GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דודו מלכא: הם רוצים להקים 30 מרכזי מצוינות שבשעה 7:30 או 7:00 ילד יגיע לאימון, ארבע פעמים בשבוע, על ידי מיטב המאמנים.
<דודו מלכא: אם צריך להביא מאמנים מחו"ל, יביאו גם מאמנים מחו"ל.
<דודו מלכא: אותם ילדים שהוקצו בתוך המקומות האלה, הם ידעו שאותו בית ספר, אותו משרד החינוך ייתן אישור שהילד יכול לאחר בימים האלה ולא יקרה לו כלום אם הוא יקבל מנת מצוינות כזאת של מיומנויות, במיוחד במיומנות.
<דודו מלכא: ככל שנעלה עם הגיל, כמובן הולכים ומצמצמים את הפירמידה, אבל זה אומר להתעסק עם המצוינים בגיל צעיר.
<דודו מלכא: הדבר השני שכבר הגיע להבנות יחד עם ערן שני שהוא רח"ט תומכ"א בצבא.
<דודו מלכא: הוא הגיע להבנות עם משרד החינוך, עם המנכ"ל, שהספורטאים המצטיינים, במקום שיהיו גננים, עובדי רס"ר וכדומה, ברובם, יעבדו או ישובצו לבתי ספר הן בהדרכה, הן - - -
עודד פורר: מורים חיילים.
<דודו מלכא: דוגמא אישית.
<דודו מלכא: לא בדיוק מורים חיילים אלא לשלב אותם בתוך החינוך הגופני.
<דודו מלכא: אני מקווה מאוד שזה יצא לפועל ממש בזמן הקרוב.
<דודו מלכא: גם הצבא, אם אנחנו כבר מדברים, אנחנו רוצים לסמן מתוך ה-700 חיילים כ-150 עד 200 חיילים שנקרא להם "סופר מצטיינים".
<דודו מלכא: זה כבר נמצא ברמת התקדמות מאוד גבוהה, שהם יעשו פחות צבא, יותר ספורט, כיוון שאלה יהיו העתיד למשחקים האולימפיים.
<דודו מלכא: אני רוצה רק לסכם במשפט אחד.
<דודו מלכא: אני לא אומר שאנחנו נמצאים במצב הטוב ביותר.
<דודו מלכא: אנחנו עדיין לא, אבל לפחות בתנאים הקיימים אנחנו בנושא של מצוינות מנסים לעשות את המקסימום בכדי להביא לכך שלא נפספס ספורטאים כמו אילנה ואחרים.
עודד פורר: יואל, משפט, ואז אני אסכם.
יואל רזבוזוב: דודו, נגעת כאן ב"פרחי הספורט".
יואל רזבוזוב: אני מציע ליושב ראש לקיים דיון.
יואל רזבוזוב: התוכנית מאוד חשובה.
יואל רזבוזוב: עוד מהקדנציה הקודמת נלחמנו ואני שומע מכאן לכאן סיפורים, נפתחות קבוצות, לא נפתחות קבוצות.
יואל רזבוזוב: חלק מתלוננים, לא מקבלים כסף, כן מקבלים.
יואל רזבוזוב: לאיפה הולך?
יואל רזבוזוב: הרי בסוף אנחנו מדברים על הרבה מאוד כסף וכמה מהכספים האלה מנוצלים, כמה לא מנוצלים, כמה חוזר לקופת המדינה, האם אין קומבינות.
יואל רזבוזוב: צריך לבדוק, כי חבל, מדובר על הרבה כסף.
יואל רזבוזוב: פרויקט טוב, הרעיון טוב, רק צריך לראות איך הוא ממומש.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמח שיציעו לנו.
<דודו מלכא: אני רק רוצה לתת לך נתון, יואל.
<דודו מלכא: זה טוב שאתה מעלה את זה.
<דודו מלכא: יש כ-55 מיליון שהולך ל"פרחים", מתוך זה 6 מיליון הולך לכיתות, מוסיפים להם שעה שבועית, לכ-2,000 כיתות, זה 60,000 ילדים ועוד 37 מיליון הולך למה שאמרתי קודם, פעמיים בשבוע שהם מקבלים.
<דודו מלכא: היתר הולך לכל מיני דברים נוספים, להפעיל את המערכת וכן הלאה.
<דודו מלכא: בנוסף, זו פעם ראשונה השנה, ואני, כפי שאמרתי לכם, כיוון שבסיכום עם האוצר זה הולך להיות בעוד חמש שנים, 32 מיליון שקל מחולקים לאגודות ספורט שהשביחו את האימון שלהם, הכניסו פיזיותרפיסטים, מאמן כושר, יחס של יותר מאמנים לספורטאי וכן הלאה.
<דודו מלכא: 51 אגודות כדורגל קיבלו השנה תוספת של 200,000 שקל, שזה חמצן פנטסטי ואני מקווה שזה ימשיך ככה.
עודד פורר: תודה לכל מי שהגיע.
עודד פורר: ראשית, אני רוצה לסכם בעניין הזה על משרד החינוך.
עודד פורר: הוועדה רואה בחומרה את העובדה שמשרד החינוך מתעלם באופן מופגן מנושא הספורט וטוען שהנושא אינו קשור בו.
עודד פורר: אני אבקש להוציא מכתב ספציפי רק על העניין הזה של ההתעלמות של משרד החינוך, דווקא בגלל החשיבות שהוועדה רואה לשילוב בין מערכת החינוך לבין הספורט ויצירת העתודה.
