GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מרילין טמסיט: על הניוד, כן.
<מרילין טמסיט: אני מבקשת באמת לא להפוך אותנו לחאפרים, וכל אחד רוצה לעשות כסף על איזה ארנב.
יעקב מרגי: עכשיו את מביאה לילד במעון אוגר או ארנב.
יעקב מרגי: אין לו הכנה מוקדמת, תופס אותו ככה.
<מרילין טמסיט: שאלה מצוינת.
<מרילין טמסיט: אני מפעילה כחמש עשרה שנים חברה להפעלות בעלי חיים עם ילדים, כולל תינוקות בני שמונה חודשים שכבר מתחילים לשבת.
<מרילין טמסיט: יחד עם אחות בטיפת חלב פיתחנו תוכניות שמותאמות לקשר ולמגע של בעלי החיים.
<מרילין טמסיט: איך זה מגיע?
<מרילין טמסיט: נכון, שאלת שאלה מאוד חכמה.
<מרילין טמסיט: ילד בא, רואה אוגר, לוחץ.
<מרילין טמסיט: אין לו ויסות חושי כל כך טוב, אז יש הכנה.
<מרילין טמסיט: אני מביאה בובה בדיוק באותו דגם.
<מרילין טמסיט: אני מסבירה.
יעקב מרגי: גבירתי הנכבדה, אני שמח שאת מתארת את זה.
יעקב מרגי: מניין לי שכל אלה שמניידים בעלי חיים פועלים בצורה שאת מתארת?
<מרילין טמסיט: קודם כול כך יהיה.
יעקב מרגי: התפקיד שלנו, אין לנו עמודי תלייה בחוץ.
יעקב מרגי: אנחנו לא הולכים לתלות אף אחד.
יעקב מרגי: נחשפנו פה למצב שצריך להתמודד איתו.
יעקב מרגי: אם משרד החינוך חושב שזה חשוב חינוכית, שיתכבד ויכין נהלים, כנ"ל משרד הבריאות, משרד החקלאות.
יעקב מרגי: כל משרדי הממשלה הנוגעים בדבר צריכים לכתוב נהלים ברורים.
<מרילין טמסיט: יש נהלים.
יעקב מרגי: לא ברור.
<מרילין טמסיט: יש מפורשות בתחילת חוזר מנכ"ל עצמו וגברת עירית בירן תחזק את דבריי.
<מרילין טמסיט: בתחילת החוזר מנכ"ל יש הלל ושבח והכול לטובת בעלי חיים בבתי הספר.
<מרילין טמסיט: בסעיף 16.2 כתוב להכניס רק כלבים למעט מקרים חריגים שבהם אפשר להביא מפעילים חיצוניים, כמונו.
<מרילין טמסיט: עליהם לפעול לפי הסעיפים הבאים, לעמוד לפי רשות הטבע.
<מרילין טמסיט: בסופו של דבר גם לבקש אישור ניוד ממשרד החינוך, זאת אומרת שלא די בכל המסכת שעברנו עם הרט"ג, יש במשרד החינוך גוף שצריך לבקש ממנו רשות, בבקשה, אפשר לנייד?
יעקב מרגי: תמי מוטיב, בבקשה.
<תמי מוטיב: צהריים טובים, שמי תמי מוטיב.
<תמי מוטיב: אני באה מבית לחם הגלילית, אני מנהלת את חוות ינשוף מזה עשרים וחמש שנה.
<תמי מוטיב: אני קודם כול לא מבינה למה כולם פה נגד כולם.
יעקב מרגי: אני בעד כולם.
<תמי מוטיב: אני גדלתי בבית ספר ומה שהציל אותי זה בעלי חיים.
<תמי מוטיב: כשאני הקמתי את החברה שלי, המטרה הייתה אהבה גדולה לבעלי חיים.
<תמי מוטיב: לא תשכנעו אותי שאני מתעללת בבעלי חיים.
<תמי מוטיב: עשרים וחמש שנה, אני יכולה לספור על כף יד כמה בעלי חיים מתו.
<תמי מוטיב: החיות לא רצות בכלוב בהיסטריה.
<תמי מוטיב: לאורך השנים נעשתה רגולציה מול משרד החינוך.
<תמי מוטיב: אני עובדת דרך קרן קרב עם נהלים ברורים של חוק צער בעלי חיים.
יעקב מרגי: מתי נפגשת עם פיקוח של אחד ממשרדי הממשלה?
<תמי מוטיב: אנחנו שייכים למשרד החינוך.
<תמי מוטיב: אנחנו תחת פיקוח.
<תמי מוטיב: מתי הם פעם אחרונה היה אצלך וטרינר כלשהו?
<תמי מוטיב: לפני שבועיים הייתה רויטל אצלנו בשתי פינות חי.
יעקב מרגי: מי זו רויטל?
<תמי מוטיב: רויטל שמפקחת מטעם קרב.
<תמי מוטיב: קרב מינו וטרינרית.
יעקב מרגי: בסדר, קרב מינתה.
יעקב מרגי: אתה מבינה מה את עונה לי?
<תמי מוטיב: קרב זה משרד החינוך.
יעקב מרגי: קרב זה מפעיל.
יעקב מרגי: כל אחד בא באמת מתוך ההוויה שלו וזה טוב.
