GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוית גולדנר להב: תמיד יש מה לשפר וכרגע באמת הכיוון גם בבתי הספר המכילים, אני אוסיף שזו יוזמה של עדי אלטשולר והצוות שלה, שהמשרד לקח את זה ואנחנו עובדים ביחד.
יעקב מרגי: הדוברת הבאה.
<אורה גולדהירש: אני אורה גולדהירש מהאגף לחינוך קדם יסודי.
<אורה גולדהירש: נאמר פה שהכול מתחיל בגיל הרך, אז אני באמת רוצה להגיד שבגני הילדים, שני רכיבים שהם מאדו משמעותיים ואנחנו עובדים עליהם לאורך כל הדרך.
<אורה גולדהירש: הדבר הראשון זה שהילדים נכנסים למסגרת הגן וזו המסגרת החינוכית הציבורית הראשונה שהם נמצאים בתוכה, חלקם עדיין ילדים שלא הוגדרו כילדים עם צרכים מיוחדים, אבל בתוך מסגרת הגן מתגלים קשיים שהגננת בתצפיות בסביבה הטבעית של הגן מזהה ונותנת להם מענים מותאמים כבר מההתחלה, מה שעוזר לצמצם את הפערים העתידיים לבוא.
<אורה גולדהירש: זה רכיב אחד שהוא מאוד משמעותי בעינינו.
<אורה גולדהירש: הרכיב השני זה כלל הילדים.
<אורה גולדהירש: דיברו פה חברים על חלק מהותי של החינוך החברתי והשילוב החברתי של ילדים, וכבר בגיל הרך אנחנו בונים תוכניות שמדגימות לילדים שכולם שווים וכולם יכולים ליטול חלק בפעילויות של הגן.
<אורה גולדהירש: במקומות מסוימים אנחנו גם מפגישים בין גנים של חינוך מיוחד וגנים של חינוך רגיל לא רק במס שפתיים של פגישה, אלא ממש כחלק מחיי היום יום של גן.
<אורה גולדהירש: כל גן, נכנס הגן השני וחיים ביחד.
<אורה גולדהירש: החיים ביחד כחברה זה המסר שלנו לגיל הצעיר.
יעקב מרגי: דוברת אחרונה.
<מוריה טלמור: שמי מוריה טלמור, אני מהאגף לחינוך יסודי.
<מוריה טלמור: אני רוצה לחלק את הדברים לשני חלקים, אחד, להתייחס לנושא של תפיסות עולם, שכולם הזכירו כאן.
<מוריה טלמור: חשוב לי להגיד מה תפיסות של האגף לחינוך יסודי, שמייצגות תפיסות עולם בכלל של משרד החינוך, אבל אני יכולה לדבר על היחידה שלי.
<מוריה טלמור: אנחנו מאמינים בזכותו של כל תלמיד ללמוד במסגרת הקהילתית שבה הוא חי.
<מוריה טלמור: זאת נקודת המוצא שלנו בתהליך הלימוד.
<מוריה טלמור: אנחנו לא חושבים ששילוב הוא חסר, אנחנו חושבים שזאת זכות.
<מוריה טלמור: אנחנו לא משתמשים במונח שילוב, אנחנו מדברים על הכללה, היכולת של הילד ללמוד.
<מוריה טלמור: אנחנו מאמינים שזאת חובתה של הסביבה בכלל ומערכת החינוך בפרט לאפשר את השהות הזאת בתוך מערכת החינוך ומיצוי הפוטנציאל בתוך מערכת החינוך.
<מוריה טלמור: אנחנו מאמינים שנכות היא קיימת או לקות היא קיימת אבל מוגבלות זו פונקציה של מה הסביבה מייצרת, ואנחנו משתדלים לייצר סיטואציה שבה המוגבלות הזו תהיה בולטת פחות ואני חושבת שחן הציגה את זה בצורה מקסימה.
<מוריה טלמור: אנחנו יודעים שיש פה אתגרים משמעותיים בפני המורים.
<מוריה טלמור: אני חושבת שחברי הכנסת הנכבדים הזכירו את האתגרים הקיימים שיש שם ואני לא אכנס לזה.
<מוריה טלמור: אנחנו מאמינים גם שיש צורך בפיתוח מקצועי.
<מוריה טלמור: אנחנו מאמינים שנדרשת מעטפת יותר רחבה מרק פיתוח מקצועי.
<מוריה טלמור: חשוב להגיד הערה אחת ופה זה קצת "אני מאמין" שלי.
<מוריה טלמור: אני לא חושבת שכל המורים צריכים להיות מורים לחינוך מיוחד.
<מוריה טלמור: אני חושבת שכל המורים צריכים - - - בדבר חדש שקוראים לו מורים בכיתה הטרוגנית.
<מוריה טלמור: יש מורה לחינוך מיוחד.
<מוריה טלמור: מה שהיה פעם מורים לחינוך רגיל, צריך ללמוד לסנכרן בין הדברים.
יעקב מרגי: התכוונת לאותו דבר.
יעקב מרגי: זו הייתה כוונתנו.
<מוריה טלמור: זה לגבי התפיסות.
<מוריה טלמור: לגבי מה אנחנו עושים בפועל, בשנת הלימודים הזאת, מעבר לעובדה שיש לנו כאן צוות של הדרכת הכלה, מה שנקרא האחר הוא אני עוד התחיל עוד קודם.
