GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: זה מסבך את העניין לאי אכיפה.
יעקב מרגי: לא הייתי מקנא במשטרת ישראל עכשיו, כאשר הגיע פצוע מתאונה באופניים לחדר מיון בבית החולים ועכשיו הם צריכים להתחיל לעקוב מי רכש.
<עינת סגל: לא כך.
<עינת סגל: דרך תהליך הרכישה בעצם משייכים את האדם לאופניים.
יעקב אשר: להיפך, כי כך האופניים מקבלות איזשהו מספר ויש מישהו שאחראי על המספר הזה.
<עינת סגל: מספר רישוי.
חמד עמאר: אתם רוצים ללכת על מספר רישוי?
חמד עמאר: אתם התנגדתם מאוד לנושא של רישוי.
<עינת סגל: אנחנו עדיין מתנגדים.
<עינת סגל: דיברתי על רישום-לייט שיהיה לא על ידי משרד התחבורה.
יעקב אשר: אנחנו מדברים על רישוי-לייט.
יעקב אשר: בתוך הרישוי יהיה גם רישום.
<עינת סגל: יש רישיון רכב ויש רישיון נהיגה.
יעקב מרגי: בדיון הקודם דיברנו על תוצאות מבחן פיז"ה, על אוריינות ומיומנויות של תלמידי ישראל, שבהם לא מדובר בדיני נפשות.
יעקב מרגי: את מדברת על רישום-לייט וכל מיני פטנטים.
יעקב מרגי: אנחנו כעת מודאגים מתוצאות שהן פוגעניות בנפש:
יעקב מרגי: אם זה הרוגים, אם זה פצועים פיזית.
יעקב מרגי: במשך שנים זה עולה למשק הון תועפות, פציעות בגוף ובנפש של ילדים, עם השלכות רוחב שהן גם משפחתיות.
יעקב מרגי: זה לא מקום לפתח את הנושא על הוויכוח הפילוסופי.
יעקב מרגי: לא סתם קפצתי ואמרתי: איך אתחיל לחפש שיוך?
יעקב מרגי: אנחנו הרי יודעים מה העניין.
יעקב מרגי: כרגע צריך להרתיע.
יעקב מרגי: אין לנו עניין לרשום דוחות או להפליל אף אחד.
יעקב מרגי: יש לנו עניין להרתיע ולצמצם את מספר הנפגעים וצריך לחשוב איך לעשות את זה בצורה הכי פשוטה ופשטנית.
יעקב מרגי: להתחיל לחפש עכשיו, להתפלפל משפטית וחוקית – זה לא יהיה.
<עינת סגל: זה לא להתפלפל.
<עינת סגל: אני מדברת על סוג של רישיון.
<עינת סגל: כמו לרישיון רכב אבל בדרך אחרת.
חמד עמאר: למה ההתנגדות לרישוי?
יעקב אשר: הם פוחדים מרגולציה, משרד המשפטים ומשרד התחבורה.
יעקב מרגי: אנחנו פשוט לחוצים בזמן.
יעקב מרגי: אני שמח שיש איזה כיוון, שיש עשייה.
יעקב מרגי: אקרא לכם לעשות את זה, נביא את זה בסיכום.
יעקב מרגי: אני לא יודע מה תעשו, אני לא בא להחליף לכם, וגם בדיון של שעה אי אפשר למצות את הכול, אבל באמת אקרא לכם להביא תוצאות שירתיעו גם הורים, גם בני נוער, שיבינו את חומרת הסכנה, ואם הם לא יבינו בדרך הקלה הם יצטרכו להבין בדרך הקשה, של קנסות כספיים כבדים.
יעקב מרגי: אם צריך לעשות חקיקה שתכביד על המשווקים, עם הוראות, עם ביצוע, ואם צריך הכשרה אז יש לעשות הכשרה.
יעקב מרגי: צריך להכביד את היד הקלה הזאת כלפי כל הכלים.
יעקב מרגי: כפי שאמרו כאן, אם נכביד בעניין ההוברבורד, תתכוננו, היצרנים חושבים מהר יותר ממה שאנחנו פועלים.
<עינת סגל: עוד משהו קטן לגבי נושא החינוך התעבורתי במשרד החינוך.
<עינת סגל: אנחנו מברכים על זה ואפילו מתכוונים, אנחנו בשיתופי פעולה איתם, לראות איך אנחנו משתמשים בזה כתנאי לרכיבה על אופניים חשמליים.
יעקב מרגי: ומה עם חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים?
<עינת סגל: זה גם.
יעקב מרגי: זה בעבודה?
