GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: הוועדה מעודדת ממגמת הירידה ברמת אי הסובלנות ביסודי ובחטיבות הביניים ומודה למשרד החינוך על המאמצים הרבים שנעשים בנושא זה בתחומים שונים.
יעקב מרגי: הוועדה מודאגת מהעלייה בחטיבות העליונות ברמת חוסר הסובלנות לדעה פוליטית אחרת.
יעקב מרגי: הוועדה מצרה על כך שהשיח הפוליטי, האגרסיבי והאלים של החברה וההנהגה בחברה הישראלית מחלחל לחברה בישראל ולמערכת החינוך.
יעקב מרגי: תוצאות הסקר מעידות על כך.
יעקב מרגי: הוועדה מציינת בברכה את רשת ברנקו וייס שקיימה כנס חשוב בשבוע הזה, שבוע זכויות האדם, שהוא הסיום של מיזם חינוכי ארוך שכותרתו "שונים אך שווים וחיים ביחד".
יעקב מרגי: הוועדה מודה למשרד החינוך ולד"ר בלוך שהובילה את המיזם הזה.
יעקב מרגי: הוועדה תמשיך לעקוב אחרי מגמות לדמוקרטיה ולחינוך לסובלנות בחברה הישראלית ואי גזענות בחברה הישראלית ובמערכת החינוך בפרט.
יעקב מרגי: אנחנו כולנו תקווה שבהצגה הבאה אנחנו נמשיך לראות את מגמות הירידה.
יעקב מרגי: איפה שעלה, נבלום את העלייה, ואיפה שירד, נמשיך להוריד אותה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 11 בדצמבר 2017, כ"ג בכסלו תשע"ח.
יעקב מרגי: הכנסת מציינת היום את יום המורה.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו שר החינוך, חבר הכנסת נפתלי בנט.
יעקב מרגי: הוא איש חינוך, "מר חינוך", אומרים.
יעקב מרגי: היממה שלו נעה סביב חינוך ילדי ישראל.
יעקב מרגי: למרות שהוא לא מוותר לנו בגלל חובה האישית והמחויבות שלו, אנחנו שומעים אותו גם בסוגיות אחרות, חשובות, כמנהיג במדינת ישראל.
יעקב מרגי: נמצאת איתנו גם מזכ"לית הסתדרות המורים.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, הכנסת מציינת היום את יום המורה במספר אירועים במקביל.
יעקב מרגי: יש את הכינוס של ועדת החינוך כאן, ויש במקביל את השדולה למען המורה, למעמד המורה, שמתכנסת באחד האולמות.
יעקב מרגי: בדרך כלל ימים מיוחדים בכנסת מתקיימים בימי שלישי, אז זה יותר גמיש.
יעקב מרגי: משום מה כנראה בגלל חנוכה קבעו את זה ביום שני.
יעקב מרגי: זה יום לחוץ ואז נעשה הדיון במקביל גם בשדולה וגם כאן, אבל תארו לכם שהיינו מקיימים את זה במקום אחד, היכן היינו מכילים את כל המשלחת המכובדת הזו של המורים?
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, היום לא באנו לדבר על מצוקות, לא על הבעיות ולא על עקבות.
יעקב מרגי: באנו היום בתחילה להצדיע ולהריע למורים, להסתכל קדימה אל מול האתגרים של המורים, ההורים, התלמידים, מערכת החינוך בגלל.
יעקב מרגי: קשה לי למרות היום החגיגי, שלא להעיר על כך שמי שמשבית את שגרת הלימודים של תלמידי ישראל, לסירוגין, לאחרונה, לא מצא לנכון לדלג על היום הזה.
יעקב מרגי: אני חושב שהיה מקום לדלג על היום הזה ולא להשבית ביום המורה, ביום שמציינים את תרומתו של המורה.
יעקב מרגי: ביום זה אנחנו מביעים את תודתנו למורי ישראל על פועלם, מסירותם והשקעתם.
יעקב מרגי: כפי שידוע, זו לא קלישאה, המורים הם ההון האנושי החשוב ביותר שעלינו כמדינה חלה החובה לטפח בלי לעצור.
יעקב מרגי: נכון, מייד כשמדברים על מעמד המורה אי אפשר שלא לחשוב על שכרו הנמוך יחסית של המורה.
יעקב מרגי: אמנם יש שיפור ניכר בשנים האחרונות, אך עדיין הדרך ארוכה לשיפור המיוחל שכולנו מייחלים לו.
יעקב מרגי: מעמדו של המורה תלוי במספר גורמים.
יעקב מרגי: השכר הוא מרכיב חשוב, אך לא בלעדי.
יעקב מרגי: על מנת להשיב למורה את מעמדו, על ההורים והמורים והתלמידים והממשלה גם יחד לחבור יחד לשיח מכבד שיביא לשינוי החברתי.
יעקב מרגי: ביום שנשאל כל ילד קטן או ילדה קטנה, מה את רוצה להיות כשתהיי גדולה, והיא תאמר לי, מורה, אני אדע שהגענו אל היעד הזה.
יעקב מרגי: זה לא בחלום, היינו שם.
יעקב מרגי: לפחות בתקופתי, המעמד של המורה בעיניי היה שהייתי מקביל אותו מבחינת היראה, הילת הכבוד, בדיוק כמו לאבא שלי עליו השלום.
