GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: און, בגיל היסודי לקחו אותנו לימי קטיף מבית הספר, אזור משאבי שדה, שדה בוקר, כל הנשירים, פירות נשירים, ואני רוצה להגיד לך, לא זוכר שעשינו נזק ולא זוכר שעברתי איזו הדרכה של שלושה ימים.
יעקב מרגי: הייתה הדרכה קצרה, עלינו על הסולמות ואחר כך מי שהיה צריך למיין, מיין.
<קריאה: הדור היה יותר מחובר.
<און ריפמן: כן, זה דור אחר.
<און ריפמן: הדור הזה צריך יותר הדרכה.
<און ריפמן: זו לא הדרכה של שלושה ימים, זו הדרכה של 20 דקות וזה סרטון ביוטיוב שאנחנו שולחים למורה לפני שהיא מעבירה בוואטסאפ לתלמידים, שמסבירים מושגים שהחבר'ה לא מכירים, מה זה "חזירים".
<און ריפמן: הרי זה אלה הקטנים שמורידים למטה בזית או בחוחובה, אז התאמה לקהל היעד, התאמה של תנאי המזון והלינה.
<און ריפמן: יש פה חבר'ה של של"ח שמלווים אותנו בצורה מאוד קרובה.
<און ריפמן: לימדו אותנו שאם אתה לא תדאג, כמו שקוראים לזה בשל"ח, למורה נחמה, שיהיו לה בלילה את התנאים המתאימים והיא מתוך זה תביא את בית הספר ותביא את הכיתה ותרצה לבוא גם שנה הבאה, והכוונה זה חדר ברמה של אכסניית אנ"א, משהו כזה, אז זה לא יעבוד.
<און ריפמן: התאמה של תנאי המזון והלינה, וקבוצה מחו"ל, אם אתה תביא אותה לתנאי לינה של אוהלי איגלו בקמפינג, אז כנראה שהם לא יבואו שוב.
<און ריפמן: צריך לכל קבוצה להתאים את תנאי המזון והלינה ולהתאים את סוג ההדרכה.
<און ריפמן: הדרכה של נוער דתי-לאומי לעומת הדרכה של נוער מעירוני ה' בתל אביב, ממש צריך להתאים את ההדרכה לקבוצה וזה מאוד ברור.
<און ריפמן: לסיכום, המוצר מבחינתנו, של התנדבות חקלאית ככלי חינוכי עבר בדיקה, מוכח כמוצר מצוין.
<און ריפמן: שוב, השנה סדר גודל של 80,000 משתמשים.
<און ריפמן: מערכות המתנדבים השונות שלנו ושל הארגונים השונים ערוכות להפעיל מסות של מאות אלפי מתנדבים.
<און ריפמן: שוב אני אומר, יש צמא לזה גם בחברה החרדית אם זה יופעל נכון, דרך הנושא של מצוות התלויות בארץ, ובטח בחברה הערבית יש צמא לעניין הזה.
<און ריפמן: בשלה השעה לפעולה ממסדית שתמסד את שבועות העבודה לנוער וצעירים ברמה ארצית.
<און ריפמן: זה מבחינתנו השורה התחתונה.
יעקב מרגי: אנחנו את משרד החינוך נשמע בהמשך.
יעקב מרגי: נעשה סבב התייחסויות משמאל לימין.
בן עמי: אני רוני טרנובסקי בן עמי, אני נציגה של מועצת תלמידים.
בן עמי: היה לי חשוב מאוד שתדעו שבאמת כל מועצת תלמידים, אני מההתיישבותי, של הפנימיות, הקיבוצים, כל אלה שלא העירוניים.
בן עמי: אנחנו תומכים ואנחנו מאחוריכם, וגם אנחנו פעלנו ועשינו דברים.
בן עמי: קידמנו גינות קהילתיות ושווקים חקלאיים וגרעיני התנדבות.
בן עמי: דור העתיד לא לגמרי שכח מהחקלאות.
בן עמי: אנחנו עובדים קשה כדי שנזכור.
יעקב מרגי: אתה מעוניין להתייחס?
<שייקה שוהם: אני אגע בשתי נקודות.
<שייקה שוהם: קוראים לי שייקה, אני גם מתנועת "השומר החדש".
<שייקה שוהם: עבדתי במספר תפקידים.
<שייקה שוהם: בתפקיד אחד לפני אחרון שלי עסקתי עם כל המתנדבים בשבועות עבודה ומתנדבים שמגיעים ליום אחד עד שלושה ימים להתנדבות.
<שייקה שוהם: כרגע אני מדריך בתיכון שנקרא "קמפוס חקלאי אדם ואדמה", קמפוס חקלאי חינוכי.
<שייקה שוהם: זה בעצם גילאי תיכון, כיתות ט' עד י"ב שנמצאים במושב חצבה בערבה.
<שייקה שוהם: שם בעצם אנחנו קבוצת פועלים שקמים כל בוקר בשעה 4:45 בבוקר, יוצאים לעבודה בשדה כל יום, כולל כל הצוות.
<שייקה שוהם: אני פועל בדיוק כמו שכל תלמיד אחר פועל.
<שייקה שוהם: אחרי זה אנחנו לומדים לבגרויות לפי מה שצריך, משרד החינוך.