יעקב מרגי: חשוב שתבינו, התפקיד שלי בסוף הוא לברור את המוץ מן התבן ולבוא ולומר איפה טעון שיפור.
יעקב מרגי: יכול להיות שצריך לברך, יכול להיות שלא טעון שיפור.
יעקב מרגי: את לא יכולה לבוא מהמקום שאת נמצאת ולומר, הכול תקין.
יעקב מרגי: את יכולה להגיד, אצלנו כך.
אורי מקלב: אתה העלית נקודה מאוד חשובה אדוני היושב ראש.
אורי מקלב: אנחנו נותנים את הילדים שלנו לקרב.
אורי מקלב: קרב מפעילה הרבה תוכניות חינוכיות ואם יש מפקח על ההפעלה, על נפש הילד, על החינוך של הילד, זה מפקחים של משרד החינוך.
יעקב מרגי: יושבת פה הגברת הנכבדה שהיא אחת ויחידה.
<קריאה: ויום אחד בשבוע.
יעקב מרגי: רגע, אל תפריע לי בבקשה.
אורי מקלב: אבל כשנתנו לקרב להפעיל את התוכנית הזאת עם בעלי חיים, חלק מההסכם זה גם וטרינר, אנשי מקצוע שיפקחו.
יעקב מרגי: מאות פינות חי, מאות ניודים.
יעקב מרגי: היא לא מסוגלת במשרה של יום בשבוע לפקח.
<תמי מוטיב: בתור מישהי שבאמת עובדת הרבה שנים בקרב, נעשה תהליך עם קרב שהורדנו את כמות בעלי החיים ואת סוגי בעלי החיים, והכנסנו, לכל מי שחושב שאנחנו לא עובדים בטבע, זה משולב עם טבע, עם נמלים, עם עכבישים, עם חלזונות.
<תמי מוטיב: זו לא תוכנית שרק מניידת.
<תמי מוטיב: זה מה שקורה בקרב.
<תמי מוטיב: אני אומרת, כולנו בעד בעלי חיים.
<תמי מוטיב: כולנו גם פה בחינוך ילדים.
<תמי מוטיב: צריך לעשות את זה כמו שעושים, משלבים ועושים את זה כמו שצריך.
יעקב מרגי: רוני רדו.
<רוני רדו: שלום.
<רוני רדו: א', אני מאוד שמח על הדיון.
<רוני רדו: אני רוצה להגיד כמה דברים.
<רוני רדו: א', בלי בעלי חיים לא הייתי פה.
<רוני רדו: זו ההיסטוריה האישית שלי.
<רוני רדו: אני מ-1998 עד 2010 הייתי יועץ מדעי ליחידה במשרד החינוך שנקראת היחידה לייעוץ והדרכה בנושא בעלי חיים.
<רוני רדו: ב-1998 היחידה הזו מנתה ארבע משרות מלאות פלוס רוני רדו, יועץ מהאקדמיה בחצי משרה.
<רוני רדו: היחידה הזו נשארה היום עם יום בשבוע במשרד החינוך.
<רוני רדו: כשהיינו ביחידה, משרד החינוך עסק בחינוך, עסק בכתיבת חוזרי מנכ"ל, עסק בעשרות השתלמויות גם בתוך בתי הספר וגם השתלמויות למפעילים של פינות חי.
<רוני רדו: מ-2010 היחידה הזו ירדה מארבע משרות ליום בשבוע, לא הרימה השתלמות אחת למעט השתלמות אחת שמישהו תרם אותה ואני העברתי אותה.
<רוני רדו: לא קידמה את הנושא.
<רוני רדו: אנחנו בזמננו כתבנו ספר.
<רוני רדו: מה יש היום לפינות חי בארץ?
<רוני רדו: קודם כול, פינות החי בארץ כפופות לחוקים של מדינת ישראל שהם מהמתקדמים בעולם.
<רוני רדו: חוק צער בעלי חיים והנספחים שלו מדברים פה על ניוד.
<רוני רדו: חוק צער בעלי חיים מגדיר בדיוק איך לנייד.
<רוני רדו: מותר לנייד היום ארנבון אחרי איזה יומיים מנוחה בבית ואחרי זה עוד פעם פעמיים בשבוע.
יעקב מרגי: המפתח היחיד שיש פה לוועדה זה הפיקוח והבקרה.
יעקב מרגי: תפקידי לוודא.
יעקב מרגי: כשאתה אומר לי שבחוק צער בעלי חיים, ארנבון מנויד יום אחד, נח יומיים, יש לו מספר מזהה?
יעקב מרגי: יש מישהו שבודק את זה?
יעקב מרגי: אל תזרקו לי סיסמאות לחלל האוויר, שמחר-מחרתיים הם נשארים כך.
יעקב מרגי: כמה פינות חי יש?
<קריאה: 1,500.
יעקב מרגי: ועוד כמה עשרות מניידים בארץ או מאות?
<אילת שמואלי: אבל אי אפשר לשים פקח על כל בן אדם, אז עושים את מה שאפשר.
יעקב מרגי: אני איתך, גבירתי ממשרד החקלאות.
יעקב מרגי: נכון, אי אפשר לפקח על כל אחד ואחד.
יעקב מרגי: השאלה המתבקשת, יש תוכנית סדורה, תוכנית עבודה לפיקוח ובקרה בתחומים האלה?
<אילת שמואלי: יש אפילו צ'ק ליסט.