יעקב מרגי: ככה אני זוכר את המורים שלי.
יעקב מרגי: אני חושב שימים כאלה הם ימים שתורמים ויביאו למצב הזה.
יעקב מרגי: אני יודע עד כמה המערכת מחויבת.
יעקב מרגי: זו מערכת גדולה.
יעקב מרגי: נכון שכל אחד ביום-יום, בחלקת האלוקים שלו, אם זה בכיתה שלו, בבית הספר שלו, אבל כשמסתכלים על הכול מלמעלה, זו מערכת אחת גדולה, מאסיבית, ואני אומר לכם, רבותיי, אם אני שם את משרד הביטחון בצד, המשרד הכי קשה והכי מאתגר לנהל אותו ביום-יום זו משרד החינוך, ועל המלאכה הזו מנצח שר החינוך והוא נמצא איתנו.
יעקב מרגי: אתן לו את רשות הדיבור.
נפתלי בנט: צהריים טובים לכולם, יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת המצוין יעקב מרגי שמקדיש את כל עתותיו אבל בעיקר גם את כל נשמתו בעניין הזה, שלא על מנת לקבל שכר.
נפתלי בנט: שותפתי לדרך, הגברת יפה בן דוד, מזכ"לית הסתדרות המורים, שגם באמת מאז שנכנסת לתפקידך, אני לפחות מרגיש תנופה רצינית בדאגה למורים, לאינטרסים שלהם, מתוך הבנה שחיזוק מעמד המורה זה חיזוק מעמד כלל החינוך.
נפתלי בנט: לידידי, חבר הכנסת איתן ברושי שהגיע לכאן כדי להוקיר את המורים, ולכל המורים, המנהלים, חברי ההסתדרות, התלמידים ובעצם כל מי שליבו בתחום הקדוש ביותר במדינת ישראל - - -
מסעוד גנאים: כבוד השר, אני גם באתי לברך אותם.
נפתלי בנט: לא ראיתי.
יעקב מרגי: גנאים עצמו מורה.
מסעוד גנאים: זה כפליים, כי הייתי גם מורה.
נפתלי בנט: נכון, אז כמובן חבר הכנסת גנאים, אני מברך אותך על ההגעה.
נפתלי בנט: אני מתנצל, הייתה חציצה של גדר באמצע, אז לא שמתי לב.
נפתלי בנט: גם הוא איש עם הרבה מאוד זכויות.
נפתלי בנט: חברים, אני אספר לכם, כשאני באתי לתפקיד שר החינוך, הגעתי מרקע הייטקי וחשבתי לתומי שאם נביא מספיק טכנולוגיה ומחשבים ותוכנות, אז זה הפתרון.
נפתלי בנט: כמה טעיתי.
נפתלי בנט: יש מפתח אחד לחינוך מצוין וזה מורים מצוינים ומעמד מורה חזק.
נפתלי בנט: אין לזה תחליף ולעולם אף מחשב ושום תוכנה לא תחליף את הטפיחה על השכם, את המילה הטובה של מורה, מורה שמזדהה שאחד הילדים קצת מופנם היום, מה קורה, מה קורה בבית, את היצירתיות של מורה, את האהבה הגדולה, ואני אעבור ללשון נקבה, אהבה גדולה של מורות, כי אנחנו יודעים שרוב המורים הם אכן מורות.
נפתלי בנט: סיפור אישי.
נפתלי בנט: גדלתי במשפחה שעלתה מארצות הברית והיינו גם בשליחות.
נפתלי בנט: חזרתי בכיתה ד' מארצות הברית עם עברית מאוד דלה, וכילד מבחוץ זה לא הלך לי.
נפתלי בנט: לא הלך לי בכלום.
נפתלי בנט: הכול היה "מספיק", "טוב מינוס", "כמעט טוב מינוס", כל הדברים האלה.
נפתלי בנט: לא הצליח לי בשום דבר.
נפתלי בנט: הגיעה מורה דווקא לדרמה יוצרת, חיה כהן, בכיתה ה' או ו', והיא פשוט חיזקה אותי, אמרה "כל הכבוד", ופתאום אתה מזהה בתור תלמיד נקודה אחת של חוזק, לא במתמטיקה, נקודה אחת, ואותה מילה טובה בנתה לי ביטחון שאחר כך הקרין על כל הדברים.
נפתלי בנט: אני רואה את מורי ישראל בביקורי הפתע הרבים שאני עורך.
נפתלי בנט: תקשיבו, בביקורי פתע אין הצגות.
נפתלי בנט: זה לא כמו הביקורים המסודרים עם הדגלונים ועם האננס החתוך, אם זה חילונים, זה השיר "יותר אהבה", אם זה דתיים, זה השיר "עלה למעלה, עלה".
נפתלי בנט: אנחנו מכירים את זה.
נפתלי בנט: בביקורי הפתע אתה רואה את האמת, והאמת היא שיש לנו מורות ומורים מדהימים.
נפתלי בנט: כולם אוהבים להגיד, מערכת החינוך ככה וככה.
נפתלי בנט: בסדר, שיגידו עד מחר, אבל אז הם אומרים, אבל הילד שלי, יש מורה באמת מדהימה, אז אין בעיה.