<שייקה שוהם: בערב אנחנו בעצם מכניסים תוכן ערכי: ציונות, יהדות, פילוסופיה, מזרח תיכון, כלכלה, הרבה מאוד דברים שלא לומדים אותם דרך משרד החינוך ובעצם נותנים לילדים כלים להכיר את העולם פחות או יותר.
<שייקה שוהם: הרבה טיולים.
<שייקה שוהם: זה נכנס בהרבה מסגרות של הרבה טיולים.
<שייקה שוהם: מאוד מתעסקים בחדשנות לימודית, זאת אומרת שלא צריך ללמוד אולי שמונה או תשע שעות בבית ספר, אלא מספיק אפילו - - -
יעקב מרגי: מה גודל הקבוצה?
<שייקה שוהם: קבוצה כיום מונה 35 תלמידים בכיתות י' עד י"ב.
<שייקה שוהם: שנה הבאה אנחנו ערוכים לקבל עוד כ-30 תלמידים.
<שייקה שוהם: הכי צפונית שלנו מגיעה ממושב לימן בצפון, קיבוץ כפר הנשיא, ממושב חצבה בערבה, מכפר סבא, רעננה, הוד השרון, תל אביב, ירוחם כמובן, תקוע.
<שייקה שוהם: מגיעים חבר'ה מכל הארץ.
<שייקה שוהם: זה בדיוק הנושא של החיבור לאדמה, בעצם התהליך הזה שקורה בחיבור של בן נוער לאדמה, גם בעבודה קבועה וגם באופן יומי.
<שייקה שוהם: אני אגע בקבוצות של המתנדבים, להראות כמה החיבור קיים וכמה הם צמאים לחיבור.
יעקב מרגי: מאחר ואנחנו שואפים למסד את זה, איך הם הגיעו לזה?
יעקב מרגי: איך זה שווק?
יעקב מרגי: אם אתה לא הבנת את השאלה.
<שייקה שוהם: הקבוצות החד יומיות מגיעות לזה דרך בית הספר, דרך הסכמים שעושים עם חברות טיולים ובתי הספר, ותלמיד בעצם לא מגיע מרצונו החופשי אלא הוא מגיע מטעם בית הספר במהלך טיול שנתי.
<שייקה שוהם: אחרי שהוא שמע את ההדרכה בבוקר, הוא מתחבר.
<שייקה שוהם: בממוצע, מכל קבוצה חמישה עד עשרה חבר'ה נשארים כמתנדבים קבועים ב"שומר החדש", נכנסים לאיזו קבוצה והם בעצמם מגיעים לקבוצות הבאות להפעיל עוד קבוצות כאלה שמגיעות לשטח על חשבון זמנם הפרטי.
<שייקה שוהם: לתוכנית "אדם ואדמה", לקמפוס החקלאי-חינוכי, חממה חינוכית נקרא לזה מעכשיו, מגיעים ילדים ממסגרות טובות, לא נוער בסיכון ולא נוער מחונן.
<שייקה שוהם: מגיעים נערים נורמטיביים שפשוט הבינו שלשבת תחת אורות הניאון במשך שמונה-תשע שעות ביום זה יכול להיות אפילו קצת מיותר, ויש להם הרבה מאוד דברים לעשות, הרבה מאוד זמן שהם יכולים לעשות בו הרבה מאוד דברים חשובים וללמוד עוד דברים ולעשות בידיים, דבר שחסר היום מאוד בשטח.
יעקב מרגי: המסגרת מוכרת על ידי משרד החינוך?
<שייקה שוהם: מסגרת מוכרת, גם הפנימייה, גם בית הספר.
<שייקה שוהם: בסופו של דבר ילד, גם אם הוא מגיע לשעתיים והעבודה נעשית בצורה נכונה עם הדרכה נכונה, הוא מתחבר, הוא אוהב את זה.
<שייקה שוהם: הוא מתחבר גם לחיבור לארץ, גם החיבור לקרקע ולחקלאות, ובמיוחד אם הוא עושה תהליך כזה במסגרת חינוכיות ארוכות טווח, אז לבטח יצאו כמה חקלאים גם בעתיד.
<לימור ספראי: קוראים לי לימור ספראי, אני מנהלת מחלקת חינוך וצעירים בתנועת הקיבוץ הדתי.
<לימור ספראי: קודם כול אני מברכת את היוזמה הזאת, גם את היוזמים וגם את חבר הכנסת מרגי על הדיון הזה.
<לימור ספראי: אני רוצה רגע להגיד דווקא לא בכובע של תנועת הקיבוץ הדתי.
<לימור ספראי: אני בת לחקלאי, גדלתי במושב גן-אור בגוש קטיף, זוכרת את שבועות העבודה והצד של החקלאי שצריך להתמודד עם מלחמות עגבניות שזורקים אחד על השני, עם הקסם שבזה, עם העזרה שבזה ועם המחירים של זה.
<לימור ספראי: אני רוצה להגיד שלתנועת הקיבוץ הדתי יש היום 22 קיבוצים ומושבים שיושבים בכל רחבי הארץ מצפון ועד דרום ובעצם הם מקיימים - - - בהצלחה רבה, אבל בקושי רב שהולך וגדל עם גזירות כאלה ואחרות.
<לימור ספראי: יש לנו תשתית היום גם לאירוח של קבוצות כאלה, גם של החקלאות עצמה, של הפעילות החקלאית.
