.
<מרב שביב: זה מתווה שיכריח את המוסדות האלה לפתוח את השערים ולתת את ההכנה הנכונה.
<מרב שביב: אני רוצה רק להראות את השקף הזה ועוד אולי שקף לסיום.
<מרב שביב: ההתחלה חייבת להיות במערכת החינוך.
<מרב שביב: אתם רואים, אנחנו מסתכלים על כיתה ט', אנחנו יושבים היום עם משרד החינוך, הם משתפים פעולה בצורה מלאה.
<מרב שביב: כל מה שקשור לנושא השפתי, למיומנויות למידה, כל ההכנה להשתלבות באקדמיה חייבת להתחיל במערכת התיכון.
יעקב מרגי: ואנחנו נמצאים ב-21%, בתנאי סף.
<מרב שביב: אנחנו רוצים להגדיל את האחוז הזה.
יעקב מרגי: את רוצה להוסיף משפט?
<שפרה שגיא: אני חושבת שהמצגת של מרב באמת הציגה את כל האפשרויות שדנו בהן.
<שפרה שגיא: מה שלא דנו, זה במכללה באזור עידן הנגב.
<שפרה שגיא: זה נושא שאני מדברת עליו לא בהקשר של מל"ג אלא כקבוצה.
<שפרה שגיא: אנחנו מדברים עליו כבר די הרבה זמן יחד עם ראש עיריית רהט, יחד עם ראש המועצה של בני שמעון, ויש גם מקום בעידן הנגב.
<שפרה שגיא: המכללה שכדאי להקים שם היא לא מכללה שתהיה ממומנת על ידי ות"ת, כי זאת תהיה מכללה שאנחנו חושבים עליה באוריינטציה מקצועית.
<שפרה שגיא: מה שנראה זה שמכללה מסוג כזה היא תהיה עם אוריינטציה למקומות עבודה ולמפעלים שנמצאים בעידן הנגב, ואז האחריות היא על משרד אחר.
יעקב מרגי: אנחנו מתרשמים שנעשתה עבודת חקר וצרכים.
יעקב מרגי: מה שנראה על פניו כרגע, גם אם רוצים להקים מכללה, כנראה המועמדים אליה מקרב החברה הבדואית, אם 21% רק עונים על תנאי הסף, זאת תופעה חמורה שצריך לטפל בה ביתר שאת.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על זה שנים רבות.
יעקב מרגי: אני חושב שמערכת החינוך צריכה להתכנס ולטפל בזה באופן יסודי.
יעקב מרגי: האחוזים הם נמוכים ואם אני מבודד את הנשים מתוך ה-21% מהחברה הבדואית, אני אמצא אחוז נמוך יותר בקרב הגברים, כמעט לא מדיד.
יעקב מרגי: זה חמור.
יעקב מרגי: מיום ליום כשאני רואה את החבר'ה האקדמאים של החברה הבדואית שהגיעו לאקדמיה, וואלה, אתם חלוצים.
יעקב מרגי: אתם חוד החנית.
יעקב מרגי: בנתונים הסטטיסטיים האלה אתם חוד החנית.
יעקב מרגי: הנושא המגדרי חשוב.
יעקב מרגי: טלב, מה זה הנשים עקפו אתכם ככה?
חנין זועבי: עקפו אותם אבל אין אף אישה מהערבים בנגב - - -
יעקב מרגי: מהרשימה המשותפת.
חנין זועבי: חברת הכנסת.
יעקב מרגי: אבל אני שמח שיש יותר בדואים ברשימה המשותפת.
יעקב מרגי: השתלטו עליכם.
יעקב מרגי: אני רוצה לקיים את הדיון, מייד נותן לחברי הכנסת.
יעקב מרגי: לסירוגין, אורח, חבר כנסת.
יעקב מרגי: אלחרומי.
סעיד אלחרומי: תודה, כבוד היושב ראש, תודה לחבריי, חברי הכנסת שיזמו את הדיון, יוסי, מאיר.