עודד פורר: הוועדה שמעה וקיבלה את הסקירה של הממ"מ בעניין ההשקעה בספורט לעומת ההישגים, ולמדה שאחת הבעיות המרכזיות היא דווקא ביצירת העתודה הספורטאית לתוך המערכת ולא בהכרח בהשקעה התקציבית הקיימת בתוך המערכת.
עודד פורר: לאור זאת אני רוצה לסכם שהוועדה קוראת לשרת הספורט ליזום החלטת ממשלה משותפת של משרד הספורט, הפנים כממונה על הרשויות המקומיות ומשרד החינוך, לשימוש במשאבים קיימים לטובת יצירת עתודה ספורטיבית במדינת ישראל דרך מערכת החינוך ושיעורי הספורט, תוך חיבור הנושא גם למעמד המאמן כפי שהתבטא בדיון שקיימנו בנושא, שזה מתן תקנים למורים לספורט כחלק מהמערכת הזאת.
עודד פורר: זה מה שלדעתי יכול לעשות את השינוי בעיקר לאור הנתונים שהוצגו פה על ההשקעה ב'שפיץ' של הפירמידה.
עודד פורר: הגיעה השעה לעסוק בבסיס של הפירמידה.
עודד פורר: בנוסף, אבקש לתאם באחד הדיונים שלנו דיון על נושא "פרחי הספורט" כפי שעלה פה.
עודד פורר: חברים, תודה רבה, הישיבה נעולה.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 30 בינואר 2018, י"ד בשבט תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: חינוך לאורח חיים בריא בבתי הספר – לציון יום הבריאות.
יעקב מרגי: כיבד אותנו בנוכחותו, שר הבריאות.
יעקב מרגי: הוועדה סביב השולחן הזה, אנחנו תמיד כשקובעים את הדיון של יום הבריאות או יום הסוכרת, אני אומר להם, בכל הימים שמאזכרים בכנסת, אני יודע שזה יום אחד בשנה.
יעקב מרגי: בנושא הבריאות יש לי תחושה שזה כל שלושה חודשים.
יעקב מרגי: אנחנו כל פעם דנים ואני שמח, אני לא מלין על כך, כי יש כמה ימי ציון בכנסת שקשורים לבריאות.
יעקב מרגי: עירית, אני חושב שפוקדת את הוועדה לעיתים קרובות בגלל שהנושאים נושקים בהרבה תחומים, ואנחנו שמחים כאן לקיים עוד דיון, כי מערכת החינוך מחויבת לבריאות התלמידים.
יעקב מרגי: אני ציינתי בפני השר בשיחה שהייתה לנו, שנציגיו פוקדים את הוועדה לעיתים קרובות ויש שיתופי פעולה ניכרים בתחומים שונים, אז נכבד את כבוד השר.
יעקב מרגי: יש לו בוודאי לספר לנו מה נעשה במשרד התחום הזה.
יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב ראש.
יעקב ליצמן: מכל הוועדות בכנסת בחרתי חינוך.
יעקב ליצמן: אני חושב שיום הבריאות, מעבר לחשיבות של יום הבריאות, זה החשיבות של - - - שמתחילים הכול מלמטה, יותר קל ויותר אפקטיבי לעבוד.
יעקב ליצמן: קודם כל מה שאנחנו עושים לדבר היסודי, וזה נוגע לזה שהיום אנחנו בחורף, התחלנו שנה שלישית שאנחנו עושים חיסונים לילדים בבתי הספר.
יעקב ליצמן: אנחנו השנה כבר בכיתה ג' עושים חיסונים לשפעת.
יעקב ליצמן: אני לא מדבר על עוד סוגי חיסונים שעושים בבתי ספר, פפילומה ועוד דברים.
יעקב ליצמן: לדעתי זה עוזר מאוד לגבי השפעת.
יעקב ליצמן: אנחנו השנה בשפעת די מינורית, לא מי יודע מה.
יעקב ליצמן: אני לקחתי חיסון, אני אישית גם כן.
יעקב ליצמן: לא יודע כמה אנשים באחוזים לקחו חיסונים.
יעקב ליצמן: יש לנו ויכוח כמה החיסון עובד או לא עובד, אבל חייבים לקחת.
יעקב ליצמן: גם אם יש ספק אם זה עובד, חייבים לקחת את החיסון לדעתי.
יעקב ליצמן: זה בטח לא מזיק.
עליזה לביא: זה ניתן בבתי הספר?
עליזה לביא: לשפעת?
<ד"ר אודי קלינר: בכיתות ב' ו-ג'.
יעקב ליצמן: זו כבר שנה שלישית שאנחנו, א', ב', ג'.
<ד"ר אודי קלינר: א' לא.
<ד"ר אודי קלינר: ב'-ג' ושנה הבאה ד'.
יעקב ליצמן: אנחנו כל שנה נותנים לכל הילדים בבתי הספר.
יעקב ליצמן: זה עוזר מאוד להוריד את השפעת גם להורים, כי בדרך כלל זה מתחיל מההורים.
יעקב ליצמן: זה עוזר מאוד.
עליזה לביא: וזה חובה?
<ד"ר אודי קלינר: זה אף פעם לא חובה.
<ד"ר אודי קלינר: זה תמיד זכות.
עליזה לביא: אוקי.
יעקב ליצמן: במדינה אי אפשר להגיד על שום דבר חובה.