יעקב מרגי: את לא אמרת את זה בתחילה.
<רוני רדו: אני רוצה לסיים.
<רוני רדו: אני חושב שאין פה ויכוח על החשיבות של בעלי חיים ופינות חי.
<רוני רדו: יש פה הסכמה מלאה שאין פיקוח.
<רוני רדו: לדעתי צריך לאגד כוחות של כל משרדי הממשלה, כולל משרד החינוך שיחזיר את המשרות האלה לפיקוח.
יעקב מרגי: ד"ר יוני.
<יוני יהודה: שלום, אני פונה אליך, כבוד יושב ראש הוועדה, מודה מאוד לרב אורי מקלב ורוצה להחזיר את הדברים לפתיחתם, כי שמענו באמת את כל הדיון.
<יוני יהודה: הבעיה העיקרית שלנו בסופו של דיון היא פיקוח.
<יוני יהודה: זו הבעיה העיקרית שלנו.
<יוני יהודה: בהקשר הזה אני פונה לעירית.
<יוני יהודה: היא יצאה, חבל.
<יוני יהודה: אנחנו נפגשנו כמה פעמים והיו לנו פתרונות.
<יוני יהודה: אני רוצה לומר באיזה שני כובעים אני נמצא כאן.
<יוני יהודה: אחד, יושב ראש "נפש חיה בגוף חי", שזה הארגון שמאגד את העוסקים בהתערבויות למען אנשים, ממפעילים, יועצים, מטפלים, פסיכותרפיסטים, סוסים, כלבים.
<יוני יהודה: לסוסים גרפנו היום ניצחון, שאין יותר הימורים על הסוסים, אז אפשר גם להיות בשמחה על משהו שהצליח, ומנהל גם באוניברסיטה העברית את בית הספר להתערבויות טיפוליות בעזרת בעלי חיים.
<יוני יהודה: אני דוקטור בפסיכולוגיה.
<יוני יהודה: כל מה שנאמר כאן, כל האנשים שנמצאים כאן דואגים לרווחת החיות ומתוך כך לפיתוחם והתפתחותם הבריאה של אנשים.
<יוני יהודה: יש תקלות.
<יוני יהודה: קודמתה של הגברת שנמצאת כאן, הילה, יחד עם עירית בירן, היה ניסיון במשרד החינוך לקחת את הבוגרים של בית ספר של אבי ליליאן שגם אני זכיתי ללמוד שם את הנושא של אח וטרינר לפני למעלה מעשרים וחמש שנה, ובתי ספר אחרים.
<יוני יהודה: יש אנשי מקצוע שלומדים איך לטפל בבעלי החיים, ברווחה.
<יוני יהודה: אם בכל מסגרת מי שיהיה אחראי על פינת החי, הוא יהיה אדם שעבר את ההסמכה הראויה, ויש את ההסמכות, היינו נראים אחרת לגמרי.
<יוני יהודה: אני מבקש, יושב ראש הוועדה, אני שואל אותך שאלה כי עירית לא נמצאת כאן.
<יוני יהודה: מתי אי פעם במדינת ישראל התקיים דיון על סיוע, טיפול, הפעלה, משהו בעזרת בעלי חיים?
<יוני יהודה: מי היה בדיון הזה?
<יוני יהודה: לזרוק את זה לכיוון משרד הבריאות ולומר, משרד הבריאות כן מכיר, לא מכיר, זה פשוט לא נכון, כי הרי אנשים עובדים בטיפול בעזרת בעלי חיים בתוך בתי חולים, עובדים דרך קופות החולים.
<יוני יהודה: מה שהצעתי זה לפתרון.
<יוני יהודה: צריך להקים ועדה, ואנא תזמנו אותנו.
<יוני יהודה: אנחנו יודעים איך לדאוג לרווחת החיים וכולנו רוצים כאן לדאוג לרווחתם.
יעקב מרגי: אני חושב שפחות או יותר שמענו את כל הצדדים בדיון.
אורי מקלב: אפשר עוד משפט?
אורי מקלב: קודם כול, אני שוב מודה לך על קיום הדיון.
אורי מקלב: אני שם את הערך של צער בעלי חיים לפני התועלת או עזרה לילדים.
אורי מקלב: אני מצווה אפילו על כך, אבל אני לא חושב שאי אפשר לקיים את שניהם.
אורי מקלב: אנחנו מאמינים שאפשר לקיים את שניהם, גם לשמור על צער בעלי חיים וגם לעזור לבני אדם וגם ודאי הצורך של הילדים.
אורי מקלב: אנחנו אוכלים עופות, מגדלים עופות בלולים, פרות.
אורי מקלב: אנחנו מגדלים ברפתות בשביל ביצים, בשביל חלב.
אורי מקלב: אנחנו גם משפרים את המצב ואנחנו למען צרכים של ילדים.
אורי מקלב: אנחנו לא נעשה את זה?
אורי מקלב: אין ספק שצריך לעשות את זה, לכן דרך המלך כפי שאתה גם אמרת, אדוני היושב ראש, זה לעשות רגולציה, לעשות הסדרה ולחייב את כל מי שפועל בעניין, לפעול לפי הרגולציה ולפי ההסדרה שיש לנו.
אורי מקלב: מתוך הרבה דברים ששמענו פה, חלק זה מתוך השקפה, מתוך רגשות.
