GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: אם יש תוספת שעות ותוספת של גנים.
גדעון עזרא: ביקש השר לביטחון פנים לשבת על הנושא הזה, יהיו משמעויות תקציביות.
גדעון עזרא: אנחנו נטפל בזה עד ל- 15.02.02 אם לא יעשו לנו שביתה בשבוע הבא.
יהושע קרני: יש לי שאלה משפטית: יש ילדים הנמצאים בבתי הספר לפי הוראת המנהלים והמורים.
יהושע קרני: יש חוגים, העשרה, ונושאים אחרים.
קולט אביטל: אתה מדבר על חינוך לא פורמלי?
יהושע קרני: חינוך פורמלי אבל לפי המלצה של הנהלת בית ספר ואינטרס של ההורים הילדים נשארים בבתי הספר.
יהושע קרני: יקרה חס וחלילה אסון באיזשהו מקום בזמן שהמשרד כבר לא מכסה, הרשות לא מממנת, מי ייתן את הדין?
יהושע קרני: מנהלים?
יהושע קרני: מורים?
יהושע קרני: אתם ביקשתם מהתלמידים להישאר, מי לוקח את האחריות?
יהושע קרני: היה דיון דומה על נושא משמרות הזהב.
יהושע קרני: מנהלי בית הספר כאשר הייתה תאונה כשהילד עבר במשרות זהב.
יהושע קרני: חס וחלילה במקרה של פיגוע מעבר לשעות האבטחה, מי ייתבע?
יצחק מימון: אני שולח את הבן שלי לבית הספר מעבר לשעה 14:00.
יצחק מימון: מי שומר לי על הילד כשהוא נמצא שם?
גדעון עזרא: אם יש פחות מ- 100 ילדים, אתה אחראי.
יצחק מימון: אז אני לא אשלח את הילד.
גדעון עזרא: אני מסכים איתך שהסוגיה הזאת היום הפכה להיות חשובה ביותר.
גדעון עזרא: אני מסכים אתך שאני חושב שמשטרת ישראל, לפחות בתוכה, צריכה לבדוק את עצמה בעניין הזה.
גדעון עזרא: אני לא בטוח שתהיה תשובה מניחה על הדעת.
ולומר כך: הוועדה רושמת לפניה את הודעתו של סגן השר לביטחון פנים שהתקבלה החלטה בנושא הזה במשרד בראשותו של השר לביטחון פנים.
ולומר כך: כשיתקיים דיון יועלו הצרכים ותתקבלנה החלטות עד ה- 15.02.02.
גדעון עזרא: עד ה- 15.02.02 השר יקבל את זה.
גדעון עזרא: אחר כך צריך לעשות דיון אצל השר.
גדעון עזרא: השר ביקש את המשמעויות של המצב החדש עד ל- 15.02.02.
קולט אביטל: הוועדה רוצה להביא בפני השר לקראת אותו הדיון את המלצותיה שכלולות בהחלטה שהתקבלה כאן ב- 23.12.02 שאומרות בין היתר שאנחנו עדיין עומדים על 3 דברים:
קולט אביטל: אנחנו עדיין סבורים שיש צורך לתת את הדעת לרמה נאותה של שמירה, רמה איכותית, מקצועית בין אם זה השוואה בין המאבטחים לשומרים, בין אם זה העדפת מאבטחים.
קולט אביטל: על כל פנים הדיון העיקרי וחלק מהדאגה נובעת גם מרמת השמירה עצמה.
קולט אביטל: אנחנו חוזרים על זה שהתקבלה פה החלטה בעבר וגם היום הוכר הצורך בכך שתהיה שמירה בכל מוסדות החינוך, זאת אומרת גם בגני הילדים.
קולט אביטל: מכם לחזור אלינו ולתת לנו את ההגדרה שלכם.
גדעון עזרא: אני מציע גם שתהיינה התארגנויות בבתי הספר בין המורים ובין התלמידים על מנת להיות מסוגלים לתת מענה בעת אירוע.
גדעון עזרא: זה היה חלק מהחלטת הממשלה.
גדעון עזרא: הצוות שנמצא בבתי הספר צריך להיות צוות שמסוגל לתת מענה בעת אירוע ביטחוני, זה דבר חשוב מאוד.
קולט אביטל: האם זה דורש היערכות מקצועית שלכם למתן הדרכה?
גדעון עזרא: צוות מוסדות החינוך שלנו יעשה את זה ברצון.
עוד נקודה: אנחנו נפנה למשרד החינוך, בסיועו של המשרד לביטחון פנים, לתת הדרכה לצוותי מורים לתגבר את השמירה.
עמית לרנר: אני רוצה רק להוסיף לגבי הכרה במקצוע כעבודה מועדפת: הדבר יוצר כמובן עיוותים רבים בשוק העבודה.
עמית לרנר: אפשר לראות את זה לדוגמה מנתונת הביטוח הלאומי שכל עבודה שהוכרה כעבודה מועדפת השכר שם ירד ב- 75%.
עמית לרנר: בסופו של דבר מה שנוצר שאנחנו מסבסדים שכר וחוזרים לרמות שכר הקודמות.
קולט אביטל: אני לא הבנתי אותך כלל.
קולט אביטל: איך אם את נותנת רמה מועדפת למקצוע השכר יורד ב- 75%?