יעקב ליצמן: גם אם יש חוק, לא חייבים לקיים את החוק.
יעקב ליצמן: תראי את השבת.
יעקב ליצמן: יש לנו חוקים שאנחנו עשינו.
יעקב ליצמן: יש חוזר מנכ"ל על תזונה בריאה בבתי ספר שעשינו את זה ביחד עם משרד החינוך.
עליזה לביא: מה הוא אומר?
יעקב ליצמן: עוד מעט האנשים שלי יפרטו את הכול.
יעקב ליצמן: קודם כול הרחקנו את כל הג'אנק פוד ואת כל האוכל המזיק, מה שאנחנו קוראים, מבתי הספר.
יעקב ליצמן: אין מכירה בבתי ספר, גם בקרבת מקום.
יעקב ליצמן: יש מחקר על מפעל הזנה בבתי ספר הקיימים במגזר היהודי, חרדי וערבי, אנחנו עושים את זה.
יעקב ליצמן: קודם כול בכלל עצם הסימון של האוכל שאנחנו עושים, שעבר חוק, זה יכנס לתוקף בעוד שנתיים לא בגלל משרד הבריאות, אלא בגלל שמשרד המשפטים מחייב אותנו לרפורמה שנתיים, עד שנכנס, אז זה יכנס לתוקף ב-2020, אבל החוק נחקק.
יעקב ליצמן: החוק יכנס לתוקף ויהיה סימון אדום, סימון ירוק.
יעקב ליצמן: זה עוזר לכלל האוכלוסייה וכמובן יעזור גם לילדים.
יעקב ליצמן: יש לנו תוכנית חיוך "אפשריבריא" בגלל בריאות השיניים, בשיתוף משרד החינוך, אבל עצם הדבר שהכנסנו את הזה, אני יכול לגלות לכם שבתקציב 2019 הקדמתי את גיל 18, שהיה צריך להיות בגיל 20.
יעקב ליצמן: על חשבון משרד הבריאות הכנסתי את זה גם לתקציב 2019, עד גיל 18 טיפולי שיניים בחינם לילדים.
עליזה לביא: עד גיל 18?
יעקב ליצמן: עד גיל 18.
<יהודית גידלי: וכמה זה היום?
יעקב ליצמן: היום זה 16.
יעקב ליצמן: בתקציב 2019 היה צריך להיות גיל 17.
יעקב ליצמן: הגדלתי את זה.
עליזה לביא: עד גיל 18.
יעקב מרגי: יום חינוך ארוך, לא הצלחנו ליישם אותו, וטיפול שיניים, הצליח השר.
יעקב ליצמן: לא מהאוצר.
יעקב ליצמן: השנה האחרונה - - - על חשבוני.
עליזה לביא: רק תסביר בבקשה מה זה חינם?
יעקב ליצמן: 20 שקל טיפול שורש.
עליזה לביא: זה מרפאות של קופות חולים?
יעקב ליצמן: כן, בטח.
יעקב ליצמן: זה מדהים כמה אנשים קיבלו טיפולים בחינם.
יעקב ליצמן: ממש חינם.
יעקב ליצמן: היית מאמינה שטיפול שורש יעלה 20 שקל?
יעקב ליצמן: צילום, 10 שקלים, טיפול רגיל, 10 שקלים.
יעקב ליצמן: 21 שקל, אם אני לא טועה, כי המדד במשך עשר שנים עלה - - -
יעקב מרגי: אני זוכר את ההלוואה שאבי עליו השלום עשה.
יעקב מרגי: היא לקחה שש שנים החזרים, כדי שאני אטפל בבן שלי.
עליזה לביא: אני ממש לא מכירה את זה.
עליזה לביא: הולכים לקופת חולים ומקבלים תור לרופא שיניים?
יעקב ליצמן: עצם הדבר שאת לא מודעת לזה - - -
יעקב מרגי: יש לה ילדים גדולים.
עליזה לביא: יש נטייה אוטומטית, רופא שיניים - - -
יעקב ליצמן: זה חוק שעשיתי בקדנציה הראשונה.
יעקב ליצמן: זה דבר הכי פופולרי דווקא במערכת הבריאות.
יעקב ליצמן: זה לא קשור רק לדיון הזה, כי אנחנו עושים את זה גם לפי ההסכם עם משרד האוצר, שטיפולי שיניים בחינם יהיו לקשישים.
יעקב ליצמן: אגב, גם - - - ,אני מתכוון, אם תהיה עוד קדנציה אם אני אהיה.
יעקב מרגי: כולנו "אם".
יעקב ליצמן: אני חושב שאנחנו נצטרך לטפל בשיניים גם מעבר לטיפולים הרגילים, גם - - - - ועוד כל מיני דברים, אבל עוד חזון.
יעקב מרגי: אני זוכר שבקדנציה הראשונה רציתי להעביר הצעת חוק לאנשים עם שיתוק מוחין שיש להם בעיות בלסתות.
יעקב מרגי: אז התנגדו ואני שמח שבקדנציה הזאת זה אושר.
עליזה לביא: ברשותך, מישהו פה השתמש בשירות הזה של השיניים לילדים שלו?
<קריאה: כל הנכדים שלי, כל אחד בקופה אחרת.
עליזה לביא: מרשים.
יעקב מרגי: גם המנהלת שלי.
יעקב ליצמן: זה מיליוני טיפולי שיניים במשך השנים.
יעקב ליצמן: זה לא להאמין.