נפתלי בנט: שיגידו ככה על מערכת החינוך, אבל כל עוד הם אוהבים את המורים, לכן באמת חרטנו על דגלנו ותוך הרבה מאוד שיח גם עם יפה שמאוד מחדירה בי את ההבנה שהמורה זה הליבה של הכול, את חיזוק מעמד המורה לא רק במילים, גם במעשים.
נפתלי בנט: עם זאת אני כן רוצה לומר, אנחנו עדים בתקופה האחרונה לעלייה בהיקף האלימות כנגד מורים.
נפתלי בנט: אני רוצה להודיע מכאן, ביום ראשון הקרוב אביא לוועדת השרים לחקיקה את החוק להגנת המורה ואני מתכוון להעביר את החוק הזה כדי לשים קץ לתופעה הזאת ולומר למורים, אנחנו אתכם.
נפתלי בנט: החוק הזה יכלול ענישה מוגברת על אלימות ספציפית כלפי מורים.
נפתלי בנט: יש לי אפס סובלנות לפגיעה במורים שהם המשאב הכי יקר שלנו, ואני יודע שזה כמובן בשיתוף פעולה גם עם יפה, גם עם מרגי, גם עם ארגון המורים, עם כולם, למהלך משותף בעניין הזה.
נפתלי בנט: אנחנו לא מקבלים אלימות בבית ספרנו.
נפתלי בנט: יושבים פה גם נציגי ההורים שאני נורא שמח שהגעתם לכאן כדי להוקיר את המורים, ויפה וכל המורים.
נפתלי בנט: רק אני רוצה לומר לכם, אני אוהב אתכם מאוד.
נפתלי בנט: תודה רבה על כל המסירות, על כל האהבה.
יעקב מרגי: תודה למכובדי, כבוד השר.
יעקב מרגי: אני רוצה להשתתף ולהצטרף ולדברים.
יעקב מרגי: לא אחת איבדתי את מורת רוחי מכך שבדיוני ועדת החינוך אנחנו לא זוכים לנוכחותם של נציגות המורים, כי מקבלים פה כל מיני החלטות והמלצות שמעצבות את מערכת החינוך במדינת ישראל ואת עתידם ומעמדם של המורים, אבל זה היה נכון עד לבחירתה של גברת יפה בן דוד המזכ"לית.
יעקב מרגי: יש נוכחות כמעט קבועה של אנשי הקשר שלה עם הכנסת.
יעקב מרגי: אנחנו מרגישים אותם.
יעקב מרגי: יש שיתוף פעולה, יש הידברות.
יעקב מרגי: אם רוצים הצלחה, זה לא משולש שווה צלעות, זה מרובע שכולל גם את ההורה, גם את התלמיד, גם את המורה, גם את המדינה, את המשרד, ביחד, שיתוף פעולה.
יעקב מרגי: שילוב ידיים של כל השותפים למערכת הזו הגדולה מביאה לתוצאה חשובה.
יעקב מרגי: אני חושב שהידברות היא לא חולשה.
יעקב מרגי: דווקא אני אומר זאת בימים האלה.
יעקב מרגי: הידברות מעידה על חוזק.
יעקב מרגי: אני מודה לך, יפה, שבאמת בתקופה האחרונה אנחנו מרגישים גם בוועדה, גם בשיחות, גם בהעברת המסרים ההדדיים.
יעקב מרגי: אני חושב שזה תורם למערכת.
יעקב מרגי: אני מעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת איתן ברושי, ומשחררים את השר לכינוס השדולה.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת וכל האורחים המכובדים, אני באתי גם לברך ולהודות.
איתן ברושי: אני חושב שזאת הזדמנות לומר ברכה ותודה לאנשי החינוך בכל מקום בארץ, בכל הגילאים ובכל המוסדות.
איתן ברושי: שר החינוך יצא אבל הייתי אומר, ללא ויכוח פוליטי, אני לא במפלגה שלו, אבל אין ספק שהשביתות שלא פוסקות במערכת החינוך הן לא מעידות על מדיניות ברורה לסדר עדיפות של החברה הישראלית.
איתן ברושי: קשה מאוד להסכים לדברי חשיבות כאשר אין לזה ביטוי בתנאים ובעיקר ברמת השכר, וישבתי פה בישיבות בשנתיים האחרונות.
איתן ברושי: לא רק שהשכר נמוך, גם לא קיבלו אותו בזמן ולא את כולו.
איתן ברושי: אני רוצה לומר שהדבר העיקרי, צריכה לומר החברה הישראלית מהי דמות הבוגר אליה אנחנו שואפים ואליה אנחנו מחנכים, ודמות הבוגר זה בעצם ההון האנושי, שישראל כידוע דלה במשאבים וגם כשמצאו גז, ההון האנושי נשאר המשאב העיקרי, ומי שאמון על פיתוחו חוץ מההורים כמובן והגנים שהם חלק חשוב, זה קודם כל המורים ואנשי החינוך.