<לימור ספראי: אני רוצה להגיד שבחמש-שש השנים האחרונות אנחנו בנינו מערכי חינוך שגם יוצאים אל בתי הספר וגם עם קבוצות שמגיעות אלינו, קבוצות של חינוך בלתי פורמלי בעיקר, אבל גם של פורמלי.
<לימור ספראי: את המעט שהצלחנו להפעיל, הפעלנו בהתחלה.
<לימור ספראי: קבוצות רבות פונות אלינו כל שנה, גם במהלך השנה ובעיקר בקיץ כדי להגיע למה שנקרא שבוע העבודה, ולרוב בסוף הסיפור הזה נופל, והוא נופל בעיקר מהסיבה התקציבית.
<לימור ספראי: שבוע העבודה הכי בסיסי לחבר'ה ישראלים שלא דורשים תנאים יותר מדי גבוהים עולה כ-300 שקלים למשתתף לשלושה ימים, מחיר שנשמע סביר, כולל פעילות חינוכית.
יעקב מרגי: אני אשאל שאלה אפיקורסית.
יעקב מרגי: למה צריך לעלות לו בכלל?
יעקב מרגי: אני יוצא מתוך הנחה שזה צריך להכניס לו.
<לימור ספראי: בדיוק, ואז הבחור או הבחורה או הקבוצה שואלים, למה אני צריך לשלם על זה?
<לימור ספראי: אני בא להתנדב, אני עושה לכם טובה, אבל החקלאי לא יכול לספוג את העלויות של האירוח, של האוכל.
<לימור ספראי: הידיים העובדות האלה הן באמת לפעמים עוזרות, לפעמים לא.
<לימור ספראי: הם מקבלים גם תוכן חינוכי.
<לימור ספראי: אנחנו לא רוצים שהם רק יבואו, ישחקו בעגבניות וילכו, אלא שיהיו להם שיחות, שיהיו להם פעילויות קצת בשביל זה, אנשים שילוו את המערך הזה, רכז לוגיסטי, מדריכי תוכן וכו', ולכן הדבר הזה פעם אחר פעם נופל, כי אנחנו לא מצליחים להחזיק את זה מבחינה תקציבית.
<איתמר ריין: אני איתמר מתנועת "דרור ישראל".
<איתמר ריין: אנחנו גם כמו ה"שומר החדש", מפעילים לא מעט פרויקטים כאלה ושבועות עבודה.
<איתמר ריין: אין לי הרבה מה להוסיף.
<איתמר ריין: אני חושב שהדברים נאמרו בצורה מאוד חדה וברורה.
<איתמר ריין: אני כן רוצה לחזק את מה שאמרתם.
<איתמר ריין: אחד הדברים ששונים מה שאתה תיארת, שהגעתי וכתבתי, זה שמשרד החינוך הוא קצת אחר.
<איתמר ריין: הוא דורש הרבה יותר השגחה, תקינה, דברים לעמוד בהם, דרישות למורה, לתלמיד - - -
יעקב מרגי: אני יצאתי מטעם אותו משרד חינוך.
<איתמר ריין: נכון.
<איתמר ריין: לבטיחות, היום להפעיל פעילות, זו באמת אופרציה שלמה שאתה צריך לדעת גם את העבודה החקלאית וגם איך עושים של"ח ואיך עושים טיול וכל חוזר המנכ"ל, את כל הדברים האלה.
<איתמר ריין: החיבור שנדרש לעשות פה, זה לאפשר אותו, אז אני מחבר את שני הדברים ואני חושב שזו באמת הכוונה והכיוון, שדברים קיימים וזאת הנקודה שבה הם נפגשים - - -
יעקב מרגי: מי עוד רוצה להתייחס?
<יואב מור: אהלן, אני יואב מור, אני מתנדב ב"שומר החדש".
<יואב מור: אני תל אביבי מלידה, אז עבודת כפיים אף פעם לא הייתה הצד שהייתי בו מיומן, אבל אני יכול להגיד שיש פה בעצם - - -
יעקב מרגי: כשאתה אומר עבודת כפיים, גם ברחוב המסגר עבדו עבודות כפיים.
<יואב מור: אני מצפון תל אביב, אפילו לא מרחוב המסגר.
<יואב מור: יש פה הזדמנות פז.
<יואב מור: בסך הכול אנחנו חברה מודרנית ואינדיבידואלית.
<יואב מור: המדינה לא יכולה לכפות שום דבר.
<יואב מור: יש לה פה הזדמנות פז להשקיע משאבים מאוד מינימליים באופן יחסי בשביל לעודד פעילות.
<יואב מור: אני לא יכול לדמיין פעילות עם קונצנזוס יותר גבוה, אם על כל דבר היום שמישהו מציע, מישהו יכול להגיד, אני חושב שזה לא.
<יואב מור: אני לא יכול לדמיין מישהו שישלול את הפעילות הזאת אולי בגלל שיגיד שזה עולה כסף.
יעקב מרגי: אני הקטגור עכשיו.
יעקב מרגי: אני מנהל בית ספר.
יעקב מרגי: יש לי על המדף "מסע ישראלי".
יעקב מרגי: עכשיו שיווקת לי את שבוע עבודה חקלאי ובאה חברה עם אג'נדה כזו, הציעה לי טיול אחר ואני צריך לקבל החלטה.
יעקב מרגי: אף אחד לא אוהב לפסול.
יעקב מרגי: פסילה לא תהיה.
