GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק תומר: אמרה המנכ"לית, שאני לא מאושר מהדברים, ויש לכך שתי סיבות: אל"ף – אמרו לי ראשי רשויות וגזברים במגזר הערבי, שהם לא שמחים לקבל את הכסף, כי הם נמצאים בגירעון אדיר, והם בעצמם חוששים שהכסף לא יגיע ליעדו, בי"ת – אנחנו גורסים, שלמעשה, הרשויות תבצענה בדיוק את אותה פעולה שאנחנו מבצעים.
יצחק תומר: גם הן השכירו שירותים, משום שאין להן אנשי חינוך, שיכולים לבצע את אותן פעולות במוסדות החינוך, ולכן גם הן תיאלצנה לבצע בדיוק את אותה פעולה שאנחנו עושים.
יצחק תומר: אנחנו חושבים שהפעולה שלנו היא יותר חסכונית, כלומר: היא חוסכת עלויות רבות יותר, משום שהיא מתייחסת לכלל הפעולות שנעשות, כך שלא כל רשות מבצעת באופן עצמאי את הפעולה שלה, דבר שגורם לכך שהתקורות הן הרבה יותר גבוהות.
יצחק תומר: התקורות שלנו, על-פי מכרז, לא עולות על 10%, ואפשר לבדוק אותן, כלומר: אתם בהחלט מוזמנים לעשות זאת.
יצחק תומר: הנושא נבדק על-ידי ועדת המכרזים של המשרד, ועמד בכל הנהלים.
יצחק תומר: אלה הן הפעולות, ואני מזכיר שוב שהפעולות האלה הן פעולות של הגופים המלווים.
יצחק תומר: הן למעשה קשורות במישרין לאותן תכניות עבודה, שמוגשות על-ידי מוסדות החינוך, ומתבצעות כפועל יוצא של תכניות העבודה האלה.
יצחק תומר: זאת התכנית של הגופים המלווים.
יצחק תומר: מעבר לזה, יש פעולות נוספות של הכשרה והסמכת עובדי הוראה בעלות של 7,500,000 שקל.
יצחק תומר: אנחנו עדיין צריכים להכשיר מורים בלתי מוסמכים.
יצחק תומר: יש לנו בעיה קשה, במחוז הדרום בעיקר.
יצחק תומר: אנחנו פותחים מדי שנה, מעבר לתקציב הרגיל, עוד חמש כיתות להכשרת גננות, משום שצריך להפעיל שם את חוק חינוך חובה לגילאי שלוש-ארבע.
זבולון אורלב: אתמול קיימנו דיון עם אנשי המשרד לגבי ביצוע החוק, והתברר באמת שיש מחסור של כ-270 גננות במגזר הבדואי בדרום.
יצחק תומר: כאמור, פתחנו השנה חמש כיתות נוספות.
יצחק תומר: הצפי שלנו מדבר על כ-100 גננות מדי שנה, ואנחנו מנסים לעמוד בצפי הזה.
יצחק תומר: אני גם רוצה לציין, שהגעתי לסיכום עם המכללות לחינוך, שהגננות שלומדות בשנים ב' ו-ג' ילמדו למשל ביום שישי, על מנת שהן תוכלנה להתחיל לעבוד בגנים ולשמש כגננות בפועל.
יצחק תומר: כך הן ישלבו גם לימודים וגם עבודה, כדי לנסות למלא את החסר.
טלב אלסאנע: למה לא לנסות להכשיר בקורסים מיוחדים את הגננות שלא מוסמכות ונמצאות בתוך המערכת?
יצחק תומר: אם תבדוק, תראה שכל הגננות הבלתי מוסמכות נמצאות בתהליך הסמכה.
4400: הופכים אותן למוסמכות.
4400: אגב, זה מזכיר לי – ולא ציינתי את זה קודם – שאנחנו גם נתנו אישור לפתיחת מכללה למגזר הערבי בסח'נין באופן ספציפי, שמתמקדת בהכשרת מורים להוראת המדעים והטכנולוגיה.
4400: חסר כוח הוראה מקצועי במגזר, ואישרנו זאת למורת רוחם של אנשי המשרד, שטענו שיש יותר מדי מכללות, כי השתכנעתי שהניידות של הנשים שם היא בעייתית.
זבולון אורלב: האם מדובר במכללה אקדמית?
4400: כן, והיא מתוקצבת על ידינו.
4400: המועצה להשכלה גבוהה לא הסכימה לתקצב זאת, ואנחנו תקצבנו זאת ב-3,000,000 שקלים, זאת אומרת: בשנה ראשונה איתרתי 80 בוגרים למחזור, ובשנה שנייה – 120.
זבולון אורלב: כלומר, את אומרת שהוקמה מכללה אקדמית להכשרת מורים בחינוך הטכנולוגי והמדעים במגזר הערבי.
4400: אמנם טענו שיש יותר מדי מכללות, אבל הסבירו לי שהנשים ממעטות בנסיעות ושיש שם בעיה.
4400: למרות שבהחלט יכולנו לפזר את הנשים במכללות קיימות, החלטתי לעשות זאת.
זבולון אורלב: האם מדובר על מכללה שמיועדת רק לבנות?
זבולון אורלב: עצם העובדה שהמגזר הערבי הסכים שהמכללה תקום בסח'נין ולא בנצרת, זה הישג גדול.