יעקב מרגי: יש לזה השלכות מעבר לשיניים.
יעקב מרגי: יש השלכות חברתיות.
עליזה לביא: ברור, לגמרי.
עליזה לביא: זה סוחב את זה שנים.
יעקב ליצמן: יש שני דברים שאני אגע.
יעקב ליצמן: דבר אחד, טיפות חלב.
יעקב ליצמן: דבר שני, אני אגע בעישון.
יעקב מרגי: אני בסוף אדבר על תקנות המזון שיסייעו לנו.
יעקב ליצמן: אתייחס גם.
יעקב ליצמן: קודם כול על טיפות חלב.
יעקב ליצמן: אנחנו השנה החלטנו במשרד הבריאות להתלבש על הנושא של טיפות חלב, גם תקציבית וגם כתוכנית בריאות.
יעקב ליצמן: הרבה שנים לא טופל הנושא של טיפות חלב.
יעקב ליצמן: התחנות ישנות, יש מקומות חדשים שבלי עין הרע גדלו מאוד וחסר תחנות.
עליזה לביא: לקבל תור בטיפת חלב צריך לפני שהילד נולד, אדוני.
יעקב ליצמן: יכול להיות, אבל אני אגיד לך את הטענה של האוצר.
יעקב ליצמן: יש מישהו מהאוצר כאן?
יעקב ליצמן: אין.
יעקב ליצמן: אני אגיד מה שהם אומרים.
יעקב ליצמן: הם אומרים שאם תעשה חשבון כללי במערכת, יש מקומות שאפשר להוריד ותעביר אותם למקומות שצריך.
יעקב ליצמן: אני אתן לכם דוגמא.
יעקב ליצמן: אני התנגדתי, כי אני לא חושב שזה נכון לעשות את זה, אבל תארו לעצמכם, אני אומר את זה כמשל.
יעקב ליצמן: אם אני צריך לקחת עיר כמו גבעתיים.
יעקב ליצמן: אולי פה ושם יש פחות ילדים כרגע, ואני הייתי מעביר את זה לבית"ר או הייתי מעביר את זה למקומות אחרים, האם אתם חושבים שמותר לי לעשות את זה, לסגור בגבעתיים?
יעקב ליצמן: הרי יהרגו אותי.
יעקב ליצמן: לכן אני לא חושב שזה נכון.
יעקב ליצמן: צריך להשאיר את כל מה שיש.
יעקב ליצמן: צריך להגדיל את המקומות שחסר ואנחנו נעשה את זה.
יעקב ליצמן: צריך גם לשפץ.
יעקב ליצמן: יש לנו תוכנית, גם במקומות עמוסים לפתוח אחר הצהריים את התחנות וגם בימי שישי, כי יש נשים שעובדות.
יעקב ליצמן: קשה להן לבוא לפני הצהריים.
יעקב ליצמן: שיוכלו לבוא אחר הצהריים.
עליזה לביא: ברשותך, מתי זה יכנס, כל מה שדיברת עכשיו על טיפות חלב?
יעקב ליצמן: ב-2019.
עליזה לביא: כלומר, יהיה יום שישי וזה יעבוד בערב?
יעקב ליצמן: לא, זה יכול להיות שאנחנו נקדים, כי היה לי לחץ במקומות מסוימים, אז לא היה לי תקציב לפתוח חדש.
יעקב ליצמן: מה שעשיתי, פתחתי גם בשעות אחר הצהריים וזה הקל.
<קריאה: דווקא טיפת חלב שלי חדשה.
יעקב מרגי: גילוי נאות, יש לך ניגוד עניינים.
יעקב ליצמן: יש לך פרוטקציה כנראה.
<קריאה: לא, היא חדשה לגמרי.
יעקב מרגי: אם כבר דיברת, איפה?
<קריאה: בדיזנגוף.
יעקב מרגי: ומתי שאת רוצה את מקבלת תור?
<קריאה: אני מודה שיש לי טיפת חלב מדהימה.
עליזה לביא: לא קשור.
עליזה לביא: גם לנו יש טיפת חלב מדהימה, רק צריך פשוט לתאם חודש - - -
<קריאה: לא, גם תורים, בזה אין בעיה.
עליזה לביא: אני יכולה להעיד על נתניה.
עליזה לביא: אין תורים, אדוני.
יעקב ליצמן: אז אנחנו בעזרת השם נעשה.
עליזה לביא: זה מה שאתה דיברת, שאין לידות איפה שיש לידות.
יעקב ליצמן: אנחנו בודקים הרבה מקומות.
יעקב ליצמן: יכול להיות שבמקומות שיש תלונות על דברים דומים ולחץ, אני לא אחכה ל-2019, אני אוכל להקדים את זה.
יעקב ליצמן: זה כסף.
יעקב ליצמן: זה שכר לאחיות, לעובדים, אבל אני מוכן לעשות את זה.
יעקב ליצמן: זה גם מקל.
יעקב ליצמן: בכלל ראיתי שזה עוזר מאוד במקומות שפתחתי, שנשים עובדות, שלפני צהריים הן עסוקות, אז אחר הצהריים - - -
יעקב מרגי: משמרת שנייה זה דבר חשוב.
עליזה לביא: זה מעולה.
יעקב ליצמן: דבר אחרון זה עישון.
יעקב ליצמן: את חוק בתי ספר נקיים מעישון משנת 2019, זה אנחנו עשינו יחד עם חינוך.
יעקב ליצמן: יש לנו קמפיין.