עמית לרנר: המעסיק משלם פחות, יש השלמה של המוסד לביטוח הלאומי ומגיעים בחזרה לרמת השכר המקורית.
עמית לרנר: נוצר פה איזשהו סבסוד שכר ושכר בפועל לא עולה.
עמית לרנר: כלומר המטרה היא פה להעלות את רמת השכר וזאת לא התוצאה הסופית.
עמית לרנר: זה מדגיש את העיוות שנוצר בשוק העבודה.
עמית לרנר: המעסיק מנצל את העובדה וזאת התוצאה.
קולט אביטל: איזה פתרון את מציעה, בעיקר כשהמעסיק הוא המדינה?
עמית לרנר: יש פתרונות אחרים של העסקת מובטלים.
קולט אביטל: אבל אנחנו רוצים למשוך כוח אדם טוב לזה.
קולט אביטל: איזה תמריץ את נותנת לו?
עמית לרנר: אני חושבת שבאמת צריך להקדיש לזה קצת יותר מחשבה.
עמית לרנר: לאוצר יש התנגדות רבה להכרה של מקצוע כמקצוע מועדף.
עמית לרנר: אנחנו מנסים לצמצם כמה שיותר את רשימת המקצועות.
קולט אביטל: את השיקול הכלכלי של הממשלה אני מכירה.
קולט אביטל: אנחנו נצטרך להתמודד עם זה.
עופר תל שחר: אני רוצה לתקן את דברי הגברת לרנר.
עופר תל שחר: המשמעות של גובה השכר למועסק היא לא כל כך חשובה.
עופר תל שחר: מה שחשוב כאן
עופר תל שחר: שאם זה יהיה מקצוע מועדף ילכו לעבוד בזה הרבה חיילים צעירים משוחררים שההכשרה הצבאית עוד קרובה ללבם והמיומנות גבוהה שלהם גבוהה יותר.
עופר תל שחר: אולי כך בני ה- 60 ייפלטו כתוצאה מזה שזה יהיה מקצוע מועדף.
קולט אביטל: זאת בדיוק הכוונה.
קולט אביטל: תודה רבה לכולכם.
זבולון אורלב: אנחנו מתנצלים בפני אנשי ארגון המורים העל-יסודיים, בפני נציגי משרד החינוך ויתר האורחים החשובים על שנאלצו להמתין בחוץ עקב ההפגנות של הנכים.
זבולון אורלב: עשינו מאמצים שאנשי משמר הכנסת יכניסו אתכם דרך פתח החירום ואני מבין שבסופו של דבר אמנם כך נכנסתם.
זבולון אורלב: בשבוע שעבר פניתי לארגון אחרי שהודיע על העיצומים ואני מודה לארגון על שהסכים לדחות את השביתה.
זבולון אורלב: הבטחתי שנקיים היום את הדיון בהשתתפות המנכ"לית ואכן זאת אנחנו עושים.
זבולון אורלב: הואיל ואיבדנו למעלה משעה וחצי, אני מקווה שנוכל לעשות הכל בתמציתיות ולא נוכל להקדיש את כל הזמן שחשבנו כי גם אני וגם המנכ"לית מאוד לחוצים בזמן.
זבולון אורלב: אני מציע שניתן לראש הארגון לפתוח והוא יסביר את הבעיות ולאחר מכן המנכ"לית תתייחס ונקיים את הדיון.
רן ארז: הבעיה היא בעיה כפולה ומדובר בשני נושאים שנוגעים לאותה בעיה כאשר שני הנושאים האלה קשורים בבחינות הבגרות ובמבנה בחינות הבגרות.
רן ארז: אני רוצה לפתוח בהקדמה למבוא, אחר-כך למבוא ואחר-כך ללכת לבעיה, ואני יודע להיות קצר.
רן ארז: נושא בחינות הבגרות וההצלחה בבחינות בגרות זה נושא קרדינאלי אצל כל שר חינוך.
רן ארז: אני חושב שזה אחד הדברים הכי חשובים שיש אצל כל שר חינוך.
רן ארז: עובדה היא שבמשך שבע שנים היו לנו חמישה שרים עם חמש רפורמות בבחינות בגרות.
רן ארז: זאת אומרת, הם השקיעו הרבה מאוד מאמצים כבר מהיום הראשון כדי לערוך שינוי בבחינות הבגרות.
רן ארז: פרופסור רובינשטיין עשה הגרלות וזה היה כדי להעלות את אחוז ההצלחה.
רן ארז: זבולון המר זכרונו לברכה לא רצה לקיים הגרלות מסיבות שידועות לכולנו ולכן החליט על ארבע שביעיות מהחומר לבחינה.
רן ארז: השר יצחק לוי ייבדל לחיים ארוכים אמר לא, גם זה לא טוב ולכן הוא רוצה לעשות זאת באופן מודולרי.
רן ארז: השר יוסי שריד אמר שהוא לא רוצה מודולריות אלא שיטת הצבר.
רן ארז: הגיעה הגברת לימור לבנת והיא אמרה שהיא הולכת למועד ב', ג', ד', ה', כמה שצריך.
רן ארז: הכל טוב ויפה אלא שבמערכת החינוך - ואתה כאיש חינוך לשעבר וכמי שבא מהשטח יודע זאת, וכך כולם יודעים – תהליכים לוקחים זמן ואי-אפשר תוך שנה-שנתיים להחליט שכל מה שעשו אחרים לא טוב אלא אני יודע יותר טוב.