יעקב מרגי: השאלה אם המשרד חושב שצריך לעשות שטנס אחד או לפחות לראות איך אנחנו מחלקים את העוגה, לא מבחינה תקציבית, לפי הצרכים של החברה הישראלית.
יעקב מרגי: לא למקד הכול בסוג של ערכים, אלא משהו שייתן מכל - - -
<יואב מור: תיווצר פה תחרות בריאה בין יוזמות ברוכות כאלה שיתחרו על מנהלי בתי ספר והם בסוף יצביעו, ופה נראה לי שנמצא פה מוצר איכותי שכבר תופעל מספר שנים והונגש לפי כל הפרמטרים המודרניים.
<יואב מור: זו לא התנדבות של פעם שלא היה צריך להסביר שום דבר.
<יואב מור: היום יש הרבה יותר דרישות ונוצר פה באמת המוצר הזה שבעצם מוציא את כל הצדדים נשכרים ויוכל להתחרות כמו שאמרת, על רצונותיהם של מנהלי בתי ספר, תנועות נוער וכו' וכו'.
<אסף לוי: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<אסף לוי: ד"ר אסף לוי, סמנכ"ל גורמי יצור במשרד החקלאות, בין היתר אחראי גם על תחום של החינוך לחקלאות.
<אסף לוי: המשרד זיהה מזמן את הבעיה של הצערת החקלאית, ומזה מעל לחמש-שש שנים יש לנו מספר פעילויות שבעצם מנסים לגרום לחינוך לחקלאות והצערת גיל החקלאים.
<אסף לוי: אנחנו תומכים בעמותות האלה כדוגמת "השומר החדש", "דרור ישראל" וכולם, ואני מזמין גם אתכם להיות חלק מהפעילות של הקול קורא שלנו, של חינוך לחקלאות.
<אסף לוי: יש לנו סכום לא מבוטל מהתקציב - - -
יעקב מרגי: מה הייעוד שלו?
<אסף לוי: יש לנו נוהל תמיכה בעמותות שבעצם תומכות במתנדבים בחקלאות, שתומכים ב"שומר החדש" ב"דרור ישראל", בכל הפעילויות האלה, שנותנים להם את כל המסגרת בעצם האופרטיבית גם של המדריכים, גם של הציודים, של הכול.
יעקב מרגי: אתה יודע לומר לי מה גודל התקנה הזו של התמיכה?
<אסף לוי: כן, בוודאי.
<אסף לוי: זה בין 18 ל-15 מיליון שקל בשנה.
<אסף לוי: מעבר לזה יש לנו עוד שלושה פרויקטים אחרים של סטודנטים בחקלאות, של חיילים משוחררים בחקלאות ותמיכה בעובדים ישראלים בחקלאות.
<אסף לוי: זה עוד כ-6 מיליון שקלים.
<אסף לוי: כל שנה אנחנו נאבקים לאגם את התקציב הזה.
<אסף לוי: זה לא פשוט מהתקציב הלא גמיש של משרד החקלאות להקצות לזה, אבל אנחנו שמחים שההנהלה מקצה לזה את הסכומים.
<אסף לוי: בשנים האחרונות שאני אחראי על זה בעצם, אנחנו נשארים באותה רמה ואנחנו גדלים.
<אסף לוי: מעבר לזה יש לנו פעילויות נוספות של תמיכה והצערת החקלאים.
<אסף לוי: הגענו להסכם עם האוצר ב-2017 שאנחנו הולכים בעצם על פרויקט של 160 מיליון שקל לחקלאים חדשים, ושיקום, נקרא לזה, נחלות מוזנחות.
<אסף לוי: עלה פה הנושא של גינות קהילתיות.
<אסף לוי: המשרד פרסם קול קורא של 8 מיליון שקל לתמיכה בגינות קהילתיות עירוניות כדי בעצם להנגיש את החקלאות לדור הצעיר ולילדים שבעצם מבתי הספר לא יצטרכו ללכת רחוק ותהיה להם גינה קהילתית שיעבדו ואולי מזה יתחברו לעבודה.
<אסף לוי: אני מדבר בלשוני, אנחנו על זה, אנחנו תומכים בזה וכמובן שאנחנו תומכים בפרויקט של שבוע עבודה בחקלאות.
יעקב מרגי: משרד החינוך, כל העניים נשואות אליך.
<יובל אשוש: קודם כול תודה, אני מברך את האנשים ואת הוועדה.
<יובל אשוש: לי קוראים יובל אשוש.
<יובל אשוש: אמרתי שאני מעוטף עזה, לא גוש קטיף.
<יובל אשוש: אני תושב כפר מימון, מושב של חקלאים שפעם היה, לצערי כבר הצטמצם ורובם כבר לא חקלאים.
יעקב מרגי: אבל עדיין יש חקלאות על ידי כמה בודדים.
<יובל אשוש: בודדים.
יעקב מרגי: כמו כל המושבים.
<יובל אשוש: נכון.
<אסף לוי: סליחה שאני קוטע אותו.
<אסף לוי: אמנם מספר החקלאים הצטמצם, אבל השטח החקלאי המעובד לא מצטמצם.
יעקב מרגי: תשאל את אותם חקלאים אצלי במושב, אני מדבר איתם על זה.
יעקב מרגי: כשאני רואה שהילדים שלהם לא איתם, הם מרגישים בודדים מאוד ומתוסכלים והם יודעים שזהו זה הסוף.
יעקב מרגי: עניין של זמן עד שהוא מחסל את המשק.