איתן ברושי: אני הגשתי הצעת חוק שעד היום לא התקבלה למרות שהיושב ראש תומך בה, שיכירו בחינוך לצורך עבודה מועדפת, כלומר שעבודה מועדפת שניתנת היום למתדלקים ולכל מיני מקצועות חשובים אחרים, היא תעבור לחינוך ויהיה אפשר גם בגיל הרך וגם בגילאים אחרים, ואולי גם בהבטחה שעכשיו רוצים פתרון, לנצל את המסגרת הזאת שנקראת עבודה מועדפת.
איתן ברושי: אם באמת החברה הישראלית אומרת שהחינוך זה הדבר החשוב ביותר, היא לא יכולה להתעלם גם מהגיל הרך, הגיע הזמן שיהיה במשרד החינוך וגם בגילאים האחרים, כי יש פער גדול בין הדיבורים למעשים כמגיעים לחינוך.
איתן ברושי: ילדים, אי אפשר לעבוד עליהם.
איתן ברושי: הם תמיד יודעים לקרוא את המציאות גם אם אנחנו נעטוף אותה בכל מיני אמצעים, לכן אני רוצה לומר לממשלה שיום החינוך ויום המורים כפי שהוא בא לידי ביטוי היום, ביום שהשביתות נמשכות, הוא מחייב, א', להפסיק עם השביתות, ב', לטפל בשכר כמו שצריך ולא למרוח אותנו בדיבורים, ולחזור ולומר שדמות הבוגר אליה אנחנו רוצים להגיע היא התנאי להמשך קיומה של המדינה והחברה, ואני יכול לומר תודה לשר, בוודאי ליפה ולמי שמייצג את הארגונים וליושב ראש הוועדה שאני משתדל להיות ככל שניתן בישיבות, לומר שזה חשוב.
איתן ברושי: אתם עושים את העבודה והמחויבות שלנו אליכם, זו ההזדמנות לומר עוד פעם תודה.
מסעוד גנאים: תחילה, אני רוצה לברך את כל האורחים, במיוחד המורים, המורות, מנהלי בתי הספר וגם לברך את מזכ"לית הסתדרות המורים והארגון וכל החברים.
מסעוד גנאים: אין ספק שזה יום חשוב.
מסעוד גנאים: כמורה לשעבר וכחבר ועדת חינוך, אני בכל נדודיי בין כל בתי הספר, אחד מבתי הספר זה בית ספר אבן סינא של המנהל שהוא פה, חלאילה כמאל מסח'נין.
מסעוד גנאים: אדוני היושב ראש, אין ספק שאין מערכת חינוך בלי מורים.
מסעוד גנאים: אתה יכול לבנות פיזית אחלה בית ספר מבחינה חיצונית, עם כל המעבדות, עם הכול.
מסעוד גנאים: אם אין לך את המורה המוכשר והראוי והמצויד בכל הכלים כדי להשתמש בדברים האלה, אין לך מערכת חינוך, זה לא מתפקד.
מסעוד גנאים: לצערי הרב, אדוני היושב ראש, כולנו עדים בתקופה האחרונה לאלימות ולהתקפות על מורים ועל מורות בבתי הספר.
מסעוד גנאים: המורים צריכים, אחד, ביטחון פיזי ונפשי, וביטחון כלכלי.
מסעוד גנאים: ביטחון כלכלי, הכוונה לבסס את המעמד שלהם מבחינה כלכלית כדי שבאמת המשרה של מורה תהיה משרה מושכת.
מסעוד גנאים: אני לא רוצה להאריך בדבריי, אבל אני חושב שהצעדים של שר החינוך הם נכונים.
מסעוד גנאים: אנחנו נתמוך בו בקשר להצעת החוק שהמטרה שלה זה להגן על המורים, להעניש את תוקפי המורים וסגלי בית הספר.
מסעוד גנאים: בסוף אני אומר, אדוני היושב ראש, המורה, זה לא רק משימה.
מסעוד גנאים: הוא לא פקיד כמו שאר הפקידים.
מסעוד גנאים: זאת שליחות, לכן צריכים להחזיר את הכבוד לשליחות ואת הכבוד למעמדו של המורה.
יעקב מרגי: רבותיי, נעשה סדר - ניתן למזכ"לית הסתדרות המורים לומר את דבריה עם הפתיחה.
יעקב מרגי: גם חברי כנסת.
יעקב מרגי: יש גם בעלי תפקידים שעוסקים בהוראה ובמורים בכלל ביום-יום, גם מהמשרד, גם מהקרב האורחים.
יעקב מרגי: מי שרוצה לדבר מקרב האורחים, ישלח לנו פתק עם השם שלו כאן לידי ואז אני אתן לו תוך כדי להתייחס לדברים.
יעקב מרגי: רק להזכירכם, בדרך כלל פה מתכתשים, מבררים ודנים וכותשים נושאים דק-דק כדי להביא את הדברים הכי טובים למערכת החינוך, אבל היום זה יום חגיגי, יום המורה ונכבד את המעמד.
יעקב מרגי: יפה, הבמה שלך.
<יפה בן דוד: קודם כול אני רוצה בראש ובראשונה להודות לך, אדוני יושב ראש ועדת החינוך.
<יפה בן דוד: זו לא פעם ראשונה, כמו שאתה ציינת, שאנחנו משתתפים בישיבות שאתה פה מכהן כיושב ראש של הוועדה.
