GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: לא, אני שואל, אני לומד.
יעקב מרגי: אם החוק יחוקק, אז יכול להיות שנטיל את זה.
<מיכאל סויסה: אני רק רוצה להשלים משפט אחרון לגבי זה.
<מיכאל סויסה: במסגרת אותה פרוגרמה גם נכתב תקן לתחזוקה של כל המתקנים, שזה אומר שאחת לשנה יבחנו את המצב של המתקנים ויבדקו אותם.
יעקב מרגי: מתי העבודה שלכם מסתיימת?
<מיכאל סויסה: בנושא של התקן הזה אנחנו כבר עובדים.
<מיכאל סויסה: התחזוקה, כבר עובדים על המדוכה, אבל כמו שאמר, הפרויקט הוא תלת שנתי.
<מיכאל סויסה: נותרו עוד שלוש שנים.
<מיכאל סויסה: שנה אחת מאחורינו.
<מיכאל סויסה: עוד דבר אחרון בנושא של המגרשים.
<מיכאל סויסה: כדאי שתדע שגם בנושא הזה למעשה נעשית עכשיו עבודה מאוד גדולה.
<מיכאל סויסה: נבנים עכשיו בישראל מאתיים וחמישים מגרשי כדורגל במימון של הטוטו, וכל המגרשים האלה, לאחר השלמתם יבדקו להתקנה בדיוק מהסיבה הזאת של הבורות, של השקעים, של התשתיות הרעועות שבעבר חסכו אותם והיום הבינו שצריך לבדוק לפני שמוסרים את זה.
<יחיאל הרוש: הרוש יחיאל, אני ממשרד העבודה והרווחה.
<יחיאל הרוש: אנחנו מתעסקים בכל הנושא של רישוי מתקני הספורט וכל מה שנגזרת מחוק איסור אלימות בספורט.
<יחיאל הרוש: אנחנו נותנים רישיונות עסק לכל מתקני הספורט מעל חמש מאות מקומות ישיבה, חלקם נמצאים במוסדות חינוך, ובמידה ומוסד חינוכי, יש בו אולם ספורט או מגרש ספורט מעל חמש מאות מקומות ישיבה ומשחקים שם משחקי ליגה במסגרת אותו חוק איסור אלימות בספורט, הוא נדרש באישור שלנו לרישיונות עסק.
<יחיאל הרוש: אגב, למעט אם המתקן משמש רק את המוסד החינוכי בלבד, אז הוא לא נדרש ברישיון עסק, אבל כל המתקנים, ברגע שהם לא משמשים רק את המוסד בלבד, נדרש ברישיונות עסק.
<יחיאל הרוש: אנחנו חלק מאותם נותני אישור, כמובן כמו שאמרתי, למתקנים מעל חמש מאות, אבל כל המתקנים פחות מחמש מאות, שהם בהגדרה בפריט רישוי - - -
יעקב מרגי: מה אתה דורש מהם כדי לקבל את רישיון העסק?
<יחיאל הרוש: אנחנו מתעסקים בהיבטים של בטיחות.
<יחיאל הרוש: אותו מתקן ספורט אמור לעבור את הבדיקות שלנו.
<יחיאל הרוש: יש לנו קבוצה של שלושים וארבעה אנשים שהכשרנו.
<יחיאל הרוש: בהגדרה הם נקראים מנהלי בטיחות בספורט.
<יחיאל הרוש: הם עורכים סקר בטיחות בתוך המתקן הזה פעם בשנה, וכל מתקן כזה נדרש ברישיון עסק פעם בשנה.
יעקב מרגי: מי קבע להם את אמות המידה הבטיחותי?
<יחיאל הרוש: אנחנו כרגולטור קבענו - - -
יעקב מרגי: שימו לב בנושא אחד קטן, איזוטרי.
יעקב מרגי: כל אחד עובד לבד, במדינה אחת.
<יחיאל הרוש: בעיקרון, כל נותן ברישיונות עסק קובע בעצם את התקנים שלו לצורך מתן האישור, ואנחנו חלק מתוך אותם גורמים.
<יחיאל הרוש: כמובן שמשטרת ישראל נמצאת בתוך הסיפור הזה כנותן אישור, וכיבוי אש.
<גיא דגן: אני רוצה רגע להבדיל בין מתקני ספורט לבין כל נושא התחזוקה.
<גיא דגן: מבחינת משרד החינוך, כל בית ספר שנבנה, יש תקן מה צריך להיבנות בתוך בית הספר, כשהתקן מדבר על כך שצריך להיות מגרשי ספורט, זה יכול להיות שני מגרשי כדורסל או מגרש ספורט משולב, תלוי גם בגודל בית הספר.
<גיא דגן: צריך שיהיו מתקני אתלטיקה קלה כמו מסלול לריצה קצרה, בור קפיצה למרחק, קפיצה לגובה.
יעקב מרגי: זה מופיע בפרוגרמה, נכון?
<גיא דגן: זה מופיע בפרוגרמה.
יעקב מרגי: הוא מתוקצב או רק הכיתות מתוקצבות?
<גיא דגן: מתוקצב גם.
יעקב מרגי: בתקצוב שמשרד החינוך נותן לרשות המקומית בבניית בית ספר חדש, הוא מתקצב גם את אותה פרוגרמה של אולמות ומתקנים?
<גיא דגן: כן, כחלק מפיתוח החצר של בית הספר.