4400: אני לא אמרתי שזה היה קל.
ראז'י מנסור: לא מדובר על אותה מכללה.
זבולון אורלב: אני יודע, ולכן שאלתי.
זבולון אורלב: ראז'י, אבל אתה יודע שמה שאני אומר זה גם נכון.
זבולון אורלב: אם היינו רוצים לטרפד את העניין, המנכ"לית היתה קוראת ל-10 חברי-הכנסת ואומרת: תגבשו המלצה בתנאי שכולכם מסכימים על המקום שבו תקום המכללה.
זבולון אורלב: במקרה כזה, היו מקימים אותה בעוד 50 שנה.
יצחק תומר: מעבר להכשרה, הקצבנו 4,000,000 שקל להשתלמויות עובדי הוראה במערכת גם של מורים וגם של גננות.
זבולון אורלב: כל אלה תקציבים מתוך תקציב החומש.
4400: זה פירוט התכנית.
זבולון אורלב: 2,500,000 שקל אנחנו מעבירים לאוניברסיטאות לתכנית מ.א לייעוץ חינוכי.
זבולון אורלב: אנחנו עושים זאת כבר שנה שנייה באוניברסיטת בן-גוריון ובאוניברסיטת חיפה, על מנת להכשיר יועצים חינוכיים, מאחר שעיקר הקשיים שלנו הם בצפון ובדרום.
זבולון אורלב: התכנית הזאת זוכה להדים חיוביים ביותר.
זבולון אורלב: המדענית הראשית עוסקת בפיתוח מבחן וכסלר לערבים, שגם הוא דורש מאתנו סכומים רבים.
זבולון אורלב: בסך הכל מדובר על תקציב של כ-4,000,000 שקל לשלוש שנים.
זבולון אורלב: יש לנו תקציב מיוחד שאנחנו חייבים להקדיש מדי שנה לפרויקט מיכאל ופיתוח תכנית לימודים, על מנת לפתח תכניות מיוחדות, או לתרגם תכניות לשפה הערבית, וכמובן עבור החינוך הטכנולוגי.
זבולון אורלב: אני רק רוצה לציין עוד שני היבטים כלליים.
זבולון אורלב: המשרד מריץ מהלך של התמקצעות מורים במתמטיקה בחינוך היסודי.
זבולון אורלב: במהלכו, שילבנו את כל בתי-הספר שנמצאים בתכנית החומש, זאת אומרת: מראש כרכנו אותם, ואמרנו שהם ייכנסו למהלך הזה.
זבולון אורלב: לקראת השנה הבאה, על-פי עיקרון דומה, אנחנו נכנסים למהלך של הוראת שפת האם ערבית בכיתות א'-ב' בכל בתי-הספר.
טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לברך את המנכ"לית על כך שהיא נתנה את האישור לפתיחת אותה מכללה בסח'נין.
טלב אלסאנע: זה צעד חשוב ומבורך, והדברים שאנחנו שומעים הם טובים, אבל הנתונים הם מאד מדאיגים.
טלב אלסאנע: אני רואה, למשל, שממוצע שעות לכיתה במגזר הערבי בשנת תשס"ב הוא 49.1 לעומת 59.1 במגזר היהודי.
טלב אלסאנע: שיעור התלמידים שלמדו למעלה מ-12 שנות לימוד במגזר הערבי הוא 21.1% לעומת 41% במגזר היהודי.
טלב אלסאנע: עוד יותר חמור הדבר לגבי שיעור הלומדים בגני ילדים בגילאי שנתיים עד חמש – במגזר הערבי בשנת תשס"ב השיעור עמד על 39.6%, לעומת 83.3% במגזר היהודי.
טלב אלסאנע: גם הנתונים באשר לנשירת תלמידים מבתי-הספר ממשיכים להמריא.
טלב אלסאנע: כמו-כן, גדלים הפערים ברמת ההצלחה בבחינות הבגרות, ואחוז השימוש בסמים בקרב בני הנוער הערבים הוא יותר מהממוצע הארצי.
טלב אלסאנע: מצד שני, ההשקעה של מערכת החינוך בתחום הסמים בכלל, ובמערכת החינוך הערבית בפרט, אינה עומדת בשום פנים ואופן בפרופורציה לממדי התופעה המדאיגה הזאת.
טלב אלסאנע: למרות התקציבים הדלים, אני רואה שעומדים לקצץ בשנת 2002 מעל ל-10% מתקציב החומש.
זבולון אורלב: אל תחמיר, מדובר על 10%.
טלב אלסאנע: ראיתי כאן שמדובר ב-14%.
טלב אלסאנע: מה עשיתם כאן?
טלב אלסאנע: אמרתם שתיתנו לנו כספים, דבר שגרם לשמחה בקרב הציבור שלנו, ואחר-כך אמרתם:
טלב אלסאנע: אנחנו ניקח מכם את מה שנתנו לכם.
זבולון אורלב: אני רוצה לציין את העובדות, שצוינו לפני שנכנסת.
זבולון אורלב: תכנית החומש עולה 50,000,000 שקל.
זבולון אורלב: כפי שאמרה המנכ"לית, מתוך הסכום הזה כ-12,000,000 שקל מופנה לשעות הוראה, ובזה לא נוגעים ולא מקצצים.
זבולון אורלב: מתוך ה-38,000,000 שקלים, שזה תקציב פעולה, מקצצים 10%, כלומר: יהיה קיצוץ של 3,800,000 שקלים.