אורי מקלב: אולי המקצוען היחיד שהיה פה חוץ מהאנשים שמפעילים, זה ד"ר אבי ליליאן שבא ואמר, אין הפקר היום, הדברים מתנהלים ברוב רובם של המקרים כפי שצריך להחזיק פינת החי, וגם מה שאנחנו מדברים לגבי ניוד של בעלי חיים.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, המקרים שקורים לא צריכים להיעשות ובזה צריך לטפל.
אורי מקלב: צריך פיקוח.
אורי מקלב: מה עשינו?
אורי מקלב: בגלל שאין לנו הסדרה, זרקנו את הכול, אנחנו מסירים אחריות.
יעקב מרגי: לא, המשרד קצת הוריד את העוצמות של החוזר.
אורי מקלב: אם אתה לא מנייד, אתה גדעת שלושת רבעי מהטיפול הזה.
אורי מקלב: אם אתה לא נותן לנייד, אם אתה גם לא נותן לפתוח חדשים אולי בצורה כזאת, בצורה אחרת.
אורי מקלב: זה באמת ראש קטן, זה לברוח מהאחריות.
אורי מקלב: אתה יודע, אותו רב שלא למד ולא שנה, באו אליו עם שאלות על תרנגולים, זה כשר או לא?
אורי מקלב: שאלו אותו, איך אתה יודע אם זה כשר?
אורי מקלב: הרי לא למדת ולא שנית.
אורי מקלב: הוא אומר, תראה, אני נותן לכלב.
אורי מקלב: כתוב, פעולה טרפה, לכלב תשליכון.
אורי מקלב: אם הכלב אוכל אותו סימן שזה טרפה, אם הוא אוכל, סימן שזה כשר.
אורי מקלב: זה היה הסימן שלו.
אורי מקלב: בערך משרד החינוך מתנהג באותה מידה.
אורי מקלב: אנחנו לא יודעים, לא מכירים.
יעקב מרגי: והכלב מחמיר, הוא אוכל הכול.
אורי מקלב: הייתה לו אינדיקציה אם הדבר הזה כשר או לא.
אורי מקלב: זורקים את האחריות, אומרים, אנחנו לא נותנים להפעיל יותר.
אורי מקלב: זאת לא דרך להתמודד עם צורך.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים כאן באיזה משהו חוויתי, מדברים בצורך חיוני ואמיתי.
אורי מקלב: הדרך להתמודד על ידי משרד החינוך זה לפעול על רגולציה, על כל ההסדרה.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת אורי מקלב על היוזמה של הדיון הזה.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה על חשיבות פינות החי וניוד בעלי חיים ותרומתם לתלמידים.
יעקב מרגי: הוועדה שמעה על החשש הקיים לצער בעלי חיים והתעללות בבעלי חיים.
יעקב מרגי: הוועדה חרדה מכך שמאות ואלפי פינות חי מתקיימות תחת אחריות של עובדת אחת, יום בשבוע.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר החינוך להגדיל את התקן של הממונה על ההעשרה באמצעות בעלי חיים.
יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממשרד החינוך להכין נוהל מסודר או בנוהל או בתקנות או בחוזר מנכ"ל שיהיה בתאום עם המשרדים הנוגעים בדבר, כפוף גם לחוקים הקיימים.
יעקב מרגי: הנוהל הזה יהיה כפוף לתוכנית פיקוח ובקרה.
יעקב מרגי: אם יחליטו שמשרד זה או אחר יפקח, אני רוצה לראות את התוכנית הזו.
יעקב מרגי: מאחר ועצרתם את הפעולות של ניוד בעלי חיים, אז אני נותן לכם לא יותר מ-45 ימים לנושא הזה.
יעקב מרגי: אני אקיים דיון בעוד 45 ימים לראות מה נעשה בנושא הזה, אלא אם כן תשחררו בינתיים בכפוף להכנת נוהל, אתן לכם הארכת מועד לכך.
יעקב מרגי: כמובן כל מה שתכינו, שיהיה בתאום כל משרדי הממשלה והארגונים הנוגעים בדבר.
יעקב מרגי: הנושא: הורות בחינוך.
יעקב מרגי: הנושא הזה לא זר לנו, לא חדש לנו.
יעקב מרגי: אני רואה חלק מהדמויות כאן, נפגשנו בוועדות אחרות.
יעקב מרגי: אין מי שלא חושב שהנושא הזה צריך להיות מוסדר, מוכוון.
יעקב מרגי: כולם מכירים בצורך של זה.
יעקב מרגי: אני מבין שיש לנו מצגת.
יעקב מרגי: מי מציג את המצגת?
<מירי נבון: משרד החינוך.
<מירי נבון: צהריים טובים לכולם, שמי מירי נבון, אני ממלאת מקום מנהל המינהל הפדגוגי.
יעקב מרגי: רק תסבירי לי מה ההבדל בין מזכירות פדגוגית למינהל?
<מירי נבון: המזכירות הפדגוגית אחראית על התכנים, על הדיסציפלינות, מה תוכנית הלימודים.
יעקב מרגי: והמינהל?
<מירי נבון: כל הארגון של בית הספר.
<מירי נבון: הם ה-מה ואנחנו ה-איך, לצורך העניין.
<מירי נבון: רק להגיד שהסוגיה של שותפות הורים, כי מדובר כאן אכן בשותפות ובמשולש שווה צלעות או שווה שוקיים, היא אחד הנושאים שיושב בתוכנית האסטרטגית של משרד החינוך מתוך הבנה שיש כאן חיבור.