יעקב מרגי: אתה שם לב שאני שם דגש על התקצוב.
<גיא דגן: כן, כן.
<גיא דגן: בנוסף לכך, הדרישה היא לאתר מקום לבניית אולם ספורט עתידי.
<גיא דגן: העניין הוא שמשרד החינוך, אין לו תקציב לבניית אולמות ספורט.
<גיא דגן: תקציב לבניית אולמות ספורט כמו שנאמר קודם, זה בעצם תחת משרד התרבות והספורט, טוטו, פיס, כל הגורמים האחרים.
<גיא דגן: מה שהיה בעבר כשזה היה גוף אחד, היום זה לא קיים, כלומר, משרד החינוך בעצם לא בונה את אולמות הספורט ויש פה צורך בסגירת פערים.
<גיא דגן: הנתונים שאמר חבר הכנסת רזבוזוב הם נכונים.
<גיא דגן: 50% ממוסדות החינוך, יש להם אולמות ספורט ברמה כזו או אחרת.
<גיא דגן: יש גם מוסדות חינוך שיש להם אולם אחד.
יעקב מרגי: אתה מפמ"ר, נכון?
יעקב מרגי: לכאורה, הפרטים הטכניים זה לא התחום שלך.
יעקב מרגי: זה שאתה יודע אותם בגלל העבודה שלך, טוב.
יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה מבחינה מקצועית, פדגוגית.
יעקב מרגי: יש לך עמדה מקצועית שאומרת, בית ספר, צריך שיהיה בו מגרש משחקים כזה או אולם ספורט כזה.
יעקב מרגי: אתה חושב שאולם ספורט צריך להיות במתחם של בית ספר?
<גיא דגן: כמובן שכן.
יעקב מרגי: אז למה אתם לא פועלים שהתקצוב של זה יבוא ממשרד החינוך והבנייה של זה ממשרד החינוך?
יעקב מרגי: למה צריך לסמוך על גורמים אחרים?
<גיא דגן: העמדה המקצועית באינטרס שלי, שיהיה עד כמה שיותר ציוד ותנאים לקיים את שיעורי החינוך הגופני ואת כל הפעילות הגופנית במוסדות החינוך, בתנאים הטובים ביותר.
יואל רזבוזוב: והיום אנחנו בחצי מבתי הספר לא יכולים לעשות.
יואל רזבוזוב: אין תנאים.
<גיא דגן: הבעיה היא בעיקר בתנאי מזג אוויר.
<גיא דגן: בתחילת שנה, בסוף שנה, זו תקופה חמה ולאחר מכן יש תקופה של גשם.
<גיא דגן: נכון שאנחנו מדינת ישראל ואנחנו לא איזו מדינה אירופאית שכל השנה קפוא קר, ועדיין כשיורד גשם והמגרשים רטובים, יש סכנה בטיחותית ואז נאלצים לחפש פתרונות.
<גיא דגן: מצד שני, כמובן שפעילות גופית רוב האנשים עושים גם ברחובות ובשטחים פתוחים, אבל כבית ספר, כמוסד חינוכי, אם רוצים שכיתת הלימוד של המורה לחינוך גופני בסופו של דבר, לפחות בחלקה זה אולם הספורט, אז אין ספק שמדובר פה בעצם על סגירת פערים.
<גיא דגן: דובר לדוגמא על המגזר הבדואי.
<גיא דגן: אני גם הסתובבתי והייתי בדרום.
<גיא דגן: היום יש לא מעט תקציבים שמופנים לשם לסגירת פערים, לבניית בתי ספר חדשים לעומת מוסדות החינוך שהיו.
<גיא דגן: אני גם ראיתי שם בנייה של לפחות מהפיס גם נושא של אולמות ספורט, אבל העניין הוא שזה פערים גדולים.
<גיא דגן: נכון עוד דבר, שזה נורא תלוי בסופו של דבר, לצערי אני אומר את זה, בתפיסת העולם של ראש הרשות, כי ראש רשות שרוצה להקצות, ואני יכול לתת דוגמאות, לעניין הזה, יש רשויות מקומיות שבכל בית ספר יש גם אולם ספורט וגם מגרש ספורט מקורה.
<גיא דגן: לפחות אם אין אולם ספורט, שמגרש הספורט יהיה מקורה.
<גיא דגן: גם פה זה כספים מהפיס, כלומר גם זה לא כספי משרד החינוך וזה חייבים לבוא ולומר.
יעקב מרגי: דוח המבקר דיבר על כך.
יעקב מרגי: יש מסמך מ-2010 של מחלקת המחקר והמידע של הכנסת.
יעקב מרגי: היו דיונים שהתקיימו כאן.
יעקב מרגי: לצערי הרב, שוב, נושא של מיפוי אין לנו, אלא אם כן תסתרו בהמשך.
יעקב מרגי: מיפוי, איזה בתי ספר, צריך שיהיה בהם אולם ספורט ואין בהם, הנושא הזה של גוף מתכלל שיטפל בקטע הזה של בינוי ותחזוקה של אולמות ספורט ומתקני ספורט בבתי הספר.
יעקב מרגי: גם זה נכתב ולא נעשה.
<רותם זהבי: שמי רותם זהבי, אני מנהל אגף בטיחות במשרד החינוך.
<רותם זהבי: ראשית, אני אומר כך, קודם כול, תקן.
<רותם זהבי: משרד החינוך מתואם באופן מלא מול משרד הכלכלה, מינהל הבטיחות, מכון התקנים הישראלי.