טלב אלסאנע: אני רואה שגם לגבי יישום תכנית החומש בשנת 2001, כספים שהיו מיועדים לקידום תכנית החומש עברו לחינוך המיוחד, וגם כאן משרד החינוך אישר זאת.
טלב אלסאנע: אם אנחנו רוצים לקדם את מערכת החינוך, הקריטריונים לבדיקת הכישורים צריכים להיות ענייניים.
טלב אלסאנע: מה הקשר בין הצבת איש שב"כ בוועדת המכרזים לבין מינוי מנהלי, שצריך להתרכז בעניין הכישורים?
טלב אלסאנע: מה הוא יכול למדוד מבחינת הכישורים הפדגוגיים של אותו מועמד לניהול?
טלב אלסאנע: מה התרומה שלו לעניין?
טלב אלסאנע: האם מציבים איש שב"כ בוועדת מכרזים למנהלים במגזר היהודי?
טלב אלסאנע: האם מציבים חילוני במגזר החרדי וחרדי במגזר החילוני?
טלב אלסאנע: אולי היה ראוי לעשות זאת בתקופת ממשל צבאי, כדי להשתמש במערכת החינוך כאמצעי פיקוח ובקרה, וכדי להעביר תכנים מסוימים, אבל בעידן הזה ובתקופה הזאת, מערכת החינוך צריכה להיות מערכת חינוך שמקנה ערכים.
טלב אלסאנע: יש לי ילדים, ואני לא מעוניין שהמנהל בבית-הספר בו הם לומדים, יקבל הכשר של השב"כ.
טלב אלסאנע: אני רוצה שהכישורים שלו הם שיקנו לו את הזכות להיות מנהל באותו בית-ספר.
טלב אלסאנע: אתם מיניתם ועדה בעניינו של משה שוחט, והבורר שאתם מיניתם – ולא אנחנו - המליץ את שהמליץ, ואחר-כך אתם לא כיבדתם את ההמלצות שלו.
טלב אלסאנע: זה מגיע לבית המשפט הגבוה לצדק, ולדעתי, לבית-המשפט יש עיסוקים אחרים מלבד העניינים האלה של מערכת החינוך.
טלב אלסאנע: מדוע אתם צריכים להתבזות בבית המשפט העליון?
טלב אלסאנע: מדוע לא ניתן לכבד את המלצות הבורר?
טלב אלסאנע: אם לא התכוונתם לכבד את ההמלצות, מדוע מיניתם אותו מלכתחילה?
זבולון אורלב: אני רוצה להעיר שתי הערות לסדר באשר לדבריו של חבר-הכנסת טלב אלסאנע.
זבולון אורלב: לגבי הנושא של רשות לחינוך הבדואים בדרום, כידוע, ועדת החינוך והתרבות קבעה מועד לדיון, על-פי הבטחתי גם לחבר-הכנסת טלב אלסאנע וגם לחברי-כנסת אחרים שביקשו זאת, אלא שבעקבות הבג"צ שהוגש, נדרשנו על-ידי היועצת המשפטית של הכנסת, לדחות את הדיון הזה.
זבולון אורלב: חבר-הכנסת טלב אלסאנע אמר את מה שהוא אמר, אבל הוא צריך לדעת, שהעצה המשפטית שקיבלנו היא להימנע כרגע מדיון בסוגייה הזאת, מבחינת סוביודיצה או מאיזושהי בחינה אחרת.
זבולון אורלב: אגב, אני אישית לא שלם עם זה, ואני אומר את זה בצורה גלויה, שהרי מחר כדי לבלום דיון בכנסת, מישהו יגיש בג"צ.
זבולון אורלב: זה דבר לא תקין, אבל זה תקנון הכנסת.
טלב אלסאנע: בעניין הזה יש כמה היבטים.
טלב אלסאנע: בג"צ התעסק בהיבט המשפטי.
טלב אלסאנע: ועדת החינוך והתרבות תעסוק בהיבט החינוכי.
זבולון אורלב: אני מציע לך אולי לפנות ליועצת המשפטית ולנסות לשכנע אותה.
זבולון אורלב: אם היא תסיר את המגבלה, אני בהחלט אקיים את הדיון הזה.
זבולון אורלב: אני חושב שיש לנו עניין רב לקיים את הדיון הזה.
זבולון אורלב: באשר לנושא של מעורבות השב"כ במינויים במשרד החינוך, כידוע לך, נשיאות הכנסת הכירה בדחיפות ההצעה לסדר, והנושא הועלה לדיון במליאת הכנסת על-ידי כמה חברי-כנסת – אני לא זוכר, האם היית בין אותם חברי-כנסת.
זבולון אורלב: נדמה לי, שהמליאה פה אחד אישרה, שהנושא הזה יועבר לדיון בוועדת החינוך והתרבות, ואמנם הנושא הזה יידון בקרוב מאד עוד במושב זה כאן בוועדת החינוך והתרבות, וישתתפו בו כל האנשים הנוגעים בדבר.
זבולון אורלב: נאמר מה שנאמר, אבל אני אפילו לא רוצה להיכנס לגופו של עניין ולפתח את הדברים.
זבולון אורלב: הדברים נאמרו, והם רשומים.
זבולון אורלב: אני מציע כרגע לעבור לנושא החינוך המיוחד.