יעקב מרגי: השאלה אם הגדרתם את הגגות כאזורים נטולי עישון.
יעקב מרגי: זאת אומרת, זה השלב הבא.
יעקב ליצמן: השלב הבא, אני הייתי יכול למנוע כל המקומות לעישון כולל בכנסת, את המרפסת שם בצד.
יעקב ליצמן: הייתי עושה את זה, כולל מאחורי המליאה.
יעקב ליצמן: הייתי סוגר את זה.
יעקב ליצמן: הבעיה במגזר הערבי, אנחנו התחלנו קמפיין מורכב למניעת עישון בחברה הערבית, שם זה גבוה, בעיקר זה נרגילות.
יעקב ליצמן: צריך להוריד את זה עד כמה שניתן.
יעקב מרגי: תראה, אנחנו הרגלנו אותם באוכל לא בריא והם הרגילו את החברה שלנו עם נרגילות.
יעקב מרגי: יש סחר חליפין של קלקולים.
יעקב ליצמן: יש ירידה בשיעור העישון בנוער.
יעקב ליצמן: זו בשורה טובה.
יעקב ליצמן: בכל זאת אנחנו עובדים על יותר.
יעקב ליצמן: כללית, יש הרבה דברים שאני אתן לאנשי המקצוע של המשרד שירחיבו קצת, ברשותך.
יעקב ליצמן: אני אסכם אולי אחר כך כמה דברים.
יעקב מרגי: משרד הבריאות, נציגי המשרד.
יעקב מרגי: כל אחד שיציג את עצמו, את תפקידו.
<ד"ר אודי קלינר: אודי קלינר, סגן ראש שירותי בריאות הציבור, משרד הבריאות.
<ד"ר אודי קלינר: סגן השר די אמר את רוב הדברים, אז אני ארחיב קצת.
<ד"ר אודי קלינר: - - - תקל על שירותי בריאות התלמיד כנדבך הבסיס או העיקרי של ההתעסקות עם בריאות עם ילדים, אבל זה באמת רק חלק אחד מהמון פעולות שהמשרד עושה במיקוד בילדים.
<ד"ר אודי קלינר: בכל זאת אני אתחיל אולי משם, כי באמת השירות עבר כמה שינויים חשובים בשנים האחרונות.
<ד"ר אודי קלינר: אחד, זה באמת הכנסה של כמה וכמה חיסונים חדשים לתוך התוכנית, אם זה פפילומה של גם בנים וגם בנות.
<ד"ר אודי קלינר: הזכיר פה סגן השר את הנושא של חיסוני השפעת, שזו תוכנית צומחת.
<ד"ר אודי קלינר: התחלנו ב-ב', עלינו ל-ג'.
<ד"ר אודי קלינר: שנה הבאה אני מקווה שנריץ גם את ד' וכן הלאה.
<ד"ר אודי קלינר: אנחנו רואים עלייה ניכרת, לדוגמא בשפעת, בשיעורי הילדים המתחסנים.
<ד"ר אודי קלינר: אם לפני התוכנית זה היה בסביבות ה-10%, היום אנחנו כבר עומדים על מעל ל-50%, אז זו באמת עלייה ניכרת.
<ד"ר אודי קלינר: אנחנו מקווים שתהיה לזה גם השפעה על הבריאות של הילדים והאוכלוסייה הכללית.
<ד"ר אודי קלינר: עוד צעד חשוב זה ההחזרה של השירות באזור הצפון לידי המדינה.
<ד"ר אודי קלינר: זה חלק גם מהתייחסות שלנו לנושא אי השוויון, להתמקד באזורי הפריפריה, וזה די מצטרף להחזרה של הדרום, וזה מהלך, שבינינו, הוא מאוד חשוב.
<ד"ר אודי קלינר: אם נצא מתחומי בריאות התלמיד, אז באמת סגן השר הזכיר פה את הנושא של התזונה שמקבל הרבה מאוד תשומת לב, גם אם זה במסגרת ההמלצות של ועדת ההסדרה, זה הסימון האדום שבוודאי נותן לילדים הרבה מאוד כוח סביב העצמאות, אם זה הנושא של הוועדה שדנה היום בנושא הגבלות השיווק של מזון מזיק לילדים, שאנחנו מקווים שיהיה לזה גם כן השפעה משמעותית על הבחירה של הילדים איך לאכול ומה לאכול.
<ד"ר אודי קלינר: הזכירו פה את חוזר מנכ"ל של משרד החינוך.
<ד"ר אודי קלינר: עירית, את תפרטי עוד, אז אני לא ארחיב.
<ד"ר אודי קלינר: במסגרת התוכנית הלאומית לאורך חיים פעיל ובריא אפשר גם לציין את כל הנושא של בתי ספר וגנים כמקדמי בריאות.
<ד"ר אודי קלינר: עד 2020 אנחנו נגיע לכל המוסדות.
<ד"ר אודי קלינר: הם כולם יהיו מוסדות כמקדמי בריאות, שזה מהלך גדול וממש נכנס לתוך חלק ההשכלה שהיום התלמידים מקבלים ויקבלו בשנים הקרובות.
<ד"ר אודי קלינר: הזכירו פה את הנושא של טיפות חלב, אז גם להכניס דיאטניות לטיפות חלב, שבכל תחנה תהיה דיאטנית שתוכל לתת מענה.
<ד"ר אודי קלינר: נקים גם מוקד לייעוץ בטלפון להורים שלא יוכלו דווקא ללכת לטיפת חלב.