<יפה בן דוד: הנושאים שאתה מעלה מאוד חשובים ואני רוצה באמת להודות לך, א', על הנכונות להעלות כל נושא, על הגישה שלך, על ההבנה שלך ובעיקר על החוכמה שלך ועל שאתה באמת מהיר קליטה ואתה גם "חותך עניינים", אתה רוצה תשובות.
<יפה בן דוד: הישיבות שנעשות פה הן ישיבות ממוקדות מטרה גם כדי למצוא פתרון לבעיות שאותן מעלים ולכן אני באמת רוצה להודות לך בשמי ובשם הסתדרות המורים.
<יפה בן דוד: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שנמצאים כאן, ידידנו מהדרום חבר הכנסת מאיר כהן שהיה גם מנהל בעברו, ראש עיר, איש חינוך, מכיר את החינוך, מוקיר את החינוך, ולך גם אותו דבר, ברכה.
<יפה בן דוד: לחבר הכנסת מסעוד גנאים גם תודה על ההבנה, ולחבר הכנסת יוסף ג'בארין, וכמובן ידידנו ושותפנו לדרך, גדי, עתיר זכויות, ממלא מקומי ויושב ראש האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות המורים.
<יפה בן דוד: נמצאים פה ראשי הסניפים מכל הארץ, אנשים שבאמת נושאים בנטל ועושים עבודת קודש במסירות רבה ובאהבה גדולה לציבור עובדי ההוראה שאותם הם מייצגים.
<יפה בן דוד: נמצאים איתנו גם פה מנהלים, מורים, גננות וחברי הנהלה.
<יפה בן דוד: לכולם, שיהיה לנו באמת יום מורה פורה ושמח.
<יפה בן דוד: רצינו פה להקרין סרטון בנושא של אלימות, ומה שהיה בנושא של הסרטון זה באמת קצהו של קרחון.
<יפה בן דוד: האלימות היא רעה חולה, אבל חשוב לדעת ולזכור תמיד שהיא אינה גזירה משמיים.
<יפה בן דוד: יש עובדי הוראה שחיים בצל הפחד.
<יפה בן דוד: נכון, יש גם רופאים שסובלים מהתפרצויות זעם של מטופלים ובני משפחותיהם.
<יפה בן דוד: יש גם אחיות, יש גם פקחים עירוניים.
<יפה בן דוד: גם פקידים במשרדי ממשלה וברשויות מקומיות, שהם חוששים לא פעם, אבל היום אני מרשה לעצמי להישאר בגבולות החינוך.
<יפה בן דוד: הסתדרות המורים מייצגת עשרות אלפי עובדי הוראה והם אלה שעומדים בראש מעייני, קורבנות של השפלה וביזוי בקללות, נפגעים ישירים מהתפרצויות זעם ומכות חבלה של תלמידים והורים.
<יפה בן דוד: לפני כמה שנים איים ילד חמוש ברובה על מאבטחת בשער בית הספר באשדוד.
<יפה בן דוד: באותה תקופה, מה שמזכיר לנו ששום דבר לא השתנה, חבט נער בן 17 בפניה של מורה בטבריה.
<יפה בן דוד: בסיכום, שני האירועים האלימים והמפחידים הללו נכתב באחד העיתונים המובילים בישראל וזאת לא המצאה דמיונית.
<יפה בן דוד: שימו לב לשורה הבאה: "צריך לזכור שיש הרבה יותר אלימות והשפלה מצד מורים כלפי תלמידים, ולא להיפך".
<יפה בן דוד: גם את הכתיבה הבלתי אחראית הזאת אפשר להגדיר כרעה חולה.
<יפה בן דוד: יושב אדם על יד המקלדת וכל מה שהוא עושה למעשה זה הוספת קיסם למדורה.
<יפה בן דוד: העובדות פחות חשובות, העיקר, כך אני מעריכה את עומק מחשבתו אם יש לה עומק כלל, שיכה יוסי את יוסי ושיהיה קצת שמח.
<יפה בן דוד: האלימות היא נגע חברתי ממאיר ומסוכן.
<יפה בן דוד: לפי הגדרתו של ראש הממשלה יצחק רבין ז"ל בנאומו האחרון בכיכר: "האלימות היא כרסום של יסודות הדמוקרטיה".
<יפה בן דוד: אם נלך הרבה יותר רחוק, נמצא שרק שלשום בפרשת השבוע, וישב, שזורים כמעט כל סוגי האלימות בחברה - פיזית, נפשית ומילולית.
<יפה בן דוד: אחים שמשליכים את אחד מהם אל בור, שמוכנים למכור אותו תמורת בצע כסף, והוא, יוסף, שמביא דיבתם רעה אל אביהם, גם זו אלימות, ואשת פוטיפר שמטרידה את יוסף יפה התואר והמראה.
<יפה בן דוד: לכאורה יכלה התורה לצנזר או לפחות לטשטש או לערפל את אותם סיפורים קשים והיא לא עושה זאת.
<יפה בן דוד: אמנם בתוך המילה "אלימות" מסתתר גם השורש א.ל.מ.
<יפה בן דוד: אפשר להחריש ולשתוק ולמנוע מבוכה, אבל נכון יותר וחשוב יותר להניח את הדברים על השולחן, לדבר עליהם, להתמודד איתם, לא להתעלם ולא להיאלם דום, עם כל אי הנעימות בדבר.