<מוריה טלמור: יש מדריכים שנכנסים לכ-460 בתי ספר ומדריכים את המורים, בתי ספר שבחרו בכך, מדריכים מורים בנושא של הכללה בשילוב ילדים.
<מוריה טלמור: יושב כאן הצוות שלי מכל המחוזות.
<מוריה טלמור: יש לנו כשישים אנשי צוות, מגיעים לארבע מאות ושישים בתי ספר, אבל מעבר לזה הבנו שהדרכה חיצונית היא לא מספקת ונכון לשנה התחיל תהליך של רכזי השתלבות, שבעצם זה לקחת מורה מתוך בית הספר, מהחינוך הרגיל, שרגיל לעבוד עם ילדים בכיתה הטרוגנית ולתת לו הכשרה שלוש שנים, של שישים שעות כל שנה, על ידי גופים מבצעים שאנחנו מפקחים עליהם ולהכשיר אותם שהם יהיו גוף ידע וגוף מדריך בתוך בית הספר.
<מוריה טלמור: זאת הסתכלות לטווח ארוך, זה תהליך שקורה.
<מוריה טלמור: אני גאה להגיד שכבר השנה 1,340 בתי הספר כבר התחילו את תהליך ההכשרה הזה.
יעקב מרגי: בבקשה, אחרונת הדוברים ואני מסכם.
<טלי בארי מאיר: טלי בארי מאיר מהאגף לחינוך על יסודי.
<טלי בארי מאיר: גם באגף לחינוך על יסודי פועלים מאוד לטובת ההכלה.
יעקב מרגי: אתם יודעים מה חסר לי מהנוכחות המרשימה של משרד החינוך?
יעקב מרגי: דווקא המגזרים שלא מונגשים.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לראות פה את המחוז החרדי, כי שם לא מנגישים לא רק למי שאין לו מוגבלות פיזית ורגשית ונפשית וחושית, לא מנגישים גם לתלמידים לגיטימיים במערכת החינוך.
יעקב מרגי: חבל שהם לא כאן.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לראות פה את ראשי החינוך במערכת החינוך הערבית ממשרד החינוך.
יעקב מרגי: חבל, כי באמת הנוכחות מרשימה.
<קריאה: יש את סוהא שיבל.
יעקב מרגי: חבל שלא ביקשת רשות דיבור.
יעקב מרגי: גברת בארי, סיכום.
<טלי בארי מאיר: אני מוכנה לתת לאפשר לסוהא.
<סוהא שיבל: סוהא שיבל, אני חלק מהאגף היסודי.
<סוהא שיבל: אני חלק מהצוות של מוריה.
יעקב מרגי: מה זה שיבל, מכפר שיבלי?
<סוהא שיבל: לא, מעכו.
<סוהא שיבל: אני פשוט רואה בתהליך הזה של רכז ההשתלבות, שהוא כן יכול לתת לנו בסופו של דבר סוג של מענה שיכול לשלב את כל הילדים בצורה הכי נורמטיבית בכיתה ההטרוגנית.
<סוהא שיבל: אני פשוט שותפה לתהליך מתחילתו ואני רואה בזה ממש מצעד - - -
חנין זועבי: מחסור במורים בבתי הספר הערביים.
חנין זועבי: תגידי משהו על השפע, על בתי הספר.
<סוהא שיבל: יש מחסורים, אבל אני רוצה להסתכל על חצי הכוס המלאה.
יעקב מרגי: אצל חנין את חייבת לומר מה חסר.
חנין זועבי: אנחנו פה כדי להסתכל מה חסר.
יעקב מרגי: אני אומר מה חסר, בסיכום.
יעקב מרגי: תודה, סוהא.
<טלי בארי מאיר: אני יכולה?
<טלי בארי מאיר: אני רוצה לייצג מטעם האגף לחינוך על יסודי שני בעלי תפקידים חשובים ומהותיים מאוד שנותנים מענה לכל נושא השילוב והפיתוח המקצועי של המורים בתוך בית הספר על מנת להנגיש את המענה בהתאמת דרכי הוראה והיבחנות לתלמידים שלנו, אחד זה המת"ל שהוא מעריך תפקודי למידה.
<טלי בארי מאיר: המת"לים שלנו פרוסים על 591 חטיבות ביניים בשנת הלימודים תשע"ח, תפקיד משמעותי ביותר.
<טלי בארי מאיר: התפקיד השני הוא רכז ההשתלבויות של האוכלוסיות המיוחדות, שנכנס השנה לתוך בתי הספר שלנו, שני תפקידים מאוד משמעותיים שבאמת מקדמים.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי ואני אומר בדיונים רבים, אין ספק שמדינת ישראל ומשרד החינוך משקיעים רבות.
יעקב מרגי: עדיין יש אתגרים נוספים.
יעקב מרגי: אני רוצה להודות לשר ולמנכ"ל שהיו קשובים לדיוני ועדת החינוך בנושא החינוך המיוחד, מובילים רפורמה חשובה, אני מקווה.
יעקב מרגי: אתמול קיבלנו רק טעימות.
יעקב מרגי: אני כדרכי בקודש הייתי פסימי, עדיין פסימי.