<מירי נבון: מערכת החינוך, המורים, המנהלים, הגננות לא יכולים לסיים את הדיאלוג והשיח עם הילדים ללא ההורים.
<מירי נבון: ההורים לא מודרים החוצה, ההורים הם חלק מתוך מערכת החינוך.
<מירי נבון: הנכון הוא להסדיר בעצם את מערכת היחסים שתהיה באמת מערכת היחסים מפרה, בונה, מקדמת, מסייעת לבית הספר או לגן לעשות את עבודתו נאמנה מול הילדים ולהימנע ממקומות של חיכוך.
<מירי נבון: החיכוך לפעמים קורה והמחשבה היא באמת איך מייצרים סוג של הידברות ומשא ומתן כאשר יש צורך במשא ומתן, ממקום שמכבד את שני הצדדים, גם את מי שאחראי בעצם לפחות רבע מיומו של הילד, עם ההורים, עם אלה שבעצם ממשיכים את סדר היום של הילד לאחר שעוזבים את בית הספר, אבל הדיאלוג הזה נמשך גם באופן סמוי.
יעקב מרגי: בואי נתמקד במצגת ותוך כדי המצגת נדבר.
<מירי נבון: מה שהחברות כאן יציגו זה איזשהו מודל שאנחנו שוקדים עליו בעת האחרונה, שמפנה באמת את סוג היחסים ואת האופן שבו היחסים אמורים להתקיים, ואני אעביר את זה לחברות מהשירות הפסיכולוגי ייעוצי.
<עינב לוק: בוקר טוב, שמי עינב לוק מהשירות הפסיכולוגי ייעוצי.
<עינב לוק: אני אנסה להציג את התפיסה ומה אנחנו עושים בנושא של קידום הקשר, השיח והשותפות עם הורים במערכת החינוך.
<עינב לוק: קודם כול אני רוצה להגיד שכל התשתית שאנחנו נציג אותה מבוססת על שני דוחות מחקר חשובים שנכתבו על ידי היוזמה לחקר יישומי בחינוך, ונמצא גם כאן פרופ' צ'רלי גרינבאום ואנשים נוספים שהיו שותפים למחקר.
<עינב לוק: התוכנית שלנו מבוססת על הידע שנצבר במחקר.
<עינב לוק: חשוב להגיד שקודם כול הידע המרכזי שנצבר זה שהנוכחות של הורים והקשר האמיתי בין הורים למערכת החינוך הוא אחד המפתחות להצלחה.
<עינב לוק: הוא מסייע לקידום הישגים, יחסים, אקלים, כמעט כל דבר במטרות החינוך.
<עינב לוק: זה אחד המפתחות להצלחה ולכן אנחנו רואים בזה תהליך חשוב.
<עינב לוק: אני רוצה להגיד שהנושא הזה נמצא באסטרטגיות של משרד החינוך ומבחינת העמדה של משרד החינוך מי שאחראי על יצירת הקשר, על היוזמה של הקשר היא מערכת החינוך.
<עינב לוק: היוזמה הזאת כוללת בעצם תהליך מתוכנן, ארוך טווח, שזה נמצא בתוכנית העבודה של מנהל בית הספר ושל המשרד.
<עינב לוק: אנחנו חושבים שהוא צריך להיות זה שמתכנן, יוזם, מלווה את זה בתהליכי הערכה, בקרה, בתהליכי שיתוף, וזו עמדה חשובה שאומרת, לא נראה מה הצד השני יעשה, אלא האחריות מוטלת על מערכת החינוך.
<עינב לוק: זה מבחינת העמדה.
<עינב לוק: אנחנו מגדירים בתוכנית שלנו איזה ציר של שותפות.
<עינב לוק: אנחנו אומרים שהקשר והיחסים עם ההורים נמצאים על איזשהו ציר.
<עינב לוק: יש תחומים שבהם אנחנו נהיה במצב של יידוע, בתחום אחר נהיה בהזמנה לשותפות ובתחומים אחרים נהיה בהחלט שותפים עם שיתופי פעולה בין ההורים למערכת החינוך, וזה משהו שצריך להיבנות במערכת היחסים בין ההורים לצוות החינוכי.
<עינב לוק: משרד החינוך בשיתוף עם הראמ"ה פיתח מחוון או כלי להערכה עבור מנהלי בתי הספר, שכרגע הוא פועל רק בבתי הספר בפיילוט, ותיכף אני אסביר מה זה הפיילוט.
<עינב לוק: בתי הספר בעצם ממפים את מידת השותפות שלהם עם ההורים בכל אחד מהתחומים: לימודי, אקלימי, יחסים, תקשורת עם הורים, ועושים את זה בתחילת התהליך, מובילים שינוי לנוע על ציר השותפות ממצב של יידוע למצב של שיתופי פעולה, ובוחנים את עצמם לאחר התהליך.
<עינב לוק: התחומים שבהם אנחנו פועלים בנושא של שותפות הורים הם קודם כול מערכת היחסים ושיתופי פעולה בין המוסד החינוכי להורים.
<עינב לוק: התחום השני הוא קידום הורות מיטבית, שתיכף נתייחס לזה, והתחום השלישי הוא קידום המחקר.
