GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוחמד יונס: הם בחרו להיות מורים.
<מוחמד יונס: הוא בחר להיות מורה.
מיכל בירן: אבל אין לזה ביקוש, מה לעשות?
<מוחמד יונס: אין ביקוש?
מיכל בירן: יש היצע.
יעקב מרגי: לא מתווכחים, מיכל.
<מוחמד יונס: את חושבת שאין ביקוש למקצועות המדעים, האנגלית ומתמטיקה במגזר הערבי?
<מוחמד יונס: רוב הכישרונות של בתי הספר הם במדעים, במתמטיקה ובאנגלית.
<מוחמד יונס: כשאני מקבל פנייה ממורה לאנגלית, שמנהל בית הספר לא רוצה לקבל אותה בבית הספר ויש לו מורה בחצי משרה שעדיין לא סיימה לימודים, זה כבר גורם לי להשתגע, בעלת תואר שני בשפה אנגלית שלא מלמדת, וסטאז'רית מקבלת את המשרה שלה?
<מוחמד יונס: איפה משרד החינוך, למה הוא לא מתערב?
<קריאה: זאת אחת הסוגיות הכי חשובות של קליטת המורים.
<קריאה: אני מכיר את זה, שיסלח לי, במגזר הבדואי בנגב, וזו שערורייה.
<קריאה: זאת נקודה מאוד חשובה לדיון.
ג'מאל זחאלקה: צריך להבדיל בין עיקר וטפל בעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: העניין של אי סדרים במינוי, אני חושב שהוא נושא שולי, אם אנחנו לוקחים את הבעיה הגדולה, כי מה קורה?
ג'מאל זחאלקה: יש למפקח מאה משרות ויש לו ביקוש של אלף אנשים שמבקשים את המשרה, אז מה שהוא יעשה בסופו של דבר, יישארו מאה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא יפתור את הבעיה.
ג'מאל זחאלקה: נכון, צריך לשפר, צריך לפקח, ישנו מנגנון והבעיה עם המנגנון הזה, שאפשר לעקוף אותו.
ג'מאל זחאלקה: זו הבעיה העיקרית בעניין המינויים של הפרוטקציה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב בעניין הזה כמה דברים.
ג'מאל זחאלקה: אחד, צריך לנצל את המשבר שישנו ואת הבעיה שישנה כדי לשפר את מצב החינוך.
ג'מאל זחאלקה: אני הצעתי לפני מספר שנים שיהיו מבחני קבלה למורה.
ג'מאל זחאלקה: אין היום.
ג'מאל זחאלקה: היום אתה רוצה ללכת לעבוד במפעלי נייר בחדרה, עושים לך בחינה פסיכוטכנית, התאמה לעבוד על איזושהי מכונה באיזשהו מקום.
ג'מאל זחאלקה: למורה אין שום מבחני התאמה.
ג'מאל זחאלקה: לא כל אחד שיש לו ציונים ויש לו נקודות, הוא ראוי להיות מורה או יכול להיות מורה.
ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שהוא יהיה פקיד בנק טוב, אבל מורה זה מקצוע שיש לו מאפיינים ואני חושב שצריך לעשות בחינת התאמה למקצוע ההוראה.
ג'מאל זחאלקה: הבת הבכורה שלי אהבה כימיה.
ג'מאל זחאלקה: מי אוהב כימיה?
ג'מאל זחאלקה: הייתה משוגעת על כימיה בגלל המורה, מורה טוב, ושנאה היסטוריה.
ג'מאל זחאלקה: מי שונא היסטוריה?
ג'מאל זחאלקה: זה כל כך מרתק, או ספרות.
ג'מאל זחאלקה: בגלל המורה.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר שאפשר, וזה לא עניין רק של ידע.
ג'מאל זחאלקה: צריך לנצל את זה שיש לנו כל כך הרבה אנשים שרוצים לעבוד ואז לקחת את הטובים בהם, לבחון את הטובים בהם שעניין הרמה ועניין ההתאמה למקצוע יכנס לעניין הניקוד, שזה לא נמצא, ואז אתה יכול לבחור את הטובים ביותר.
יעקב מרגי: לא יקרה כלום אם יעשו פסיכומטרי במקצועות ההוראה ואז עקפנו את הפסיקה המשפטית של ויסות.
יעקב מרגי: יש לך ויסות אוטומטי.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, התפרסם שמשרד החינוך וארגון המורים העל יסודיים מתכוונים להגיע להסכמות שיעשו אפליה נגד מורים ערבים.
ג'מאל זחאלקה: הדבר מקומם.
ג'מאל זחאלקה: נאמר שם שמורה שהוא יוצא צבא יקבל שכר גבוה יותר.
יעקב מרגי: אני בדקתי את הנושא הזה.
יעקב מרגי: זה סתם נכנס להסכם.
יעקב מרגי: הרי ידוע שכל עובד במגזר הציבורי, הוותק הצבאי נחשב לו לוותק מקצועי, שלוש שנים לוותק מקצועי.
יעקב מרגי: אם זה קיים, למה להכניס את זה?
יעקב מרגי: זה לא סעיף מיוחד של העדפה.
ג'מאל זחאלקה: אבל זה מתבטא בשכר, זה עניין.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה דבר חמור מאוד.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמשרד החינוך צריך לצאת בהכחשה או להגיד מה נכון, כי מתנהל ויכוח.