זבולון אורלב: רות פן, אני מעביר לך את רשות הדיבור.
רותן פן: בחינוך המיוחד אנחנו מכירים בצרכים של ילדים ושל המשפחות שלהם, שיש להם צרכים מיוחדים מבחינת השירותים שהם צריכים לקבל בתחום החינוך המיוחד.
רותן פן: לשמחתנו הרבה, מאז תחילת יישום חוק חינוך בשנת 1995, אנחנו זוכים לשיתוף פעולה מאד פורה ומאד מעניין גם עם ראשי רשויות, גם עם מנהלי מחלקות חינוך וגם עם מנהלי שירותי רווחה שמצטרפים לדיונים שלנו לגבי כל אותן מטרות שהצבנו לעצמנו, על מנת לקדם את הטיפול בבעלי הצרכים המיוחדים, ובעיקר בהעלאת המודעות של המשפחות, שיסכימו וירצו לקבל את השירותים שאנחנו מעונינים לתת להן במסגרת החינוך המיוחד.
רותן פן: אני מוכרחה לומר שהעבודה היא מאד מאד ענפה ומתפרסת על פני תחומים רבים.
רותן פן: אני אמנה חלק מהם, אבל אנחנו מסיירים הרבה מאד בשטח, ומשתדלים להיות קשובים לבעיות של כל יישוב ויישוב, כי לא תמיד אפשר לדבר באופן כללי על בעיות של מגזר.
רותן פן: אנחנו גם לומדים שבהרבה מאד יישובים הבעיות הן ספציפיות.
רותן פן: אנחנו מאד משתדלים לפתור אותן, יחד עם האנשים שעומדים בראש היישובים האלה, והכל לטובתם של הילדים בסופו של דבר.
רותן פן: אני לא בטוחה שאני אמנה את הנושאים לפי סדר, ואולי אני גם לא אמנה את כולם, ולכן אם תזכירו לי נושאים מסוימים, אני אוכל גם להתייחס אליהם.
רותן פן: ראשית, אנחנו העמדנו לעצמנו מטרה, ואנחנו עומדים בה: כל תלמיד שאותר על-ידי רשויות אחרות, כמו: רווחה, בריאות וגם מערכת החינוך - שלא תמיד התפקיד שלה מוגדר כאיתור, ואני מדברת על איתור בגיל הרך מאד - וכל תלמיד כזה שעבר ועדת השמה, וועדת ההשמה חושבת והחליטה שהוא צריך ללמוד במסגרת של חינוך מיוחד, הילדים האלה אכן לומדים במסגרות של חינוך מיוחד.
רותן פן: לא רק שלא קוצץ החינוך המיוחד בכללו, אלא משרד החינוך וגם משרד האוצר התחייבו מדי שנה, שבתקציבי החוק לא ייגעו.
רותן פן: אנחנו מקבלים תוספות לפתיחת כיתות חדשות עם תלמידים חדשים מאותרים, ובאותם תקציבים שהחינוך המיוחד מקבל מדי שנה לפתיחת כיתות חדשות, משנת 1995 עד לפני שנה, למעלה משליש מהתקציב ניתן לפתיחת כיתות במגזר הערבי.
רותן פן: המגזר הערבי מהווה כ-20% מהאוכלוסייה, אבל מכיוון שאותרו יותר ילדים וועדות ההשמה מצאו לנכון שהילדים האלה צריכים לקבל מסגרות של חינוך מיוחד, ניתנו התקנים לפתוח את הכיתות של החינוך המיוחד הן בגנים והן בבתי-ספר שבהם לומדים תלמידים עד גיל 21.
רותן פן: כל ילד שעבר ועדת השמה, אכן ישובץ במסגרת של חינוך מיוחד.
רותן פן: אני יודעת שסופרים את בתי-הספר הערבים ואת בתי-הספר היהודים.
רותן פן: הסוגייה הזאת מטופלת בכל יישוב ויישוב.
עופר חוגי: יש לי שאלת הבהרה בנושא הזה.
עופר חוגי: רוב בתי-הספר במגזר הערבי הם בחינוך המוכר שאינו רשמי.
עזמי בשארה: לא, רוב בתי-הספר מוכרים ורשמיים.
זבולון אורלב: חבר-הכנסת חוגי, מדובר במיעוט קטן.
זבולון אורלב: אם אינני טועה, במגזר המוסלמי 100% של בתי-הספר הם רשמיים.
זבולון אורלב: במגזר הנוצרי, יש מספר לא מבוטל של בתי-ספר מוכרים שאינם רשמיים, אבל אתה צריך להבין שאוכלוסיית הנוצרים במגזר הערבי מהווה פחות מ-10%, אם אינני טועה.
עזמי בשארה: אינני יודע.
זבולון אורלב: על-פי הנתונים שאני מכיר, 90% מערביי ישראל הם מוסלמים, ו-100% של בתי-הספר שלהם הם רשמיים.
זבולון אורלב: מתוך ה-10% של הערבים שהם נוצרים, יש מספר לא מבוטל – שאינני יודע מה הוא – של בתי-ספר מוכרים שאינם רשמיים, שהם בתי-ספר כנסייתיים, שזאת בעצם היסטוריה של העבר.
ראז'י מנסור: מספרם לא עולה על 30 מתוך 600 מוסדות.