<עינב לוק: אלו שלושת התחומים בהם אנחנו עוסקים.
<עינב לוק: נתחיל מהמדיניות.
<עינב לוק: משרד החינוך שוקד בשנתיים האחרונות על כתיבת מסמך מדיניות שיהפוך בסופו של דבר למסמך מחייב, חוזר מנכ"ל.
<עינב לוק: אנחנו כרגע עובדים מול כל השותפים על המסמך הזה.
<עינב לוק: כמו שאמרתי, המסמך מבוסס על התפיסות ועל ההמלצות הקיימות בדוח האקדמיה והוא נכתב על ידי כל הגורמים בשיתוף עם פורום ועד ההורים היישוביים.
<עינב לוק: לגבי הפיילוט, אנחנו, כדי לתקף גם את מסמך המדיניות וגם כדי לבנות את התפיסה, בחרנו חמישה בתי ספר מכל מחוז.
<עינב לוק: הגדרנו פיילוט של כשלושים וארבעה בתי ספר.
<עינב לוק: בפיילוט הזה בתי הספר מתנסים ביצירת שותפות על פי התפיסה ועל פי עקרונות שנכתבו במסמך המדיניות ובדוחות האקדמיה, מלווים במדריכים מומחים בתחום מטעם השירות הפסיכולוגי ייעוצי.
<עינב לוק: התהליך הזה מלווה במהלך שלוש שנים, כאשר בית הספר מתחיל בתהליך של מיפוי, אבחון תהליכי הכשרה הן לצוות החינוכי והן לצוותי ההורים, מקיים דיאלוג ושיח בין שתי הקבוצות, מבנה את התוכנית המשותפת על ציר השותפות, יוזם תהליכים ויוזמות משותפות להורים ולצוותי חינוך, מעריך את התהליך בתהליכי הערכה ובקרה ומפתח יוזמות ייחודיות.
<עינב לוק: בסופו של דבר אנחנו רוצים שהפיילוט הזה יהווה איזשהו כלי עבור כל בתי הספר, שאותו אנחנו נפיץ, שמהווה בעצם איזה כלי שבסופו של דבר יופץ לכל בתי הספר שיוכלו להוביל אותו על ידי אנשי מקצוע ומדריכים במידת הצורך.
<עינב לוק: חשוב להגיד שאחד המרכיבים בתוך הפיילוט, שאני חושבת שהוא גם מרכיב שגם נולד מתוך התפיסה והמדיניות וגם עלה בתוך בתי הספר שנמצאים בפיילוט, זה הצורך להקים בתוך בתי הספר היבטים של קידום הורות מיטבית, וזה אומר קבוצות הורים, הרצאות להורים, שיח סביב מעברים, קבוצות להורים סביב סוגיה שעולה כצורך, נקרא לזה הדרכת הורים, הורות מיטבית, והדבר הזה יינתן בבתי הספר בפיילוט תוך התנסות, מה יכול לקום בתוך בתי הספר או ברמה יישובית או ברמה בית הספרית, שהשאיפה שבכל בית ספר יהיה מרכז או קבוצות עבודה עם הורים, הרצאות ושיח.
<עינב לוק: כל התהליך הזה מלווה בשיתוף עם פורום ועדי ההורים היישובים.
<עינב לוק: אתם יכולים לראות קצת מחוויות הפיילוט ומה קורה, מה אנחנו מגדירים כשיתוף פעולה, באלו תחומים, שיח בין המורים בינם לבין עצמם ובסופו של דבר שיח משותף, וכל זה לקידום טובת התהליך החינוכי, התלמידים, המטרות.
<עינב לוק: אם אנחנו נדבר איזה כלים יהיו לנו בסופו של דבר מתוך הפיילוט הזה ויהיו בתוך האוגדן, זה המחוון כמו שהגדרתי אותו, שזה כלי להערכת השותפות, תדריך לעבודה עם המחוון, סדנאות לחדר המורים.
<עינב לוק: יצא ספר שנקרא "נפגשים", שהספר הזה בעצם מדבר על העמדות של המורים ושל ההורים בנוגע לשותפות ולשיח עם הורים.
יעקב מרגי: במעורבות או התערבות?
<עינב לוק: אנחנו קוראים לזה קשר, יחסים ושותפות, מתוך עמדה שאנחנו אומרים שאנחנו רוצים את השותפות הזאת.
<עינב לוק: בילד אין בתוך השותפות הזו מובנה תהליך פרואקטיבי, ובעצם אחד הדברים שהמורים ירכשו בתהליך הזה וגם עבודה עם הורים, על כלים לניהול הקונפליקט.
<עינב לוק: אנחנו יודעים שזה מובנה בתוך השותפות הזאת.
<עינב לוק: אנחנו מדברים על הגברת מוגנות הצוות, על עקרונות לקידום תקשורת מכבדת, כל זה בתהליכי הכשרה, עקרונות לקידום תקשורת מכבדת גם פנים אל פנים וגם ברשתות החברתיות.
<עינב לוק: אנחנו יודעים שזו גם סוגיה משמעותית.
<עינב לוק: תדריך לעבודה פרטנית עם ההורים סביב הילד, מחוון לפיתוח אספות הורים באופן אחר, מודלים להדרכת הורים בתוך מוסדות החינוך וברשויות המקומיות וכלים להערכת התהליך החינוכי.