ג'מאל זחאלקה: שאלתי את משרד החינוך ואומרים לי, אין תשובה בינתיים.
יעקב מרגי: היום נקבל תשובות על הכול.
יעקב מרגי: ג'אדאללה אגבריה, בבקשה.
<אגבריה ג'אדאללה: שלום לכולם, אני רוצה לדבר בתור מורה במערכת וגם חבר מרכז מורים.
<אגבריה ג'אדאללה: לצערי הרב יש לנו 12,000 מורים מובטלים.
<אגבריה ג'אדאללה: פשוט מאוד אין תקנים.
<אגבריה ג'אדאללה: עדיין המכללות כמו בית עסק, רוצים להרוויח כסף וזורקים מורים לאבטלה.
<אגבריה ג'אדאללה: דבר שני, יש מורים שעובדים שליש משרה.
<אגבריה ג'אדאללה: איך מורה צריך להתקיים או מורה צריכה להתקיים בשליש משרה?
<אגבריה ג'אדאללה: תגידו לי.
<אגבריה ג'אדאללה: יש מורים שעובדים עשר שנים בנגב, מהצפון לנגב, ואני מכיר הרבה.
<אגבריה ג'אדאללה: יש מורות שנוסעות יום יום וחוזרות מהנגב.
<אגבריה ג'אדאללה: המיקום של המורה במינוי הוא דבר סודי.
<אגבריה ג'אדאללה: המורה שואל, מה המיקום שלי?
<אגבריה ג'אדאללה: אומרים לו, אתה מספר 2.
<אגבריה ג'אדאללה: פתאום הוא מספר 8 או לא מקבל מספר בכלל.
<אגבריה ג'אדאללה: בבתי ספר יש חמש שעות פרטניות כל שבוע.
<אגבריה ג'אדאללה: לצערי הרב אין חדרים.
<אגבריה ג'אדאללה: חמישה מורים יושבים עם תלמידים בחדר אחד ואין חדרים.
יעקב מרגי: תודה אדוני, אנחנו רוצים להספיק לתת למשרד החינוך להגיב.
יעקב מרגי: הדברים נאמרו וטוב שחזרת עליהם.
<אגבריה ג'אדאללה: דבר אחרון, לא מעודדים מורים לצאת לפנסיה.
<אגבריה ג'אדאללה: כשהמורה מגיע לגיל 60, המענק עף, לא נותנים לו.
<אגבריה ג'אדאללה: אם אתה יוצא לפני 60, אפשר לקבל מענק.
<אגבריה ג'אדאללה: אחרי 60 אתה לא מקבל מענק.
<אגבריה ג'אדאללה: תודה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת טלב או עראר.
טלב אבו עראר: מכובדי היושב ראש, אכפת לנו מהמורה הטוב.
טלב אבו עראר: המגזר הערבי הוא בנגב במיוחד.
טלב אבו עראר: חסרים לנו מורים מומחים בעיקר במדעים.
טלב אבו עראר: כמנהלים, כמפקחים, חייבים לדאוג להביא למקצועות האלו מורים מומחים, אבל בסוגיה השנייה, משרד החינוך מדברים גם כן במדיניות, פחות או יותר אני אולי בעד המדיניות הזו, שקודם כול לדאוג למורים המקומיים תושבי הנגב.
טלב אבו עראר: גם בצפון ישנה מדיניות אחרת.
טלב אבו עראר: בגדול, מורה חדש בצפון, שולחים אותו לנגב, אחוז גדול, לא מבוטל.
טלב אבו עראר: כאן המורה נופל בין הכיסאות, כמו שאומרים.
טלב אבו עראר: אני חושב שכל מורה, אחרי שדאג לעצמו, למד והשקיע כסף, זמן, מאמץ, צריך שמשרד החינוך ידאג לו לעבודה.
טלב אבו עראר: לא מכובד לחברה בכלל לראות מורים מובטלים.
טלב אבו עראר: הרי כל בעלי המקצוע האחרים עוברים בתחנה הראשונה אצל המורה.
יעקב מרגי: אני מצטרף למה שאתה אומר, אבל לא רק משרד החינוך.
יעקב מרגי: אתה לא מטיל שום אחריות על המכללות?
טלב אבו עראר: בסדר, חלק מהדברים.
טלב אבו עראר: איך המכללה תדאג?
יעקב מרגי: שלא תקבל אותו.
יעקב מרגי: ברגע שהיא תרים את תנאי הקבלה, את האיכות, תעשה מבחני אישיות.
יעקב מרגי: אני חושב שהתלמידים צריכים לקבל את המורים הכי טובים שיכולים להיות.
יעקב מרגי: צריך לחזור לימים שמה שאתה רוצה להיות כשתהיה גדול, מורה.
טלב אבו עראר: בחלק מהדברים גם נדמה לי שהשב"כ גם מתערב לפעמים.
יעקב מרגי: איך הגעת לשב"כ?
טלב אבו עראר: בהעסקתו של מורה או מנהל.
טלב אבו עראר: לדוגמא, מנהל בית ספר עומד בכל התנאים, עונה על כל הקריטריונים, באים, שמים לו רגל.
טלב אבו עראר: קרה את זה איתי.
יעקב מרגי: אני אומר לך, קיבלתי יותר תלונות על מניעת העסקת מורה איכותי או מנהל בית ספר איכותי, שזה בגלל ראש המועצה או משפחה כזו מאשר שב"כ, משטרה או משהו אחר.