רן ארז: המורים לא מתחלפים אבל הקדנציות של השרים הולכות ומתקצרות, צריך להראות הישגים ולכן משקיעים כפי שמשקיעים בשינויים, אבל אנחנו נשארים במערכת ואנחנו דואגים למערכת הזאת לא פחות, ואולי אפילו קצת יותר, מאלה שאומרים פעם מוסר כזה ופעם מוסר אחר.
רן ארז: עד כאן הפתיח.
רן ארז: אנחנו בעד שינויים ועובדה שהכנסנו לא מעט בנושא של האלימות כאשר ועדת וילנאי הייתה פרי יוזמתנו לאחר שיחות ארוכות שניהלנו עם השר יצחק לוי.
רן ארז: אנחנו היינו שותפים לאורך כל הדרך ויושב כאן יצחק כהן שיכול להעיד על כך.
רן ארז: אני רוצה לומר שקודם כל אנחנו בעד שינויים, שינויים לטובה, שינויים שנולדים כתוצאה מחשיבה, ניסוי ותהייה וכל מה שקשור בזה, אבל אנחנו נגד עבודת אינסטנט כי בדרך כלל בחינוך הדבר הזה נדון לכישלון.
רן ארז: החליטה שרת החינוך שהיא הולכת למועד ב', ג', ד', ה', עד שתלמיד יעבור.
רן ארז: בסדר.
רן ארז: אני חושב שזה לא טוב, אבל אני לא מתווכח.
רן ארז: החליטה שרת החינוך שהציון הטוב מכל המבחנים הוא הקובע.
רן ארז: זה לא טוב ואפילו באוניברסיטה לא קורה כך, כי יש קורס, אתה נבחן, נכשלת, יש מועד ב', נכשלת עוד פעם, אתה צריך לעשות את הקורס בשנית, כי מה הטעם שכל הזמן תיבחן עד שתעבור והציון הטוב ביותר קובע?
רן ארז: אבל גם במקרה הזה לא פתחנו את הפה.
רן ארז: באה המכה האחרונה כשבאים ואומרים שלא רק שיהיה מועד חורף – מועד חורף רגיל שתלמידים יוכלו להיבחן בחורף – אבל במועד חורף אנחנו עושים גם בחינות משנה.
רן ארז: זאת אומרת, מועד ג' או ד', של בחינת בגרות בה נכשלו.
רן ארז: אם ניקח תלמיד שלומד לשון בכיתה י"א, בסוף השנה הוא מקבל ציון שנתי, נניח 5, בבחינת הבגרות הוא מקבל 4, זאת אומרת שהוא נכשל.
רן ארז: אותו תלמיד רשאי להיבחן במועד ב' בסוף הקיץ או בסוף אותה שנה.
רן ארז: אם הוא נכשל, הוא יכול להיבחן גם בחורף בכיתה י"ב, אלא שבכיתה י"ב הוא לא לומד לשון אלא הוא לומד היסטוריה, תנ"ך, אזרחות וכולי.
רן ארז: אז באים ואומרים לו שאם הוא רוצה להיבחן, שייבחן.
רן ארז: לא למדת לשון, לא למדת, אבל בית-הספר ייתן לך ציון מגן.
רן ארז: איך בית-הספר ייתן לו ציון מגן?
רן ארז: יסתדרו, המנהל ימצא את הדרך, המורה ימצא את הדרך.
רן ארז: זה פתח לדברים לא כל כך יפים במערכת החינוך.
רן ארז: כאן למעשה זה יותר גרוע מאשר באוניברסיטה או בבית-ספר אקסטרני.
רן ארז: אפילו באוניברסיטה הפתוחה יש מטלות, אבל לתלמיד בבית-ספר תיכון היום אין כל מטלות אחרי שהוא נבחן פעם אחת ונכשל או פעם שנייה ונכשל, כי הוא יכול להיבחן כמה שהוא רוצה, מתי שהוא רוצה, ויותר מזה – הציון הטוב ביותר הוא הקובע.
רן ארז: זה לא כמו באוניברסיטה, שם אתה נבחן עוד פעם כדי לשפר ציון.
רן ארז: אנחנו רואים בזה לא רק זילות של תעודת הבגרות אלא אנחנו רואים בזה הרס מערכת החינוך ואני אסביר לך מדוע.
רן ארז: מערכת החינוך, אני מדמיין אותה לפירמידה, בה מתחילים מכיתה א' ועולים בפירמידה לקראת כיתה י"ב.
רן ארז: אתה יכול לשנות את מערכת החינוך בשתי דרכים: או שאתה משקיע בבסיס הפירמידה בתשתיות יותר ובמשך הפירמידה עד הסוף כדי להשקיע יותר ולשנות את מבנה הפירמידה, להרחיב אותה, להגביה אותה וכדומה, אבל זה דבר שאתה צריך לעשות 12 שנה עד שאתה רואה פירות אם בכלל.
רן ארז: יש דרך אחרת שהיא יותר קצרה, כאשר במקום לשנות את הפירמידה אתה משנה את המטרה כי המערכת הולכת לאיזושהי מטרה.
רן ארז: במקום לעשות מטרה א', נניח עיגול, אתה עושה ריבוע, ואז שינית את המטרה וכל הפירמידה חייבת להסתדר כדי להשיג את המטרה החדשה.