<ד"ר אודי קלינר: הם יוכלו לדבר עם איש מקצוע או אשת מקצוע בטלפון.
<ד"ר אודי קלינר: זו גם התוכנית שלנו לשנתיים הקרובות.
<ד"ר אודי קלינר: הזכירו פה את השיפוץ, אז אני לא ארחיב, את השיפוץ הרב שנתי של התחנות ואת הפתיחה בשעות אחר הצהריים וימי שישי.
<ד"ר אודי קלינר: זה בגדול.
<ד"ר אודי קלינר: נעביר אולי גם לעירית.
יעקב מרגי: אחריכם תדבר עירית.
<ד"ר אודי קלינר: רוב מה שאנחנו עושים, אם לא הכול פה, זה נעשה בשיתוף עם משרד החינוך והמשרד לתרבות והספורט ובאמת זה כייף גדול.
<עירית ליבנה: אני אעשה את זה מאוד ענייני.
<עירית ליבנה: קודם כול באמת שיתוף פעולה, הדבר הראשון ב"אפשריבריא", שזו תוכנית שבשתי ידיים אומצה, ביחד מובלת, ביחד שני מנכ"לי המשרדים הכריזו יעד ברור שעד 2020 כל מוסדות החינוך, גני ילדים ובתי ספר יפעלו כמקדמי בריאות.
<עירית ליבנה: אנחנו תומכים בזה בשני הכיוונים.
<עירית ליבנה: אנחנו מתמרצים בתקציב משותף.
<עירית ליבנה: על כל שקל שאני מקבלת ממשרד הבריאות, אני מקבלת שקל נוסף ממשרד החינוך.
<עירית ליבנה: יש לנו קופה משותפת שמיועדת ליצור תכנים, רעיונות, ליווי, הדרכה לכל מוסדות החינוך כדי שבאמת נעמוד ביעד המשותף הזה וכולם יעמדו ויהיו מקדמי בריאות.
עליזה לביא: לכמה בתי ספר זה נכנס?
עליזה לביא: אני פה רק שומעת תיאורים.
עליזה לביא: איפה זה קורה?
<עירית ליבנה: קודם כול בתשע"ז, ביוני, שאנחנו כל שנה מודדים, מציגים.
<עירית ליבנה: מנכ"ל משרד החינוך עוקב איתנו בשיתוף, בודק אותנו בזכוכית מגדלת.
<עירית ליבנה: בתשע"ז היינו על 1,096 בתי ספר מתוך 4,000.
עליזה לביא: מה זה אומר?
עליזה לביא: מה קרה באותו בית ספר?
<עירית ליבנה: באותו בית ספר תחום הבריאות הוא תחום של דרך חיים ואין שיעור בבריאות, אלא זה גם בלמידה, זה גם בוועדה משותפת להורים וגם בנראות.
<עירית ליבנה: זה גם בהתנהגות עצמה.
<עירית ליבנה: שני מוקדים ש"אפשריבריא" עזר לנו למקד, זה הנושא של התזונה, ותיכף אני ארחיב, והנושא של תוספת פעילות גופנית, 90 דקות נוספות בנוסף לשעתיים של החינוך הגופני, כל יום בתחילת יום.
עליזה לביא: באותם 1,000 ומשהו בתי ספר, יש יותר ספורט?
<עירית ליבנה: יש פעילות גופנית שהיא יכולה להיות בהתחלה, באמצע, בסוף.
<עירית ליבנה: הסך השבועי, שזה אחד מהמדדים להכרה בבית ספר, זה 90 דקות נוספות של פעילות.
<עירית ליבנה: זה יכול להיות ריקוד, משחק, כל מה שבית הספר מחליט.
<עירית ליבנה: אנחנו עכשיו מפתחים בשני התחומים האלה ערכות מאוד עשירות של רעיונות, של משחקים, של כישורים בנושא של התזונה.
<עירית ליבנה: הגדרנו ביחד עם משרד הבריאות ואנחנו יושבים בימים האלה, שכל שכבת גיל מ-א' עד י"ב תהיה ממוקדת לשני נושאים בתחום התזונה, שאנשי המקצוע, המחלקה לתזונה, עמותת "עתיד" ואנחנו בונים.
<עירית ליבנה: מקשרים את זה למדעים, מקשרים את זה לשאר תחומי הלימוד.
<עירית ליבנה: ב-1 במרץ זה יושם על שולחנו של מנכ"ל משרד החינוך, העבודה הבין-צוותית הזאת, שזה עוד כלי שאנחנו נותנים.
<עירית ליבנה: הנושא של החקיקה, אדוני היושב ראש, יצא בגלל הפוליטיקה הישראלית ואנחנו אמרנו שאנחנו מתעלמים.
<עירית ליבנה: חילקנו את התקנות.
<עירית ליבנה: התקנות שיגובשו ביחד פורסמו כדי לקבל תגובות לגבי המזנונים, הקיוסקים, המכירה של המזון בכל האופנים.
<עירית ליבנה: זה באוויר.
<עירית ליבנה: יש עוד שבוע בערך וזה יונח פה ונתקדם עם זה ואנחנו נעשה מאמצים משותפים להמשיך עם החלק השני שקצת נתקענו איתו.
<עירית ליבנה: חוזר מנכ"ל ירוענן שוב.
יעקב מרגי: אנחנו, איך אומרים, "בתחבולות תעשה לך מלחמה", נטפל בהם מאפיק אחר.