טלב אבו עראר: אני אגיד לך בקצרה על מקרים שהיו איתי.
טלב אבו עראר: פחות או יותר הייתי מורה טוב.
יעקב מרגי: השאלה אם המורה שלך היה טוב.
טלב אבו עראר: מאה אחוז.
טלב אבו עראר: באה המועצה, דאגו שאני אהיה מנהל בית ספר במינוי.
טלב אבו עראר: בא משרד החינוך ואמר לא.
טלב אבו עראר: למה לא?
טלב אבו עראר: אחרי בדיקות התברר שהשב"כ אמר, שמע, זה לא סתם בן אדם, זה קודקוד בתנועה האיסלאמית, ואז בא ראש המועצה, אמר, חברים, להיות מורה זה יותר מסוכן מלהיות מנהל, למה הוא במגע יום יומי עם התלמידים.
טלב אבו עראר: הוא יכול לקלקל אותם.
טלב אבו עראר: אז למה מורה כן, מנהל לא?
יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שמה שאמר חברי, שזה כבר היה פעם ונגמר.
דב חנין: אני מתנצל שהגעתי לדיון הזה באיחור בגלל הרביזיות שלי בנושא סימון מוצרי מזון בוועדת העבודה.
יעקב מרגי: אבל סמכת עלי שאני פה, נכון?
דב חנין: אני סמכתי עליך שאתה פה ואני גם סמכתי על חבריי שהציגו.
דב חנין: שמעתי את סוף הדברים שלהם.
דב חנין: הם הציגו את הנושא הזה בצורה מצוינת.
דב חנין: אני מצטרף לכל מילה שהם אמרו.
דב חנין: אני רוצה לומר את השורה התחתונה.
דב חנין: השורה התחתונה היא לא פחות מאשר שערורייה.
דב חנין: 11,000 מורות שסיימו את לימודיהן לא משובצות במערכת.
דב חנין: זה טירוף מערכות.
דב חנין: כבר הושקע, למדו, השקיעו זמן.
דב חנין: עכשיו מציעים להם אולי לעבוד במשהו שהוא יותר מייצר עבודה.
דב חנין: למה שיתפרנסו בחינוך?
דב חנין: למדו חינוך, הדבר הכי חיוני לחברה.
דב חנין: המצב הזה שאנחנו הגענו אליו הוא לא פחות מאשר שערורייה.
דב חנין: הוא קודם כול שערורייה מבחינת 11,000 המורות האלה, אלה הם הנתונים הרשמיים, 11,000.
דב חנין: נתנו להם ללמוד חינוך והוראה והן עכשיו מובטלות ומחכות, אני לא יודע למה כדי שיוכלו להתחיל ללמד.
דב חנין: זו גם שערורייה מבחינת המערכת, כי מערכת החינוך בחברה הערבית צריכה כיתות וצריכה מורות וצריכה מורים.
דב חנין: חסרים אלפי כיתות.
דב חנין: אני מדבר על נתונים רשמיים של משרד החינוך, אז מה קורה כאן?
דב חנין: אפשר לחלק כיתות קיימות, אפשר לעשות הרבה דברים כדי לטפל בבעיה הזו, אבל קודם כול החסם הכי גדול שיש לנו הוא לא חסם.
דב חנין: יש לנו מורות, יש לנו מורים, אז בואו נתחיל עם זה ואחר כך נתקדם, נפתור את הבעיות הנוספות, לבנות כיתות, לבנות מבנים, לבנות הכול.
דב חנין: יש את הבעיה שהועלתה, אני מצטרף לחבריי שהעלו אותה, הסוגיה של המורים השחוקים.
דב חנין: יש מורות צעירות, מגיעות עם אנרגיה, מגיעות עם רצון.
דב חנין: יש מורים שכבר דיי, רוצים לפרוש.
דב חנין: בואו נאפשר להם לפרוש, נאפשר להחליף.
דב חנין: יש את הנושא של מורים במערכת החינוך העברית, זה win win לכל הצדדים.
דב חנין: כמה שיותר מורים ומורות ערבים יהיו במערכת החינוך הזו, כך תהיה לנו פחות גזענות, ככה תהיה פחות שנאה, אנשים יותר יכירו.
דב חנין: רק רווח.
דב חנין: אז יש לנו כאן גם היגיון, יש לנו גם חיסכון ויש לנו גם פתרון.
דב חנין: מה חסר לנו?
דב חנין: חסר לנו רק הרצון הפוליטי.
דב חנין: זו הבעיה.
דב חנין: חסר רצון פוליטי ולכן הפנייה שלי אליך אדוני היושב ראש, היא שהוועדה הזו תוציא מכתב לשר החינוך ותבקש ממנו לשים את הסוגיה הזו בראש סדר העדיפויות שלו כדי לקדם פתרון מיידי.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, חבריי.
מאיר כהן: אני לפני עשר שניים הייתי יושב ראש הרשות לפיתוח הנגב.
מאיר כהן: עשינו מיפוי של בתי הספר.
מאיר כהן: בערך כבר אז אנחנו איתרנו את הבעיות שעולות כאן סביב השולחן.
מאיר כהן: כבר אז אני שיגרתי מכתב וביקשתי משרת החינוך לימור ליבנת שהתיקון של ההוראה במגזר הערבי ובמיוחד במגזר הבדואי בנגב חייב להיות בבחינת תוכנית לאומית שמצהירה מפורשות על אפליה מתקנת.