יעקב מרגי: עד שלא אקבל את זה ביד ואוביל ואראה ואחוש אותה, אני יודע לתת מחמאות כשצריך, אין לי בעיה עם כך.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המובילים את היום הזה.
יעקב מרגי: בסיכום יופיע בשמותיהם.
יעקב מרגי: הוועדה מודה למשרד החינוך על הנוכחות המרשימה.
יעקב מרגי: היה חסר לי כפי שאמרתי, נוכחותם של המחוז החרדי והערבי.
<זאב גולדבלט: והמורים.
<זאב גולדבלט: גם המורים חסרים כאן, והדיון עוסק במורים.
יעקב מרגי: זאב, מאחר והמורים חסרים כל הזמן, לא מצאתי לנכון להדגיש זאת.
<זאב גולדבלט: צריך להוקיע את זה כל הזמן.
יעקב מרגי: אם לא היית מעיר, היה יותר טוב.
יעקב מרגי: בדיון עלה צורך בהכשרת המורים במערכת החינוך הכללי, אף שהם לא מורים לחינוך המיוחד, שיעברו השתלמות והדרכה ייחודית וייעודית לנושא השילוב והחינוך המיוחד בכלל.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להביא להגברת המודעות בקרב המורים לעבודה בסביבה הטרוגנית.
יעקב מרגי: הוועדה ממתינה לרפורמה המתגבשת בחינוך המיוחד.
יעקב מרגי: עם קבלתה בימים הקרובים כפי שהתחייב משרד החינוך, הוועדה תקיים דיונים בנושא הזה.
יעקב מרגי: אמרתי, חלק מהרפורמה טעון גם תיקוני חקיקה לנושא ועדות הזכאות.
יעקב מרגי: אני חושב שהכיוון הוא חיובי.
יעקב מרגי: כולי תקווה שברפורמה המתגבשת ששמענו פה טעימות, נקודות ממנה, יהיו פתרונות רבים לדברים שעלו כאן.
יעקב מרגי: אין ספק, החינוך המיוחד, אני רוצה לומר, זוכה לתשומת לב רבה של המשרד בשונה מסעיפים אחרים שמוגבלים תקציבית.
יעקב מרגי: יש להם תקרה עם דיוני התקציב.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם שבחינוך המיוחד, וזה מה שמתסכל את האוצר ואת הנהלת המשרד, זה סכום שאמנם נקבע בדיוני התקציב והולך ועולה.
יעקב מרגי: זה מטריד ומפחיד אותם כי הם לא יודעים איפה זה ייעצר, לכן הרפורמה הזו באה לשים ידיים על ההגה, לא כדי לצמצם אלא כדי לנווט נכון, לצפות את פני העתיד.
יעקב מרגי: פריסה נכונה של מוסדות ייחודיים וייעודיים, שילוב יותר נכון.
יעקב מרגי: השאיפה של כולנו שאכן זה יתקיים.
עודד פורר: בוקר טוב חברים, אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.
עודד פורר: היום 4 בדצמבר 2017, ט"ז בכסלו תשע"ח, בנושא עידוד לסרבנות לגיוס לצה"ל בבתי הספר, דיון מהר שאני ביקשתי יחד עם חברת הכנסת ענת ברקו וחבר הכנסת איתן ברושי.
עודד פורר: מאחר ואני מנהל את הישיבה היום במקום חבר הכנסת מרגי, אני אתן לך, ענת, לפתוח.
ענת ברקו: אני יכולה לספר סיפור מהחיים.
ענת ברקו: לפני כמה שנים כשהבת שלי הייתה בי"ב, יום אחד באה, בית ספר אליטיסטי ברמת גן, מגיעה ומספרת לי, המורה לאזרחות אמר לנו שהוא נגד שירות בצה"ל, שהילדים שלו לא שירתו בצה"ל והוא מציע לנו גם לא לשרת בצה"ל.
ענת ברקו: היא באה הביתה והיא אמרה, רגע, אין חוק שמחייב שירות בצה"ל?
ענת ברקו: כן, יש חוק, אז בעצם המורה לאזרחות קורא להפרת חוק וזו ההטפה שהוא עושה לילדים שעומדים בפני גיוס.
ענת ברקו: אנחנו עומדים כאן בפני מקרה שאנחנו רואים מנהלת בית ספר שמיתממת שהיא דואגת רק לבת הפרטית שלה והיא תומכת בבת הפרטית שלה, אבל התמיכה היא מאוד קולנית.
עודד פורר: מה זה פרטית?
עודד פורר: הבת שלה.
ענת ברקו: הבת שלה.
ענת ברקו: זה עניין פרטי, בואו נגדיר את זה ככה.
ענת ברקו: התמיכה שלה בבת שלה וכולנו הורים ואנחנו תומכים בילדים שלנו, אבל התמיכה בהפרת חוק לאשת חינוך, אני חושבת שזה משהו שהוא פגום והוא בלתי אפשרי.
ענת ברקו: אם היא גאה בזה שהבת שלה נעצרה בכלא על כך שהיא לא הלכה להתגייס כי היא פציפיסטית, יפה מאוד.
ענת ברקו: יש גם, דרך אגב, מסלולים בצבא לשחרור, של פציפיסטים, אבל מי שהפך את זה לאידיאולוגיה ומטיף גם לילדים אחרים לא לשרת או מי שמסרב בטקס יום הזיכרון לזכרו של ראש הממשלה המנוח רבין, להשמיע את ההמנון הלאומי שלנו, אני לא חושבת שהוא ראוי לנהל בית ספר.