<רותם זהבי: אנחנו שותפים ואנחנו פועלים.
<רותם זהבי: למרות שהתקן למתקני ספורט הוא לא תקן מחייב אלא הוא תקן וולונטרי, משרד החינוך לקח על עצמו את זה כתקן מחייב, זאת אומרת אנחנו בחוזר המנכ"ל שלנו מנחים שזה תקן מחייב.
יוסף ג'בארין: סליחה, הנקודה לא הייתה מובנת.
יוסף ג'בארין: תקן בטיחות, איך זה מתקשר לתקן - - - ?
<רותם זהבי: זה קשור לזה שאם אתה עכשיו מתקין מוצל בבית ספר, אין תקן מחייב.
<רותם זהבי: זה לא כמו מתקני משחק שיש תקן מחייב.
יעקב מרגי: זה לא כמו בטופס 4 כשאתה בונה בניין, אם אתה לא תעשה א', ב', ג', ד' - - -
<רותם זהבי: כן, כן, זה לא בחוק תכנון הבנייה וכו'.
<רותם זהבי: זה תקן וולונטרי, אתה רוצה, תאמץ, אתה לא רוצה, אל תאמץ.
יוסף ג'בארין: זה במקומות שיש.
<רותם זהבי: כן, אבל משרד ממשלתי כמו משרד החינוך מחייב בחוזר המנכ"ל שלו שיש לבצע את ההתקנה בהתאם לתקן הזה.
<זאב גולדבלט: מה קורה עם מתקנים קיימים?
<רותם זהבי: גם מתקנים קיימים, גם הנושא הזה של הבדיקה, של השגרה, של התחזוקה, אותו דבר, הוא בהתאם לתקן.
יעקב מרגי: אני אשכלל את השאלה שלו, מר רותם זהבי.
יעקב מרגי: אחרי שאימצתם באופן וולונטרי את תקן הבטיחות, כל כמה זמן יש בקרה?
<רותם זהבי: אז אנחנו הגדרנו בדיוק נושא של בקרה ונושא של שגרה מהסיפור הקשה שהצגת אותו, האישי.
<רותם זהבי: אנחנו מחייבים אחת לשנתיים לבדוק מגרש כדורסל, את ההיבט של המתקנים שלו עם בודק מומחה, עם בודק שהוא מוסמך לעניין הזה, של הרשות הלאומית להסמכת מעבדות.
<רותם זהבי: רק הם אלה שיכולים להסמיך או מכון התקנים וכו', ואנחנו בעניין הזה עושים הרבה מאוד הסברה מול הרשויות יחד איתם בנושא הזה של איך לתחזק את מתקני הספורט וכדומה.
<רותם זהבי: אני רוצה גם להגיד עוד משהו לגבי תקצוב.
<רותם זהבי: יש תקציב שיצא שנה שעברה, שהוקצב למגזר הערבי, 34 מיליון שקל במסגרת התוכנית של הממשלה לנושא הזה.
<רותם זהבי: אתה יודע, זה 34 מיליון שקל שהוקצו רק למתקני ספורט בבתי הספר, לשעות הפנאי, מתקני ספורט.
<רותם זהבי: זה כסף ייעודי לעניין הזה.
יעקב מרגי: כמה נוצלו?
<רותם זהבי: יש עכשיו את העניין הזה, הם עובדים על זה, ג'לאל עובד על זה, ספדי עם מינהל הפיתוח ועכשיו זה נמצא בהליך.
יוסף עטאונה: הכסף זה לא לבטיחות, הכסף הזה למתקנים.
יעקב מרגי: מתקנים.
יעקב מרגי: הוא לא מדבר על בטיחות.
<רותם זהבי: הכסף הזה למתקני ספורט.
יוסף עטאונה: זה לא מיועד למתקני ספורט.
יוסף עטאונה: נתנו תקציב לרשויות במסגרת התוכנית - - -
<רותם זהבי: חד משמעי למתקני ספורט.
<רותם זהבי: אתה לא בקיא.
יוסף עטאונה: לא, אני כן בקיא.
יוסף עטאונה: אתה מדבר על חוזר מנכ"ל.
יעקב מרגי: אתה מסבך את הדיון.
יעקב מרגי: הבן אדם, יכול להיות שהוא רוצה לבטא משהו אחר שאתה מסכים איתו.
יעקב מרגי: גם אתה נכנסת לשני נושאים.
יוסף עטאונה: לא, הוא מדבר על דברים לא נכונים.
יעקב מרגי: אומר פה שבתקציב שהממשלה ייעדה, ייעדה תקציב ייחודי וייעודי למתקני ספורט בבתי הספר, שישמשו את בתי הספר ובשעות הפנאי.
יעקב מרגי: במגזר הערבי, נכון?
יוסף עטאונה: אני רוצה לחדד את הנושא ולדייק.
יעקב מרגי: עזוב חוזר מנכ"ל.
יוסף עטאונה: בלי קשר לחוזר מנכ"ל.
יוסף עטאונה: הכסף שהוא מדבר עליו, שהוא במסגרת אתגרים לאוכלוסייה הערבית, זה לא מיועד לבתי ספר, זה לעוגנים בקהילה, שכל ישוב מחליט על שניים-שלושה עוגנים שישמשו לפעילות הבלתי פורמלית אחרי הצהריים וכל ישוב תכנן לפי הצרכים שלו.