רן ארז: ברגע שאתה עושה שינוי בבחינות הבגרות, צריך לראות שינוי לאורך כל המערכת כי כבר מכיתה ז' מכינים לקראת בחינות בגרות.
רן ארז: אם שינית את המבנה, אם שינית את המתכונת, אם שינית את המטרה – כל המערכת משתנה.
רן ארז: האם מי שרוצים לשנות, חשבו עד הסוף האם הדבר הזה משפיע על המערכת או משפיע רק על ציון ההצלחה בבחינות הבגרות?
רן ארז: לכן אנחנו ראינו בצעד הזה שנעשה צעד מאוד מסוכן עם השלכות מאוד מאוד כבדות על מערכת החינוך בכללותה ולא רק על ציון הבחינה.
רן ארז: נכון שעם הצלחה אי אפשר להתווכח.
רן ארז: יעלו את אחוז ההצלחה בבחינות הבגרות מארבעים אחוזים ל42- אחוזים.
רן ארז: זה חשוב.
רן ארז: אבל האם המחיר שווה?
רן ארז: האם השינוי הזה שבדרך כלל הוא מלאכותי - ולא כתוצאה מהשקעה נוספת אלא כתוצאה ממניפולציה - ושינוי המטרות, או הורדת הרף, או שינוי גובה הרף – אני לא רוצה לתת כאן ציונים – האם הדבר הזה בסופו של דבר לא יגרום במערכת החינוך בכייה לדורות?
רן ארז: אנחנו חושבים שכן, שיגרום לבכייה לדורות ולכן באנו ואמרנו שישתפו אותנו, שישמעו את מה שיש לנו לומר, כי אנחנו מחנכים, אנחנו מורים, אנחנו עוסקים במערכת הזאת שלושים שנה, עשרים שנה, 15 שנה ונמשיך לעסוק גם כאשר שרת החינוך תהיה נניח ראש-ממשלה כי היא שואפת לזה ואנחנו לא מתנגדים שהיא תהיה.
רן ארז: היא לא תישאר כאן, היא תרצה להתקדם, אבל אנחנו נישאר ולכן חשוב לנו איך תיראה המערכת הזאת.
רן ארז: אנחנו פרופסיה, יש לנו מצפון מקצועי והמצפון המקצועי אומר לנו שהצעד הזה שנעשה כרגע הוא צעד גרוע.
רן ארז: אם כן, מבנה הציון הוא דבר חמור מבחינתנו.
רן ארז: זה אומר לתת לתלמיד לעשות מה שהוא רוצה, הוא יכול להסתובב בקניונים כי מתי שהוא ייבחן, הוא ייבחן והציון הטוב ביותר קובע, אבל יותר מזה, זה הופך את בית-הספר לשוק כי תיאורטית תלמיד יכול להיבחן שלוש פעמים בכל שנה – בסוף השנה, בחודש אוגוסט ועוד פעם בחורף.
רן ארז: במלים אחרות, מכיתה י' עד י"ב, שלוש שנים, הוא יכול לעשות תשע בחינות בכל מקצוע.
רן ארז: הוא בטח לא יעשה תשע בחינות, אבל הוא יעשה והמנהלים ידחפו כי רוצים להעלות את בית-הספר בתחרות עם בתי-ספר אחרים.
רן ארז: הדבר הזה יגרום לכך שכל הזמן בבית-הספר יעסקו בבחינות, בציונים, במתכונות, בבוחנים, בבחינות שליש, בבחינות סוף שנה וכולי.
רן ארז: בסופו של דבר במקום להשקיע בחינוך, במקום להשקיע בלימודים, במקום להשקיע במה שבית-הספר צריך להשקיע, אנחנו נתעסק רק עם ההישגיות, איך עברת את הבחינה, איזה שאלון היה לך, השאלון של שנה שעברה היה יותר קל או השאלון של השנה היה יותר קל, האם יש לי סיכויים לשפר או לא.
רן ארז: כל הדברים האלה מטרידים אותנו כאנשי מקצוע ואם שמת לב, אנחנו לא רוצים כסף, לא רוצים תנאי עבודה, אלא זה מאבק ממש מקצועי מבחינת הפרופסיה שלנו.
רן ארז: לכן הוא גם מאבק שלא נוכל להתפשר בו כי אנחנו נאבקים פה על מהות המקצוע שלנו ועל מהות המצפון והאמירה החינוכית שלנו.
רן ארז: זה בקיצור נמרץ מהות המאבק.
רן ארז: דרך אגב, אני רוצה לומר שאני לא חושב ולא חושד במנכ"לית משרד החינוך שדווקא רוצה לפגוע.
רן ארז: יש לה את אותה המטרה, אלא שלפעמים כל אחד רואה את זה דרך זוויות אחרות.
רן ארז: אנחנו רואים את זה דרך הזווית הזאת והיא רואה את זה דרך זווית אחרת ולכן אנחנו חוששים מאוד.
נעמי ריפתין: שתי הערות מסגרת ואחר-כך אני אוסיף על דבריו של רן מפן אחר שמאוד מטריד אותנו.
נעמי ריפתין: ברור ששרי החינוך עוסקים בבחינות הבגרות כי זה הנושא שהכי קל לעשות בו שינויים.
נעמי ריפתין: חבל שמשרד החינוך הלך בצורה כל כך גורפת לסיפור הזה בלי לבדוק את הנושא דרך המנהלים ודרך הארגונים.
