GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: מקימים את המדינה מחדש.
יעקב מרגי: אמרתי את זה בעדינות יתר מכפי שאת רצית לומר.
<רחל אברמזון: אנחנו באמת עושים.
<רחל אברמזון: יחד עם זה אני רוצה בהחלט לומר שיש עבודה שהיא עבודה טובה ובהיערכות שלנו אני מניחה שעד סוף פברואר אנחנו כבר עם התמונה הכוללת כדי לדאוג לפתיחת שנת הלימודים תשע"ט שלא תהא דומה למה שקרה לנו בקיץ האחרון, ועם ראייה עתידית של פריסה על פני חמש שנים קדימה לבינוי.
יעקב מרגי: רמת השרון.
<הדס רונן: מנהלת המחלקה לטיפול בפרט ברמת השרון.
<הדס רונן: אני מסכימה עם מה שאמרת.
<הדס רונן: המדיניות העירונית היא מאוד אוהדת כלפי בעלי הצרכים המיוחדים מהיום שנכנס ראש העיר הנוכחי, שנתיים אחורה, ברמת הצהרה.
<הדס רונן: כל דבר שיקדם את נושא בעלי הצרכים המיוחדים, מבורך, מרמת השילוב הפרטני ועד רמת המסגרות הכוללניות.
<הדס רונן: זה על השולחן, אנחנו מעוניינים ורוצים.
<הדס רונן: כמובן אנחנו עושים ביחד עם - - -
מאיר כהן: כל ההורים לילדים עם צרכים מיוחדים מוצאים פתרון ברשות?
<הדס רונן: הילדים ברמת השרון, כולם משובצים.
יעקב מרגי: בתוך רמת השרון?
<הדס רונן: ממש לא.
<הדס רונן: גם הילדים של תל אביב לא משובצים כולם בתל אביב.
<הדס רונן: נהפוך הוא.
<הדס רונן: כמחצית מהילדים שלנו מוסעים מחוץ לעיר.
<הדס רונן: יש לנו רק מסגרות בתוך בתי הספר בגנים.
<הדס רונן: צמחנו במספר הגנים, גם עיכוב ההתפתחות וגם הגנים התקשורתיים ובשנתיים הכפלנו את עצמנו מכלום לשני גנים ובשנה הבאה ייפתח גן שלישי.
<הדס רונן: אני מאוד מאוד אשמח למענה כוללני בנוסף לכך.
יעקב מרגי: לא סתם הבאנו אותך מרמת השרון בשעת בוקר מוקדמת עם כל הפקקים.
יעקב מרגי: רמת השרון ממוקמת במקום טוב בלב השרון.
יעקב מרגי: נכון שיש מועצת לב השרון אבל זאת עיר מחוז.
יעקב מרגי: אני אומר שרמת השרון יכולה לתת לנו מענה.
יעקב מרגי: רחלי מחייכת.
יעקב מרגי: אני עושה לה את העבודה שלה היום.
יעקב מרגי: תאמרי לראש העיר.
יעקב מרגי: אנחנו באמת שואפים שמרמת השרון לא יצא אף ילד או ילדה כי אין הצדקה לכך אלא אם כן יש מוגבלות מיוחדת כזו שאין לה מענה במקום.
יעקב מרגי: סוגיית הילדים עם האוטיזם היא תופעה שהולכת וגדלה ונצטרך לחיות אתה ולהתמודד אתה.
יעקב מרגי: השאלה אם באמת רמת השרון היום יש לה מענה לאותם ילדים, לדוגמה בית ספר שיכול להיות אשכול, יכול להיות אזורי.
<הדס רונן: אתה שואל אם יש מענה או אם אנחנו ניצור מענה?
יעקב מרגי: ליצור מענה.
<הדס רונן: קודם כל, אנחנו מדברים על הילדים על הספקטרום האוטיסטי ואני חייבת לומר שיש לנו ילדים שצריכים להיות מוסעים והקושי הוא זהה.
<הדס רונן: ילדים עם הפרעות נפשיות צריכים להיות מוסעים למסגרות כוללניות.
<הדס רונן: זאת אומרת, יש מגוון של צרכים של ילדים שהמענה לא בתוך העיר.
<הדס רונן: זה לא סותר את העובדה שאנחנו מאוד רוצים, ואנחנו עובדים יחד, לקדם פתיחה של בית ספר כוללני שאני לא יודעת את האפיון שלו.
<הדס רונן: אנחנו צריכים לחשוב ביחד.
יעקב מרגי: אבל אמורים.
<קריאה: כמה תושבים יש ברמת השרון?
<הדס רונן: אני לא יודעת להגיד לך בדיוק.
<הדס רונן: משהו כמו שישים אלף.
יעקב מרגי: בין חמישים אלף לשישים אלף.
מאיר כהן: על זה אתם מקבלים ציונים לשבח?
מאיר כהן: שני גני תקשורת?
מאיר כהן: שישים אלף?
<הדס רונן: אני קיבלתי זימון לוועדה לגבי פתיחת בית ספר באזור השרון ולא ברמת השרון.
<הדס רונן: אני כאן כי אני מסכימה עם כל מי שיושב כאן.
<הדס רונן: אני חושבת שכל עיר צריכה שתהיה לה מסגרת כלשהי.
מאיר כהן: אני מבקש שתמסרי לראש העיר, היות והייתי ראש עיר הרבה שנים, ש-שישים אלף אנשים, שני גנים, הוא צריך לחשוב מיידית.