<יפה בן דוד: הסתדרות המורים יזמה בשיתוף עם יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי, שזה המקום להודות לו על כל עשייתו והאכפתיות שהוא מגלה כלפי ציבור עובדי הוראה במדינת ישראל, הצעת חוק שתכליתה אחת - לעגן את זכויותיו ומעמדו של עובד ההוראה ולהגן מפני אותה רעה חולה, האלימות שהתגברה מאוד בעת האחרונה דווקא בין כותלי בית הספר.
<יפה בן דוד: הצעת החוק פשוטה למדי, לא מסובכת, לא מורכבת ואפילו לא דורשת השקעה תקציבית יוצאת דופן שקשה לעמוד בה, אבל היא מעניקה כלים להתמודדות עם התופעה וקובעת כללים וגבולות שיחזירו למורים ולעובדי הוראה את הכבוד, את הסמכות ואת היכולת המלאה להתרכז במשימתם החינוכית והעיקרית.
<יפה בן דוד: אני מקווה מאוד ורוצה להאמין שחברי הכנסת יתנו דעתם לסעיפיה החשובים, יתמכו בה ויובילו את הצעת החוק הזאת במסלול בטוח עד לתחנה הסופית של מעשה החקיקה.
<יפה בן דוד: בחינוך כמו בחינוך, גבולות הכרחיים לכל הצדדים, גם לתלמידים, גם להורים וגם למורים.
<יפה בן דוד: היום הוא יום חג למורים ולמערכת החינוך בישראל ומבלי לסתות מהנושא המרכזי והכואב של אלימות וכוחניות, אני רוצה לסיים באקורד אופטימי ומייד גם תבינו מדוע בחרתי במינוח בעולם המוסיקה.
<יפה בן דוד: איתי טלגם הוא מנצח ישראלי ובינלאומי שעבד עם מרבית התזמורות הגדולות בישראל וגם עם תזמורת פאריז, עם האופרה, עם הפילהרמונית.
<יפה בן דוד: לצד פעילותו המוזיקאלית הוא גם מרצה מבוקש בנושאים הקשורים לניהול וכן לאתגר שבעמידה לפני תלמידים בכיתה.
<יפה בן דוד: בין היתר הוא נוהג לערוך השוואה בין המאסטרו שמוביל את הכלים והקולות המגוונים שבתזמורת לבין מורים בכיתות.
<יפה בן דוד: הוא מדבר על הדבר שהכי קשה לעשות עם תזמורת, להעביר את הכוח לנגנים, להעצים אותם, לתת להם לממש את עצמם, להשמיע את קולם, וזה תפקיד המחנך והמורה והגננת בכיתה ובגן, להרחיב את האפשרויות העולות על דעתם של התלמידים, להפיח בהם רוח חיים במובן העמוק של המילה, ללמד אותם שיש להם אפשרות לעצב את עצמם על פי דרכם, עתיד שמח וטוב ומבטיח, וזה בדיוק מה שאנחנו משתדלים לעשות בימים כתיקונם.
<יפה בן דוד: חג החנוכה שמתקרב מבטא את תמצית חייו, אופיו ומשימותיו של מורה ומחנך - חיוך וחינוך, אור, חום ואהבה, כל יום הולך ומוסיף.
<יפה בן דוד: אפילו שמחת הפסטיבלים למיניהם משתלבת יפה בשמחה, באורות ובצבעים.
<יפה בן דוד: עוד שלהבת קטנה, עוד צבע, עוד גוון.
<יפה בן דוד: החנוכייה לרוב עשויה אמנם מקשה אחת, אבל ריבוי הגוונים שבה יכול להעיד על אושר פנימי, על יכולת הכלה של כל הסוגים וכל המינים ובסופו של דבר, על הסכמה בדבר תכליתה של אותה משימה שנטלנו על עצמנו, להצית אור גדול ולהאיר בעוצמה גדולה יותר על כל הילדים והנערים, על כל הצעירות בכל המקומות, על כל הרבדים והמגזרים בחברה הישראלית.
<יפה בן דוד: אור הנר מעמיד בפנינו אתגר למצוא את מה שאנו מחפשים גם במקומות הנסתרים, במחבואים ובסדקים, ואם בחלונות הערב אור נרות החג רועד, כל שנבקש לו יהי.
<יפה בן דוד: חג מורים שמח וחג אורים מאושר.
יעקב מרגי: אם אנחנו נאלצים להגיש הצעת חוק כדי לטפל בסוגיית האלימות כלפי מורים, אני חושב שהגענו לנקודה שבאמת צריך לעבוד על מעמד המורה.
יעקב מרגי: אני נראה לכם אולי צעיר, אני מחמיא לעצמי, אבל אני זוכר שאני הייתי כמעט מפסיק לנשום כשהמורה היה עובד לידי ברחוב, לא מפחד, מיראת כבוד.
יעקב מרגי: לא למדתי בחדר, למדתי במערכת החינוך הממלכתית.
יעקב מרגי: לחשוב על להרים יד על מורה?
יעקב מרגי: אבל זה יום חג, אמרנו.
יעקב מרגי: נמצא איתנו מוטי סיבוני, אנחנו רוצים להגיד לו מזל טוב.