מאיר כהן: אם אנחנו נתמודד עם הבעיה הזאת בכלים הרגילים, שום דבר לא יקרה.
מאיר כהן: אני אז הצעתי שבמשך שלוש-ארבע שנים יזרימו אישורים להוציא מורים לפנסיה הרבה יותר מאשר במגזר היהודי.
מאיר כהן: הדבר השני שהוא הרבה יותר עמוק ולהערכתי הוא שורש העניין, כי כשנתקלתי במאות מורים לפיזיקה ולמתמטיקה ולכימיה, מצוינים אגב, מהטובים ביותר, המורים האלה, השוק חסום בפניהם.
מאיר כהן: חברות לא מקבלות כימאים ופיזיקאים טובים ערבים.
מאיר כהן: בואו נשים את זה על השולחן.
מאיר כהן: אם משהו שיש בו רק איזו נימה ביטחונית, ודאי וודאי.
מאיר כהן: קחו כל חברה בכל מקום.
מאיר כהן: תשלחו ערבי ויהודי, פיזיקאי מצוין, אנחנו יודעים מה המציאות, ולכן כולם פונים להוראה.
מאיר כהן: חבר'ה, אני ראיתי, הגיעו אלי לבית הספר דוקטורים לפיזיקה, מהטובים ביותר, שאני אמרתי לו, מה אתה בא לחפש בהוראה?
מאיר כהן: הוא אמר לי, זאת האפשרות, וקלטתי אותם.
מאיר כהן: חלק מהתוכנית היא גם להתחיל לעשות הפניה של מורים לאנגלית ומורים לפיזיקה ולכימיה למגזר היהודי.
מאיר כהן: אנחנו הולכים ומפספסים את הרגע, כי לצערי הגדול יותר ויותר מורים שנכנסים למערכת פחות מדברים עברית, שזו מכשלה גדולה מאוד שלהם להיכנס לתוך בתי הספר שלנו.
מאיר כהן: ביקרתי את התוכנית בספיר, חבר'ה נהדרים שהולכים להיות מורים.
מאיר כהן: העברית ששגורה בפיהם, לצערי תוביל אותם רק לבתי הספר הערבים.
מאיר כהן: בתי הספר היהודיים יהיו סגורים בפניהם.
עיסאווי פריג': אני למען האמת לא יודע איזו רמת נציגות יש ממשרד החינוך.
יעקב מרגי: הכי בכירה בנושא הזה.
עיסאווי פריג': אני חבר כנסת חמש שנים.
עיסאווי פריג': מאז שאני בכנסת אולי זה דיון שלישי-רביעי שמתקיים באותו נושא.
עיסאווי פריג': יש פתגם בערבית שאומר, קישקשתא.
עיסאווי פריג': זאת התחושה שקיימת וזאת הסיבה גם לדלות הנוכחים.
עיסאווי פריג': הם לא מאמינים.
יעקב מרגי: היו פה ארבע עשר ח"כים, אדוני.
עיסאווי פריג': חברי אמר שבכלים הקיימים אנחנו לא יכולים לטפל בתופעה הזאת.
עיסאווי פריג': חוק הלאום מחלחל בכל פינה ופינה וגם כאן, כי אם הלאום של ה-11,000 האלו לא היה ערבים, זאת הייתה בעיה לאומית.
עיסאווי פריג': חד וחלק.
עיסאווי פריג': אין לי מחשבה אחרת.
עיסאווי פריג': אתה יודע מה זה 11,000-12,000 מובטלים שרובם טובים, ושנים על גבי שנים זה עובר?
עיסאווי פריג': אתה יודע מה זה?
עיסאווי פריג': דרך טרגדיה, דרך ייסורים.
עיסאווי פריג': כל מי שהולך להוראה צריך לעבור.
עיסאווי פריג': הבת שמתקבלת לבית ברל אצלנו, איך שהיא נכנסת, האבא מתחיל לבנות את הדרך איך היא תיכנס למערכת.
עיסאווי פריג': מתחיל לדבר עם ראש הרשות, מתחילות העסקות הפוליטיות כי הכול פוליטיקה אצלנו, צר לי מאוד, 90%.
עיסאווי פריג': מתחיל עם ראש הרשות, חבר של אבא.
עיסאווי פריג': אם יש לה הרבה ראשים, מצביעים במשפחה, אז תורה בא מוקדם ומתחילה דרך ייסורים.
חנין זועבי: גם חלק מחברי הכנסת.
עיסאווי פריג': גם חלק מחברי הכנסת, אני מודה.
עיסאווי פריג': זה המצב.
עיסאווי פריג': אצלנו עם כל הכבוד, אתם נהנים, ואלה, שיתעסקו.
יעקב מרגי: חס ושלום, לא ניתן.
עיסאווי פריג': לא אתה.
עיסאווי פריג': אני אומר, המדיניות.
עיסאווי פריג': למה אני מעלה את זה?
עיסאווי פריג': לצמצם את התופעה, חברים, צריך רק בהחלטת משרד החינוך.
עיסאווי פריג': למה אתם ממשיכים להנפיק תעודות הוראה?
עיסאווי פריג': שנים על גבי שנים אני אישית פניתי למנכ"לים.
עיסאווי פריג': שלושה מנכ"לים החלפתי.