נעמי ריפתין: המשרד זרק את זה ב20- באוגוסט למנהלים והלך.
נעמי ריפתין: אני רוצה לדבר על נקודה אחת שממש הורסת עכשיו את בתי-הספר העל-יסודיים.
נעמי ריפתין: פתיחת מועדי החורף בצורה גורפת גרמה לחלק גדול מבתי-הספר לעבור לשיטה סימסטריאלית.
נעמי ריפתין: זאת אומרת, מנהלים לוקחים שלושה או ארבעה מקצועות, מלמדים אותם עשר שעות בסימסטר והמקצוע מסתיים.
נעמי ריפתין: כלומר, אם אני מורה להיסטוריה, מלמדת בבית-ספרי שלוש שנים היסטוריה בנחת, לעומק, עם זמן לשיחה, זמן לסרט, זמן למוזיאון, יש בתי-ספר שכבר היום – אני לא רוצה לנקוב בשמם אבל אני יכולה – שמלמדים עשר שעות היסטוריה בסימסטר ומגישים את התלמיד לבגרות והתלמיד לא לומד יותר היסטוריה.
נעמי ריפתין: כלומר, היום תלמיד בעל-יסודי, לומד סימסטר או שניים תנ"ך, היסטוריה, ספרות וזהו, הוא מסיים את הלימודים במקצוע הזה.
נעמי ריפתין: איפה כל הערכים החינוכיים?
נעמי ריפתין: איפה כל הכלים?
נעמי ריפתין: איפה כל התכנים?
נעמי ריפתין: כל זה איננו.
4400: אני רוצה להסתכל על הכוס החצי מלאה בעניין הזה ולומר שלמנהל בית-הספר יש יכולת לתכנן את שנת הלימודים ואת המבנה הלימודי התהליכי של הלמידה בבית-הספר ככל העולה על רוחו יחד עם המועצה הפדגוגית, קרי המורים, בשיתוף אני מקווה עם מורים והורים.
4400: כחברת ארגון לשעבר צר לי לשמוע שארגון שאמור לייצג את המורים ולשמור על כבודם מביע איזושהי אפשרות שמורים יפברקו ויעשו מניפולציות של ציונים.
4400: אני אומרת שוב שאם העניין הוא לא כסף, אין לי שום בעיה.
4400: כדי לשמור על כבוד המורים, כדי שלא ייווצר מצב שהתלמידים ילכו לקניונים ויאמרו שלא איכפת להם מהמורה כי הם לא זקוקים לו בעוד חודשיים או בעוד חצי שנה, בואו נשמור על תהליך למידה ומתח לימודים חיובי.
4400: הרי זה לא דגל, זה לא משהו שאני אלחם עד חורמה כדי להשאיר את התוכנית הזאת, זה לא מועד חורף שאני רואה בזה דגל חינוכי אלא זו אופציה לתלמידים לאפשר להם להיבחן שוב ולתקן ולצמצם פערים ולקדם אותם בהישגים לימודיים למען נגישות גבוהה יותר להשכלה גבוהה.
4400: זה לא דגל ואני אמרתי זאת לרן ורן יודה בזה.
4400: מהיום הראשון אמרתי שזה צעד טכני שאני חושבת שצריך לגבות את המורים ולאפשר להעביר מסר מאוד ברור לתלמידים שהם זקוקים למורים שלהם כל עוד הם נמצאים בבית-הספר.
4400: בכל הזדמנות שהתלמיד ניגש, הוא זקוק למערכת יחסים תקינה עם המורים שלו, לעמוד בהנחיות של המורה שלו, להגיע לשיעורים כראוי וכמוכתב ועל-פי תקנות בית-הספר.
4400: אני באמת הופתעתי ועד היום לא הצלחתי להבין מדוע אתם חושבים שהאקט הזה לא שומר על כבוד המורים ועל כבוד העשייה החינוכית בבית-הספר.
4400: אני אומרת שוב שאם העניין הוא לא כסף, אני מוכנה לומר שתלמיד חייב בציון בית-ספרי באחת משתי האפשרויות: או שהוא יגרור את הציון או שהוא ילמד למידה נוספת כפי שבית-הספר ימצא בסל שלו.
4400: לעניין עצמו.
4400: אין לי שום בעיה להבטיח את זה.
4400: אני יכולה לעשות את זה אבל אני לא חושבת שזה נכון שנתערב למנהל בית-ספר בהקצאה ונצבע אותה ונגיד לו איך.
4400: דווקא בתי-הספר הקטנים, דווקא בתי-הספר בפריפריות ובישובים החלשים מקבלים הרבה מאוד משאבים גם דרך אגף שח"ר וגם דרך סל הטיפוח שלנו.
4400: יכולתי לומר לצורך העניין שאתם מורשים להשתמש בסל הטיפוח הזה בשעות שניתנות בגלל מצבו של בית-הספר, בשעות הטיפוח והתגמול למיניהן, ואני מבקשת נניח – סתם אני אומרת כרגע – 25 אחוז מהסל לשריין למקרים של בחינות חוזרות או תגבורים חוזרים של התלמידים אם הם לא הצליחו במועד הראשון כדי להביא לידי ביטוי את היכולות שלהם וכולי וכולי.
4400: אני יכולה לעשות את זה, אבל אני חושבת שזה לא נכון שאעשה את זה.