ענת ברקו: אחד המדדים שצריך למדוד מנהלי בית ספר, יושב אחד כזה לידי, מאיר, הוא אחוזי הגיוס לצה"ל.
ענת ברקו: זה בהחלט מעיד על מחויבות למדינה, על תרומה למדינה, ואני גם חושבת שצריך לעשות הרבה יותר למען המשרתים, אלה שבאמת עושים את הדברים ותורמים.
ענת ברקו: אני מתפלאת על תגובת משרד החינוך, אדוני יושב הראש, שמאוד עסוק בעניינים שקשורים בהדתה ועניינים שקשורים בדת.
ענת ברקו: אין בעיה, עוסקים בזה.
ענת ברקו: העניין הזה היה צריך לקבל דחיפה מיוחדת כדי שמישהו יתעורר ויגיד, זה לא בסדר, יש כאן הסתה של הילדים וקריאה לסרבנות ובעצם קריאה להפרת חוק, זאת אומרת שמעבר למה שכתוב בחוק העונשין, ויש כאן הפרת חוק, באותה מידה אותה מנהלת יכולה להגיד שהיא בעד עישון סמים ולהפיץ את זה לילדים, אוקיי, אני בעד.
ענת ברקו: היא יכולה להגיד את זה, נכון?
ענת ברקו: משהו שהוא לא חוקי.
ענת ברקו: גם כאן יש קריאה להפרת חוק, זה לא משנה באיזה מובן.
ענת ברקו: יכולה אותה מנהלת לפתוח מצידי מעון לסרבניות, היא יכולה להפוך את זה לאידיאולוגיה, לא כאשת חינוך.
ענת ברקו: שתעשה את זה ברמה הפרטית שלה, שתפתח עוד איזושהי תנועה נגד המדינה ונגד גיוס לצה"ל, כי ברור שהיא יכולה לדבר באופן כל כך חופשי, כי יש את חיילי צה"ל ששומרים עליה, לכן אני גם קוראת לשר החינוך לעשות בדק בית.
ענת ברקו: אנחנו רואים שבמזרח ירושלים יש המון פעמים אנשים שעסקו בטרור והם מלמדים שם כמורים.
ענת ברקו: אנחנו רואים מנהלים או מורים לאזרחות שלא בדיוק מחנכים לאזרחות טובה ולכיבוד חוק ואנחנו גם רואים שמאל קיצוני שבעצם כל כך רוממות החוק בפיו, אבל כשזה מגיע לכיבוד חוק, יש כאן איזושהי סלקטיביות באיזה חוקים מכבדים ואלו לא, לכן הכבוד לחוק, למדינת ישראל, לנאמנות למדינה, לשירות בצה"ל כערך חייב להיות גם על סדר היום של משרד החינוך ושל גורמי החינוך כולל אותה מנהלת.
ענת ברקו: אם לא, היא תתכבד, אנחנו לא נממן את פסטיבל ההסתה הזה ותפסיק לנהל בית ספר, שתמצא לה עיסוק אחר שמתאים לאידיאולוגיה שלה.
עודד פורר: תודה גבירתי.
עודד פורר: יש כאן נציג, מישהו מבית הספר?
<לירון ספרד: נציגי משרד החינוך נמצאים, כולל הפיקוח על בית הספר.
עודד פורר: לפני שאני מעביר את זכות רשות הדיבור אליך, חבר הכנסת ברושי, מאחר ואתה אחד מהמציעים, אז אני רק אוסיף ואומר שאני ביקשתי את ההצעה הזו לדיון מהיר אחרי ששמעתי את אותו מקרה, מתוך הבנה שכנראה יש כאן איזשהו בלבול וזה לא המקרה הראשון לצערי, מנהלי בתי ספר ומחנכים ששוכחים מה תפקידם בתוך המערכת.
עודד פורר: כשהם משמשים בתפקיד הזה ממש כשם כל עובד ציבור אחר, יש עליהם גם איזושהי אחריות חינוכית ועליהם האחריות היא עוד רבה יותר.
עודד פורר: צריך להבין, אנחנו חיים בעולם שהוא קצת שונה.
עודד פורר: אנחנו חיים בעולם שבעשור האחרון יש לנו את הרשתות החברתיות וכל אחד יכול לצעוק לא בקול אלא מספיק שהוא כותב דרך המקלדת והוא יכול לצעוק המון דברים שמפריעים לו, מציקים לו וזה בסדר, והכול בסדר והכול לגיטימי, אבל כשמנהלת בית הספר מסיתה לסרבנות דרך אותן רשתות חברתיות, שצריך להבין שכל התלמידים שלה רואים את זה, גם בגילאים הצעירים, קל וחומר שאנחנו מדברים על מנהלת בית הספר שהיא מנהלת בית ספר יסודי.
עודד פורר: מנהלת של בית ספר יסודי, בסוף גם התלמידים שלה מתייחסים הרבה יותר ברצינות גם לדברים שהיא אומרת מחוץ לבית הספר ויש להם פחות כלים לעבד את הדברים שהיא אומרת במקומות האלה, ממה שאולי יש לתלמידי תיכון, בוודאי לסטודנטים באוניברסיטה.