יעקב מרגי: השאלה אם יש צורך.
מאיר כהן: בטוח יש.
<הדס רונן: יש לנו שלושה גנים תקשורתיים בשנה הבאה.
<הדס רונן: יהיו לנו שישה גני עיכוב התפתחות בשנה הבאה.
יעקב מרגי: קודם כל, תאמרי לראש העיר שאנחנו מברכים אותו על הרצון ועל היוזמה להקים בית ספר לחינוך המיוחד שזה דבר חשוב.
מאיר כהן: איפה יקום בית הספר?
יעקב מרגי: ברמת השרון.
יעקב מרגי: ניתן לו את הפריבילגיה.
<הדס רונן: אני לא יודעת להגיד לך.
יעקב מרגי: עכשיו זה בתהליכים עם משרד החינוך.
יעקב מרגי: לא על השטח של תע"ש.
<אמיתי שוחט: בוקר טוב.
<אמיתי שוחט: נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות, משרד המשפטים.
<אמיתי שוחט: כמו שיושב ראש הוועדה ציין, אנחנו בפתחו של שינוי.
<אמיתי שוחט: אני לא יודע אם רפורמה אבל שינוי והשינוי הזה הוא בכמה דברים אבל אני חושב שמשרד החינוך יימדד גם במדד של השילוב, כמה ילדים יישארו בשילוב, כמה ילדים יעברו לשילוב וכמה ילדים יישארו ברשות בה הם גרים.
<אמיתי שוחט: אני בטוח שאם זה תלוי ברחלי, המדדים יהיו טובים אבל אנחנו יודעים שזה לא תלוי רק בה ולכן נשמח למעקב ופיקוח של יושב ראש הוועדה על התקציבים ועל הדברים האלה.
יעקב מרגי: אני שואף לכך שרמ"ה – רשות מדידה והערכה – תוסיף עוד נתון מדידה שתציג לנו אותו כל שנה, לרשות שהיא קשובה.
יעקב מרגי: כפי שאמר אמיתי כרגע, רשות, כמה ילדים, ככל שמוסעים יותר זה מוריד את ציון ההערכה, התייחסות לילדים עם צרכים מיוחדים, איך הרשות הזו מנגישה את מערכת החינוך שלה לילדים עם צרכים מיוחדים.
יעקב מרגי: אני חושב שזו קריאה שבסיכום אתן אותה, שרמ"ה תוסיף את המדד הזה כך שלראשי רשויות יהיה תמריץ לא להופיע בדוחות האלה.
<רחל אברמזון: חשוב אדוני היושב ראש לציין, אם אתה מדבר על המדד הזה, זאת הסיבה שקודם אמרתי בתמונה החינוכית - - -
יעקב מרגי: אני אקרא לו מדד אברמזון.
יעקב מרגי: אני רוצה לקרוא לו מדד אברמזון.
<רחל אברמזון: בתמונה החינוכית, אחד המדדים שנכנסו הוא באמת רמת מדד השילוב בתוך מערכת החינוך הרגילה.
<רחל אברמזון: אני רוצה לסבר את האוזן ולומר שמתוך 14,200 תלמידים שמאובחנים עם מוגבלות אוטיזם בשנת הלימודים, אנחנו מוצאים כ-4,500 תלמידים בתוך מסגרות חינוך רגילות, בכיתות רגילות.
<רחל אברמזון: אנחנו מדברים על עוד 3,200 ילדים שהם משובצים בכיתות חינוך מיוחד בבתי ספר רגילים ואנחנו מדברים על כ-5,500 תלמידים שהם במסגרות חינוך מיוחד כוללניות.
<רחל אברמזון: מה שאני רוצה לומר זה שבאמת אנחנו רואים יותר ויותר תלמידים שמשתלבים בתוך המערכת ברמה כזו או אחרת ואנחנו נעודד את השילוב הזה.
<רחל אברמזון: יחד עם זאת אנחנו מאוד מכירים בצורך של קירוב, של הקמת המסגרות לילדים על פי רמות התפקוד.
<רחל אברמזון: זה מה שחשוב לי להדגיש.
<רחל אברמזון: בתי הספר היום ייבחנו, ואנחנו באמת נפתח מסגרות על פי רמות התפקוד ובתפקוד המאוד מאוד נמוך, אנחנו ניתן את המענים במסגרות.
<אמיתי שוחט: נושא בולט שעלה כאן הוא הנושא של מרחקי הנסיעה.
<אמיתי שוחט: גם אחרי שכל בתי הספר יהיו קרובים וכל הילדים יהיו משולבים, עדיין, כמו שהוועדה הכניסה - - -
יעקב מרגי: זה ייתן מענה לחלק מהבעיה.
יעקב מרגי: לא לכולה.
<אמיתי שוחט: כמו שהוועדה הכניסה את הנושא של הליווי של ילדים בגילי שלוש עד חמש, אנחנו מצפים שגם הנושא של זמן הנסיעה ייכנס גם הוא לתקנות.
יעקב מרגי: המרחק היה בתקנות ויש ויכוח.
יעקב מרגי: הגבלנו לשעה אבל לא רוצים שעה כי היה שעה וחצי ויותר.
יעקב מרגי: כל צמצום מרחק כזה, זה עשרות מיליוני שקלים.
יעקב מרגי: חלק מהמענים, אני לא יודע לומר לך מה יהיה.