4400: אם אני הייתי מנהלת בית-ספר בישוב חלש שמקבל את סל התגבורים האלה מאגף שח"ר, מהאגף העל-יסודי ומהמשרד, כשאני יודעת שעכשיו אני מחויבת לתלמיד ויש לי אחריות עליו לכל אורך הדרך עד שהוא מסיים את כיתה י"ב ואני תמיד צריכה כמנהלת ומורה ללוות אותו ולוודא את הצלחתו, הייתי מראש משריינת לי – מתוך הסל והמשאבים שניתנים לי ממילא לתגבורים – ולא הייתי מבזבזת את הכל במכה הראשונה ומשאירה לי את האופציה גם ללוות אותו בפעם השנייה והשלישית.
רן ארז: כאשר אתה בא ואומר למנהל שעכשיו יעשה עוד, תסתדר ותשיג עוד שעות כדי לעשות קורסים נוספים, מאיפה הוא ייקח את השעות האלה?
רן ארז: משעות הניהול שלו שהוא כבר לקח?
רן ארז: יעשה המרת שעות נוספת של שעות תקן לשעות תקן דרג ב' של קורסים למיניהם?
רן ארז: הכוונות רצויות אבל הדרכים פחות.
רן ארז: אני אומר שאי אפשר לעשות את זה.
רן ארז: אם משרד החינוך לא ייתן את התקנים גם בבית-ספר מבוסס וגם בבית-ספר לא מבוסס, אין מאיפה לעשות את זה וללמד באותה מתכונת של לפחות שלוש שעות ליחידה או לתת לתלמיד הזדמנות.
רן ארז: לא לעשות לו מרתון של שבועיים ולהגיד עכשיו ניתן לך גם ציון שנתי חדש על קורס של שבועיים ואתה תצליח בבחינות.
רן ארז: כך זה לא הולך.
רן ארז: אנחנו חיים במערכת הזאת ואנחנו יודעים שהיום יש לא מעט שעות ש"נעלמות" – פעם קראו לזה שעות אוויר – למטרות אחרות כי המערכת לא מתוקצבת מספיק.
רן ארז: מאיפה יעשו את זה?
רן ארז: קורס של שבוע-שבועיים לא יכול לתת לתלמיד ציון שנתי חדש.
רן ארז: הדבר הזה לא ילך.
רן ארז: המנכ"לית אמרה בצדק שהציון השנתי בנוי על שבעים אחוזים מהפורטפוליו של התלמיד ושלושים אחוזים מבחינת המגן.
רן ארז: בבחינת המתכונת כאב לו הראש, הוא רב עם החברה ולכן הוא נכשל וקיבל ציון 4.
רן ארז: אם במשך השנה הוא היה בסדר והשבעים אחוז שווים נניח 9, הציון 4 מוריד לו את ציון המגן ל6- או ל7-, תלוי בממוצעים ובמשקולות.
רן ארז: אבל אם כל השנה שלו השבעים אחוזים היו אפס או 4 ובבחינה הוא קיבל 5, מה תיתן לו בחינת מתכונת נוספת שמעלה אותו ל7-?
רן ארז: נניח הוא עלה בציון ל7- אבל זה מהווה רק שלושים אחוזים והשבעים אחוז שווים לאפס או לארבע, זה לא ייתן לו כלום.
רן ארז: זה עורבה פרח.
רן ארז: לכן אנחנו רואים בזה רק דברים שאומרים אותם כדי להגיד שאמרנו אותם.
רן ארז: אין אפשרות לתת ציון שנתי אם לא מלמדים את התלמיד שנה שלמה ומלמדים אותו פעם נוספת אותה כמות של שעות שמשרד החינוך והתרבות קבע שהוא צריך ללמוד.
רן ארז: הבן שלי שלומד עכשיו לתואר שני באוניברסיטה העברית נכשל בקורס מסוים, הוא עשה מועד ב' ולא הצליח, הוא הצליח בציון נמוך, ולכן הוא עשה את הקורס מהתחלה כדי להיבחן ולקבל ציון.
רן ארז: הציון הנמוך שהוא קיבל נמחק לו.
רן ארז: הוא שקל האם שווה לו להישאר עם ציון 6 או לנסות לקבל 7 או 8.
רן ארז: אי-אפשר להפוך את בית-הספר התיכון להגרלה.
רן ארז: יכול להיות שצריך להשקיע פחות, ואכן נשקיע פחות, אבל צריך לדבר על זה.
4400: אתה קיבלת ממני אישית חוברת שאני כתבתי אותה בעצמי והיא עם הדגשה שלי על החזון החינוכי וזה מעיד שיש תוכנית עבודה שבנויה על חזון שמתחילה מהגיל הרך, החל מקריאה בגני הילדים, דרך כיתות א'.
4400: זאת אומרת, אני מבקשת למען ההגינות לא להתייחס לקדנציה הזאת שאני נמצאת בה כרגע ולומר שהנה עוד איזושהי תוכנית שרלטנית של שר שמעונין להגדיל את הזכאות.
4400: נעשתה כאן חשיבה מקצועית שראתה את הרצף החינוכי מהגיל הרך ועד כיתה י"ב ואתה יודע בדיוק מה אמרנו שנעשה בכיתות ו', ז', ח' ו-ט'.