<עירית ליבנה: סומכת עליך.
<עירית ליבנה: אנחנו עוברים עכשיו על נושא של ריענון של כל הנהלים שלנו, אפרופו שירותי בריאות שתיכף נדבר, כי אחד מהלקויות שראינו, שכל בעל דעת במשרד החינוך או איפשהו מבקש אישורים רפואיים.
<עירית ליבנה: עשינו עם משרד הבריאות סדר, זה יתפרסם, גם הצהרה מחודשת של הורים על הבריאות.
<עירית ליבנה: אנחנו רוצים למנוע סרבולים, אנחנו רוצים להפסיק להטריד את הרופאים שיתנו סתם אישורים כי ילד הבריז וכו'.
<עירית ליבנה: עשינו סדר עם מינהל רפואה.
<עירית ליבנה: זה יפורסם גם.
יעקב מרגי: עירית, שאלה לי ושאלה לעליזה ואחר כך תמשיכי.
יעקב מרגי: בדרך כלל אנחנו נתקלים בוועדות הכנסת על חוסר תקשורת בין-משרדי.
יעקב מרגי: את מקבלת מענים ממשרד הבריאות, שיתופי פעולה?
<עירית ליבנה: אנחנו עובדים כמו זוג נשוי, אבל בנישואים טובים.
<עירית ליבנה: ככה אנחנו עובדים, באמת בשיתוף פעולה, ולא תמיד מסכימים בהתחלה ויש דין ודברים וזה בסדר.
יעקב מרגי: אבל זה על השולחן.
<עירית ליבנה: זה מתקיים כל הזמן.
מסעוד גנאים: זה בין משרד החינוך והבריאות?
<ד"ר אודי קלינר: זו דוגמא מעולה לשיתוף פעולה.
<עירית ליבנה: ממש, והם הגורם המקצועי.
יעקב מרגי: שאלה לעליזה.
עליזה לביא: קודם כול אני שמחה ומברכת.
עליזה לביא: הבריאות של הילדים שלנו, הדבר הכי חשוב.
עליזה לביא: זה גם בסופו של דבר יחסוך הרבה מאוד כסף למדינת ישראל, אבל אני חייבת לשאול וללמוד, משום שהנתונים שאני מכירה גם לגבי השמנת ילדים וגם לגבי תחלואה של ילדים ומחלות חדשות.
עליזה לביא: הרי הגלידה שאנחנו אכלנו, הקרטיב שאנחנו אכלנו בבריכה, הוא היה איקס קלוריות.
עליזה לביא: היום הגלידה שאתה קונה בלי בכלל מודעות, אני לא יודעת כמה קלוריות.
עליזה לביא: השאלה שלי, איך כל מה שאתם מתארים עכשיו מתכתב עם הנתונים המאוד קשים שהולכים ונהיים קשים משנה לשנה בכל המדדים שאנחנו רואים פה את ילדי ישראל, גם בהשמנה, גם במחלות, גם מחלות, גם חוסר אולי היכרות של ההורים עם כל המערכת שהשתנתה, ומודעות.
עליזה לביא: מה שיותר מטריד אותי גם כאימא, זה לראות עד כמה הילדים שלנו בורחים משיעורי הספורט בבית הספר וכמה הורים מממנים את הספורט אחר הצהריים.
עליזה לביא: האם אתם נכנסים בכלל לחשיבה הזאת, מה קורה בשעות היקרות האלה?
עליזה לביא: למה הילדים לא נמצאים בכל המערך הזה?
עליזה לביא: תוספת של מה שקיים בלי לעשות ראורגניזציה בספורט בבתי הספר - - -
<עירית ליבנה: אנחנו כן ישבנו עם הפיקוח על החינוך גופני.
<עירית ליבנה: אנחנו יודעים שהנתונים של סך הפעילות ב-45 דקות לוקה בחסר.
<עירית ליבנה: לקחנו את זה.
<עירית ליבנה: אנחנו עכשיו מפעילים גם מדד.
<עירית ליבנה: אנחנו בונים למורים לחינוך גופני כלי מעקב שיראה וישאל את התלמיד.
<עירית ליבנה: קודם כול יטייב את השיעור עצמו וישאל אותו לגבי כמה פעילות אתה עושה אחר הצהריים.
<עירית ליבנה: זה שההורים מממנים, זה מצוין וזה מתווסף לסך הכול ההמלצות שיש בעולם.
עליזה לביא: כלומר, שהרצון קיים אצל הילד, אז למה בבית הספר הוא לא נכנס לשיעור?
<עירית ליבנה: אז אני אומרת, לקחנו את זה.
<עירית ליבנה: ישבנו עם הפיקוח על החינוך גופני.
<עירית ליבנה: על זה אנחנו מתלבשים ואנחנו כן מוסיפים את ה-90 דקות.
<עירית ליבנה: הסך הכול, אנחנו רוצים שהילד יעמוד בהמלצות הבינלאומיות של הפעילות.
<עירית ליבנה: הנושא של שילוב הורים.
<עירית ליבנה: אי אפשר לעבוד בקידום בריאות בלי, ולכן יש לנו רמות שונות, יידוע, שיתוף וכו'.
<עירית ליבנה: יש הורים שכמובן משתפים מאוד פעולה.
<עירית ליבנה: יש פה נציגים של ועדי ההורים היישוביים.