סעיד אלחרומי: אני מסכים לרוב הדברים שאמר מאיר כהן בנושא השילוב, בנושא שהפעולה שלנו צריכה להיות לכלל תושבי הנגב ללא הבדל בין יהודים, ערבים ובין ישובים שונים, אבל הצורך במכללה בנגב, ברהט בפרט, הוא צורך מיידי.
סעיד אלחרומי: אני לא רוצה כאן לפרוס את כל הנתונים של החבר'ה מהמגזר שלומדים גם בשטחים וגם בחוץ לארץ, אלפים.
סעיד אלחרומי: המכללות בנגב ואוניברסיטת בן גוריון לא נותנים את המענה, ולא מהכיוון של הפוליטיזציה.
סעיד אלחרומי: אני לא רוצה להוביל את זה למקום של פוליטיזציה.
סעיד אלחרומי: לא רוצה את הכיוון הזה ולכן מבחינה נורמטיבית, מבחינת צורך מיידי חייבים להתחיל במהלך של הקמת מכללה שתתפתח לעתיד, גם לאוניברסיטה ובפרט ברהט, ואני מחדד את הנקודה הזאת.
סעיד אלחרומי: אין לי ספק, והייתי מצפה מהתשובה של המל"ג.
סעיד אלחרומי: ברגע שזרוע ממשלתית היא הנציג בוועדה הבין-משרדית שקיימת לבחון את הנושא הזה, זאת התוצאה.
סעיד אלחרומי: יש בין ראשי הרשויות אנשים אקדמאיים.
סעיד אלחרומי: יש את ד"ר מוחמד אל נברי עם פוסט דוקטורט בכימיה.
סעיד אלחרומי: יכולתם להזמין אותו להציג את העמדה של המגזר הבדואי.
סעיד אלחרומי: יש את ד"ר עאמר אלהוזייל שיושב כאן.
סעיד אלחרומי: הוא סגן וממלא מקום ראש עיריית רהט.
סעיד אלחרומי: יכולתם להזמין אותו להזמין את העמדה של המגזר הבדואי.
סעיד אלחרומי: אני אומר גם כיושב ראש ועדת ההיגוי העליונה של האזרחים הבדואים בנגב, הזרוע הממשלתית לא יכולה להיות תחליף לנבחרי ציבור בכל סוגיה שתידון בנושא הבדואים.
סעיד אלחרומי: תודה, כבוד היושב ראש.
יעקב מרגי: ד"ר עאמר אלהוזייל, בבקשה.
<עאמר אלהוזייל: שלום לכולם, אני מודה לכם על ההזמנה לדיון החשוב הזה.
<עאמר אלהוזייל: הקמת מכללה, למעשה היא על סדר יומה של עיריית רהט משנת 2000.
<עאמר אלהוזייל: יש שטח של 75 דונם, מאושר סטטוטורית בעידן הנגב ויש תוכניות מוכנות להקמת המכללה ואפילו אומדנים להקמת המכללה.
<עאמר אלהוזייל: המכללה אמורה להיות באזור התעסוקה המשותף בינינו לבני שמעון ללהבים, והיא אמורה להיות מכללה רב תרבותית שילמדו בה יהודים וערבים.
<עאמר אלהוזייל: מאז אישור השטח הסטטוטורי, בהכנת התוכניות, אנחנו הגענו להסכם עם אוניברסיטת בן גוריון לתת לנו חסות למכללה הזו.
<עאמר אלהוזייל: הגענו להסכם עם מכללת אחוה וספיר שהם גם שותפים להקמת המכללה הזו.
<עאמר אלהוזייל: התפשרנו מהחלום להיות מכללה בבת אחת, עצמאית, למכללה שתתחיל בשנתיים ובשנה השלישית ימשיכו שם - - -
יעקב מרגי: עם התנאים של האוניברסיטה ושל המכללות האחרות.
<עאמר אלהוזייל: כן.