יעקב מרגי: אתה אומר, לאו דווקא מתקני ספורט.
יוסף עטאונה: בכלל לא.
<רותם זהבי: הוא לא בקיא בנתונים.
<רותם זהבי: אתה מדבר על תקציבים אחרים.
יעקב מרגי: אתה מדבר על אתגרים.
<רותם זהבי: תוכנית אתגרים זה 160 מיליון.
<רותם זהבי: הסיפור הזה של 34 זה משהו אחר.
<רותם זהבי: אני מוכן לפרט לך את זה.
<רותם זהבי: זה לא שייך.
יעקב מרגי: אוקי, מאה אחוז.
יוסף ג'בארין: מה שאתה אומר שיש 34 מיליון שקל, 2017, לא קשורים לאתגרים.
<רותם זהבי: לא קשור.
יוסף ג'בארין: שהם מיועדים להקמת מתקני ספורט בבתי ספר.
<רותם זהבי: גם בבתי ספר, גם במגרשים ציבוריים וכו'.
יוסף ג'בארין: שאל אותך כבוד היושב ראש מה נוצר מזה?
יעקב מרגי: זה 2017.
יעקב מרגי: עדיין אי אפשר לדעת.
יעקב מרגי: עכשיו עובדים על זה.
יעקב מרגי: אני חשבתי שזה תקציב ישן.
יוסף ג'בארין: 2017 סיימנו.
יוסף ג'בארין: למה אני מעלה את זה?
יוסף ג'בארין: אני מעלה את זה כי אני מניח שהאדון יודע שיש קושי עצום למצוא קרקע, למצוא מקום להקמת המתקנים וכדומה, לכן אם לא יהיה שינוי משמעותי בתוכנית הזו, אז לדעתי 34 מיליון לא ינוצלו, כי אין לך כמעט מקומות כדי להקים מתקני ספורט.
יעקב מרגי: זו סוגיה שהיא ידועה במגזר.
יעקב מרגי: סוגיה שהיא ידועה גם לגבי כיתות.
יעקב מרגי: אני מאמין שהיא יותר חמורה כשמדובר במתקני ספורט, גם לאתר שטחים.
יעקב מרגי: יש קושי אמיתי.
יעקב מרגי: צריך לעקוב אחרי ביצוע התוכנית.
יעקב מרגי: אנחנו עדיין לא דיברנו על הפערים.
יוסף ג'בארין: ברשותך, רק שאני אקבל התייחסות לסוגיה הזאת.
<רותם זהבי: מדובר בעיקר בשיפוץ מגרשים ישנים והחלפת המתקנים.
<רותם זהבי: פחות בבנייה של חדשים, אלא יותר בשיפוץ, בדיוק בגלל המצוקה, לא מתוחזק, חלוד וכו'.
יעקב מרגי: יש עוד התייחסות לשאלה שנשאלה? אין.
יעקב מרגי: מרכז השלטון המקומי, בבקשה.
<רות דיין מדר: כפי שידוע לכולנו, כשמשרד החינוך, התרבות והספורט והמדע התפצל והתרבות והספורט הפך להיות משרד בפני עצמו, הפסיקו לבנות אולמות ספורט בבתי הספר.
<רות דיין מדר: יש פרוגרמה, אבל אין בנייה.
יעקב מרגי: זה נכון שלגבי המגרשים הלא מקורים, כדורסל, כדורגל בתוך בית הספר, זה מופיע ומתוקצב?
<רות דיין מדר: מפעל הפיס אומר שזה כלול בפרוגרמה וזה כחלק מסך הכול התקציב שניתן ב-15% לחצר.
<רות דיין מדר: בפועל מה שקורה היום, זה שמי שמממן את הבנייה של אולמות הספורט ואת המגרשים במדינת ישראל, זה כספי הימורים של מפעל הפיס והטוטו ורשויות מקומיות.
יעקב מרגי: או הטוטו.
<רות דיין מדר: גם וגם, כי כיום יש סוף סוף הסכמה כדי שבכל זאת ייבנה, שיאגמו משאבים ביחד, ומפעל הפיס והטוטו אחרי הרבה מאוד שנים שלא רצה לעבוד ביחד, בשנים האחרונות כן עובדים ביחד והרשות המקומית שמה את החלק שלה על מנת שבכל זאת יהיה, על פי שיקול דעתה ועל פי הצרכים.
מאיר כהן: אלא אם כן זה בית ספר חדש.
<קריאה: לא, בבית ספר חדש גם לא.
יעקב מרגי: אולי הספורט לא.
יוסף עטאונה: אם זה מופיע בפרוגרמה, זה לא אמור להיות מכוסה על ידי משרד החינוך?
מאיר כהן: אולמות, רק מפעל הפיס.
<רות דיין מדר: לא אולמות ולא הקירוי.
<רות דיין מדר: המדינה כיום לא שותפה בבינוי של אולמות, ולמרות כל התפיסה שלה לאורח חיים - - -
יעקב מרגי: מפעל הפיס זה של המדינה.
<רות דיין מדר: מפעל הפיס הוקם על ידי הרשויות המקומיות.
יעקב מרגי: בסדר, אבל זה של המדינה.
<רות דיין מדר: רק האוצר הלאים 50% ממנו כדי שמפעל הפיס יוכל להמשיך להתקיים ולקיים את הפעילות של המשחקים.