יעקב מרגי: ברגע שאנחנו נתחיל לעבוד בשיטה של אשכולות, אתה לא יכול בתקנות להתמודד עם הפקקים במדינת ישראל.
יעקב מרגי: אתה לא יכול לפתור את בעיית הפקקים עם התקנות.
יעקב מרגי: מה שכן, אם תהיה לי פריסה נכונה ומיפוי נכון, זה יצמצם.
יעקב מרגי: אני מעדיף להשקיע את הכסף הגדול הזה בפריסה, בבינוי, בתשתיות מאשר לכתוב בתקנה איזו תקנה שהאוצר ירוויח ממנה, שיצטרכו לתקצב אותה בעשרות מיליוני שקלים, לא בהכרח תיתן מענה או לא.
<אמיתי שוחט: צריך לקבוע רף.
יעקב מרגי: יהיה רף.
יעקב מרגי: אני לא יודע לומר לך מה יהיה הרף.
יעקב מרגי: זה חלק מהשינוי הגדול שאנחנו עושים.
<הדס ארנון שרעבי: אני רוצה להעלות סוגיה לגבי ה-1,150 כיתות.
<הדס ארנון שרעבי: זאת בעצם סוגיה שגם מציגה את המחסור וגם את הצורך בשקיפות.
<הדס ארנון שרעבי: אמרת שייפתחו.
יעקב מרגי: מה הסיפור של השקיפות?
יעקב מרגי: אתם חוזרים על זה.
<רחל אברמזון: ניסיתי להתאפק.
<הדס ארנון שרעבי: אני אשמח שלא תתאפקי ותגידי לנו.
<הדס ארנון שרעבי: 1,150 כיתות, אמרת שייפתחו על פני ארבע או חמש שנים.
<הדס ארנון שרעבי: זה אומר שזה בין 230 ל-287 כיתות בשנה לכלל החינוך המיוחד.
<הדס ארנון שרעבי: אנחנו יודעים משיחות אתך לפני שנה בערך שחסרות נכון לשנה שעברה 250 כיתות ייעודיות לאוטיזם.
<הדס ארנון שרעבי: אמרת לנו באחד הדיונים שחסרים 25 בתי ספר.
<הדס ארנון שרעבי: אם אנחנו חושבים על הפרוגרמה, לפי הפרוגרמה של משרד החינוך יוצא שחסרות לנו בממוצע 250 כיתות.
<הדס ארנון שרעבי: לא בממוצע אלא 250 כיתות מדויק, נכון לשנה שעברה.
<הדס ארנון שרעבי: אם מדובר על 230 כיתות לכלל החינוך המיוחד, האם אנחנו לא ניפגש כאן באוגוסט?
<הדס ארנון שרעבי: אני רק מעלה את השאלה.
יעקב מרגי: אני לא מבטיח לך שלא.
יעקב מרגי: גם אם זה ימומש במלואו.
<הדס ארנון שרעבי: זה מסביר לנו את סוגיית השקיפות.
<הדס ארנון שרעבי: זה נותן דוגמה.
<הדס ארנון שרעבי: אני אומר מראש שאנחנו מעריכים את הרצון והנכונות, ואני ממש מתרשמת מכל החזון של הדברים שהולכים לקרות, אבל למה אנחנו לא יודעים על כך?
<רחל אברמזון: ישבנו רק לפני שבוע עם המנכ"לית שלכם.
יעקב מרגי: עורכת הדין הדס ארנון שרעבי, תקשיבי לי טוב.
יעקב מרגי: אפשר לכלות את זמננו בדיונים כאלה.
יעקב מרגי: זה הוויכוח התמידי שלי ביני לבין הארגונים.
יעקב מרגי: הארגונים באים בתפיסה אולטימטיבית של המקסימום, הכול או לא כלום ואנחנו מכלים את זמננו והאוצר מרוצה ומשרד החינוך עוד יותר.
<הדס ארנון שרעבי: אנחנו בשביל הילדים.
יעקב מרגי: ואני מה?
יעקב מרגי: זה היה מיותר.
יעקב מרגי: אנחנו התכנסנו בשביל הילדים.
יעקב מרגי: אני אומר שאנחנו לקראת שינוי וזה שינוי משמעותי.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר שזה מדע לא מדויק, אבל אנחנו לקראת שינוי.
יעקב מרגי: החכמה לא נמצאת רק אצלנו.
יעקב מרגי: יכול להיות שבתהליך שיקרה, אנחנו גם לא שחקנים יחידים.
יעקב מרגי: כוונות טובות יש, משאבים, קצת משאבים, יש לנו הבטחה להקצאת משאבים לתשתיות.
יעקב מרגי: יש גם ראשי רשויות כאן.
יעקב מרגי: יש כאן הכול.
יעקב מרגי: לכן אמרתי לך שיכול להיות שניפגש, אז ניפגש.
יעקב מרגי: הם בתהליך מיפוי.
יעקב מרגי: אין לה את הנתונים.
יעקב מרגי: יש לה בגדול פחות או יותר מה שהיא מודדת היום.
יעקב מרגי: המיפוי הולך להיות יותר פרטני.
יעקב מרגי: יכול להיות שהנתונים שיש לה היום הם לא מתאימים למה שהיא שואפת, לשינוי המיוחל.
יעקב מרגי: אנחנו רק מתחילים את התהליך.
יעקב מרגי: לכן, השאלות שלך במקום.