עודד פורר: אלה שלושה דיונים שונים.
עודד פורר: אני לא חושב שהדבר נכון גם לגבי תלמידי תיכון, אבל בוודאי שלתמיד בית ספר יסודי אין את הכלים להתמודד עם זה.
עודד פורר: על מה אנחנו מדברים פה?
עודד פורר: אנחנו מדברים פה על זה שמה היא רוצה לעודד את התלמידים?
עודד פורר: שיהיה פה ציבור אחד, שיש מישהו שכן משרת וכן יצא וישמור ויגן על המדינה, אבל יש כאלה שלא.
מיכל רוזין: או נערות דתיות שאומרים להם בבית ספר שההלכה אומרת לא להתגייס.
עודד פורר: אני מוכן לנהל על זה גם דיון.
עודד פורר: בשורה התחתונה, לא מקובל שמנהלת בבית ספר יסודי תסית ותשדל נגד השירות בצה"ל, קל וחומר שהיא עוד תתפאר על זה.
עודד פורר: בהמשך גם שמענו שנאסר על השמעת ההמנון באותו בית ספר בטקס לזכרו של רבין, לפחות מפנייה שהגיעה אלי מאחד ההורים.
מיכל רוזין: היא קראה לסרב שירות או שהיא תמכה בבת שלה?
מיכל רוזין: האם היא קראה למרד?
מיכל רוזין: צריך להעמיד אותה לדין, יש חוק, לא?
עודד פורר: אני חושב שהאמירה של משרד החינוך צריכה להיות מאוד ברורה.
ענת ברקו: את בעד קריאה לסרבנות?
מיכל רוזין: אני בעד חופש ביטוי.
עודד פורר: אני אשמח לשמוע בעד איזה חופש ביטוי את.
עודד פורר: את בעד חופש ביטוי של סרבנות, את לא בעד חופש ביטוי של דברים אחרים.
עודד פורר: ענת, תודה.
עודד פורר: מיכל, תודה.
עודד פורר: ההערות ברורות.
עודד פורר: אני מבקש לקבל תגובה ברורה מה אתם מתכננים לעשות עם מנהלת בית הספר הזו והאם היא יכולה להמשיך לעמוד ולנהל בית ספר יסודי.
מיכל רוזין: מי החליט שצריך - - - ?
עודד פורר: מיכל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
עודד פורר: את באה לפה ואת פשוט מתחילה להפריע, אז אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
עודד פורר: ענת, אני קורא גם אותך לסדר פעם ראשונה.
מיכל רוזין: אתה מודיע למשרד החינוך - - -
עודד פורר: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.
עודד פורר: אני מבקש לקבל ממשרד החינוך בדיוק מה הולכים לנהוג עם המנהלת הזו.
עודד פורר: מבחינתי העניין הזה לא יכול לעבור בשקט.
מיכל רוזין: הפופוליזם שלך לא עובד.
עודד פורר: מיכל, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית, צאי מהאולם בבקשה.
עודד פורר: ענת, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.
מיכל רוזין: לא, אני מבקשת להישאר בדיון.
עודד פורר: אני אחזיר אותך בעוד חמש דקות אחרי שתירגעי, את מפריעה מהרגע שנכנסת.
מיכל רוזין: היא הפריעה לי.
עודד פורר: נא להוציא את חברת הכנסת רוזין מהאולם.
איתן ברושי: הבוקר בשעה מוקדמת הספקתי לראות את הכותרות באחד מהעיתונים, שמצביעים על ירידה במוטיבציה לשרת בצה"ל וירידה בבחירה ביחידות קרביות.
איתן ברושי: אנחנו כבר עדים להרבה מאוד שנים שצה"ל, שבמידה רבה הייחוד שלו היה עוד מאז הקמתו כצבא העם, בשנים האחרונות, לא הבוקר דווקא, הוא הפך להיות מצבא העם לצבא חצי העם, וזה מורכב ומפורט וכל אחד יודע את החלקים שמשרתים ולא משרתים.
איתן ברושי: מערכת החינוך, היא נבחנת בהרבה מאוד תחומים, למרות שהשר מבטא את השאיפות שלו בכמה תחומים של חמש יחידות, ראינו את הפרסום על המיצ"ב.
איתן ברושי: אנחנו מודאגים משאלת האלימות ובמידה רבה מערכת החינוך בונה את דמות הבוגר בחברה הישראלית ובעיניי מבחן הבגרות הוא לא בבר מצווה דווקא, אלא באמת בסוף י"ב, בגיל 17-18 כשבוגר מערכת החינוך, יש לו בעיניי שני דברים שהם מבחן הבגרות: אחד, שיש לו את הזכות לבחור ולהיבחר גם לשלטון המקומי וגם לבחירות הכלליות, והזכות והחובה להגן ולחרף את נפשו על מה שהוא בוחר שיהיה כאן, והזכות והחובה לשרת בצה"ל.
איתן ברושי: בעינינו, שירות משמעותי ויותר מהמינימום, השילוב הזה של הזכות לבחור ולהיבחר ושל החובה להגן על מה שאתה בוחר, חובה וזכות לשרת בצה"ל.
איתן ברושי: גם בשנת ה-70 למדינה יש לנו איומים יום ולילה מכאן ומשם, מצפון ומדרום.