<רות דיין מדר: מפעל הפיס הוקם על ידי הרשויות המקומיות עוד לפני קום המדינה.
<רות דיין מדר: זה לעניין הקמה.
<רות דיין מדר: באמת אנחנו חושבים שהמדינה צריכה לקחת אחריות בנושא ולהקים אולמות ספורט ולדרוש את הקירוי וכל מה שצריך.
<רות דיין מדר: מכון התקנים מנחה אותנו מעת לעת בנושא של מתקני משחק, מתקני כושר, ואני שמחה לשמוע שגם בנושא של מתקני ספורט בבתי הספר, גם לנושא הזה הוא נכנס ואנחנו משתפים פעולה.
<רות דיין מדר: לעניין מתקני חצר במגרשי ספורט ברשויות המקומיות, משרד החינוך מנחה את הרשויות המקומיות גם להתקנה וגם לתחזוקה של המתקנים והרשויות המקומיות פועלות בהתאם להנחיות משרד החינוך ובהתאם לתקן שהוא לא תקן מחייב, אבל הן לוקחות על עצמן את התקן המחייב.
<רות דיין מדר: יש ממונה בטיחות ברשות המקומית, שזה תפקידו לוודא.
<רות דיין מדר: אם יש מקומות ששם אנחנו יודעים שלא נעשה, אשמח שחבר הכנסת רזבוזוב יאמר לנו איפה ונסב את תשומת ליבם של הרשויות האלה.
יעקב מרגי: עד עכשיו באווירה של ספורט נתתי לכם "לכדרר" אותנו מימין לשמאל.
יעקב מרגי: דיברנו על בטיחות, הכול טוב ויפה, אבל תשובות לא קיבלנו על הפערים ועל החובה.
יעקב מרגי: אמרתי ואני חוזר, הדיון הזה נולד כדי לדון בפערים האלה.
יעקב מרגי: אם אולם ספורט זה חלק מבית הספר וקבעו כך אנשי המקצוע וצריך שיהיה אולם ספורט, אני רוצה לדעת שמשרד החינוך יקום ויקבע.
יעקב מרגי: לא לפחד מתקינה.
יעקב מרגי: מאיר, ידידי, משרדי הממשלה לא אוהבים תקינה, כי תקינה מחייבת.
יעקב מרגי: שיקבעו, בית ספר יסודי, על יסודי, מעל מספר תלמידים, שטח – אולם ספורט.
יעקב מרגי: נתחיל להתמודד עם פערים.
יעקב מרגי: אי אפשר לדבר על פערים, פערים כשלא קובעים תקינה.
יעקב מרגי: צריכה להיות תקינה או שתבואו ותגידו, אולם ספורט זה לא חלק מבית הספר.
יעקב מרגי: אתם לא אומרים.
יעקב מרגי: עובדה, בחלק מבתי הספר יש עשייה, יש בנייה, אבל הפערים הם גדולים.
יעקב מרגי: על זה התכנסנו ואני לא מצליח לשמוע מכם תשובות.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרת, שנתת להם "לכדרר" אותנו, אנחנו בסוף לא שומעים אחריות.
יואל רזבוזוב: בפועל אנחנו נמצאים כמו שאמרנו כאן וכולם מסכימים, 50% מבתי הספר הם ללא מתקנים, הם ללא אולמות ספורט או מגרשים מקורים.
יואל רזבוזוב: זו התוצאה.
יואל רזבוזוב: איך שאני מבין, בסוף האחריות היא, הכסף מגיע מהטוטו או מהפיס.
יואל רזבוזוב: מהטוטו האוצר לקחו מיליארד ₪, אין כסף, לא יהיו מתקנים מהטוטו וגם מהפיס הבנתי שגם לקחו.
יואל רזבוזוב: כנראה גם שם בקרן המתקנים של הפיס, גם כן לא נשאר כסף.
מאיר כהן: הפיס בונה גם כיתות.
יואל רזבוזוב: גם כיתות.
יואל רזבוזוב: יש כאן כמובן כיתות, יש סדרי עדיפויות.
יעקב מרגי: זה שאומרים "האוצר לקח", לקח למטרות האלה.
יואל רזבוזוב: בסוף אנחנו נמצאים במצב עגום שחצי מבתי הספר הם ללא מגרשים שמתאימים לתנאים בשביל לעסוק בפעילות ספורטיבית או בשיעורים לחינוך גופני כמו שאמר כאן המפמ"ר.
יואל רזבוזוב: לאן אנחנו מתקדמים?
יואל רזבוזוב: קודם כל מדאיג אותנו שאין תוכנית מסודרת.
יואל רזבוזוב: כמה מתוך החצי?
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים להבין כמה, כמה אנחנו עכשיו רוצים לצאת עם תוכנית.
יואל רזבוזוב: אנחנו השנה עושים חמש מאות מגרשים, עושים קירוי.
יואל רזבוזוב: כמה כסף זה עולה?
יואל רזבוזוב: אנחנו נלך להילחם על הכסף.
יואל רזבוזוב: אם זה ממשרד החינוך, מהעודפים, כמו שאמרתי, נשארים מיליארדים, אפשר לעשות זאת.
מאיר כהן: קירוי למגרש אחד קטן עולה 1.4 מיליון.
מאיר כהן: לקירוי כפול עולה 2.1 מיליון.
יואל רזבוזוב: אז עדיף לבנות אולם.
מאיר כהן: עשיתי לפחות חמישה עשר כאלה.