עיסאווי פריג': כולם צ'אפחות על הכתף, יאללה, נתנו לערבי הזה חיוך, יסתדר.
עיסאווי פריג': יאללה קדימה.
מאיר כהן: תפנה למל"ג, לא אליהם.
עיסאווי פריג': כולם אותו דבר, מאיר.
עיסאווי פריג': כולם אומרים לך מלל יפה, אתה באותו מקום.
עיסאווי פריג': למה אתם משחררים תעודות הוראה על שמאל ועל ימין?
יעקב מרגי: שאלת?
יעקב מרגי: תקבל תשובה.
עיסאווי פריג': דיברתם על תכנון קליטת מורים ומורות ערביות במגזר היהודי, שנה שעברה ולפני כן, על כמות.
עיסאווי פריג': איפה זה עומד?
עיסאווי פריג': לגבי הסבת תפקידים.
עיסאווי פריג': אנחנו לא רוצים שכל המורות שלנו יהיו מורות.
עיסאווי פריג': אנחנו רוצים להשתלב במשק.
עיסאווי פריג': מה עשיתם לצורך ההסבה הזו?
עיסאווי פריג': מה נעשה בפועל?
<סוניה פרץ: בוקר טוב, אני סוניה פרץ, אני סמנכ"לית ומנהלת אגף בכיר כוח אדם בהוראה.
<סוניה פרץ: אני ברשות
<סוניה פרץ: כם רוצה להתייחס לסוגיות שנוגעות להשמה, לנוהל השיבוץ, לנושאים שעלו פה שקשורים לעבודה בתוך המערכת.
<סוניה פרץ: לעניין ההכשרה, עמיתי, כמאל חוואלד יתייחס, בהינתן שהעניין הזה תלוי ועומד היום בבג"צ ואנחנו נראה כמה אנחנו יכולים להתייחס לעניין ההכשרה.
<סוניה פרץ: אני רגע רוצה להתחיל ברקע כללי לגבי מערכת החינוך במדינת ישראל בהיבט של ביקוש להוראה.
<סוניה פרץ: אנחנו יודעים שבמגזר היהודי יש לנו לעיתים במקומות מסוימים מחסור בעובדי הוראה.
<סוניה פרץ: זה באמת מקבל ביטוי בעיקר במרכז הארץ, למרבה פליאה.
יעקב מרגי: אבל גם במגזר היהודי, אם אני לא טועה, לפי המסמך של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מתוך ה-100% שסיימו הכשרה להוראה, כ-74% מועסקים בהוראה.
<סוניה פרץ: כן, אבל יש כאלה שפשוט הולכים ללמוד לא במטרה לעבוד בהוראה.
יעקב מרגי: אבל לא בגלל שאין להם מקומות עבודה.
<סוניה פרץ: אני יכולה להגיד שיש לנו מחסור במחוזות מרכז ותל אביב, ששם אפשרויות התעסוקה הן יותר רחבות מהוראה ולכן אין לנו מצוקה בדרום, אין לנו מצוקה בצפון, מה שאינטואיטיבית אפשר היה לחשוב - - -
יעקב מרגי: את יודעת לומר לי בערך את המספרים של המחסור במרכז?
<סוניה פרץ: לא, אני לא יודעת להגיד לך את המחסור.
<סוניה פרץ: אני יכולה להגיד לך שזה בא מהמקום של האישורים החריגים שאני נותנת.
מאיר כהן: זאת אמירה כל כך כללית, גבירתי.
מאיר כהן: את יודעת כמה מורים לאנגלית חסרים בדימונה?
מאיר כהן: את יודעת כמה מורים למתמטיקה, כמה מורים לפיזיקה חסרים?
<קריאה: גם בכל גוש דן, תאמין לי.
יעקב מרגי: אנחנו כרגע מדברים על המסה של 11,000.
יעקב מרגי: כדי להתמקד לדיון עכשיו, אני לא מדבר על כל תחלואי מערכת החינוך.
יעקב מרגי: המחסור, כדי שפחות או יותר הוא בסיס למתן מענה, הוא באזור מרכז, תל אביב.
יעקב מרגי: נכון שיש בעיות נקודתיות פה ושם.
מאיר כהן: לא, זה לא נקודתי.
מאיר כהן: בפריפריה אין מורים לאנגלית.
<קריאה: יש בעיה בפיסיקה בדרום.
מאיר כהן: אין פיסיקה, כימיה.
<סוניה פרץ: הבעיה של המקצועות המדעים והאנגלית היא לא נוגעת רק לפריפריה, היא נוגעת בכל הארץ.
<סוניה פרץ: אני אמרתי שיש מחסור נקודתי בחברה היהודית, אבל אני אומרת בגדול שאם אני מסתכלת ומאפיינת איפה באמת יש לנו מחסור, דרך אגב, לא למקצועות המדעים ולא בחטיבה העליונה, אלא דווקא בשכבות הנמוכות, בגני הילדים, בחינוך היסודי זו תופעה שהולכת וגדלה.
<סוניה פרץ: אני נותנת את הרקע הזה כרגע משום שבמגזר היהודי בשל העובדה שהיקף הביקוש פחות או יותר עומד על היקף ההיצע, מנהלי בתי הספר מראיינים, בוחרים, מחליטים לקלוט את המורים ואנחנו כמובן עושים אחר כך את הבדיקות הנדרשות לגבי הכשרות של המורים, אבל מנהלי בתי הספר הם אלה שבוחרים.