זבולון אורלב: מדובר ב-5%, כלומר: זה פחות או יותר מתאים למה שאני אומר.
עזמי בשארה: אבל הם מעורבים, והם לא נוצרים.
טלב אלסאנע: בתי-הספר לא מחולקים לפי מוסלמים ונוצרים.
זבולון אורלב: אני מקבל את התיקון, הבעלות שם היא נוצרית וכנסייתית.
ראז'י מנסור: התלמידים הם מוסלמים ונוצרים.
רותן פן: הרי הרשויות המקומיות אחראיות על רישום התלמידים בבתי-הספר גם בחינוך המיוחד.
רותן פן: הרשויות המקומיות מחליטות - כמובן בשיתוף פעולה עם המפקחים של החינוך המיוחד ועם השירותים הפסיכולוגיים – לאן לשלוח את התלמידים ולאיזה בית-ספר לרשום אותם.
רותן פן: יש הורים שמעונינים שהילדים שלהם ילמדו בשפה הערבית, והם עומדים על כך שהם ילמדו בבתי-ספר דוברי ערבית, ויש הורים שמעונינים לשלוח את ילדיהם לבתי-ספר, שהשפה המדוברת שם היא עברית.
רותן פן: אני יודעת שהמשא ומתן מתקיים בין ההורים לרשויות המקומיות, ובסופו של דבר, ההחלטה היא של מחלקת החינוך.
רותן פן: כל פעם שעולה הצורך לפתוח כיתה נוספת עם מורה דובר/ת ערבית בשפה הערבית – וכמו שאמרתי, אנחנו לא מסתכלים על הנושאים האלה, אלא על הצורך – אנחנו פותחים את הכיתות.
רותן פן: הראיה לכך היא שאכן פתחנו למעלה מ-30% מהכיתות עם מורים דוברי ערבית במגזר הערבי.
זבולון אורלב: אני מבין שאת מדברת על השנה האחרונה.
רותן פן: אני מדברת על מה שקרה משנת 1995.
חוסניה ג'בארה: אני מבינה שאת מדברת על החינוך המיוחד.
רותן פן: נכון.
רותן פן: ברור לנו שהשפה זה עניין מאד מהותי למשפחה, ואנחנו לא עומדים בדרכה של אף משפחה, ובטח לא של רשות, לשלוח תלמידים לאן שהם מאמינים שצריך לשלוח אותם.
רותן פן: אנחנו פותחים את המסגרות בהתאם לדרישה שבאה מהשטח, ולא בהתאם למה שאנחנו מחליטים.
טלב אלסאנע: כן, אבל חינוך מיוחד זה לא רק כיתה, אלא הרבה דברים מעבר לזה.
רותן פן: בינוי, למשל, אבל זה לא קשור לתחום שלי.
טלב אלסאנע: למיטב ידיעתי, מסגרות מתאימות לחינוך מיוחד לא קיימות, למשל: במחוז דרום.
טלב אלסאנע: יש בעיה רצינית במחוז הזה.
רותן פן: אין ספק שיש עדיין הרבה בעיות.
רותן פן: אני לא אומרת שאנחנו פותרים את כל הבעיות, אבל אני רק אומרת שאני מאד מרוצה מהמהלך של העבודה המשותפת שאנחנו עושים.
רותן פן: אנחנו מנסים למצוא פתרונות לבעיות, והכל לטובת הילדים והמשפחות שלהם.
רותן פן: אנחנו לא מרגישים שאנחנו עושים את זה על-ידי מאבקים, לא בדרום ולא בצפון.
רותן פן: מדובר בעבודה הרבה יותר מקצועית, מתוך הנחה והכרה של כולנו ושל כל מי ששותף לנושא הזה, שטובת הילד היא החשובה.
זבולון אורלב: בדיונים הקודמים עלתה הבעיה, שאחד המעצורים זה לא רק התקציב, אלא גם הנושא של כוח אדם מקצועי.
רותן פן: בשיתוף של האגף להכשרת כוח אדם עובדי הוראה במשרד החינוך, הכפלנו את מספר פרחי ההוראה לחינוך המיוחד כבר לפני שנתיים.
רותן פן: צפינו שיהיה יותר ויותר איתור של תלמידים במגזר הערבי עם צרכים מיוחדים, ולכן כיום יש הכפלה של מספר פרחי ההוראה.
רותן פן: אני מוכרחה לומר, שאם אנחנו נראה שיש צורך בפרחי הוראה נוספים, יגדילו גם את מספרם.
רותן פן: החינוך המיוחד לא מרגיש שום חסימה לצרכים שלו במשרד.
רותן פן: הצרכים האלה נובעים מהבדיקות שלנו בשטח.
זבולון אורלב: האם להערכתך מספר פרחי ההוראה שכרגע נמצא בהכשרה, ייתן מענה לדרישה המקצועית של מורים?
רותן פן: בשלב הזה כן.
רותן פן: כמו שאמרתי, אנחנו צופים גידול באיתור ילדים, בעיקר במגזר הבדואי בדרום.
רותן פן: אנחנו מצטרפים לוועדה של הג'וינט, שמטרתה לאתר איתור מעמיק יותר של ילדים ביישובים שאינם מוכרים, ולכן יכול להיות שיהיה מספר גדול יותר של ילדים שיאותרו בשטח.
רותן פן: אני סמוכה ובטוחה שאנחנו נוכל לתת פתרון לעניין.