4400: כלומר, בכל שנתון יש השקעה אחרת כשאנחנו רואים כאן רצף גם ברמה הערכית.
4400: במסגרת ההגינות שהכרזנו עליה, אפשר לכעוס, אפשר להתנגח, אפשר להיאבק על תוכנית פר שנתון מסוים אבל אני מבקשת לא להגיד שאין כאן חשיבה של גילאים מהגן ועד י"ב, זה לא הוגן, לפחות לא כלפיי וכלפי השרה.
מספר אופציות: אני לא יכולה לפסול ואי-אפשר לפסול את האפשרות של התלמיד לתקן את ציון המגן הזה.
ברכה מציאל: לדרוש מהמורים לתת ציון בית-ספרי על-סמך דברים ערטילאיים, זה להפוך את בתי-הספר – ותסלחו לי על הביטוי - לבזאר של משא ומתן בין תלמידים למורים להורים ולפוליטיקאים.
ברכה מציאל: זה להכניס את כל המערכת לתוך חדר המורים.
יעקב צורף: עשינו עם התלמידים בדיקה די מקיפה ושאלנו מה הם רוצים באמת.
יעקב צורף: התלמידים כן רוצים ציוני מגן.
יעקב צורף: הם רוצים - אבל הם רוצים שכמובן יתגברו אותם – שיעורים ואת הנושא הזה תסגרו איך שאתם רוצים.
יעקב צורף: עוד בקשה אחת וכאן אני פונה לרן ארז ומבקש לא להשבית את הלימודים, לא בתקופת בחינות המגן, לא במצב הביטחוני היום ובמיוחד לא בתקופה של בחינות מועדי החורף.
יעקב צורף: לכולנו כאן יש אינטרס משותף שכל התלמידים יצליחו, ולהשבית ביום שיש מועד חורף, זה לא יפתור את הבעיה אלא ייצור התנגדות.
יעקב צורף: אנחנו תומכים בעמדת המשרד לגבי ציוני המגן וזה לאחר בדיקה שנעשתה על-ידי מועצות התלמידים ברוב המקומות בארץ.
יעקב צורף: גם אם בהתחלה התלבטתי, מועצת תלמידים ונוער קבעה את שלה.
4400: אני מתנצלת.
4400: השרה בחוץ והיא צריכה אותי.
זבולון אורלב: רונית, אני מודה לך, אני חושב שאת מחליטה נכון.
זבולון אורלב: אנחנו כרגע פותחים דף חדש ומנסים לגבש בהסכמה הוראות באשר למתן ציון בית-ספרי לנבחני משנה לתלמידים כל עוד הם תלמידי אותו בית-ספר.
זבולון אורלב: אני מבין שיש הסכמה עקרונית בתנאים מסוימים לתת ציון בית-ספרי חדש והתנאי הוא למידה משמעותית.
רן ארז: אני וחבריי פתוחים לכל הידברות עם משרד החינוך.
רן ארז: דיון בציון זה או אחר, למידה כזו או למידה אחרת, אנחנו פתוחים, אבל אנחנו לא אוהבים שמעמידים אותנו בפני עובדות והמשמעות היא להחזיר את הגלגל אחורה ולנהוג כפי שהיה ואנחנו פתוחים לדיבורים.
רן ארז: אנחנו לא יכולים שמעמידים אותנו בפני עובדות ואומרים בואו נדבר.
רן ארז: זה לא בא בחשבון.
זבולון אורלב: קיימת הסכמה שאנחנו רוצים לאפשר שיהיה ציון מגן גם לנבחני משנה או בדרך של גרירה או בדרך של מתן אפשרות להיבחן בחלק של בחינת המתכונת במידה שיש למידה משמעותית ובמידה שהדבר הזה מתאפשר באופן סביר לתלמידי ישראל.
זבולון אורלב: לגבי העברת הבחינות ממרכזי הבחינות לבתי-הספר.
זבולון אורלב: כולנו הרי יושבים באותה סירה.
זבולון אורלב: אין זה סוד – וזה אני אומר כמנכ"ל משרד החינוך לשעבר – שזו רק שאלה כספית.
זבולון אורלב: לגבי השאלה האם מערכת החינוך עכשיו תוציא – אני לא יודע כמה כסף זה אבל אני מעריך בין מיליון לשלושה מיליוני שקלים – כדי להמשיך ולקיים מרכזי בחינות או להשתמש במתקנים של בתי-הספר עם איזשהו שירות, אני מציע שגם על זה תדברו.
זבולון אורלב: כלומר, הואיל ומה שהיה נגמר, החוזר הזה לא תקף יותר, צריך עכשיו לדבר על זה ואני מציע שתדברו.
זבולון אורלב: אני מייעץ לארגון לנסות לתת יד למשרד החינוך בדבר שהוא חוסך כסף כי כאן זה לא מהלך פדגוגי אלא מהלך כספי.
זבולון אורלב: גם הנושא הזה של קיום המבחנים בבתי-הספר, גם כאן אנחנו מדברים על דף חלק ותדברו עליו.
זבולון אורלב: לכן אני קובע שפג תוקפו של החוזר הנוכחי.
זבולון אורלב: הוא היה נכון עד לאותו מועד אבל הוא לא נכון למועד הקיץ.
זבולון אורלב: אני רוצה לתת את רשות הדיבור למציעת החוק, חה"כ חוסניה ג'בארה.