יעקב מרגי: לי אין ספק שזה צריך להיות מדע מדויק, מספר של ילדים זה מדע מדויק, אבל אנחנו לא שם כרגע.
<הדס ארנון שרעבי: ברשותך, עוד משפט אחד.
יעקב מרגי: לכן עצרתי אותך.
<הדס ארנון שרעבי: אני מסכימה לכל מה שאתה אומר ואני מכבדת את זה לחלוטין.
<הדס ארנון שרעבי: אני אומר רק דבר אחד לגבי השקיפות כי זה באמת נותן לנו דוגמה למה אנחנו לא אומרים שקיפות כי אנחנו רוצים להיות דווקאים.
<הדס ארנון שרעבי: אנחנו אומרים שקיפות כי אני בטוחה שכולנו מאותה סיבה כאן בשביל הילדים.
<הדס ארנון שרעבי: אלו"ט אוספת כל הזמן נתונים, נתונים מיטביים.
<רחל אברמזון: את הנתונים אתם קיבלתם מאתנו.
<רחל אברמזון: צר לי, הדס, את לא מעודכנת.
<רחל אברמזון: באמת.
<רחל אברמזון: בשבוע שעבר אני פגשתי את המנכ"לית שלכם ושיתפנו אותה.
<רחל אברמזון: פרסנו בפניה את כל התכנית.
<רחל אברמזון: נקבעו ישיבות עבודה גם עם אותה חברה שאתם לקחתם כדי לראות שהנתונים תואמים.
<רחל אברמזון: באמת, רבותיי, חבל לי שמגיעים למקום הזה כשאת אולי לא מכירה את כל הנתונים.
<אמיתי שוחט: לפי סעיף 7(ג) לחוק לימוד חובה, יש למשרד החינוך אפשרות כבר בחוק לחייב רשויות לפתוח מוסדות לחינוך.
<אמיתי שוחט: לא צריך רפורמה אלא צריך להפעיל את החוק.
יעקב מרגי: מעבר מידע בין גופים שלטוניים, זו רעה חול שהמדינה לא ידעה להתמודד אתה.
יעקב מרגי: אנחנו משתפרים והולכים ומשתפרים.
יעקב מרגי: לכן גם נתונים שאין לה, היא לא יכולה לתת לך אותם.
<רחל אברמזון: גם עם משרד הבריאות עשינו את המהלך, מידע במעונות כדי לקבל צפי.
<י': שירת הלב, בית הספר שיוקם בלב השרון, בשנה הבאה לא מקבל תלמידים.
<י': אני בהנהגת הורים שם.
<י': הוא לא מסוגל לקבל תלמידים.
<י': היא במבנה זמני.
<י': בפברואר מתחילים לבנות את המבנה הקבוע.
יעקב מרגי: הפנית את תשומת לבה של רחל.
<רחל אברמזון: אנחנו נמצאים אתם כדי לתת את המענים.
יעקב מרגי: זאב, אתה רוצה להוסיף משהו?
<זאב גולדבלט: באתי רק לוודא שהן מקבלות זכות דיבור.
יעקב מרגי: הן קיבלו.
<זאב גולדבלט: אני רציני.
<זאב גולדבלט: אמרתי להן את זה מראש.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לפגוע בך, אבל אם רק בשביל זה באת, התייתרת כי אני כאן בשבילן אבל ברוך הבא תמיד.
<זאב גולדבלט: אולי זה מצביע על שאיפות שאני רוצה להחליף אותך.
<זאב גולדבלט: חס וחלילה.
<זאב גולדבלט: לא יכול להיכנס אפילו לנעל אחת שלך, בטח לא לשתיהן.
יעקב מרגי: אני חסיד של הריענון.
יעקב מרגי: לאה, את רוצה לומר משהו לפני שאני מסכם?
לאה פדידה: לא.
יעקב מרגי: מאיר?
מאיר כהן: ט', את יוזמת הדיון.
מאיר כהן: עם מה את יוצאת.
<י': אני קודם כל יוצאת בתקווה שבאוגוסט אני כאן רק כדי לומר תודה לוועדה ולא כדי לספר שעדיין אין לנו מסגרת.
<י': זו התקווה הגדולה שלי.
<י': אני כן הייתי שמחה אם תהיה איזושהי שורה תחתונה אופרטיבית שאנחנו נוכל לעקוב אחריה כדי לראות מה קורה כי בסופו של דבר נאמרו כאן דברים כל כך חשובים ולא הייתי רוצה שזה יישאר אך ורק כאן סביב השולחן.
יעקב מרגי: את רואה את השלט האדום?
יעקב מרגי: זה משודר באינטרנט.
יעקב מרגי: דיוני ועדות הכנסת משודרות ואת יכולה לעקוב ויכולה גם להיכנס אחורה ולראות.
יעקב מרגי: אנחנו מחויבים, וכשאני אומר אנחנו זה לא רק אני אלא הוועדה וחברי הוועדה, לחינוך המיוחד.
יעקב מרגי: אנחנו מחויבים לחינוך בכלל ולחינוך המיוחד פרט.
יעקב מרגי: לא בגלל שמישהו הטיח בי פעם מהנהלת משרד החינוך: מה לעשות שאתה רגיש.
יעקב מרגי: אמרתי לו שזאת לא רגישות, מעבר לרגישות.
יעקב מרגי: אני חושב שלא חכמה לנהל מערכת ללא אתגר, מערכת שהכול הולך חלק.