עופר חוגי: האם הג'וינט מבצע את האיתור?
זבולון אורלב: הוא נותן כסף לקידום פרויקט איתור.
זבולון אורלב: הבעיה של הפזורה של היישובים הלא מוכרים קיימת לאורך כל הדרך.
עאטף מועדי: למה הוגשו בג"צים, אם המצב כל-כך טוב?
רותן פן: אני לא אמרתי לרגע שהמצב הוא טוב, אלא אמרתי שאנחנו לא עושים את העבודה בצורה של מלחמות.
רותן פן: חשוב לנו להגיע לילד, ולספק את הצרכים שלו.
רותן פן: אם הבג"צים רק מסייעים לעניין, אז הם מסייעים, אבל אנחנו עושים את זה אחרי הבג"צים ולפניהם.
זבולון אורלב: אני רוצה לחדד את העניין.
זבולון אורלב: בשלב הנוכחי ובמצב כפי שהוא כיום, אין מניעה לתת לילד מאותר במגזר הערבי חינוך מיוחד בגלל איזה שהן תואנות תקציביות, כלומר: אם יש ילדים מאותרים, הם נכנסים למסגרות של החינוך המיוחד.
רותן פן: כל כיתה מקבלת את התקציב כמו במגזר היהודי.
רותן פן: אין הבדל בין כיתה במגזר הערבי לבין כיתה במגזר היהודי, לא במוכר ולא ברשמי.
חוסניה ג'בארה: זאת אומרת שאותם תקציבים, כלים והשתלמויות למורים בחינוך המיוחד שניתנים לחינוך המיוחד במגזר היהודי ניתנים במגזר הערבי.
חוסניה ג'בארה: לא שמעתי על משפחות במגזר הערבי, שרוצות שהילדים שלהן ילמדו בשפה העברית, במיוחד בחינוך המיוחד.
חוסניה ג'בארה: יש ילדים שהמשפחות שלהם לא רוצות להכניס אותם לחינוך המיוחד, ולכן יכול להיות שצריך יהיה להכניס אותם למרכזים אחרים או למוסדות אחרים, מלבד החינוך המיוחד, לדוגמה: את לקויי הלמידה גם מצרפים לחינוך המיוחד במגזר הערבי, כי אין מוסדות אחרים שיכולים להכיל את התלמידים האלה.
רותן פן: עוד לא הגעתי לשילוב, כי זה נושא נפרד.
חוסניה ג'בארה: האם מבחינת ההשוואה בין התקציבים, את מדברת על אותם תקציבים?
חוסניה ג'בארה: כי אני כל הזמן שמעתי שבחינוך המיוחד במגזר הערבי חסרות שעות, חסרות כיתות וחסרות השתלמויות.
רותן פן: לכל אותם ילדים שאותרו ועברו ועדות השמה לא חסר דבר, והם נמצאים במסגרות של חינוך מיוחד, בין אם הם לומדים בשפה העברית ובין אם בשפה הערבית.
רותן פן: אכן יש הורים במגזר הערבי, שרוצים שהתלמידים ילמדו בשפה העברית.
זבולון אורלב: והאם התקצוב שלהם הוא שוויוני באופן מוחלט למגזר היהודי?
רותן פן: אין בכלל הבדל.
רותן פן: מי שמאותר ועבר השמה, מקבל את החינוך המיוחד.
רותן פן: אני מדברת על החינוך המיוחד פרופר, שהם גני ילדים לחינוך מיוחד, בתי-ספר לחינוך מיוחד וכיתות מיוחדות בבתי-ספר רגילים.
שמואל דוד: גם גני שילוב?
רותן פן: אני מדברת על חינוך מיוחד.
רותן פן: שילוב זאת סוגייה אחרת, שאנחנו מתמודדים איתה, וקשה מאד גם במגזר היהודי - -
זבולון אורלב: ולכן יהיה חוק.
רותן פן: אני גם אגיד על זה מספר מילים.
רותן פן: דובר כאן על ניידות של הורים.
רותן פן: מכיוון שקשה לאמהות לקחת את ילדיהן לטיפולים פרא- רפואיים במקומות אחרים, אנחנו נעזרים במתי"אות – מרכזי תמיכה יישוביים אזוריים.
רותן פן: אלה אזורי שירות של החינוך המיוחד.
רותן פן: מדובר בגוף ארגוני ליישום חוק החינוך המיוחד, שבעזרתו אנחנו יכולים לתת את הגמישות והניידות של אנשי מקצוע ביישובים עצמם.
רותן פן: מאד היה חשוב לנו, שהאמהות לא ייאלצו לקחת את הילדים לטיפולים בכל מיני מקומות.
רותן פן: אתמול סיירתי בביר אל-מכסור ובאזור.
רותן פן: סיירנו שם במרכז, וראינו שיש מגמה שהמטפלים למיניהם יגיעו ליישובים.
רותן פן: הנגישות של שירותי החינוך המיוחד חשובה מאד למשפחות, כדי שהן לא יצטרכו להתרוצץ ממקום למקום.
רותן פן: אני הבנתי שקופות החולים לא נותנות טיפולים פרא-רפואיים.
רותן פן: הייתי רוצה להעלות גם את הסוגייה הזאת לגבי המגזר הערבי, כדי שנוכל לתת את הטיפולים הנכונים לילדים, ולא נסתמך רק על חוק חינוך מיוחד למתן טיפולים פרא-רפואיים.