<רות דיין מדר: כראש רשות בעיר פריפריאלית.
יואל רזבוזוב: בסוף אנחנו בפלונטר.
יואל רזבוזוב: אני מבחינתי עכשיו יוצא מכאן, אין כסף.
יעקב מרגי: אף אחד לא יוצא מפה בלי שיעורי בית לשיעור הבא.
יואל רזבוזוב: יש פרוגרמות, אין כסף, לא יהיה כסף ואנחנו שומעים את המחירים.
יואל רזבוזוב: איך אנחנו מתקדמים?
יואל רזבוזוב: איך אנחנו דואגים שהתלמידים של בתי הספר במערכת החינוך הישראלית, יהיו להם תנאים לעשות שיעורי ספורט?
יואל רזבוזוב: זה מה שאני רוצה לשמוע.
יעקב מרגי: עטאונה, רצית לומר משהו?
יוסף עטאונה: כן, אני רציתי בנוסף לדברים שעלו, לא עניין של מחסור לגבי בתי ספר חדשים, וכולנו יודעים שבמגזר הבדואי בדרום נבנו בתי ספר חדשים.
יוסף עטאונה: בתי הספר האלה נבנים בשלבים, שלב א', ב', ג', ד', שזה נמשך לאורך שנים, ותמיד העניין של מתקני הספורט נמצא בסוף ויוצא לך שאתה מתחיל לבנות בית ספר ואחרי ארבע עשרה-חמש עשרה שנה אתה מתגלגל עם בית הספר ואין לך מגרש או מתקן.
יוסף עטאונה: לגבי אולמות בבתי הספר, כמעט 90% מבתי הספר במגזר הערבי, אם לא יותר, אין בהם אולמות ספורט ולכן צריך לתת את הדעת.
יוסף עטאונה: הנושא הנוסף לגבי חוזר המנכ"ל, והבטיחות והדרישות.
יוסף עטאונה: זה חשוב וזה מצוין, אבל לפי דעתי זה לא מספיק שמשרד החינוך יכתוב את חוזרי המנכ"ל וייתן הוראות לרשויות המקומיות איך לשמור על בטיחות.
יוסף עטאונה: לרוב הרשויות, במיוחד באוכלוסייה הערבית, אין את היכולת התקציבית לעשות את התיקונים והשיפוצים שמשרד החינוך מנחה בחוזרי המנכ"ל לבצע אותם, ולכן חוזר מנכ"ל צריך גם להיות מגובה בתקציבים לשיפור המצב באוכלוסייה הערבית, בבתי הספר, באולמות ומגרשי ספורט.
מאיר כהן: אני רוצה, אדוני, להוסיף לדיון הזה, אני מקווה.
מאיר כהן: אחד, שאלת המצ'ינג, אתם לא מזכירים, היא שאלה מאוד חשובה במיוחד במגזר הערבי.
מאיר כהן: לראשי עיר אין מצ'ינג.
מאיר כהן: אני הצעתי וגם במסגרת תפקידיי אצלכם - - -
יעקב מרגי: למי ששואל ביום השפה העברית איך אומרים מצ'ינג, אומרת לי מנהלת הוועדה, צימוד.
מאיר כהן: א', שאלת המצ'ינג לא מתייחסים אליה וצר לי מאוד שגם משרד החינוך, במיוחד דיברתי בזמנו עם מפעל הפיס ואמרתי, חברי'ה, במקומות שהסוציו אקונומי הוא נמוך, חייב לתת 100% ולא 90%, כי בסופו של יום בסוף השנה לא מצליחים לבנות, ושוב הכסף חוזר ומי לוקח אותו?
מאיר כהן: החבר'ה החזקים ולכן אנחנו רואים פער גדול.
יואל רזבוזוב: לא, מאיר, מיליארד ₪ - - - האוצר, כי אמרו שלא בזבזו אותו.
יואל רזבוזוב: למה לא בנו אולמות ב-100% מצ'ינג כמו שאמרת?
יואל רזבוזוב: פשוט מיליארד שקל היה תקוע ולקחו אותו.
מאיר כהן: הדבר השני והוא החשוב ביותר, ואנחנו כבר הרבה שנים מבקשים ממשרד החינוך, ישיבה משיקה לישיבה, אדוני היושב ראש, זה משהו דומה לישיבה הקודמת.
מאיר כהן: אין במשרד החינוך תוכנית, ואני אומר לכם שאין, בדקתי את זה.
מאיר כהן: אין תוכנית שעושה מיפוי מדויק ובאה ואומרת, אני נותנת לו"ז, חמש שנים, עשר שנים, שבו אני מצמצמת את הפערים האלה.
מאיר כהן: אני מבין לליבם של אנשי משרד החינוך שהם אומרים, ממה נפשנו?
מאיר כהן: האם אנחנו קודם נטפל בכיתות או בגנים, אלף ואחד דברים, אבל אי אפשר להמשיך עם הלקונה הגדולה הזאת שההתייחסות למקצוע הספורט, מקצוע הספורט הולך לקרון האחורי, הוא לא נמצא בקרונות הקדמיים של האידיאולוגיה של משרד החינוך, הוא נמצא בקרון האחורי וזה גם בחלוקה תקציבית לבתי הספר וגם במורים ובוודאי גם בשעות ההוראה.
מאיר כהן: שמעתי היום, אדוני, שברוב בתי הספר מאחדים כיתות בספורט.