יעקב מרגי: נולד לו נכד, כנראה הביא גם מורה לעולם, לעתיד.
יעקב מרגי: גם מורה, גם מנהל והנכד ודאי ילך בדרכו.
יוסף ג'בארין: תודה כבוד היושב ראש.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להצטרף לברכות למורים, למנהלים, על עבודת הקודש שאתם עושים.
יעקב מרגי: אתה יודע, בהומור, כשאומרים למישהו, אתה עושה עבודת קודש, יודעים שזו עבודה קשה עם שכר נמוך.
יעקב מרגי: שמעתי את זה.
יעקב מרגי: הלוואי והייתי יכול לומר בשם אומרו, כי אמרו את זה הרבה פעמים, אני לא יודע בשם מי.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שהתכוונתי לזה.
יוסף ג'בארין: בהזדמנות זו אני רוצה לברך גם את יו"ר הסתדרות המורים, יפה, שיהיה לכם בהצלחה לאחר בחירת המוסדות החדשים.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאני מניח שאתם יודעים שיש לכם גיבוי מאוד חזק כאן בוועדת החינוך.
יוסף ג'בארין: גם יו"ר הוועדה וגם אנחנו בהחלט מחויבים למעמדו של המורה, לזכויות המורים, ואנחנו גם מאוד מודאגים מהנושאים שמגיעים אלינו כמעט כל שבוע, שקשורים לזכויותיו ומעמדו של המורה, גם נושאים של אלימות שרק לפני שבוע-שבועיים דנו בזה, גם סוגיות של שכר ותנאי העבודה של המורים.
יוסף ג'בארין: אגב, אשתי מורה ויועצת חינוכית ולכן אני גם מכיר מקרוב את הנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: לגבי הסוגיה של אלימות בבתי הספר, ואולי זה מתקשר לאלימות בחברה בכלל.
יוסף ג'בארין: אני חושב, כבוד היושב ראש, שאולי הגיע הזמן פשוט שהחוק יחייב לפחות שעתיים בשבוע או שעה אחת לפחות שיוקדשו לנושא הזה של אלימות.
יוסף ג'בארין: אם אין לנו הצעת חוק כזו, אולי נעשה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהנושא הזה כל כך בוער וקשה ומדאיג עד כדי כך שבאמת צריך לחשוב בכיוון הזה של לחייב את בתי הספר שעה אחת בשבוע להקדיש לנושא הזה של האלימות.
יוסף ג'בארין: אקלים בית ספרי, סובלנות, כבוד הדדי.
יוסף ג'בארין: למה עוד צריך לחכות כדי לעשות את המהלך הזה?
יוסף ג'בארין: אני בעד.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שבאמת נחשוב על זה לעומק ונקדם את זה.
יוסף ג'בארין: אני רק אסיים ואומר, התקווה שלי היא פשוט לראות מולי מערכת חינוך שמתייחסת בכבוד הראוי למורה בדומה אולי למדינות אחרות שביקרתי בהן וראיתי את זה.
יוסף ג'בארין: מדברים על פינלנד למשל ועל הצלחות בתחום החינוכי של פינלנד, אבל שיראו איזה תנאים מקבל המורה בפינלנד כדי שיוכל גם להשקיע ולראות את התוצאות, לכן אני מקווה שבאמת יהיו לנו סיבות לחגיגה בשנה הקרובה.
יוסף ג'בארין: אולי תופתעו לשמוע, אני בעברי הייתי עורך דין, הייתי גם מרצה באוניברסיטה, עכשיו חבר כנסת, אבל עוד לא מימשתי את החלום שלי להיות מורה לאזרחות, אז לי עוד זמן לעשות את זה.
יוסף ג'בארין: שיהיה לנו חג מורה שמח.
מאיר כהן: שלום אדוני, גבירתי, יפה, חבריי המורות והמורים, ברוכים הבאים לכנסת.
מאיר כהן: ראו, יש שלושה צירים שאותם החברה הישראלית צריכה לשנות, חלקם בחקיקה.
מאיר כהן: היושב ראש מגיש הצעת חוק, אנחנו עכשיו הגשנו הצעת חוק ששמה את המורים כעובדי ציבור ולכן הענישה היא כמעט פי שתיים ממה שקורה היום, המעמד הציבורי בחברה הישראלית, השכר ומרחבי העבודה.
מאיר כהן: אני רוצה להתייחס קצת למרחבי העבודה, כי מרחבי העבודה זה דבר שהוא קשור אלינו ישירות.
מאיר כהן: אני אומר לך, יפה, את מביאה איתך תקווה חדשה כיושבת ראש הארגון הזה, אבל אני מציע שהארגון הזה יעמוד ויניף את הדגל של מעמדו של המורה לא רק בשאלות של השכר שהן חשובות מאוד, אלא בראש ובראשונה במעמדו של המורה בחברה הישראלית, ומעמדו נגזר עשרות פעמים מאופי הארגון שמאגד אותו.
מאיר כהן: אני ניסיתי לדבר עם ארגוני המורים, עם הארגון האחר, כי כששוברים מוט על ראשו של מורה והארגון מסתפק בזה שהוא משוחח עם משרד החינוך ומשרד החינוך מבטיח לו שהוא יתקן תקנות, ומבטלים שביתה, זה לא נכון.