<עירית ליבנה: הפורום יעיד על שיתופי הפעולה והשימוש שלנו בהם להפיץ את התורה עצמה.
<עירית ליבנה: הוספנו את הנושא של יעדים ומושג מקדם בריאות.
<עירית ליבנה: גם המכללות להכשרת עובדי הוראה, עכשיו הצבנו להם יעדים להיות מקדמי בריאות, ביחד, והסילבוס יהיו לימודי חובה, קידום בריאות לגננות ולמורים בשלב הראשוני.
<עירית ליבנה: יש לנו הרבה תוכניות.
<עירית ליבנה: שירותי בריאות לתלמיד, אני אתייחס, כי אחר כך ההסתדרות הרפואית תתייחס.
יעקב מרגי: אנחנו נפתח את הדיון ויהיה עוד סבב התייחסויות.
יעקב מרגי: חשוב לומר, לפני כחודש קיימנו כאן דיון על בתי ספר, מתקני בריאות ואורח חיים בריא, אבל כפי שאמרה עירית, אנחנו יכולים לדרוש ממערכת החינוך לעשות הכול.
יעקב מרגי: משרד הבריאות יכתוב את כל התקנות ואת כל הסימונים על המוצרים ובסוף גם החינוך לאורח חיים בריא, מתוך הבית הוא לא פחות חשוב.
יעקב מרגי: כל אחד מביא מהדוגמא האישית שלו.
יעקב מרגי: אמרה עליזה ובצדק, וחבל שאין פה את הפונקציה הפדגוגית.
יעקב מרגי: שיעורי חינוך גופני במערכת החינוך, ואת לא הכתובת, לא השתנה בהם כלום מאז היותי תלמיד.
יעקב מרגי: זה נעשה בשעות הבוקר לעיתים קרובות, כשאחד מחפש את הזנב של השני והמורה מחפש את התלמידים, ואחד במגרש והשני לא בא.
יעקב מרגי: לעומת זאת, הבן שלי כן כל חודש משלם טבין ותקילין והולך לחדר כושר.
יעקב מרגי: כשהוא התחיל, אז כבר יש לו מודעות והוא כבר לא רוצה לאכול מטוגן ולא אוכל ג'אנק.
יעקב מרגי: אם את שואלת אותי, כנראה לא תהיה ברירה.
יעקב מרגי: לא תהיה ברירה.
יעקב מרגי: כרגע בזכות הממשלה אנחנו הולכים להציב מכשירי החייאה.
יעקב מרגי: יש לי חזון, שבכל בית ספר יהיה חדר כושר.
יעקב מרגי: עליזה, זה עונה לך? זה צריך להיות כפי שאמרה עירית, שיתוף פעולה של ההורים, של מערכת החינוך וכולם ביחד.
יעקב מרגי: בבקשה, השר.
יעקב ליצמן: סימון מזון אדום, ירוק, זה בדיוק בשביל המטרה הזאת.
יעקב ליצמן: אנחנו יודעים את הקשיים גם לחינוך אוכל בריא וטוב.
יעקב ליצמן: לא פשוט.
יעקב ליצמן: גם ילדים, אם הם רואים סימון, הם מתחילים להבין שזה אדום, יש בעיה.
יעקב ליצמן: אנחנו התחלנו לעשות את זה בגלל הנושא של השמנה.
יעקב ליצמן: השמנה, אנחנו בין הכי גרועים בעולם, ובסוכרת, השם ישמור מה שקורה.
יעקב ליצמן: בכל העולם המגיפה היום גם.
יעקב ליצמן: ברור לכם, הכול תלוי בחינוך, בהורים.
יעקב ליצמן: אני מודע גם שילדים לא אוהבים את כל הדברים.
יעקב ליצמן: אם הייתי לומד טוב, לא הייתי שר, הייתי תלמיד חכם.
יעקב ליצמן: לא הצלחתי בלימודים ואין לי תואר ואין לי בגרות, אז נהייתי שר.
יעקב ליצמן: בכל אופן מה שאני רוצה להגיד, שסימון האוכל זה הדרך לדעתי, חלק מהחינוך לנוער.
יעקב מרגי: להגברת המודעות גם.
יעקב מרגי: בקשה, עליזה.
עליזה לביא: אני קודם כול רוצה להודות לך אדוני השר, שבחרת לבוא לדיון הזה משלל הדיונים.
עליזה לביא: זאת אמירה מאוד משמעותית, שהעתיד של הילדים שלנו חשוב גם במשרד החינוך וגם במשרד הבריאות שאתה עומד בראשו, והדברים שכרגע הצגת בפנינו, גם רפואת השיניים וגם הדברים האחרים.
עליזה לביא: יחד עם זאת, אי אפשר שלא לראות את המדדים, מה שהתחלתי לומר.
עליזה לביא: אנחנו הולכים אחורה בהרבה מאוד מהדברים.
עליזה לביא: אם בעצם יש כזאת פעילות מבורכת ועם מודעות וקוראים כבר לילד בשמו - - -
יעקב ליצמן: באיזה נושא?
עליזה לביא: אדוני, גם אתה אמרת, מבחינת השמנה.
יעקב ליצמן: לא אחורה.
יעקב ליצמן: אנחנו מתקדמים.
יעקב מרגי: אנחנו מובילים.
עליזה לביא: בסוכרת ובהשמנה.
עליזה לביא: הילדים שלנו הם ילדים מאוד חכמים.
עליזה לביא: הרבה מהחינוך בבית הצליח בעזרת הילדים.