<סוניה פרץ: לעומת זאת במגזר הערבי במחוזות מרכז, צפון וחיפה, שיש לנו עודפים אדירים של מועמדים להוראה, אנחנו מפעילים, דרך אגב, זה נוהל שפועל עשרות שנים, אנחנו מפעילים נוהל שיבוץ שבו בעצם אין למנהל בית הספר ואין למפקח בית הספר שום גישה או מעורבות בהליך השיבוץ.
עיסאווי פריג': נדמה לך.
עיסאווי פריג': אני מכיר את זה מקרוב.
יעקב מרגי: בסדר, עיסאווי, גם אני מכיר מקרוב ומרחוק.
עיסאווי פריג': תסבירי לי את התופעה הזו ששומרים את השעות ומשחררים אותם אחרי שאפשרות המעבר מסתיימת אחרי ה-1.9.
<סוניה פרץ: אני מכירה את כל השיטות והניסיונות לשיטות.
<סוניה פרץ: אני יכולה להגיד שאיפה שאנחנו מאתרים איזושהי מגמה, אנחנו פועלים לעצור אותה.
<סוניה פרץ: בסופו של דבר איך עובדת השיטה הזאת?
<סוניה פרץ: מועמדים מגישים מועמדות.
<סוניה פרץ: יש שלוש קבוצות מרכזיות.
<סוניה פרץ: הקבוצה הראשונה זה המורים שעובדים בחלקיות משרה ומבקשים להגדיל את המשרה שלהם.
<סוניה פרץ: הקבוצה השנייה זה מורים שעובדים בדרום ומבקשים לעבור למרכז, לחיפה וצפון.
<סוניה פרץ: הקבוצה השלישית זה המועמדים להוראה שמבקשים להשתבץ בהוראה.
מאיר כהן: זה לפי סדר עדיפות?
<סוניה פרץ: בסופו של דבר שיטת הניקוד נותנת מקום למעמד בהוראה.
עיסאווי פריג': החלקיות, המשרד מחויב להשלים להם?
<סוניה פרץ: ברגע שיש מקום.
עיסאווי פריג': אמרת, חלקיות, דרום וחדשים.
<סוניה פרץ: אני חוזרת ואומרת, כל המועמדים, בין אם הם מבקשים לעבור, בין אם הם מבקשים מועמדות, הם מגישים בקשה להשתבץ לקראת השנה הבאה.
<סוניה פרץ: אנחנו מנקדים את המורים.
<סוניה פרץ: יש לנו פרמטרים.
<סוניה פרץ: דרך אגב, האתגר הכי גדול שלנו, ועל זה אתם גם דיברתם קודם - - -
יעקב מרגי: סוניה, אני אומר בצורה פשוטה.
יעקב מרגי: זו לא רק תחושה, זו ידיעה, שמנהלי בתי ספר יודעים לעקוף את שיטת הניקוד שלכם בתכסיסים.
<קריאה: ואת ההעברות גם.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחשוב שיש מישהו במשרד שמסייע לזה.
יעקב מרגי: בתקופות מסוימות אני קיבלתי שבחים מצד חברי כנסת על שיטת הניקוד.
יעקב מרגי: בשנים האחרונות אני שומע תלונות וכנראה זה יותר מתחושה.
חנין זועבי: סוניה, מה שמדאיג, שאת מתעלמת מהביקורת הזאת.
חנין זועבי: במקום שאת תיקחי את הביקורת ותשפרי את השיטה או תעקבי ותעשי מעקב בתוך המערכת, את ממשיכה לדבר על - - -, אז תהיו רגישים יותר לשטח.
<סוניה פרץ: אני חייבת להגיד שאני לא מתעלמת משום ביקורת ואנחנו בודקים את עצמנו באופן קבוע ושיטתי.
<סוניה פרץ: אנחנו כל הזמן נמצאים במקום שבו אנחנו נבחנים ברמה המשפטית.
<סוניה פרץ: כל אחד שלא מוצא את עצמו בעבודה, הולך לבית משפט וכדומה.
יעקב מרגי: הדיון הוא בסוף סביב אותם מורים שלא מועסקים.
יעקב מרגי: עזבו אותנו מעקיפת תורים.
יעקב מרגי: נטפל בה בדיון אחר.
יעקב מרגי: אני מדבר כרגע על המחסור של ה-11,000 מורים מובטלים.
יעקב מרגי: עלתה הסוגיה הזו של בינוי, הסבה מקצועית ושילוב במערכת החינוך היהודית.
<קריאה: ולמה הם ממשיכים להציף - - -
יעקב מרגי: לגבי המכללות אני גם אתייחס לזה בסיכום.
יעקב מרגי: זה גדול מהם, זה בערכאה משפטית.
יעקב מרגי: הם פשוט צריכים לקבל החלטה להרים את תנאי הסף בקבלה להוראה כדי לעצור את הגידול העתידי.
יעקב מרגי: 11,000 האלה, האם יש תוכנית באמצעות שילוב במערכת החינוך היהודית, צמצום מספר התלמידים בכיתות ובינוי של בתי ספר וכיתות, וכנ"ל הסבה מקצועית.
עיסאווי פריג': סוניה, מה מספר המורים והמורות במגזר שעובדים בחלקיות משרה, בסך הכול?