<אסף לוי: ולכן אנחנו מנסים לחשוב על הדור הבא של החקלאות, שזו חקלאות מדייקת, חקלאות הייטק ודברים כאלה, כמו אצות ודברים שבעצם יביאו את הצעירים לחקלאות.
<יובל אשוש: זה לא סוד שהחקלאות היא ציונות.
<יובל אשוש: לכולם זה ברור וידוע שאנחנו צריכים, ולכן כמשרד אנחנו שוקלים את זה בחיוב, אנחנו תומכים בזה.
<יובל אשוש: יושב לידי און.
<יובל אשוש: חברים, אנחנו עובדים על פרויקט של מסעות.
<יובל אשוש: יש לנו מסעות מעצבי זהות, עשרות כאלה בשנה שאנחנו עושים.
<יובל אשוש: השנה הושקע כמעט 4 מיליון שקל רק איתם בנושא של מסעות של ארבעה ושלושה וחמישה ימים.
יעקב מרגי: סביב החקלאות.
<יובל אשוש: לא, מסעות שאנחנו יוצאים ארבעה ימים לשטח, שאנחנו חושבים להכניס יומיים בהתנדבות, חלקם אפילו בנושא חקלאות.
יעקב מרגי: אין לחצים מאותם בתי ספר שדה ומסעות ישראלים?
יעקב מרגי: זה לא מהווה איום על ה"עוגה"?
<יובל אשוש: חלק מההתנדבות, מנהל בית ספר או כשיושבים עם הצוות, בוחר התנדבות אחרת.
<יובל אשוש: חלק בוחרים בחקלאות ואנחנו תומכים, אבל צריך לדעת שיש לזה קצת פרוצדורה קצת בעייתית, כל נושא האבטחה, כל נושא ההסעות, כמו שהוא הרגע הזכיר את נושא הלינה.
<יובל אשוש: אנחנו מעודדים, תומכים, ואתמול בלילה ראיתי הודעה לתקשורת ששר החינוך הוציא עם העתק למנכ"ל ולכולנו, שתוך חמש שנים הוא רוצה להפוך את זה מ-47,000 ל-90,000.
<יובל אשוש: הוא קרא לזה "יום חג לקראת ט"ו בשבט".
יעקב מרגי: מה זה 47,000?
<יובל אשוש: כיום יוצאים, עושים מסעות ובתוכם מכניסים את נושא החקלאות.
<יובל אשוש: הוא רוצה תוך חמש שנים להכפיל את זה ל-90,000, זאת אומרת שיש אמירה ברורה שלנו כמשרד, שהדבר הזה חשוב, רצוי.
יעקב מרגי: אני רוצה להיות יותר פרקטי.
יעקב מרגי: המשרד מפעיל את ארגוני הנוער ואת תנועות הנוער.
יעקב מרגי: אם המשרד רוצה באמת להכניס את זה ל-DNA של מערכת החינוך, את סוגיית החקלאות והחיבור לאדמה, זה צריך לבוא כפרמטר כמעט בכל מבחן תמיכה או תקצוב, ואני אסביר מה אני אומר.
יעקב מרגי: ארגוני הנוער מוציאים את החברים שלהם לכל מיני גיחות.
יעקב מרגי: מי שמכתיב את דרכי הפעולה, אפשר שמשרד החינוך יתמרץ.
יעקב מרגי: דיברנו על המסעות.
יעקב מרגי: המשרד מתאמץ במגמות לקטע של הבגרות.
יעקב מרגי: מכניס גיאוגרפיה, חשמל, והכול מס שפתיים כי זו בגרות.
יעקב מרגי: אי אפשר לדלג על המגמה כי הוא לא יצא לא גיאוגרף ולא חשמלאי.
יעקב מרגי: הוא נקרע ומתאמץ לעבור את המגמה.
יעקב מרגי: מגמת החקלאות, אתה משיג את האפקט הכפול.
יעקב מרגי: אתה לא הופך אותו לחקלאי.
יעקב מרגי: המגמה היא שהוא ידע, ילמד, יכיר, יתחבר.
יעקב מרגי: האם אתה יודע להגיד לי היום כמה תלמידים, אם בכלל, בשאר התיכונים או רק בתיכונים החקלאיים או בתי הספר החקלאיים?
יעקב מרגי: אני חושב שלתת את זה על המדף לכל תלמיד, לבחור את המגמה שלו ואם הוא רוצה לבחור מגמת חקלאות, לתת לו את זה.
יעקב מרגי: אם עושים את זה לחינוך גופני, שזה סליחה על הביטוי, איך אצלכם אומרים, כלאם פאדי?
יעקב מרגי: אז אפשר לעשות משהו מעשי וממשי.
יעקב מרגי: אם רוצים באמת להפוך את החקלאות לנגישה ולזמינה לתלמידים, לחבר אותם, אני חושב שצריך - - - .
יעקב מרגי: תבוא ותגיד לי, יש אולי 15,000 תלמידים שעושים את זה במסגרות כאלה ואחרות, זה עדיין לא.