רותן פן: במרכז ובצפון, כל התקנים של הטיפולים הפרא-רפואיים מאוישים במגזר הערבי.
רותן פן: לא כולם דוברי ערבית, חלקם דוברי עברית.
רותן פן: מדובר באנשים שבאים מהמסגרות החינוכיות לנושאים טיפוליים.
רותן פן: יש יוזמות מאד יפות.
רותן פן: במתי"א – מרכז תמיכה יישובי אזורי – מעבירים קורסים לערבים עבור אותם עובדים פרא-רפואיים, כדי שיוכלו לפחות לתקשר עם הילדים ועם המשפחות ברמה הבסיסית ולהבין איך להתאים את הטיפול.
רותן פן: חשוב לנו מאד, שהורים לא יתרוצצו עם ילדיהם למקומות שונים כדי לקבל טיפולים, אלא שהשירותים יינתנו ביישובים עצמם.
חוסניה ג'בארה: האם זה נכון גם לגבי הילדים שנמצאים בכפרים הלא מוכרים?
רותן פן: לא, אני לא מדברת על הכפרים הלא מוכרים בדרום, כי זה סיפור אחר.
חוסניה ג'בארה: גם בצפון.
רותן פן: אני מדברת על הצפון, על המרכז ועל היישובים המוכרים בדרום.
רותן פן: אנחנו משתדלים מאד לרכז את הטיפולים - זאת חלק מהמדיניות שלנו – כדי שתגדל הנגישות.
זבולון אורלב: האם את יכולה לומר כמה מילים על הנושא של האיתור וועדות ההשמה?
רותן פן: כפי שגם דובר בוועדת מרגלית, זה אחד הצמתים הקשים ביותר של מערכת החינוך בכלל.
רותן פן: אנחנו משתדלים לעבוד כל הזמן בצורה שוטפת עם כל החברים של ועדות ההשמה, בוודאי במגזר הערבי.
רותן פן: אתם יודעים שוועדת השמה זה גוף שמתחלף כל הזמן.
רותן פן: בכל רשות מקומית מתקיימת ועדת השמה, והאנשים שמאיישים את הוועדות הם אנשים שכל הזמן מתחלפים.
רותן פן: אלה לא אנשים קבועים, שממנים אותם לכל החיים.
זבולון אורלב: מי יוזם את הקמת הוועדה?
רותן פן: היושב-ראש או הרשות המקומית.
רותן פן: חברים בה אנשי משרד החינוך ומפקחים של החינוך המיוחד, החינוך הרגיל ועובדים סוציאליים.
זבולון אורלב: מה אפשר לעשות כדי לעורר יותר רשויות מקומיות ליזום את ועדות ההשמה?
רותן פן: הן קיימות.
רותן פן: אם מישהו חושב שיש איזושהי חריגה בתפקוד ועדות ההשמה, אנחנו מבקשים לדעת זאת, כי אנחנו מייד נטפל בזה.
רותן פן: לא נטפל בזה על-ידי הטלת עונשים, אלא על-ידי הסברה, חינוך ופעולות שאנחנו מבצעים יחד עם חברי הוועדה.
זבולון אורלב: אז למה אחוז הילדים במגזר הערבי, שנהנים ממסגרות החינוך המיוחד הוא עדיין נמוך יותר?
חוסניה ג'בארה: כי אני לא יודעת האם יש חינוך מיוחד בגני הילדים.
זבולון אורלב: אחוז הילדים בחינוך המיוחד במגזר הערבי הוא נמוך באופן משמעותי לעומת המגזר היהודי, האם אני צודק?
ראז'י מנסור: אפילו לפי בדיקה של תכנית החומש, ראינו שכך פני הדברים.
זבולון אורלב: האם זאת בעיה של מודעות?
ראז'י מנסור: לא, קודם כל זאת בעיה של איתור ותקנים.
זבולון אורלב: בעיית התקנים נגמרה.
ראז'י מנסור: לצערי, לא.
חוסניה ג'בארה: לפי מיטב ידיעתי, אין כמעט גנים שעובדים לפי תכנית השילוב.
רותן פן: אני אתחיל דווקא בחינוך במגזר היהודי הרשמי.
רותן פן: במגזר היהודי הרשמי, תכנית השילוב עובדת בין גן חובה לסוף כיתה ט', כשכל מה שיש לנו זה בערך שעה פר תלמיד משולב.
רותן פן: זה נתון ידוע, שקיים כבר שנים רבות.
רותן פן: אי אפשר לומר שבמגזר היהודי זה נתון מספק.
רותן פן: על מנת להשוות, וכדי שגם במגזר הערבי תהיה שעה פר תלמיד, אנחנו נדרשים לתת תוספת של 16,000 שעות.
רותן פן: זה נתון שהאגף כבר הציב עוד בשנת 1995, והיה ברור שאנחנו נצטרך את התוספת הזאת.
רותן פן: השנה, מתוך ה-16,000 שעות שחסרות על מנת להשוות לשעה פר תלמיד – לא מעבר לזה – ניתנו 4,000 שעות.
רותן פן: כמו שאמרה המנכ"לית, כך גם יהיה בשנה הבאה, ואני מקווה שכך יהיה גם בעוד שנתיים, כך שתוך ארבע שנים תהיה השוואה.