<סוניה פרץ: אין לי כרגע את הנתון הזה, אני יכולה לבדוק.
יעקב מרגי: נקבל אותו.
<סוניה פרץ: אני קודם כול רוצה להגיד לעניין הנתון של 11,000.
<סוניה פרץ: זה 11,000 מבקשי עבודה.
<סוניה פרץ: מתוכם, בבדיקה שלי, 1,500 עובדים בבעלויות.
<סוניה פרץ: הם פשוט מבקשים לעבוד במשרד החינוך.
יעקב מרגי: זה עדיין מספר קטן.
<סוניה פרץ: 3,000 מתוכם הם אנשים שעובדים במערכת, אבל מכיוון שהם עדיין לא קבועים, הם נדרשים להגיש בקשה מחדש, כך שאנחנו מדברים על הרבה פחות מ-11,000.
יעקב מרגי: 8,000, 7,000.
<סוניה פרץ: 7,000 מבקשי עבודה.
יעקב מרגי: עדיין כמות גדולה.
<סוניה פרץ: 3,000 הם עובדים במערכת.
יעקב מרגי: עובדים זמניים.
<סוניה פרץ: 1,500 מתוכם עובדים במוכר שאינו רשמי והם מבקשים פשוט לעבוד במדינה.
<סוניה פרץ: אני חייבת להגיד שהתוכנית של התקצוב הדיפרנציאלי העלתה את מספר שעות התקן בבתי הספר במגזר הערבי באופן כזה שמאפשר לנו לקלוט יותר מורים על פי התקן.
<סוניה פרץ: זו תוכנית אחת.
<סוניה פרץ: יש תוכנית החומש לבינוי עד 2021 להוספת כיתות במגזר הערבי.
<סוניה פרץ: אני חייבת להתייחס גם לעניין הזה של הפרישות.
<סוניה פרץ: בשנתיים האחרונות משרד האוצר, כשהוא מקצה לנו מכסות פרישה מוקדמת, הוא משריין לנו מכסה למגזר הערבי.
<סוניה פרץ: המורים במגזר הערבי לא רוצים לפרוש.
יעקב מרגי: אתם לא מגיעים לתקרה?
<סוניה פרץ: אנחנו לא מגיעים לתקרה.
יעקב מרגי: אמר הבחור, כשאנחנו נותנים עידוד פרישה, אנחנו רוצים להוציא מהמערכת מורים עם ותק מקסימלי או מורים שחוקים.
יעקב מרגי: צריך לעודד אותם איך לעשות את זה.
יעקב מרגי: כל הכבוד, יש להם ארגון יציב, לא יתן לו לצאת.
יעקב מרגי: למה שאני אצא?
יעקב מרגי: אני לא באתי לטפל בבעיה של החברה הערבית.
יעקב מרגי: אני מורה ותיק בחברה הערבית, יש לי את הזכויות שלי, שומר עליהן.
יעקב מרגי: תעודדו אותי כמדינה.
יעקב מרגי: צריך כנראה לצאת מהקופסה, מהתבנית הרגילה של עידוד פרישה במקרה הזה שיש לנו פה שבר.
יעקב מרגי: צריך לטפל בו, צריך לצאת מהקופסה, צריך לצאת מאותה תבנית.
יעקב מרגי: אם זה לא עוזר, אם לא מצליחים שנה אחר שנה להגיע לרף המקסימלי של מימוש האופציה הזו של פרישה, סימן שמשהו פה לא מאתגר, משהו לא מתמרץ.
יעקב מרגי: שהמנכ"ל ישב עם האוצר ויראה איך אנחנו מביאים עידוד פרישה אטרקטיבי כדי להוציא מהמערכת.
יעקב מרגי: הכשרות.
<כמאל חוואלד: אני ד"ר כמאל חואלד, אני מפקח על מכללות להכשרת מורים בשני המגזרים.
<כמאל חוואלד: היקף הכשרת המורים במגזר הערבי עומד על כ-2,000 מורים בשנה, מחציתם זה אקדמאים שלמדו באוניברסיטאות ובמכללות הכלליות ועושים הסבה להוראה במכללות לחינוך.
<כמאל חוואלד: נקודה נוספת.
<כמאל חוואלד: מחצית ההכשרה להוראה של מורים ערבים מתקיימת במכללות הממלכתיות, לא במכללות הערביות – מכללת גורדון, מכללת אורנים, מכללת ויצו, מכללת וינגייט, סמינר הקיבוצים.
יעקב מרגי: מה עם ה-50% הנותר?
<כמאל חוואלד: 50% במכללות הערביות.
<כמאל חוואלד: ה-50% שבמכללות הערביות, חצי מהם באו מהאוניברסיטאות.
<כמאל חוואלד: אכן קיים עודף הכשרה במגזר הערבי.
יעקב מרגי: מתוך ה-2,000 רק 60% מועסקים.
יעקב מרגי: כל שנה 40% מ-2,000 – 800 נפלטים ממעגל האבטלה.
יעקב מרגי: לא רוצה להגיד לך, זה מאותם שבאו מהמכללות האלו או לא מהמכללות האלו.
יעקב מרגי: זה יותר טראגי שאני יודע להשלים עם זה בכלל שיוצא מישהו ממכללה כלשהי עם תעודה שהיא לא שווה.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע ממך, יש הליך משפטי.