איתן ברושי: בעצם זה תפקיד מערכת החינוך, להביא את הדמות של הבוגר לפסגה הזאת שבסוף מסלול של שמונה עשרה כיתות וכמובן החינוך לא נגמר, בסוף הדרך של י"ב כיתות, גיל 17-18 יש לו את היכולת להבחין בין טוב לרע ולבחור ולהיבחר ולהיות שותף בעיצוב הדמות של החברה והמדינה, אבל באותה מידה גם להגן ולחרף את נפשו על מה שהוא בחר שיהיה כאן, ולכן זה כל כך חשוב, מי הוא מחנך, מי הוא המורה, מי נותן את הדוגמא האישית.
איתן ברושי: חבריי ממשרד החינוך, אני הגשתי הצעת חוק, בינתיים ביקשו לעכב אותה.
איתן ברושי: יש תהליך בעייתי בהסמכת המורים.
איתן ברושי: לצערנו נתקלנו במורים שיש בהם אלימות, אפילו פדופילים.
איתן ברושי: בשנים האחרונות, בחודשים האחרונים היינו עדים לתופעות מדאיגות בתוך חדרי המורים ובין המורים, שהן לא ראויות, ולכן יש שאלה גדולה מעבר לחשיבות שיהיו הרבה מורים גם טובים וראויים, ויש את המבחנים בכניסה למכללות ולסמינרים ויש את המבחנים להסכמה.
איתן ברושי: אני אומר שצריך לגנות סרבנות בכל כיוון, גם מצד זה וגם מצד זה.
איתן ברושי: אין סרבנות.
איתן ברושי: לא יכול להיות מדריך ומורה שהוא סרבן או מעודד סרבנות ולכן הוא יכול להתאפק אם יש לו קושי, אבל מערכת החינוך צריכה לומר, יש קווים אדומים שמי שנוהג בהם, עובר אותם, הוא לא מחנך בישראל.
איתן ברושי: (היו"ר מאיר כהן)
מאיר כהן: חברת הכנסת זנדברג, בבקשה.
תמר זנדברג: לדעתי יש כאן בלבול בכותרת הדיון.
תמר זנדברג: אני יודעת שאתם יזמתם, והכנסת, אם היא מקבלת דיון, היא מקבלת לפי היוזמים, אבל הכותרת האמיתית של הדיון הזה הייתה צריכה להיות רדיפה פוליטית של מורה, מנהלת במערכת החינוך, כי זה מה שמתרחש כאן, חברות וחברים, צייד מכשפות של מורה בגלל ביטוי פוליטי לא שלה, של הבת שלה.
ענת ברקו: אבל היא תומכת בזה.
תמר זנדברג: אל תפריעי לי, אני לא הפרעתי לך, עם כל הכבוד.
תמר זנדברג: לדעתי אנחנו יכולים לזכור משטרים סובייטיים שבהם היו רודפים אנשים ומבטלים את מקומות העבודה שלהם במיוחד בשירות הציבורי, במערכת החינוך, במשרדי המשפטים, במשרדי הממשלה וכו', בגלל העמדות הפוליטיות או הפעילות הפוליטית של קרובי המשפחה שלהם או שהיו לוחצים על אנשים דרך קרובי המשפחה שלהם.
תמר זנדברג: אנחנו יודעים באיזה משטרים זה קורה.
תמר זנדברג: זה קורה במשטרים צבאיים, זה קורה במשטרים טוטליטריים, זה קורה במשטרים סובייטיים, לא במדינת ישראל, לא בדמוקרטיה, חברות וחברים.
תמר זנדברג: אנחנו רוצים דמות חינוכית שמתנערת או יותר גרוע מזה, מתנכרת לבת שלה?
תמר זנדברג: זה דמות המחנך שאנחנו רוצים להעמיד לנגד עינינו?
תמר זנדברג: אדם שלא חשוב הבת שלו ועשה דבר שהוא עבירה על החוק ושילמה את המחיר, דרך אגב, ישבה בכלא הצבאי.
תמר זנדברג: אנחנו מכירים.
תמר זנדברג: דרך אגב, יש כאן חבר כנסת שעודד לסרבנות.
תמר זנדברג: אמנם זה מהימין, אז זה לא מזדעק, אבל בצלאל סמוטריץ' כתב מאמר בעלון מגזרי, שאומר, אנחנו לא נתגייס לצה"ל אם צה"ל לא יראה כמו שנראה לנו, כמו שבא לנו, לא מטעמים אידיאולוגים, לא מפציפיזם, לא כפעילות פוליטית אלא סתם ככה כי בא לו.
תמר זנדברג: לא שמעתי כאן
תמר זנדברג: אף אחד יוזם פה דיוני חירום.
תמר זנדברג: חבר הכנסת ברושי, סלח לי, אבל אתה טובל ושרץ בידך, כי אתה רק בשבוע שעבר כתבת מכתב לראשת מכללה, שבו ביקשת לבוא חשבון ולעשות בירור עם מרצה במכללה בגלל דעותיו הפוליטיות.
איתן ברושי: לא, בשום פנים ואופן.
איתן ברושי: אני אמרתי לבוא חשבון כי הוא קרא לקיבוצים גנבים.
איתן ברושי: מה זה אז מה?