רותן פן: מתוך השעות האלה גוזרים את הכיתות המשולבות ואת הגנים המשולבים.
רותן פן: ברור שאם יש מחסור בשעות שילוב, אי אפשר לפתוח גן משולב, כי גן משולב בולע הרבה שעות שילוב.
חוסניה ג'בארה: אבל אם אין ברירה, חייבים לעשות זאת.
רותן פן: אין ספק.
רותן פן: אגב, גם במגזר היהודי ירד באופן דרסטי מספר הכיתות המשולבות והגנים המשולבים, כי רשויות מקומיות, שהן אלה שאנחנו מטילים עליהן את האחריות לחלק את שעות השילוב, מכירות את הצרכים ביישוב עצמו, והן החליטו שלא כדאי להן לרכז מורה אחת בגן אחד משולב, אלא להעביר את הטיפולים האלה להרבה יותר גנים, ולכן אנחנו רואים ירידה של גנים משולבים גם במגזר היהודי.
רותן פן: יכול להיות שזה מודל נפלא, אבל כיום אין לנו אפשרות לפתוח גנים משולבים.
חוסניה ג'בארה: זאת אומרת שאין גנים כאלה במגזר הערבי.
רותן פן: יש גנים משולבים.
חוסניה ג'בארה: כמה?
רותן פן: אני לא יודעת.
ראז'י מנסור: לא, אין גנים כאלה.
ראז'י מנסור: מדובר בעלויות אדירות.
חוסניה ג'בארה: אתה אומר שאין, והיא אומרת שיש.
ראז'י מנסור: אני ביקשתי לעשות זאת בנצרת, ולא אפשרו לי.
חוסניה ג'בארה: אני רוצה לדעת את הנתונים האלה, כדי שאם מישהו ישאל אותי את השאלה הזאת, אני אוכל לענות לו.
זבולון אורלב: אם יש כאלה גנים, איפה הם נמצאים?
טלב אלסאנע: לא יכול להיות שהם נמצאים במקום שאף אחד לא יודע עליו.
חוסניה ג'בארה: אם מישהו ישאל אותי את השאלה הזאת, כחברת-כנסת וכחברת ועדת החינוך והתרבות אני רוצה לדעת לענות לו.
זבולון אורלב: אם אפשר, צריך לעשות בדיקה ולהעביר לנו מכתב תוך שבועיים, שבו תהיה רשימת הגנים.
זבולון אורלב: נעביר את הרשימה הזאת לחברת-הכנסת ג'בארה, כי זאת זכות אלמנטרית לקבל מידע.
שמואל דוד: כנראה שאפשר לספור אותם על אצבע אחת, כי מדובר ביישוב אחד.
זבולון אורלב: נקבל את הרשימה, ונדע האם מדובר במקרה אחד או ברבים.
רותן פן: יכול להיות שזה מודל נפלא, אבל גם במגזר היהודי אין לנו מספיק תקציבים כדי לבצע אותו.
עופר חוגי: האם זה מותנה בהשתתפות הרשות?
רותן פן: לא, אלה שעות הוראה של החינוך המיוחד בלבד.
עופר חוגי: אז מדוע אין תכנית שילוב בגני החובה?
זבולון אורלב: הסיבה הבסיסית היא שמשרד האוצר – שנציגיו לא נמצאים כאן, כי הם נמצאים ביום עיון – לא מכיר בנושא השילוב.
זבולון אורלב: הוא מכיר בחינוך רגיל או בחינוך מיוחד.
זבולון אורלב: הוא לא מכיר בחיה הזאת, שקוראים לה שילוב.
עופר חוגי: אבל מוקצות לזה שעות.
זבולון אורלב: המשרד מקצה מהמאגרים הפנימיים שלו.
זבולון אורלב: עד היום הצטברו 88,000 שעות, והוגש על זה בג"צ.
זבולון אורלב: אנחנו מנסים לחוקק חוק, שיאפשר לנייד שעות בין החינוך המיוחד לשילוב ולהוסיף עוד שעות, כדי להסדיר את כל המעמד הזה של השילוב.
זבולון אורלב: השילוב הזה היום לא מוכר מבחינת משרד האוצר.
זבולון אורלב: אנחנו מנסים להסדיר את זה באמצעות חוק.
4400: רות פן ניסתה לומר, שהמודל של שילוב בגנים הוא קצת בזבזני, מכיוון שבניגוד לבית-ספר, ששם יש מכסה גדולה של תלמידים והצוותים הפרא-רפואיים והתרפיות עומדים לטובת יותר תלמידים, פה אתה שורף הרבה שעות יקרות על כיתת גן קטנה.
זבולון אורלב: לכן גם במגזר היהודי, אם יש כבר 10 שעות שילוב, נוטים לא להשקיע בהם את הכל.
שמואל דוד: במגזר היהודי יש 60, ובמגזר הערבי יש אפס, כך שקשה לטעון שהסיבה לכך היא בזבזנית.
4400: לא אמרתי שזאת הסיבה.
4400: אם לוקחים 4,000 שעות לשילוב ורוצים להשקיע אותם בגנים, יהיו לך מעט מאד תלמידים שייהנו מהשירות.
4400: לי אגב אין שום בעיה, אם יוחלט באיזשהו מקום שראוי יותר שזה יתבצע בגנים.
4400: המכסה היא מכסה, לא לקחתי אותה הביתה.