יעקב מרגי: אני מכיר תלמידים שגם בלי מערכת החינוך הם יצליחו.
יעקב מרגי: יש כאלה שמצליחים למרות מערכת החינוך ויש כאלה שמצליחים בגלל מערכת החינוך אבל יש כאלה שאנחנו צריכים לקחת אותם בידיים ולעזור להם.
יעקב מרגי: אנחנו כאן מחויבים להם.
יעקב מרגי: ט', אני יכול לומר לך שאנחנו עוקבים.
יעקב מרגי: אני לא יודע לומר לך שב-1 לספטמבר נפתח את השנה בצורה חלקה אבל לי אין ספק שנפתח אותה יותר טוב מאשר בשנת תשע"ח.
יעקב מרגי: את זה אני אומר לך בוודאות כי אנחנו חייבים זאת.
יעקב מרגי: אנחנו נקיים דיוני הכנה.
יעקב מרגי: דיבר כאן איתן ברושי לגבי תלושי המשכורת.
יעקב מרגי: כאשר קיבלנו את המשבר, קיבלנו אותו עם 180 אלף מורים עם שיבוש בתלוש השכר.
יעקב מרגי: 180 אלף מורים זה כלל, עשרה אחוזים מהווים 18 אלף ועם עשרה אחוזים היו טעויות.
יעקב מרגי: נכון, גם לגבי אלפים בודדים זה לא צריך לקרות אבל מערכת שהיא דינאמית – ויושב כאן מי שהיה ראש רשות וגם מנהל בית ספר והוא יודע שמערכת שעות מסתדרת לפעמים ברגעים אחרונים ולפעמים מורה מקבלת שינוי.
יעקב מרגי: הזרמת נתונים, כל הפעולה הקלוקלת הזו דרך מנהל מחוז, זה תהליך.
יעקב מרגי: הפרקטיקה שלי היא שכר ואני יודע איך זה עובד.
יעקב מרגי: בעשרה אחוזים, גם כשהייתה המהומה הגדולה, זה לא בגלל עשרת האחוזים, עשרה אחוזים זה סביר במערכת דינמית, אבל הייתה בעיה של הניכוי במכה אחת של אותם תשלומים רטרואקטיביים והשנה התמודדנו אתה.
יעקב מרגי: נכון, במספרים נמוכים.
יעקב מרגי: יש לציין את מנכ"לית המשרד לשעבר שהקימה ועדה וישבה וקבעה תחנות ואבני דרך למעקב.
יעקב מרגי: אני מודה למשרד עם המנכ"ל הנוכחי שעקב אחרי הביצוע והביצוע היה טוב.
יעקב מרגי: להשתפר תמיד טוב.
יעקב מרגי: גם כאן אני לא יכול להבטיח שב-1 לספטמבר הכול יהיה, אבל אני מבטיח לך שתהיה תחילת שנת לימודים, תשע"ט, בחינוך המיוחד יותר טובה מאשר בתשע"ח.
יעקב מרגי: אנחנו עוקבים אחרי זה.
לאה פדידה: הצעת החוק שאתה מקדם, בעצם מחילה את האחריות על החינוך המיוחד על המדינה?
יעקב מרגי: זה לא חד משמעית.
יעקב מרגי: השינוי שהולך להיות, שמשרד החינוך מוביל, הוא מוביל עם הרבה סוגיות שקשורות לחינוך המיוחד.
יעקב מרגי: אלה ועדות זכאות, השמה, השיבוץ, הפריסה, פריסה יותר ידידותית לתלמידים ולהורים, מיפוי של הצרכים, הידברות בין משרדי הממשלה כי עד גיל שלוש זה לא בידי משרד החינוך.
יעקב מרגי: הנתונים האלה צריכים לבוא ממקום אחר.
יעקב מרגי: הפקת לקחים מהמשברים שהיו בתשע"ח והם הופקו ומתמודדים אתם.
יעקב מרגי: זה שינוי מבורך.
יעקב מרגי: להערכתי יצטרך להיות מקצה שיפורים אבל שוב, נלמד אותם.
יעקב מרגי: קודם כל, אני מודה להורים, לט'.
יעקב מרגי: אנחנו אומרים לך, קחי את זה מאתנו בשביל כל ההורים.
יעקב מרגי: אנחנו מכאן באמת מחבקים אתכם.
יעקב מרגי: ההתמודדות היא לא פשוטה.
יעקב מרגי: ההתמודדות היא לא קלה.
יעקב מרגי: בתוך המערכת יש אי ודאות יום יום.
יעקב מרגי: זאת אופרציה אחרת, אלה חיים אחרים ואנחנו מכירים זאת אמנם לא כמוכם אלא תוך כדי לימוד הנושא.
יעקב מרגי: אנחנו כאן מחויבים לנושא ואני אומר לך את זה בצורה חד משמעית.
יעקב מרגי: אני מודה לכם על שהעליתם את הסוגיה הזו כי באמת בשרון יש חוסר או מספר גדול של תלמידים בגלל האופי האורבני של אזור השרון ומחוז תל אביב.
יעקב מרגי: אני מודה לעיריית רמת השרון וקורא לה להזמין אותנו להנחת אבן הפינה לבית הספר.
יעקב מרגי: אנחנו מודים למשרד החינוך על הסקירה.
מאיר כהן: בסוף הדס תגיע לראש העיר והוא ישאל אותה על מה היא מדברת.
יעקב מרגי: הדס, אם הוא רק ימצמץ – דברי אתי.