תמר זנדברג: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה, אבל אתה לא יכול לקרוא לראשת מכללה שתפטר או לבוא חשבון עם מרצה - - -
איתן ברושי: תמר, אל תחזרי על השקר של אלי זבידה.
תמר זנדברג: זה מה שאתה עשית.
איתן ברושי: לא נאמר לפטר.
תמר זנדברג: ראיתי את המכתב.
תמר זנדברג: אתה קראת לעשות בירור ולבוא חשבון.
איתן ברושי: כן, לעשות בירור.
איתן ברושי: (היו"ר עודד פורר)
תמר זנדברג: הבית הזה פעם אחרי פעם התבלבל בתפקידו.
תמר זנדברג: יש כאן חברי כנסת ששמים את עצמם בתפקיד הצנזורים ומכנסים דיונים שגם משודרים בטלוויזיה כדי לרדוף מרצים, מורים, וכל זה למה?
עודד פורר: שקוראים לסרבנות.
תמר זנדברג: אף אחד לא קרא לסרבנות ולכן אני מציעה לכל חברי הכנסת לייצג את הציבור שלהם, לא להיגרר אחרי כל מיני ארגונים פשיסטים ופרחחים שמפעילים אתכם, לחזור לתפקידם - - -
עודד פורר: אני רק מבקש, תחזירו את מיכל רוזין.
עודד פורר: היא יכולה לחזור.
עודד פורר: אני אומר לחבריי חברי הכנסת, כמו שנהגתי, לא תהיה לי הרבה סבלנות לקריאות ביניים במובנים האלה.
עודד פורר: תאפשרו לכל אחד לדבר, גם אם אתם לא כל כך אוהבים.
עודד פורר: קריאת ביניים, שתיים, זה בסדר, אבל לא מצב שאתם חוסמים את האפשרות לדבר.
עודד פורר: חבר הכנסת מאיר כהן.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אחרי שבועות של סדר היום הציבורי, להתעסק עם המלצות, סוף סוף יש משהו ערכי.
מאיר כהן: זה באמת ויכוח ערכי, כי בסופו של דבר אין סוגיה יותר נכונה בחברה דמוקרטית.
מאיר כהן: יש כאן דילמה גדולה מאוד בין מנהלת שהבת שלה היא סרבנית וכן מותר לה ללכת וללוות אותה ומותר לה לחבק אותה, זאת הבת שלה ואנחנו נעשה את זה לבנים שלנו ולבנות, גם אם לא ימצא חן בעינינו.
מאיר כהן: אין דבר כזה לא בטוח.
עודד פורר: ללכת איתה, זה אין שאלה.
מאיר כהן: יש הבדל בין ללכת איתה ולכן אני באמת רוצה לשמוע את משרד החינוך.
מאיר כהן: ניהלתי בית ספר עשרים וחמש שנים מחיי.
מאיר כהן: אני יודע שלא העזנו לעבור על החוק.
מאיר כהן: אף אחד מאיתנו ולא משנה מה העמדות שלו, לא הטיף, לכן אני שואל את משרד החינוך האם המנהלת הזאת נכנסה לחדר המורים או עברה בין הכיתות והטיפה לסרבנות?
מאיר כהן: יש חוק.
תמר זנדברג: אבל איפה שמעת שהיא עשתה את זה?
עודד פורר: תמר, זה לא ראיון.
עודד פורר: הוא מדבר.
מאיר כהן: מהחומר שהביאו עולה על פניו, אבל אני יודע לעשות הפרדה ברורה בין חומרים שמגיעים לתקשורת ולכל מיני, לבין מה שמשרד החינוך בוודאי בדק ויכול לתת לנו תשובה.
מאיר כהן: אם אכן היא נכנסה לתוך בתי הספר - - -
תמר זנדברג: היא כתבה בפייסבוק.
מאיר כהן: תמר, אנא ממך.
מאיר כהן: מנהל בית ספר יכול לשתף את הכאב הפרטי שלו ומותר למנהל בית ספר להגיד מה הוא חושב על הבת שלו והבן שלו.
מאיר כהן: בין זה לבין לכתוב פוסט שבו הוא קורא לתלמידים להזדהות עם הבת שלו ולא להתגייס לצבא, ואני לא יודע אם זה המקרה הזה, אנחנו תיכף נשמע את משרד החינוך.
<קריאה: זה לא המקרה הזה.
איתן ברושי: היא התנצלה שלא שרו את התקווה בטקס לרבין.
איתן ברושי: יש פה את מכתב ההתנצלות שלה.
עודד פורר: חבר הכנסת מוסי רז.
מוסי רז: אדוני היושב ראש, תראה, אחרי שהקואליציה גמרה לסכסך בתוך העם, עכשיו היא מתחילה לסכסך בין משפחות, בין שגריר לבין הבן שלו, עכשיו בין מנהלת לבין הבת שלה.
מוסי רז: קודם כול מחובתה של אימא להגן על הבת שלה.
מוסי רז: שנית, מה שנאמר פה שהיה, לא היה.
מוסי רז: פשוט לא היה, לא הסתה ושום כלום.
מוסי רז: הבת שלה ביקשה פטור על סעיף מצפון, נתחיל מזה.
מוסי רז: כל מה שהיא כתבה בפייסבוק ובפייסבוק בלבד, והיא אגב לא תומכת בכלל בסרבנות, היא כתבה שכל חטאה של הבת שלה זה שהיא ביקשה לא לשרת בצבא.