מאיר כהן: הכוונה שבנים ובנות לומדים, כי נתנו, בטוח - - -
<גיא דגן: ביסודי.
מאיר כהן: לא, גם בתיכוניים, כי ברגע שנתנו למנהלים, אמרו להם, אתם סוברנים בחלוקת השעות, מנהלים באו וקיבלתי פניות חוזרות ונשנות של צוותי מורים וספורט שבאו ואמרו, נכון שאנחנו בית ספר ממלכתי, אבל אין דבר יותר מקשה עלינו מאשר לקחת תלמידים בכיתה י"א-י"ב וללמד אותם בנים ובנות.
מאיר כהן: או במקרה הפחות גרוע, לוקחים את כיתה י"א1 ו-י"א2, פה יש עשרים בנות ופה יש עשרים בנות ואומרים למורה לספורט, את תלמדי ארבעים בנות.
מאיר כהן: איזה מן שיעורי ספורט ובוודאי מתקנים שלא נמצאים וזה באמת הופך לסאגה אחת גדולה וחבל שזה כך.
יעקב מרגי: משרד התרבות והספורט נמצא איתנו?
<יהודית גידלי: אדון שי שטרית רשום.
<גיא דגן: אני יכול להגיד משפט?
<גיא דגן: אני מדבר עכשיו כממונה על החינוך הגופני.
מאיר כהן: איפה אתה ממונה?
<גיא דגן: אני מפמ"ר וממונה על החינוך הגופני.
<גיא דגן: אני הייתי אצלך ביישוב כשהייתי מפקח לחינוך גופני, עם נורית ברדה ז"ל.
מאיר כהן: אז עשיתם עבודה טובה.
יעקב מרגי: בגלל זה, זה נראה ככה.
יעקב מרגי: מפנים את תשומת ליבי שבארגוני המורים עומדים מורים לחינוך גופני.
<זאב גולדבלט: גם מזכ"לית הסתדרות המורים וגם יו"ר ארגון המורים, הם שניהם מורים לחינוך גופני.
יואל רזבוזוב: רן ארז גם מורה לחינוך גופני.
<גיא דגן: דובר על כך שכל הנושא של מתקני הספורט ובכלל חינוך גופני וספורט, זה כאילו השמנת או זה המותרות.
<גיא דגן: זה היה בתחילת הדיון.
יעקב מרגי: מפמ"ר חינוך, אני לפני הסיכום.
יעקב מרגי: אותי זה מרגיז עוד יותר.
יעקב מרגי: אני לא יודע מתי היית בבתי ספר לאחרונה.
יעקב מרגי: כשאני הולך בשעות הבוקר, מה לעשות, הבן הצעיר שלי הביא אותי הרבה לבית הספר, מה שלא הביאו את אבא שלי על כל תשעת האחים שלי.
יעקב מרגי: עד שאתה נכנס, אתה מחכה.
יעקב מרגי: אתה רואה את המורה לחינוך גופני אוסף את התלמידים, זה בורח לו מפה, בינתיים ארבעה מכדררים כדור במגרש.
יעקב מרגי: ברבע השעה האחרונה אומר להם, צריך להקיף את בית הספר בריצה.
יעקב מרגי: כשאני למדתי ביסודי, עוד היינו באיזו כיתה, התגלגלתי על מזרונים.
יעקב מרגי: כשאין אולם ספורט, אין את זה, אתה יודע למה?
יעקב מרגי: כי אין גם כיתות לשים את אותם מתקנים.
יעקב מרגי: מתי מתקצבים?
יעקב מרגי: כשיש אולם ספורט.
יעקב מרגי: כשיש אולם ספורט, יש את המתקנים, את המקבילים, את כל מה שאתה רוצה.
יעקב מרגי: אין את זה היום.
יעקב מרגי: אני לא עושה הכללות, אבל גם תמונות כאלה יש.
יעקב מרגי: בואו תקשיבו, הוועדה מודה לחבר הכנסת יואל רזבוזוב על היוזמה לדיון.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממשרד החינוך לערוך מיפוי של בתי הספר שיש בהם אולמות ספורט ומגרשים מקורים, ולקבל לוועדה מיפוי זה תוך 90 יום.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממשרד החינוך להכין תקינה שתקבע באיזה בתי ספר צריך שיהיה אולם ספורט ומגרש מקורה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לאוצר ולמשרד החינוך להיכנס להידברות שתביא את האחריות לבינוי אולמות הספורט למשרד החינוך.
יעקב מרגי: המצב שמשרד התרבות והספורט שבונה, שיודעים שיש פה דיון על אולמות ספורט, אפילו לא טורחים להגיע, זה מראה כמה המחויבות שלהם לנושא.
יעקב מרגי: אני קורא למשרד החינוך ולאוצר להיכנס להידברות בסוגיה.
יעקב מרגי: אני מודה למכון התקנים, למשרד הרווחה והשירותים החברתיים שהגיעו לדיון.
יעקב מרגי: אם הם לא היו מגיעים, אל תיפגעו, לא הייתי מרגיש את החיסרון שלהם, אבל משרד ממשלתי שאמון ואחראי לבנות את אולמות הספורט, לא נמצא איתנו בדיון.
יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון מעקב ודיון המשך לדיון הזה עם קבלת הדוח.
יעקב מרגי: גם אם לא יבוא הדוח והמיפוי, אנחנו נקיים דיון מעקב.