יעקב מרגי: אני יודע שלא.
יעקב מרגי: לא הייתי אומר את אבל לפני שהצהרת ידעתי שאני מתפרץ לדלת פתוחה ואני מודה, זה לא מובן מאליו ואני מודה.
יעקב מרגי: אני קורא מכאן לכל ראשי הרשויות, כפי שעשיתי בדיונים קודמים, למפות אצלם את הצרכים ואם צריך להקים, זה אתגר.
יעקב מרגי: חמישה כוכבי יופי, הבלוף הזה שעושה משרד הפנים לראשי הרשויות, אני לפעמים מסתובב, קורא בעיתון ואחר כך אני מסתובב באותה עירייה ואני רואה את חמשת כוכבי היופי, איך הם נראים.
יעקב מרגי: לזה הייתי נותן כוכב.
יעקב מרגי: ראשי רשויות שיודעים לטפל באוכלוסיות עם הצרכים המיוחדים, להם הייתי נותן כוכב, כוכב מאיר לאותה רשות.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, אנחנו מודים למשרד החינוך על קידום – לא רוצה רפורמה – השינויים המבניים בכל סוגיית החינוך המיוחד.
יעקב מרגי: הוועדה תמשיך לעקוב אחרי הנושא.
יעקב מרגי: אני מזמין אתכם לדיונים.
יעקב מרגי: יהיו כאן דיונים לגבי שינוי חקיקה.
יעקב מרגי: נזמין אתכם לדיונים כדי שתאמרו את הדברים שלכם כי השכל והחכמה לא נמצאים רק אצלנו אלא הכול ביחד.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 15 בינואר 2018, כ"ח בטבת תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: הצפרות ושמירת הטבע וים המלח ככלי חינוכי חוצה גבולות ומקשר בין יהודים וערבים.
יעקב מרגי: בשבוע שעבר סגרנו תערוכה שמדברת על שיתופי פעולה גם בין יהודים לערבים בסוגיה הזו של אסונות כמו באסון הכרמל.
יעקב מרגי: היה כאן דיון מיוחד בנושא הזה והנה מייד, בלי הפסקה, נושק מייד, אפילו מנהלת הוועדה לא נתנה לקירות להתאוורר וכבר יש לנו היום תערוכה.
יעקב מרגי: מאיר, שמחת עניים.
יעקב מרגי: אנחנו בדרום.
יעקב מרגי: התקופה הזו טובה, הכול ירוק.
יעקב מרגי: כלניות עדיין לא יצאו והציפורים מעל הראש שלנו.
יעקב מרגי: שבוע שעבר חוויתי שתי להקות גדולות של זרזירים ב"מבנה".
יעקב מרגי: אנחנו בתקופה של נדידות.
יעקב מרגי: ביקשו שנארח כאן את התערוכה שיש בה מסר של שיתוף פעולה.
יעקב מרגי: הטבע הוא של כולם.
יעקב מרגי: אי אפשר לעשות גבול לטבע.
יעקב מרגי: אנחנו מקדמים בברכה את השר צחי הנגבי.
יעקב מרגי: לטבע אין גבולות ולכן יש משמעות חשובה, כפולה ומכופלת לתערוכה הזו.
יעקב מרגי: נפתח עם הסרטון וכמה מילים, ולאחר מכן ניתן התייחסויות.
צחי הנגבי: באתי להגיד שתי מילים.
צחי הנגבי: מחכים לי בקבינט הדיור.
יעקב מרגי: חשבנו שאנחנו הולכים ליהנות ממך.
צחי הנגבי: אני אשמח לחזור, אבל יש בקבינט הדיור כמה וכמה נושאים שאני חייב להיות בהם, אבל פשוט היה חשוב לי מאוד לבוא, בהזמנת היושב ראש.
צחי הנגבי: תודה, כי זה פרוייקט באמת מרהיב ומדהים ואתם תראו את הסרטון.
צחי הנגבי: אני בטוח שרבים גם מכירים.
צחי הנגבי: מוביל אותו יוסי לשם, דמות מיתולוגית שזכיתי להכיר כשהייתי השר להגנת הסביבה.
צחי הנגבי: הוא לקח אותי במטוס.
צחי הנגבי: זה היה מסוכן מאוד.
צחי הנגבי: הוא טס בין עננים ובין ציפורים וכל רגע חשבתי שזה קץ הקריירה הפוליטית שלי, אבל הוא התעקש, ודב ליטבינוף, ראש המועצה תמר שבאמת עושים דברים מדהימים.
צחי הנגבי: אנחנו במשרד לשיתוף פעולה אזורי עוסקים בצורה מאוד אינטנסיבית בסיפור של הצלת ים המלח, אתם פרויקט תעלת הימים, עשרות בשנים חולמים עליו והוא מתקרב לשמחתנו לנקודות שבהן כבר יהיה בלתי הפיך.
צחי הנגבי: הרעיון הוא מתקן התפלה בעקבה שיזרים למעשה מים שפירים לירדן שנאבקת במחסור עצום במים.
צחי הנגבי: המים האלה יורדים בגרביטציה של ארבע מאות מטרים מגובה פני הים לים המלח, מייצרים בדרך אנרגיה במפעלים הידרואלקטריים ובסוף גם נותנים מים לערבה, לפלשתינים, לישראלים, וחשמל לפלשתינים וישראלים, ובסוף מגיעים גם לים המלח ומעלים קצת את המפלס המתאייד והמתייבש שלו.