יעקב מרגי: אי אפשר לקצוב כמויות למכללות, אבל אני יכול לקבל החלטה כמדינה שהמורה העתידי שלי הוא ברמה איקס?
יעקב מרגי: זה עומד לריבון, אני לא מבין למה אתם לא עושים את זה.
<כמאל חוואלד: אנחנו מתמודדים עם הנושא הזה בכמה דרכים.
<כמאל חוואלד: דרך אחת זה הקפאת המכסות במכללות הערביות.
<כמאל חוואלד: הקפאנו את המכסות.
<כמאל חוואלד: אחת המכללות עתרה לבג"צ, זה בדיון משפטי.
<כמאל חוואלד: הדרך השנייה הוזכרה כבר, נושא של שילוב של מורים ערבים בבתי ספר יהודים.
יעקב מרגי: מאיזו שנה הקפאתם את המכסות?
<כמאל חוואלד: לפני שמונה שנים הקפאנו.
יעקב מרגי: אני מסתכל על הנתון.
יעקב מרגי: תראו משהו אנומלי.
יעקב מרגי: תסתכל מאיר, הקפיאו את המכסות.
יעקב מרגי: היה אחוז מועסקים לפני ההקפאה, היה מספר סטודנטים, 1,700 מוכשרים להוראה, 80% מועסקים.
יעקב מרגי: הקפאתם את המכסות, הגענו ל-2,000 מוכשרים, ירדנו ל-60% העסקה.
<כמאל חוואלד: כן, כי המכללות קולטות סטודנטים לא מתוקצבים ואנחנו לא יכולים למנוע ממישהו שרוצה ללמוד, אני לא יכול למנוע ממנו.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, כשאתה אומר לי, אני לא יכול לחסום מכללה לא מתוקצבת, אני אספר לך איך עושים.
יעקב מרגי: אני יודע שאני מתמודד עם מכת מדינה.
יעקב מרגי: אני מתלה מחדש את אותו רישיון של אותה מכללה ושם לה את הסייגים שיביאו אותי לתוצאה.
מאיר כהן: הכול נכון, אבל זה לא במשרד.
יעקב מרגי: זה עדיין לא ות"ת, מל"ג.
<כמאל חוואלד: א', הקפאנו מכסות.
<כמאל חוואלד: דבר שני, הפעלת התוכנית של קליטת מורים ערבים בבתי ספר יהודיים.
יעקב מרגי: כמה כבר נקלטו במערכת היהודית?
<כמאל חוואלד: כמעט 700.
<סוניה פרץ: 740.
יעקב מרגי: כמה היה היעד?
<כמאל חוואלד: 500 היה היעד.
יעקב מרגי: עברנו את היעד.
יעקב מרגי: תציבו יעד חדש.
<סוניה פרץ: זה היה 500 לאנגלית, מתמטיקה ומדעים, ופה יש לנו 331.
<כמאל חוואלד: הדרך השלישית, הפעלת תוכנית הכוון קריירה לבתי ספר על יסודיים, להנגיש מידע לתלמידים אודות מקצועות ברי תעסוקה.
<כמאל חוואלד: זה גם אנחנו עושים.
<כמאל חוואלד: הנושא של איכות המועמדים – אנחנו מגבשים תוכנית לגיוס מועמדים איכותיים ללימודי הכשרה להוראה עם נתוני כניסה גבוהים לנושא של מרכז הערכה, מה שהזכיר אותו קודם ד"ר זחאלקה, גם בכניסה וגם ביציאה, גם שמועמדים להוראה יצטרכו - - -
יעקב מרגי: אני מצטרף לדברים שנאמרו כאן, של כל החברים, במיוחד חבר הכנסת מאיר כהן שאמר, בתופעה הזאת אי אפשר להתמודד בכלים הרגילים.
יעקב מרגי: הוועדה רואה את התופעה הזו של פליטה של מורים מוסמכים למערכת ללא אפשרות תעסוקה כתופעה חברתית קשה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להכין תוכנית לאומית לצמצום התופעה עד לאחוז הזהה לפחות כפי שקורה בחברה היהודית.
יעקב מרגי: התוכנית תכלול פרישת מורים שחוקים עם ותק מקסימלי ותוכנית לעידוד פרישה.
יעקב מרגי: התוכנית תכלול תוכנית בינוי מאסיבית וצמצום מספר התלמידים בכיתות למספר המקסימלי הנהוג במדינה.
יעקב מרגי: התוכנית תכלול יעד מרבי לשילוב מורים ערבים במערכת החינוך היהודית.
יעקב מרגי: התוכנית תכלול תימרוץ מורים להסבה מקצועית למקצועות הנדרשים, ברי תעסוקה.
יעקב מרגי: התוכנית תכלול תוכנית בין משרדית להרחבת היצע התעסוקה בחברה הערבית.
יעקב מרגי: כשאני אומר תוכנית בין משרדית, זו לא בעיה רק של משרד החינוך, בעיה של משרד האוצר, משרד החינוך, משרד הכלכלה, משרד העבודה והרווחה.
יעקב מרגי: התוכנית תכלול הגבהת הרמה הנדרשת בתנאי הקבלה למקצועות ההוראה.
יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון מעקב ביום העבודה ה-45 מהיום, אז יש לכם 45 יום לעבוד על התוכנית הזו.
יעקב מרגי: אני מבקש לקבל את התוכנית הזו, להורות לשר, למנכ"ל.