יוסף עטאונה: אני מציע להכניס לסיכום, כי בתי ספר ומוסדות חדשים, לא יתנו להם אישור הפעלה אם אין מגרש מהתחלה.
יוסף עטאונה: בונים את בתי הספר ואין מגרש בכלל ומפעילים אותם.
יעקב מרגי: אתה יודע מי החולה הכי מסוכן?
יעקב מרגי: לא זה שלא הולך לרופא, זה שהוא לא יודע שהוא חולה.
יעקב מרגי: אנחנו במצב שהמשרדים הנוגעים בדבר לא יודעים שהם חולים.
יעקב מרגי: כשאין מיפוי ואין תקינה, הם לא יודעים שהם חולים.
יעקב מרגי: ברגע שתהיה תקינה, אז נחייב זאת.
יעקב מרגי: ודאי שצריך לחייב אם יש תקינה ואנחנו יודעים שבית ספר איקס בגודל כזה, עם מספר תלמידים כזה, צריך שיהיה בו אולם ספורט.
יעקב מרגי: ודאי שצריך אישור הפעלה.
יעקב מרגי: לא יהיה אישור הפעלה בלי זה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ה-8 בינואר 2018, כ"א בטבת תשע"ח.
יעקב מרגי: זה גם יום השפה העברית, שוועדת החינוך הקדימה את זה לשבוע שעבר ואירחנו כאן את האקדמיה ללשון העברית.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: הוצאת הבנקים מהכיתות, של חה"כ עמר בר-לב, של חה"כ עליזה לביא.
מסעוד גנאים: ומסעוד גנאים.
יעקב מרגי: ושל חה"כ מסעוד גנאים.
מסעוד גנאים: הצטרפתי לפחות.
יעקב מרגי: הנשיאות העבירה לי.
יעקב מרגי: אנחנו, מה שקשור בקרדיט, נותנים לכל מי שעושה.
יעקב מרגי: לא אחת הוועדה קיימה דיונים בסוגיה של גופים מסחריים בבתי הספר וזה מתבטא בהרבה תחומים, לאו דווקא בחינוך הפיננסי.
יעקב מרגי: יש גם כללים ויש ועדה שמאשרת כשיש צורך בהכנסת גוף מסחרי כזה ואחר.
יעקב מרגי: הוועדה גם קובעת את המגבלות.
יעקב מרגי: אין ספק, הכותרת מדברת בעד עצמה, איך אנחנו מסתכלים, מצד אחד, איך אנחנו מעבירים את החינוך הפיננסי לתלמידי ישראל.
יעקב מרגי: חבל שאין לנו מסגרת של חינוך למבוגרים.
<קריאה: לא פחות חשוב.
יעקב מרגי: אם לא יותר, אבל לפחות בואו נתחיל מהגדיים.
יעקב מרגי: כשהם יהיו תיישים, ידעו איך להתנהל פיננסית נכון ובאחריות.
יעקב מרגי: השאלה אם זה חייב להיות באמצעות גופים מסחריים.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו גם בנק ישראל, משרד החינוך.
יעקב מרגי: אני רואה את מועצת התלמידים, אורחים.
יעקב מרגי: קודם כול חברי הכנסת המציעים.
עמר בר-לב: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה על הדיון המהיר הזה.
עמר בר-לב: אני מצטרף לכל הדברים שאמרת.
עמר בר-לב: חינוך פיננסי הוא חשוב מאוד.
עמר בר-לב: חשוב מאוד גם בגילאים צעירים, באמת שלא ניקלע למצב שאנשים כל כך נרתעים וחוששים מזה, שגם כשמתבגרים הם נעדרי ההבנה הפיננסית הבסיסית, ואנחנו מדברים כאן על דברים בסיסיים, אנחנו לא מדברים כאן על איזה תחכום כלכלי גדול מאוד, ולכן בעניין הזה אין שום ויכוח.
עמר בר-לב: אני חושב שמשרד החינוך גם ניסה ומנסה עוד לפני המהלך הזה להכניס חינוך פיננסי במספר כיתות יותר קטן, נדמה לי שבמאה וחמישים בתי ספר, לפני המהלך הזה אולי בפחות, אבל בהחלט מתוך זה אני מבין שגם משרד החינוך רואה בזה חשיבות רבה.
עמר בר-לב: יחד עם זה, המהלך חייב להיות מהלך ממלכתי.
עמר בר-לב: הוא התחיל כמהלך ממלכתי.
עמר בר-לב: אתה ציינת שהוקמה ועדה ואנחנו בעד ועדה בלתי תלויה.
עמר בר-לב: אפילו אני לא נכנס לזה שנציג ההורים היה עובד אחד הבנקים בוועדה הזאת, אבל נשים את זה רגע בצד.
עמר בר-לב: הוקמה ועדה והוועדה הגיעה למסקנות כאלה ואחרות.
עמר בר-לב: אני חושב שמשרד החינוך צריך לקחת את המשימה הזאת על עצמו עם בנק ישראל.
עמר בר-לב: אני מבין שבנק ישראל חושב שהנושא הוא מאוד חשוב ומעוניין לעזור, אז אני חושב שבקביעת תוכנית ההדרכה, אני כמובן לא רואה את עצמי כמומחה לחינוך פיננסי ולכן אני לא אביע את דעתי במצגת שראיתי, איזה דברים נראים לי ואיזה דברים לא נראים לי, כי זה פחות רלוונטי.