צחי הנגבי: זה סיפור אחד של המשרד.
צחי הנגבי: יש לנו עוד פרויקט עם ירדן והנושא של ים המלח הוא באמת גורלי לאנושות ולישראל ולירדן ולפלשתינים.
צחי הנגבי: כולם חיים סביב הים הזה.
צחי הנגבי: היוזמה פה שאתם רואים את התמונות והתערוכה היא באמת שיתוף פעולה אזורי מדהים בין ירדנים לבין ישראלים, שמאה ושישים ירדנים היו מעורבים בו וכמאה ושמונים ישראלים.
צחי הנגבי: באמת חוויה עם אומנים, ואומנים בקונצרט יפה שיוסי יזם, שגם בו נכחתי.
צחי הנגבי: אני בטוח שהוועדה תברך ותיתן את ידה ואת ברכתה לפרויקט כל כך ייחודי ומסמל שלום ואחווה בקרב העמים.
יעקב מרגי: אני מודה לשר צחי הנגבי.
יעקב מרגי: אני חושב שזו אמירה בפני עצמה לייחס חשיבות לדיון.
יעקב מרגי: הוא ביקש להיות והגיע.
יעקב מרגי: פרופ' לשם, בבקשה אדוני.
<יוסי לשם: רק משפט אחד.
<יוסי לשם: קודם כול תודה לשר ולמשרד לשיתוף פעולה אזורי ולכל האורחים שבאו.
<יוסי לשם: החברה להגנת הטבע מקדמת פה נושא שהוא לא רק צפרות.
<יוסי לשם: צפרות זה הובי נחמד, הוא מחבר בין מאה בתי ספר, ערבים, דרוזים וצ'רקסים ועוד שלוש מאות בתי ספר שלומדים צפרות.
<יוסי לשם: מתברר שזה נושא שמדליק את הילדים ואת הנוער ואנחנו רוצים בעזרת הציפורים לקדם.
<יוסי לשם: כדי לא להאריך במילים, אנחנו נפתח בסרטון ראשון שעשינו על הסמינר שבאמת המשרד לשת"פ אזורי עזר לנו להפיק.
<יוסי לשם: (הקרנת סרטון)
יעקב מרגי: אלוף במילואים דורון אלמוג, זה עוד משהו שאתה עושה, שלא ידענו.
יעקב מרגי: אני לא ידעתי.
<דורון אלמוג: בוקר טוב, אני מבקש קודם כול לברך את יוסי לשם, מנכ"ל קרן הדוכיפת.
<דורון אלמוג: אנחנו פה בזכות בגלל איש אחד, זה יוסי לשם שהוא משוגע לדבר.
<דורון אלמוג: יוסי יותר משלושים שנה חוקר את הציפורים ומביא את כולנו לעשייה חוצת גבולות.
<דורון אלמוג: אני מבקש להזכיר פרויקט אחד שיוסי הוביל אותו, שנחשפתי אליו כבר בשנות ה-80', זה הפחתת תאונות ממפגש ציפור-מטוס.
<דורון אלמוג: חיל האוויר איבד כל שנה מטוסים במפגש.
<דורון אלמוג: אמרו, זה פורס מז'ור, זה בלתי נמנע.
<דורון אלמוג: המחקר של נדידת ציפורים הביא אותנו בעצם להבנה שישראל היא צומת ענקית של כחמש מאות אלף ציפורים בשנה, חצי מיליון.
<דורון אלמוג: המפגש הזה בסופו של דבר הביא להעמקת הלמידה, המחקר והפחתה דרמטית של תאונות בין מטוסים לבין ציפורים, ואנחנו חייבים ליוסי הרבה מאוד.
<דורון אלמוג: יוסי זה חיי אדם, זה מטוסים.
<דורון אלמוג: זה נכס אחד שהביא המחקר.
<דורון אלמוג: נכס אחר זה כמובן שיתוף הפעולה האזורי גם בתחום החקלאות, גם בתחום הדברה ביולוגית, גם כמובן בתחום של קירוב לבבות, גם נושא שהוא מאוד קרוב אלי כמובן, החינוך המיוחד.
<דורון אלמוג: אנחנו לא מזמן הענקנו פרס לבית הספר "נירים", בית ספר לחינוך מיוחד.
<דורון אלמוג: יש פה את גם מנהלת בית הספר וגם את כוכבה שאני חושב שהיא יזמה את - - -
יעקב מרגי: בית ספר בנירים או בית ספר נירים?
<דורון אלמוג: בית ספר שנקרא "נירים" במעלה אדומים, בית ספר לחינוך מיוחד שעוסק בחינוך של נוער עם מוגבלות שכלית, עם בעיות התנהגותיות מאתגרות, בעיות למידה קשות.
<דורון אלמוג: כתוצאה מאימוץ הפרויקט הזה של גינון טיפולי וצפרות, אנחנו ראינו שינוי משמעותי, עמוק מאוד בהתנהגות של התלמידים.
<דורון אלמוג: התנהגות יותר נורמטיבית, שיפור דרמטי בלמידה.
<דורון אלמוג: לכולנו, אני אומר, המודל הזה הוא עוד איזושהי אבן דרך.
<דורון אלמוג: בבתי ספר אחרים לומדים את נושא הצפרות, לומדים את נושא הגנת הסביבה.