מאיר כהן: לא שאני תומך בשביתה.
מאיר כהן: ניהלתי בית ספר עשרים שנה וצביקה היה יושב ראש הארגון אצלנו ומעולם לא שבתנו, אבל אנחנו המנהלים ואנחנו המורים בעיר שבה גרתי, לא הסכמנו לעולם למחול על כבודנו.
מאיר כהן: לעולם.
מאיר כהן: מה שקורה, המורים, אתם כל הזמן מוחלים על כבודכם.
מאיר כהן: יש כל הזמן כרסום במעמד, כי אתם כל הזמן מוחלים על כבודכם.
מאיר כהן: יסלחו לי ארגוני ההורים שאני אוהב אותם, אבל זה המקצוע היחיד שאתה יכול לעשות B.A ו-A.M ו-Ph.D ולהיות דוקטור ולהיות איש החינוך הטוב ביותר, וייכנס הורה שאתה קצת לא חייכת אליו באותו בוקר או שהוא מערער על מה שאתה אומר ויגיד לך, אני מחר יכול לסלק אותך מכאן, ואני רואה ישיבות של ועדי הורים בתוך בתי הספר, שבמקום שתהיה ישיבה תומכת של בית הספר, הישיבה מתחילה להיות ניתוח של המורים, מי טוב, מי לא טוב, ועל זה אני מצביע לעיתים באצבע מאשימה כנגד מנהלי בתי הספר, חבריי הטובים מזה הרבה שנים, כי כשאתם סוגרים את שער בית הספר שלכם, אתם האימפרטורים בבית הספר ואל תגידו שאין תקנות.
מאיר כהן: יש תקנות.
מאיר כהן: יש בידכם כלים להחליט איך יראה בית הספר שלכם, ואם מורה חוטפת סטירה ובאה למנהל בית הספר ומנהל בית הספר אומר לה, תלכי את להגיש תלונה, והיא אומרת לו, אבל אני חוששת, הוא אומר לה, לא, לא, לא, את תיגשי להגיש תלונה, אבל אם מנהל בית הספר ילך ויגיש תלונה ויסגור את בית ספרו ויכנס את המורים, הדברים לא יקרו.
מאיר כהן: אני רוצה לסכם ולהגיד כך, יפה, א', אני סמוך ובטוח שהארגון תחת פיקודך יראה מצוין.
מאיר כהן: אני מכיר אותך, את לוחמת ואת עושה עבודה מצוינת.
מאיר כהן: אני חושב שאם הייתי מורה היום, הייתי חוזר להסתדרות המורים.
מאיר כהן: באמת הייתי חוזר, כי האנשים שמנהיגים את הארגון, יפה, יש בה הרבה להט להצליח.
מאיר כהן: זה מה שצריך לשדר למורים ולמנהלים, יש הרבה כוח.
מאיר כהן: לפני שאנחנו מתקנים והחוק של מרגי הוא מצוין והחוק שלנו מצוין, אבל לכם יש כלים לא להירתע משום דבר.
מאיר כהן: אתם היום נושאים על הכתפיים שלכם את כל תחלואי החברה הישראלית.
מאיר כהן: הייתי שר הרווחה ואמרתי את זה לעובדים הסוציאליים.
מאיר כהן: גם להם אמרתי שהעבודה הקשה ביותר במדינת ישראל היא עבודת החינוך, ובאמת ביום החג הזה שלכם תבורכו, וחיבוק לכל אחד.
<גד דיעי: אין עיתוי יותר טוב לאירוע של יום המורה מאשר יומיים לפני חג החנוכה.
<גד דיעי: חנוכה בלשון חינוך, מחנך.
<גד דיעי: היום עובד ההוראה בתנאים הקשים ביותר, עבודה קשה ומתישה כשהוא עובד במסירות ומהימנות.
<גד דיעי: כאשר מגיע לאחר עשרים שנות עבודה, הוא בא כיושב ראש האיגוד המקצועי בבקשה אחת - מתי אני יכול להשתחרר?
<גד דיעי: מתי אני יכול לפרוש?
<גד דיעי: אולי אפשר להציע הצעת חוק, שלאחר עשרים וחמש שנות עבודה בהוראה יש לאפשר לכל עובד הוראה לפרוש בתנאים מועדפים ומכובדים, כי העבודה היא מאוד קשה.
<גד דיעי: תודה רבה.
יעקב מרגי: סוניה פרץ, רוצה להצטרף לברכות?
<סוניה פרץ: בהחלט.
<סוניה פרץ: צהריים טובים לכולם, אני סוניה פרץ, אני סמנכ"לית ומנהלת אגף בכיר כוח אדם בהוראה במשרד החינוך.
<סוניה פרץ: אני קודם כול מצטרפת לברכות.
<סוניה פרץ: אני חושבת שזה יום חגיגי להוקיר ולהעריך את עובדי ההוראה במערכת החינוך באשר הם, להעריך את העבודה המסורה שלהם, את העבודה המשמעותית שלהם.
<סוניה פרץ: אני חושבת שאנחנו גם יכולים לראות את החשיבות של השותפות שלנו יחד עם ארגוני המורים בקידום מעמד המורה.