<עאמר אלהוזייל: הגשנו את התוכניות לות"ת ולמל"ג.
<עאמר אלהוזייל: שפרה וכולם עודדו את המגמה, כולל הגברת שיושבת כאן.
<עאמר אלהוזייל: משום מה בשלב כלשהו הכול נסוג מהחלום הזה, הכול נסוג מהרעיון ומתחילים לקבור אותו.
<עאמר אלהוזייל: אנחנו בעיריית רהט, אנחנו במגזר הערבי בכלל, חושבים שצריך להקים מכללה אקדמית בתאום עם מוסדות ההשכלה הגבוהה על פי ההסכמים שהגענו איתם.
<עאמר אלהוזייל: למה לסגת אחורה ולמה לא להתקדם?
<עאמר אלהוזייל: מאחר ויש לנו פוטנציאל אדיר של סטודנטים וסטודנטיות.
<עאמר אלהוזייל: רק בטווח של שמונה שנים אחוז בוגרי תואר B.A משכבת גיל 25-53, עלה מ-2.3% ל-9% ועדיין יש נהירה להשכלה הגבוהה.
<עאמר אלהוזייל: אף מוסד אקדמי ישראלי בדרום לא יכול לבנות אותו והם מודים בזה.
<עאמר אלהוזייל: היא אומרת שיש בעיה של מרצים.
<עאמר אלהוזייל: אדוני היושב ראש, זה לא נכון.
<עאמר אלהוזייל: נעשה גם מבחן ברמה הזו.
<עאמר אלהוזייל: יו"ר ועדת ההיגוי להכנת התוכנית המקצועית של המכללה הזו, גורי זילכה, הוא היה סמנכ"ל של הות"ת בהקשר הזה והוא גם הכין בהקשר של האם יש זמינות של מרצים או אין זמינות של מרצים, וכן הוכחנו שיש זמינות למרצים, לכן החשיבות כאן היא באמת שהוועדה הזאת כן תקבל החלטה שהתוכנית להקמת המכללה ברהט כתוכנית ברמה המחוזית בכלל צריכה לקום.
יעקב מרגי: סלימאן אלטלקאת, בבקשה.
<סלימאן אלטלקאת: תודה רבה.
<סלימאן אלטלקאת: קודם כול אני באמת מברך את כל הנוכחים.
<סלימאן אלטלקאת: אני מודה ליוזמים על הדיון החשוב הזה.
<סלימאן אלטלקאת: מבחינת אולי חלק מהנוכחים זה עוד דיון של ועדת החינוך, אבל מבחינתי כמי שעוסק כמעט שמונה עשרה שנים בתחום הזה, ומבחינת החברה הבדואית, זה דיון מאוד חשוב והרבה מאוד עיניים נשואות לדיון הזה.
<סלימאן אלטלקאת: אני דווקא הייתי רוצה להתחיל במשהו הרבה יותר חיובי.
<סלימאן אלטלקאת: קורה משהו במגזר הבדואי בנגב, משהו מאוד יפה וכדאי דווקא להתחיל בו את השיחה הזאת, שהיום יש מודעות מאוד גבוהה בקרב הציבור הבדואי, להשכלה גבוהה כמפתח לקדמה ולהשתלבות נכונה בחברה ובשוק העבודה, בעיקר נשים.
<סלימאן אלטלקאת: הזכירו כאן אוניברסיטאות ומוסדות.
<סלימאן אלטלקאת: אני רוצה דווקא לברך על זה שהיום אלפים נוהרים ולומדים בכל העולם, בחו"ל, בירדן, גם בתחומי הרשות הפלשתינית, והשאלה החשובה שמתבקשת כאן, למה לא כאן?
<סלימאן אלטלקאת: למה לא בנגב?
<סלימאן אלטלקאת: למה לא בבאר שבע?
<סלימאן אלטלקאת: אני אצמצם את הדברים שלי במשפט אחד ואני אסיים בזה.