יעקב מרגי: אני אומר, שים את זה על המדף, ואז אם אתה תעשה את זה כמגמה, אז אוטומטית אותו מנהל יידע שהכיתה הזו שלקחה את זה כמגמת חקלאות למסע הישראלי שלה, הם לא ילכו להתנדב פה ושם בצביעת בתי קשישים או משהו כזה, שזה חשוב ואני לא מזלזל בשום דבר, אבל לפחות הקבוצות האלה שלקחו את זה כמגמה, יצאו לשבוע התנדבות, שיקבלו גם את נקודות הזכות של ההתנדבות, יקבלו גם את ההכשרה המעשית, גם יוכלו להכין עבודה על רקע מה שהם למדו.
יעקב מרגי: אלה המלצות מעשיות.
יעקב מרגי: מעבר לזה, אם לוקחים את מערכת השעות הכללית כבר בכיתות הבוגרות של היסודי ולהתחיל לתת.
יעקב מרגי: אני לא יודע לומר לך אם יש את זה היום.
יעקב מרגי: להתחיל תהליך של למידה, תהליך של התחברות.
יעקב מרגי: אתה לא יכול לחנך את הילד, כל היום לדחוף אותו ל-5 יחידות, והוא יודע, כבר הוא רואה את עמק הסיליקון והוא רואה את הרצליה פיתוח ואת הסייבר, ותגיד לו, שמע, בוא איתי לקיבוץ גינוסר, אם עדיין יש שם מטעים, בוא נלך לקטוף שם, בוא נעטוף את הבננות בשקים כחולים.
יעקב מרגי: השאלה אם מערכת החינוך התנתקה מזה.
יעקב מרגי: אני לא יודע לומר לך.
יעקב מרגי: יכול להיות שהמערכת התנתקה מזה.
יעקב מרגי: אם רוצים לשנות, צריך להתחבר, ולהתחבר זה מלמטה.
<יובל אשוש: אנחנו יותר ממסכימים.
<יובל אשוש: התחום שממנו אני בא, ממינהל חברה ונוער, שמתעסק יותר בחינוך הלא פורמלי, קשה לי להגיד על נושא של בגרות, זה כמו הרבה חוגים.
<יובל אשוש: אני בעברי לימדתי לימודי ארץ ישראל גם 5 יחידות.
<יובל אשוש: בקושי נשארו המגמות האלה.
<יובל אשוש: הדברים האלה כמו שאתה אומר, הולכים בכל תחום בגלל שהבוגרים שלי מסתכלים על איפה הכסף נמצא, על איפה באמת מרווחים.
יעקב מרגי: אני נותן רעיונות.
<יובל אשוש: אני מאוד מסכים.
יעקב מרגי: אני בא ממועצה אזורית.
יעקב מרגי: אני איש מושב.
<יובל אשוש: מאיפה?
יעקב מרגי: מרחבים.
יעקב מרגי: אנחנו שכנים לא רחוקים.
יעקב מרגי: אני אומר לך, לבוא לחשוב.
יעקב מרגי: בתי ספר אזוריים של ההתיישבות הם גדולים, הם 700 ו-800 ו-1,000 תלמידים והם דור ההמשך.
יעקב מרגי: להם זה לא זמין.
יעקב מרגי: להם זה לא נגיש.
יעקב מרגי: לפחות תן שם.
יעקב מרגי: לפחות תן תיעדוף במועצות האזוריות.
יעקב מרגי: תן את המגמה הזו בהעדפה.
יעקב מרגי: תאמין לי, אז האבא ידחוף את הבן, והבן יגיד, אם אני גם זה וגם זה ויש לי את המשק.
יעקב מרגי: השאלה אם יש חשיבה הוליסטית.
<יובל אשוש: מאוד מסכים איתך.
<יובל אשוש: כשלימדתי בנתיבות, היה לפניו ד"ר שושני שאמר, "כל תלמיד יכול", וניסו באמת את כל המקצועי שהרגע פה דיברו החברים, להוריד לגמרי, כמעט ואין מקצועות, מה שנקרא, מקצועי, וכשאנחנו באנו כמורים בתוך המערכת, ניסינו להסביר בכל פורום, לא כולם צריכים להיות 5 יחידות ולא כולם צריכים 5.
<יובל אשוש: יש ילדים שרוצים מקצוע.
יעקב מרגי: מה הבשורה שלך היום?
<יובל אשוש: להגיד לך שאתמול ראיתי שהשר והמנכ"ל ואנחנו כמשרד במינהל חברה ונוער, הולכים, מאמינים בזה.
<יובל אשוש: זה חשוב, זה ערכי, נתמוך בזה.
<יובל אשוש: כל פורום וכל רעיון שעולה, אנחנו באים במיוחד.
<יובל אשוש: כרגע מה שאומר, כי איתם אנחנו עובדים על כל נושא המסעות מעצבי הזהות, תומכים בזה.
מסעוד גנאים: בעיר שלי, סח'נין, יש בית ספר לחקלאות.
מסעוד גנאים: אני לפעמים מבקר שם, רואה מה שם מתנהל.
מסעוד גנאים: באים מבתי ספר ומגנים.
מסעוד גנאים: יש שעות מסוימות שהם מביאים אותם לשם כדי לראות מה מגדלים, את הירקות, את פינת החי, את כל הדברים, הפרחים, איך נוטעים.
מסעוד גנאים: אתה לא מתאר לעצמך כמה הילדים שמחים, כמה הם מחוברים לזה, כמה הם אוהבים את זה.
<און ריפמן: איך זה נקרא?
מסעוד גנאים: בית ספר חקלאי סח'נין.
מסעוד גנאים: יש כמה בתי ספר חקלאיים במגזר הערבי.