<בטי ריטבו: שמי בטי ריטבו, אני ממונה על תחום הורים ומשפחה באגף שפ"י, שירות פסיכולוגי ייעוצי.
<בטי ריטבו: אני אתייחס למוקד השני של העבודה שלנו, שהוא קידום ההורות המיטבית.
<בטי ריטבו: מסוגלות הורית משפיעה על הקשר והשותפות והקשר והשותפות משליכים על קידום המסוגלות ההורית.
<בטי ריטבו: אני רוצה לשים את הפוקוס למה אנחנו עושים בקידום ההורות המיטבית מהמקום שלנו.
<בטי ריטבו: לאנשי משרד החינוך יש לנו מה להציע להורים לא ממקום שאנחנו יודעים יותר טוב מהם, אלא ממקום שיש אצלנו אנשי מקצוע, להציע להם שירות, גם נושאים שאנחנו מתלבטים במשותף בחינוך ובגידול ילדים וגם בהחלט להציע להם מהידע והכלים, שזה המקצוע שלנו.
<בטי ריטבו: אני אתייחס רק למיקצת התהליכים והסדנאות והתוכניות שמתקיימות בארץ על ידי פסיכולוגים חינוכיים ויועצים.
<בטי ריטבו: אני רוצה לומר שהעבודה עם הורים היא חלק אינטגרלי, חלק מהרוטינה של עבודת הפסיכולוג.
<בטי ריטבו: אגף ייעוץ בשנים האחרונות רואה שזה בהחלט יותר ויותר גם תפקידה של היועצת החינוכית, אז אני אתן רק דוגמא בגיל הרך לתוכנית התקשרות שאני סיפרתי עליה בישיבות קודמות.
<בטי ריטבו: מדובר בתוכניות גם להכשרת הגננת וגם להכשרת הורים, תוכנית שבראשה דלת פתוחה, תוכניות דיאדה, גם ביחד, גם במשחקים, הורים וצוותי חינוך.
<בטי ריטבו: התוכניות האלה מתקיימות בשירותים הפסיכולוגיים ביישובים השונים בארץ.
<בטי ריטבו: בגיל היסודי, מטיבה, עוצמה להורים לילדים עם קשיים בהתנהגות, דלת פתוחה.
<בטי ריטבו: בעל יסודי גם דלת פתוחה, "תוכנית יובל" ו"מקום בלב", שזו תוכנית שאנחנו שותפים בה עם אשלים, ועוד הרבה מאוד תוכניות, חלקן הן חלק מ"תוכנית 360" לילדים ונוער בסיכון.
<בטי ריטבו: המרכזים להורים ומשפחה שרינה כהן הקימה, אנחנו ממשיכים לרכז את המרכזים, לפקח עליהם.
<בטי ריטבו: בנוסף לתוכנית להכשרת הורים, מקצועי, עם סילבוס של 620 שעות, כל מרכז עובד בכיוון הקהילה.
<בטי ריטבו: יש פה דוגמא, גם הכנה לכיתה א' וגם עבודה עם הורים עולים והורים לילדים עם צרכים מיוחדים, ההובלה היישובית של מכון אדלר בראש העין ועוד הרבה מאוד תוכניות וסדנאות שמתקיימות גם בבתי הספר וגם ביישובים השונים, וקשר עם ארגונים שונים בקהילה.
<בטי ריטבו: ההורים במרכז זה עם דגש לגיל הרך.
<בטי ריטבו: אני רוצה כאן להתמקד, כי זו לא עוד תוכנית, אלא פיתוח של תפיסה הרואה את ההורים.
<בטי ריטבו: אנחנו מתחילים מהגיל הרך משום שזה הבסיס, ואנחנו נמשיך גם ליסודי וגם לגיל ההתבגרות, כאשר אנחנו מפתחים תפיסה שאומרת שלא יתכן שתוכנית לקידום ילדים בגיל הרך לא תיקח בחשבון את ההורים.
<בטי ריטבו: התוכנית הזאת יישובית מתוך מקום לצרכים של אנשי המקצוע ביישוב, ההכשרה שהם צריכים, מה קיים ביישוב, לפתח ידע ייחודי.
<בטי ריטבו: אנחנו בסופו של דבר נוציא חוברת שמתייחסת גם לאנשי מקצוע, אבל גם להורים על השלבים של ההורים, מה קורה בכל שלב במקביל לשלב ההתפתחות של הילד.
<בטי ריטבו: יש פה את היישובים שזה מתקיים.
<בטי ריטבו: כאן דוגמאות לתוכניות שכבר קיימות.
<בטי ריטבו: אני רק גזרתי את התוכניות שקיימות עם הורים.
<בטי ריטבו: יש הרבה מאוד דברים שאנחנו עושים עם אנשי מקצוע.
<בטי ריטבו: אפשר לראות באמת, החל מעבודה עם פיזיותרפיסטית בשיתוף עם מרכזים לגיל הרך ועד לסדנאות בנושאים שונים.
<בטי ריטבו: אתם יכולים לראות כאן.
<בטי ריטבו: אנחנו הקמנו במשרד החינוך אתר, פורטל הורים לילדים בחינוך המיוחד.