<דורון אלמוג: כמו שיוסי ציין, כמאה בתי ספר במגזר הערבי, כשלוש מאות במגזר היהודי, שיתוף פעולה, כארבע מאות בתי ספר, כמות גדולה מאוד.
<דורון אלמוג: הדבר האחרון שאני מבקש לומר, זה שהלמידה הזאת עושה את כולנו אנשים יותר צנועים, אנשים יותר טובים.
<דורון אלמוג: חבר הכנסת מרגי, אתה ציינת קודם את הזרזירים.
<דורון אלמוג: כשאני אומר צניעות, אני מבקש דוגמא קטנה.
<דורון אלמוג: אנחנו יודעים שחיל האוויר הישראלי הוא מהטובים בעולם, טייסים מעולים.
<דורון אלמוג: האדם טס קצת למעלה ממאה שנה.
<דורון אלמוג: הציפורים טסות כבר מאות מיליוני שנים, אבל להקה של כשלושים אלף זרזירים במרחקים של סנטימטר אחד מהשני, זה לחצים של בסביבות 15-20 ג'י, מתמרנות, עולות, יורדות, נכנסות לנחיתת לילה ושום בן אנוש לא מסוגל להטיס אווירונים בלחצים כאלה, ב-20 ג'י - - -
יעקב מרגי: ובמבנים.
<דורון אלמוג: ובמבנים, בתאום מוחלט ביניהם כאילו זה ישות אחת.
<דורון אלמוג: זה כושר של ניווט מדויק, זה כושר של תקשורת ואנחנו עומדים נפעמים ונעשים אנשים יותר צנועים.
<דורון אלמוג: אני מבקש להודות שוב ליוסי, להודות למעמד הזה, לכנסת ישראל, כמובן למשרד לשיתוף פעולה אזורי, לשר ולאנשיו על אימוץ הפרויקט הזה.
<דורון אלמוג: אני מבקש שביום הזה הדיונים יתמקדו, איך להרחיב, איך לסייע, איך להעצים אותו, איך להוסיף בתי ספר, תלמידים, איך להעמיק את שיתוף הפעולה האזורי, גם הגנת ים המלח וגם בכלל.
<דורון אלמוג: תודה רבה.
יעקב מרגי: וים המלח בלי דב, אי אפשר.
<דב ליטבינוף: שלום לכולם ותודה רבה.
<דב ליטבינוף: אני דב ליטבינוף, ראש מועצה אזורית תמר, ים המלח, מזה כחמש עשרה שנה.
<דב ליטבינוף: אנחנו עוסקים בנושא הזה של שימור ושמירת ים המלח והעלאת המודעות למצבו של ים המלח בהרבה מאוד אירועים שאנחנו מקיימים ועושים כדי להעלות את המודעות.
<דב ליטבינוף: מה שראיתם כאן, את הסרט הזה, זה אחד מיני רבים של האירועים שאנחנו מקיימים למען העלאת המודעות למצבו של ים המלח, וזה נורא נעים להיפגש, אומנים, ציירים, נגנים, אבל המציאות היא מציאות מאוד קשה.
<דב ליטבינוף: אנחנו ב-16 בנובמבר 2016 חצינו את ים המלח בשחייה, מירדן לישראל, דבר שלא נעשה מעולם, עם שלושים שחיינים שהגיעו מכל העולם.
<דב ליטבינוף: גם חלק מהאירועים שאנחנו עושים ועשינו להעלאת המודעות למצבו של ים המלח - הקמנו מכון מחקר.
<דב ליטבינוף: רק בשבוע שעבר היה במכון המחקר במצדה כנס של מיטב החוקרים בעולם שבאו לכנס שהתמקד בחיים בתנאי קיצון, כולל חוקרים מנאס"א, חוקרים מאוניברסיטאות מכל העולם, מיפן, מארצות הברית, מיוסטון טקסס, וזה גם חלק מהדברים כדי ללמוד על הסביבה ולהכניס ולהטמיע את כל הנושא הזה של ים המלח לתחום החינוכי.
<דב ליטבינוף: מעבר לזה אנחנו גם מקדמים יחד עם המשרד לשיתוף פעולה אזורי מעבר גבול חדש בינינו לבין הירדנים באזור נאות הכיכר ובין צאפי ופיפא.
<דב ליטבינוף: יש לנו שיתופי פעולה מצוינים עם הירדנים, עם הצד השני.
<דב ליטבינוף: גרים שם כשישים אלף תושבים.
<דב ליטבינוף: שיתופי פעולה בתחום הסביבה, אקולוגיה, חקלאות עם המפגעים המשותפים שיש לנו, שזה הבולענים, ואני חושב שבאמת האירוע המכונן הזה שעשינו והכנסה של התחום הזה לתחום החינוכי הוא בהחלט עוד איזשהו נדבך, עוד איזושהי אבן בתוך החומה הזאת של לשמור על ים המלח.
<דב ליטבינוף: כמו שאמרתי, המציאות היא מציאות מאוד קשה.
<דב ליטבינוף: אנחנו רואים שטיפה יחסים מתוחים עם ירדן, דבר ראשון שאומרים, אנחנו עוצרים את פרויקט תעלת הימים.
<דב ליטבינוף: זאת הייתה האמירה.
<דב ליטבינוף: אני לא ממציא אותה.
<דב ליטבינוף: אנחנו יודעים שהפרויקט הזה, אם יצא לדרך, הוא יקרום עור וגידים והטיפה הראשונה מים סוף לים המלח תזרום אולי בעוד שש שנים.