מוסי רז: בואו נראה מה היא עשתה.
מוסי רז: סגנית שר החוץ שירתה בצבא?
מוסי רז: לא שירתה בצבא.
מוסי רז: למה ההסתה הזו?
מוסי רז: לעשות משהו שסגנית שר החוץ עשתה?
ענת ברקו: יש חוק לשרת בצה"ל.
מוסי רז: אל תפריעי לי.
מוסי רז: 42% מהנשים במחזור האחרון לא התגייסו לצבא.
מוסי רז: 32,000 נשים בשנה.
מוסי רז: האם את כולם נשים בכלא או שנתפקח כבר מההסתה הזו שלכם?
מוסי רז: מצביעי הליכוד, 30% מהם לא שירתו בצבא.
מוסי רז: מצביעי הבית היהודי, 38% לא שירתו בצבא.
ענת ברקו: מאיפה הוא יודע את זה?
מרדכי יוגב: מוסי, אתה מדבר לא לעניין.
עודד פורר: תנו לו לסיים להגיד את מה שהוא אומר, גם אם הוא אומר שטויות.
עודד פורר: מסתבר שחבר הכנסת רז קיבל את רשימת מצביעי הליכוד ומצביעי כל המפלגות והוא יודע כל אחד, מי שירת ומי לא.
מוסי רז: 42% שלא הלכו לצבא, כולן מצביעות מרצ, נכון?
איילת נחמיאס ורבין: די חברים, תפסיקו שנייה.
איילת נחמיאס ורבין: אפשר לנהל את הדיון הזה בצורה שאפשר יהיה להקשיב אחד לשני?
עודד פורר: תודה חברת הכנסת ורבין.
מוסי רז: כל מה שאמרה אותה מנהלת, והיא לא אמרה את זה בבית הספר אלא בפייסבוק, היא אמרה שכל חטאה של הבת שלה, שהיא לא רצתה לשרת בצבא ולכן היא נענשת בניגוד לעשרות אלפי אחרות ואחרים שלא נענשים.
מוסי רז: עכשיו אני אומר לך, אני שירתי בצבא קצת, הילדים שלי שירתו ומשרתים.
מוסי רז: אין לי כבר אפשרות שאיזה בן שלי לא יגיע או בת שלי לא תגיע לצבא.
מוסי רז: בכל זאת אני אומר לך, לא יתכן שבזמן שעשרות אלפים לא הולכים לצבא, יכלאו ילדה בת 18 לתקופה כל כך ארוכה בגלל שהיא לא הולכת לצבא.
מוסי רז: את הטירוף הזה צריך להפסיק.
עודד פורר: תודה חבר הכנסת רז.
עודד פורר: לפני שאני ממשיך, רק כדי שנהיה עם הדיון באופן ברור, אז אני הייתי רוצה לצטט קצת את מה שכתבה אותה מנהלת בחלק מהפוסט שלה: "אנחנו חייבות לערער את התבניות המקובעות ולפחות לדעת את העובדות במציאות.
עודד פורר: שנדע, כל מי שעדיין חושב במונחי הצבא המוסרי בעולם, א', צבא ומוסרי זו סתירה במשפט.
עודד פורר: ב', המציאות הישראלית רחוקה מהמושג מוסר והצבא הוא ראי בוטה וחזק של החברה הישראלית".
עודד פורר: אני בעניין הזה ובאמירות האלה חושב שישנה בעיה באמירה הזו.
דב חנין: הדיון הזה אמור להיות דיון של ועדת החינוך של הכנסת.
דב חנין: אני לא מתכוון לצעוק פה על אנשים ואני לא מתכוון להשתתף בחילופי צרחות.
דב חנין: אני אומר מראש שמה שאני אומר בדיון הזה יהיה לא מקובל על חלק מהאנשים.
דב חנין: בכל זאת אני אומר את דבריי.
דב חנין: אני אומר את דבריי פשוט כי אני חושב.
דב חנין: אני מראש אומר, מי שחושב אחרת, יצטרך כנראה לחכות לזמנו ולהגיד את דבריו שהם שונים מעמדתי.
דב חנין: אני מצטרף לדברים שנאמרו כאן, אדוני היושב ראש.
דב חנין: אני רואה בחומרה דיון של ועדת כנסת שעוסק ברדיפה פוליטית של אנשים על עמדותיהם.
דב חנין: גם עובד הוראה וגם מורה בבית ספר יכול לפרסם עמדות בפייסבוק.
דב חנין: זו עמדתי.
דב חנין: אני חושב שאנחנו לא רוצים לראות את עצמנו במקום שבו כל עובדי ההוראה במדינת ישראל, הפיות שלהם סתומים, הם לא יכולים היום לדבר נגד הצבא, כי הצבא הוא קדוש, ומחר נגד ראש הממשלה כי ראש הממשלה הוא חסין.
דב חנין: אני לא רוצה לראות מקום כזה.
דב חנין: אני רוצה לראות מקום שבו גם עובדי הוראה יכולים לדבר, להשמיע את עמדותיהם ולהביע את הערכים שלכם.
דב חנין: שניים, בכל מה שהוקרא כאן, אדוני היושב ראש, אין עבירה על החוק.