מסעוד גנאים: יש בכפר קרע נדמה לי, יש בטמרה.
מסעוד גנאים: יש שלושה-ארבעה.
מסעוד גנאים: גם הם סובלים שאין שעות ואין תמיכה.
מסעוד גנאים: אם באמת רוצים לחזק את העניין של החינוך החקלאי, את החקלאות, למרות שהחקלאות כתחום כלכלי זה לא כל כך היום - - -
יעקב מרגי: תשאל את מתיישבי גוש קטיף.
יעקב מרגי: זה היה סטרט-אפ.
יעקב מרגי: המדינה מזמן הייתה צריכה לעשות פעולה מערכתית שתציל את החקלאות.
יעקב מרגי: היא מערימה קשיים.
יעקב מרגי: הרגולציה חונקת, מטורפת.
יעקב מרגי: שאלו בראיון את ליצמן משהו, אז הוא אמר, "עם השבת כבר גמרתי".
יעקב מרגי: אי אפשר לזרוק את כל העתיד של המדינה על יוקר המחיה.
יעקב מרגי: אפשר לטפל ביוקר המחיה בהרבה תחומים.
יעקב מרגי: אני לא מבקר את פתיחת השווקים, אני רק אומר, צריך להסתכל בצורה רחבה יותר, מאוזנת יותר, לראות איך מקיימים.
יעקב מרגי: צריך לקיים את החקלאות.
יעקב מרגי: כולם מדברים על הערך הזה אבל עושים בדיוק הפוך.
<און ריפמן: מועצת המתנדבים בחקלאות, שזה "השומר החדש", "דרור ישראל" ועוד כמה ארגונים, לגישה שלנו, אנחנו רוצים לשנות את השיח הבכייני בעולם החקלאות.
<און ריפמן: חקלאות זה דבר רווחי, זה דבר חזק.
יעקב מרגי: החקלאים שעושים היום חקלאות, הם מתקשים.
יעקב מרגי: המדינה לא עוזרת להם בהרבה דברים.
<און ריפמן: יש מקומות שגם לא יודעים לנהל את העסק.
יעקב מרגי: ליצואנים אפשר לתת ביטוח, לחקלאים זה צרה צרורה.
יעקב מרגי: חקלאי לי אמר לי, שמע, אני מרגיש כמהמר.
יעקב מרגי: אני כל פעם לוקח את ה-300, 400 דונם, אני יוצא לדרך וזה הימור.
יעקב מרגי: צריך לסייע, צריך לתת כלים כדי שזה יהיה, א', גם מאתגר, ב', רווחי.
יעקב מרגי: זו לא מילת גנאי להיות רווחי.
מסעוד גנאים: אני רוצה לסכם.
מסעוד גנאים: האם אתה יכול להגיד לנו כמה שעות במערכת החינוך הרשמית יש לחקלאות?
מסעוד גנאים: כמה שעות נותנים לחינוך חקלאי, לביקורים האלה שהזכרתי?
מסעוד גנאים: מה עושים כדי לתמוך בבתי ספר כאלה?
מסעוד גנאים: משום שאם אנחנו רוצים ללמד או לחנך או להטמיע את האדמה כערך החקלאות, צריך להתחיל מהגיל הצעיר.
<לימור ספראי: הערה.
<לימור ספראי: מדברים על חינוך לחקלאות ולהתנדבות, אבל היום אחד הגורמים שמפריעים לנוער שרוצה לעבוד בחקלאות, זה חוק עבודת נוער, מאוד קשוח, שלא מאפשר לנער בקיבוץ לעבוד בחקלאות שלו.
<לימור ספראי: אסור לו לחלוב ברפת בשבת, אסור לו לחלוב בשישי, אסור לו לחלוב בשעות הבוקר, בשעות הלימודים.
<לימור ספראי: אסור לעלות על שום כלי חקלאי.
יעקב מרגי: מה שקשור לחקלאות, צריך החרגה.
<לימור ספראי: זה אמנם לא הדיון, אבל בטח כשמדברים על חינוך לחקלאות, לעזור בנושא הזה של חוק עבודת נוער.
יעקב מרגי: משפט, כן.
<שני אורן: אני שני מ"דרור ישראל".
<שני אורן: אנחנו גם בוגרי הנוער העובד והלומד.
<שני אורן: שתי הערות.
<שני אורן: דבר ראשון לגבי באמת ההבדל בין מסעות וכדומה, שאנחנו עושים ב"נוער העובד" ומכירים היטב את חוזר מנכ"ל, לבין שבוע החקלאות, זה דבר שצריך טיפול מיוחד.
<שני אורן: גם בשל"ח מכירים את זה.
<שני אורן: הדבר השני בנושא חוק עבודת נוער.
<שני אורן: חוק עבודת נוער הוא דבר חשוב.
<שני אורן: צריך לשמור עליו.
<שני אורן: אנחנו איגוד מקצועי לנערים עובדים וצריך לטפל.
יעקב מרגי: אפשר להפריד במסגרת החוק.
יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה לעבור על החוק.
<שני אורן: נכון.
יעקב מרגי: ברגע שזה קשור לחינוך לחקלאות וחיבור, הולך ביחד, זה גם עבודת הנוער - - -
<שני אורן: ההיפך, צריך לחבר את זה ביחד ואפשר בהחלט לפתור את זה אם זה גם נעשה במסגרת משרד החינוך.