חוסניה ג'בארה: הצעת החוק שלי מדברת על פרישה מוקדמת למורים אחרי חמש עשרה שנות הוראה.
חוסניה ג'בארה: ידוע לכולנו כי מקצוע ההוראה הוא מקצוע שוחק הדורש מאמץ פיזי ונפשי רב.
חוסניה ג'בארה: אני חושבת כי הצעת החוק הזו באה כדי לתת למורים חדשים להשתלב במערכת, על מנת להעלות את רמת ההוראה ולהכניס שיטות חדשות למערכת, במקומם של מורים ותיקים ושחוקים הנמצאים במערכת כבר חמש עשרה שנה.
חוסניה ג'בארה: הפרישה המוקדמת תחייב העסקתם של מורים צעירים, וכך יקטנו שיעורי האבטלה הגבוהים בקרב האקדמאים.
חוסניה ג'בארה: לפורשים ישולם שכר אשר יתקזז אל מול תשלומי האבטלה שניתנים היום.
חוסניה ג'בארה: הפורשים ימשיכו לתרום לחברה ויהיו זכאים להטבות במס.
חוסניה ג'בארה: אני מציעה בהצעת החוק להצמיד את שכרו של הפורש לגובה השכר הממוצע במשק, 70% משכרו הטבעי.
חוסניה ג'בארה: אני מבקשת לתמוך בהצעת החוק שלי במיוחד על רקע הקיצוץ בתקציב החינוך שמתבטא בקיצוץ בשעות ההוראה, פיטורין של אנשי הוראה אשר יפגעו במשפחות רבות.
חוסניה ג'בארה: אנחנו דברנו עם השרה ואמרנו כי אנו נגד הקיצוץ בתקציב החינוך, אך בסופו של דבר הקיצוץ הזה פגע במורים עצמם.
חוסניה ג'בארה: אם נחפש דוגמאות מן העולם, נמצא כי גם באנגליה ניתנת אפשרות של פרישה מוקדמת למורים אחרי חמש עשרה שנות הוראה.
זבולון אורלב: בהצעת החוק בה אנו דנים היום ישנם שלושה נושאים.
זבולון אורלב: הנושא האחד הוא יציאה מוקדמת לגמלאות, שאני תומך בו מאוד.
זבולון אורלב: הנושא השני הוא עבודה למורים לאחר הפרישה, שאני מציע לוותר על העניין הזה.
זבולון אורלב: הנושא השלישי הוא שכר המורים, שגם עליו אני מציע לוותר כיוון שזהו עניין למשא ומתן בין הבעלים המקצועיים לבין הרשויות.
זבולון אורלב: הכנסת מעולם לא קבעה שכר.
זבולון אורלב: אני מציע להתמקד בנושא של הפרישה המוקדמת.
חוסניה ג'בארה: אני מסכימה לכך.
זבולון אורלב: אם כך, אנו מתייחסים רק לסעיף 2, ולא לסעיפים 4 ו3-.
זבולון אורלב: אני יודע כי אין שום סיכוי שהכנסת תאשר חוק הקשור בשכר מורים, כיוון שבאופן עקרוני זהו נושא למשא ומתן.
חוסניה ג'בארה: אני מציעה שנשאיר את הסעיף הראשון העוסק בפרישה מוקדמת, ואת העניין של שכר מורים.
חוסניה ג'בארה: כיצד נאשר פרישה אם לא נלך לקראתם.
זבולון אורלב: האם את מתכוונת לגובה הפנסיה?
חוסניה ג'בארה: כן.
זבולון אורלב: על זה נדבר במסגרת היציאה לגמלאות.
זבולון אורלב: סעיף 4 כפי שאת ניסחת אותו איננו מדבר רק על שכר פרישה, אלא גם על השכר בזמן עבודתו של המורה.
חוסניה ג'בארה: לא, אני התכוונתי לשכר של המורים לאחר הפרישה בלבד.
זבולון אורלב: כאשר אנו נדון בסעיף 2 העוסק ביציאה לגמלאות אנו לא נדון רק אחרי כמה שנים יפרשו המורים, אלא גם על עידוד הפרישה, הגדלת שירות, תוספת אחוזים, חודשי הסתגלות, הסבה מקצועית וכו'.
זבולון אורלב: אני מודה לחה"כ חוסניה ג'בארה על הצעת החוק.
זבולון אורלב: אני חושב שיש כאן נגיעה באחד הנושאים החשובים ביותר, פרישת עובדי הוראה, שאני קורא לזה מחזור החיים של מערכת החינוך.
זבולון אורלב: יש בנושא הזה שאלות כבדות לגבי שחיקתם של מורים, היקף כניסתם של פרחי הוראה מהסמינרים, וכן בעיות תקציביות גדולות.
זבולון אורלב: עלותה של פרישה מוקדמת היא אדירה.
זבולון אורלב: במסגרת הצעות האוצר בחוק ההסדרים שאושר בממשלה בוועדת הכספים, יש מעבר מפנסיה תקציבית -שבה העובד לא מפריש ממשכורתו לטובת הפנסיה ומרגע שהוא פורש לפנסיה הוא מקבל את הפנסיה מיד עם פרישתו מידי המדינה -לפנסיה צוברת, שבה העובד מפריש חמישה אחוז משכרו והמעסיק 13 ושליש, ובגיל הפרישה הוא יקבל את הפנסיה שלו.