<בטי ריטבו: הפורטל הזה, אתם מוזמנים להיכנס, לא רק מעביר ידע ומידע וקצת מכוון את ההורים לילדים עם צרכים מיוחדים במבוך הזה לאן להגיע וכו', אלא גם יש שם כתבות שמתאימות לפי דעתנו להורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<בטי ריטבו: בהמשך אנחנו נקים פורטל הורים לכלל ההורים בישראל.
<בטי ריטבו: הכתבות נמצאות באתר של המשרד, אבל אנחנו רוצים שיהיה לזה נראות ורוצים ככה לשרת את כל ההורים בישראל.
<בטי ריטבו: אני רוצה לסיים במודל שאנחנו אליו שואפים להגיע בכל מסגרת חינוכית.
<בטי ריטבו: כשאני מדברת על מסגרת חינוכית, אנחנו מתייחסים לגן ולבית הספר.
<בטי ריטבו: כפי שעינב אמרה, החל מהמחוון, שאנחנו הצגנו לכם רק דוגמא, מחוון עם הראמ"ה שבא למפות ולראות איפה אני כארגון, איפה אני עומד, שזה מאפשר לנו לתכנן את תוכנית העבודה, על הבסיס הזה להכשיר את חדר המורים גם בניהול שיח מיטבי וגם איך אני במצבים של משבר מנהלת את המתחים ואת הקונפליקט שקיימים עם ההורים.
<בטי ריטבו: אנחנו יודעים שזה קיים.
<בטי ריטבו: ליווי וסיוע לצוותים במצבי קונפליקט, תאום מפגשים סדירים עם ועד ההורים.
<בטי ריטבו: אני רוצה להגיד שיש סדירות שקיימת במשרד.
<בטי ריטבו: אנחנו מקיימים שיח מתמשך ורציף עם פורום ועדי ההורים היישובים, זה הפורום שמייצג את ההורים בישראל.
<בטי ריטבו: אנחנו לא מסכימים לכל דבר, אבל אני יכולה לומר שהשיח הוא רציף ונוצרו יחסים של אמון, שכולנו רוצים באמת מטרה משותפת.
<בטי ריטבו: פנייה לא רק לוועדי ההורים אלא לכלל ההורים במסגרת החינוכית דרך אתר המשרד, דרך קבוצות מיקוד, דרך סקרים.
<בטי ריטבו: פיתוח אספות הורים מותאמות, סדירויות ומנגנונים אשר יסדירו את הקשר עם ההורים, ומתן מענה אישי, מכבד ומקצועי לפניות של הורים, ומרכז הורים שעינב התייחסה.
<בטי ריטבו: אנחנו נרצה שבכל מסגרת חינוכית יהיה מענה להורים, של מספר מפגשים לשנה, שכל מסגרת חינוכית תחליט מה שמתאים לה.
<בטי ריטבו: תודה רבה על ההקשבה.
יעקב מרגי: המצגת הבאה.
<רינה כהן: אני רוצה לפתוח את דבריי בברכות לכל מי שנמצא כאן.
<רינה כהן: ברכות ליו"ר שמצא את הזמן.
<רינה כהן: רינה כהן שמי ואני ביחד עם מלכה, יושבת ראש המועצה הציבורית להורים בישראל, וכל היושבים כאן חברים במועצה, אז תודה רבה לכולם.
יעקב מרגי: גילוי נאות, היא עובדת משרד החינוך לשעבר, נכון?
<רינה כהן: לשעבר.
<רינה כהן: הקמתי את כל המרכזים שדיברו עליהם פלוס שישים מרכזים ביישובים, שנותרו מהם רק שניים עשר.
<רינה כהן: ברכות למשרד החינוך ולשפ"י ולעינב ולבטי ולמירי על כל ההתפתחות שעשיתם ועל כל העשייה שאתם עושים.
<רינה כהן: אני מקווה שכל העשייה הזאת אמנם תתפתח ותסתייע.
<רינה כהן: תבורכו.
<רינה כהן: אנחנו לצדכם ולעזרת
<רינה כהן: כם בעת הצורך.
<רינה כהן: למצגת - אני רוצה להרחיב את הפרספקטיבה.
<רינה כהן: אנחנו לא מדברים רק על שותפות הורים-מערכת החינוך מגיל לידה ועד איפה שזה הולך, אנחנו מדברים על הורים כהורים.
<רינה כהן: למה הורים?
<רינה כהן: כי כולנו הורים, כי אין חינוך בלי הורים.
<רינה כהן: סוף סוף למדנו את הדבר החשוב הזה.
<רינה כהן: השקעה בהורים מקדמת את שוויון ההזדמנויות בחינוך ומצמצמת פערים.
<רינה כהן: הפערים יוצאים מההורים.
יעקב מרגי: גם, לא רק.
<רינה כהן: לא באשמתם וגם לא באחריותם, אבל זה המקור.
<רינה כהן: מצד שני, הורים מחזיקים במפתחות ההצלחה של הילדים ושל כל המערכות כולן, גם בשותפות.
<רינה כהן: עולים במעלית ביחד, הורים, מורים וילדים או יורדים במעלית ביחד.
<רינה כהן: אין פה אפס בדבר הזה.
<רינה כהן: ההורים, כל המחקרים מסבירים לנו, ארגון הבריאות העולמי, הם המבוגר המשמעותי הראשון והמרכזי ליצירת חוסן ומוגנות של ילדים ולצמצום סיכונים ולהגברת סיכויים.
<רינה כהן: ההורים, ההורים, ההורים, הם יוצרי החוסן.