יעקב מרגי: און, ארבעה משפטי סיכום שהם יופיעו בסיכום הדיון.
יעקב מרגי: עכשיו תחשוב שאתה יושב פה ואומר ארבעה משפטי סיכום שזה פנייה גם למשרד החקלאות, גם למשרד החינוך.
<און ריפמן: תראה, אתה הזכרת את אבא שלי קודם.
יעקב מרגי: שיתפנו פעולה כאיש באר שבע, בתפקידים שלי בבאר שבע.
יעקב מרגי: במדבר הצחיח הזה הוא עשה יש מאין.
<און ריפמן: בדיוק היה לנו "יום השנה" לפני שבוע.
<און ריפמן: אמרו עליו שהוא היה מאוד ענייני, וזה אחד הדברים שייחדו אותו.
<און ריפמן: אז אני רוצה גם להיות ענייני פה ברוח אבי.
<און ריפמן: תיארנו פה סטארט אפ חינוכי חקלאי שקורה בשטח.
<און ריפמן: תיארנו פה צמיחה של גרפים, שזה מה שקורה היום בשטח.
<און ריפמן: אפשר לצאת מפה עם המלצות למשרד החינוך, אבל האמת שזה חשוב - - -
יעקב מרגי: קריאה.
<און ריפמן: מבחינתנו זה לא התוצר שאנחנו מבקשים.
<און ריפמן: התוצר שאנחנו מבקשים לקדם מכאן, מתוך הכנסת, זה מה שהכנסת יודעת לעשות, זה לחוקק חוקים ותקנות.
<און ריפמן: אנחנו רוצים להיכנס לתהליך ביחד עם הוועדה, של לחוקק חוק או לחוקק תקנה שגם תאפשר לעוד הרבה מאוד ארגונים להפעיל את שבועות העבודה החקלאיים וגם תתקצב בבסיס התקציב את הנושא הזה של שבועות עבודה חקלאיים.
<און ריפמן: זה היעד, זו המטרה.
יעקב מרגי: תכינו את החזון, את הרעיון.
יעקב מרגי: אנחנו נגיש אותו בשמחה.
<און ריפמן: תודה רבה.
יעקב מרגי: תודה רבה לכולם, יום מהנה, ט"ו בשבט פורה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 29 בינואר 2018, י"ג בשבט תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא: אקדמיה באילת-ישיבת מעקב.
יעקב מרגי: בחודש ינואר 2017 קיימנו כאן דיון על עתידה של האקדמיה, נכון, אדוני ראש העיר?
מאיר יצחק הלוי: גם התקבלו החלטות, אדוני.
יעקב מרגי: הוועדה כתבה כמה נקודות לסיכום.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחזור לדוח גורן ולכל הדיון.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע מה קרה מאז, אדוני ראש העיר.
מאיר יצחק הלוי: אדוני, קודם כול תודה רבה על הזימון של ישיבת המעקב.
יעקב מרגי: זו הזדמנות להודיע שוועדת החינוך תקיים סיור ודיון בעיר אילת.
מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד, כאשר אני בוחן את הסיכום המצוין שהיה בוועדה באותו חודש ינואר, אני מודה ומתוודה שאני מתמלא בהרבה מאוד כאב, כי אנחנו לא רואים את ההתקדמות או את פריצת הדרך אליה כיוונת באותה ישיבה, אבל תרשה לי בכל זאת רק בכמה משפטים כדי שאנחנו ניכנס פה למכנה משותף.
מאיר יצחק הלוי: הקמפוס האוניברסיטאי בעיר אילת הוא תוצאה של החלטה אסטרטגית ולא החלטה שהיא החלטה של איזו דמות כזו או אחרת במרחב האקדמי או המוניציפאלי.
מאיר יצחק הלוי: הייתה פה ממשלה שקיבלה החלטה שהעיר הדרומית אילת היא עיר שראויה למענים אקדמיים משום אפיוניה הייחודיים, וכך היה עוד בתקופתו של פרופ' גרוסמן ופרופ' ברוורמן.
מאיר יצחק הלוי: גרוסמן היה ראש הות"ת.
מאיר יצחק הלוי: פרופ' אבישי ברוורמן היה הנשיא.
מאיר יצחק הלוי: בעת ההיא כבר התקבלה החלטה ויצאנו לדרך שהיא הייתה דרך נפלאה וראינו ממצב של 160 סטודנטים, תהליך של התקדמות שהיא היא התקדמות יפה.
מאיר יצחק הלוי: גייסנו את קהילת טורונטו שהשקיעה, חשוב לציין, בסך הכול עשרות אם לא מאות מיליוני שקלים והקמפוס הלך והתפתח והגיע למספרים שהתחילו להיות מספרים ראויים.
מאיר יצחק הלוי: נבנתה ביחד עם הות"ת וביחד עם האוניברסיטה וכמובן עם קהילת טורונטו ועיריית אילת, תוכנית שהוגדרה כתוכנית "100 המיליון".
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, מי שכתב אותה זה לא אנחנו.
מאיר יצחק הלוי: כתבו אותה אנשי הות"ת.
מאיר יצחק הלוי: נמצאת כאן, מונחת בפניך, אדוני.
מאיר יצחק הלוי: התוכנית הייתה אמורה להיות תוכנית שמגייסים 100 מיליון שקל כדי להעצים את הקמפוס בעת ההיא.
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, התוכנית היא נכונה משנת 2011.