חמד עמאר: מתי זה יבוא לכנסת?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מדברים על כלי נסיעה מונעים, אבל גם באשר למשטרה, יש לנו הרבה צעירים ללא רישיון נהיגה והם נוהגים ברכבים לכל דבר, לא רק אופניים חשמליים וקורקינט או כלי אחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: על זה עוד לא דיברנו, והם גם מעורבים בתאונות דרכים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רואה אכיפה בנושא הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: האכיפה שם היא אולי מקרית, כי אולי במקרה הנער עבר ליד מחסום משטרתי או ליד השוטר.
<מאיר בן גל: ממש לא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן התחלתי ואמרתי שלא דיברנו על זה אבל אנחנו צריכים להתייחס גם לזה, שגם זה יכול לגרום לפגיעה קשה מאוד, כי הוא יכול להזיק לא רק לעצמו אלא גם יכול לדרוס אחרים ולהיות מעורב בתאונה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לגבי הנושא שעליו אנחנו דנים פה, היום האופניים החשמליים והקורקינט הם לא צעצוע, הם לא ספורט ולא משחקים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם כלי תחבורה לכל דבר, הם עוברים מעיר לעיר ומגיעים לכל מקום, וגם ההורים שקונים את הכלים לילדיהם- - -
יעקב מרגי: גם הקלנועיות של הנכים, לעתים עושים להם שדרוג – אני מכיר מישהו שעושה עם הקלנועית גם הובלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשבתי הספר רחוקים נותנים לילדים את הכלים כדי שההורים לא יצטרכו להסיע אותם מבית הספר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אנחנו רואים את התופעה יותר ויותר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מספרם גדול פי כמה מאשר היכולת של הרשויות המקומיות להכין מסלולים לאופניים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם נמצאים בכל מקום, גם על המדרכה, גם בכביש ובכל מקום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שחסר היום זה אכיפה אינטנסיבית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חבר בוועדת הכלכלה, הייתי שותף בחקיקה ואני מכיר אותה, אבל כל עוד האכיפה לא מבוצעת אז הוספנו עוד כמה דפים בתוך ספר החוקים.
מסעוד גנאים: הדיון הזה חשוב מאוד.
מסעוד גנאים: אני מודה תחילה לחברי חמד עמאר, לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ולכל העמותות העוסקות בעניין בטיחות הילדים שלנו והסביבה.
מסעוד גנאים: אין יותר מסוכן מהשטח האפור הלא מוגדר, אין יותר מסוכן ממנו.
מסעוד גנאים: אנחנו עדים בכל יום להתפתחויות טכנולוגיות של אמצעי תנועה ונסיעה, שבסוף אתה רוצה להגדיר אותם, לקבוע סטנדרטים לרישיונות, איך לרכוש אותם, ולקבוע עונשים להרתעה.
מסעוד גנאים: שני הדברים האלה, אנחנו לא מגיעים אליהם.
מסעוד גנאים: בהתחלה חשבתי שאופניים חשמליים, קורקינט, הוברבורד, כל הדברים האלה קיימים אולי במרכז הארץ אבל לא אצלנו, אבל כל יום אני רואה שהם מתרבים.
יעקב מרגי: אין גבולות בזה.
מסעוד גנאים: הם מסוכנים מאוד, נוסעים איפה שהם רוצים, מתנגשים בבני אדם וברכבים.
מסעוד גנאים: הם חושבים שכולם צריכים להתחשב בנער שרוכב על ההוברבורד, שאתה תזוז והוא יעבור.
יעקב מרגי: אני תמיד נותן לו זכות קדימה כי אני לא יודע מה יקרה אם לא אתן לו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך ברירה אחרת?
מסעוד גנאים: בכל יום אנחנו שומעים על תאונה, על ילדים שנפגעים.
מסעוד גנאים: וממילא לצערי הרב, ואנחנו עדים לכך, כפי שאמר חמד עמאר שמכיר את הדברים, הפורענות אצלנו בכבישים היא איומה, בתוך הכפרים ובתוך הערים.
מסעוד גנאים: אנחנו עדים לסכנות הללו.
מסעוד גנאים: אז בואו נוסיף גם את הכלים החדשים האלה לאכיפה.
מסעוד גנאים: צריך לעשות גם חינוך להורים, להגביר את התודעה של ההורים.
יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, באמת בקצרה, אני עוסק בעניין הזה הרבה.
יעקב אשר: שמעתי באחת הישיבות שערכתי מאחד מבתי החולים, אחד הרופאים במחלקה הנוירוכירורגית לילדים סיפר לנו על התוצאות של הכלים האלה.
יעקב אשר: אדוני, קלעת בנקודה הזאת בהתחלה.
יעקב אשר: היום עובדים על כל מיני סתימות – פה מגיעה תקנה, כאן מגיעה תקנה, פה מגיעה אכיפה, עכשיו נושא הפקחים, שהוא דבר חשוב מאוד שהחל רק עכשיו וכולי.
יעקב אשר: אני חושב שהכול מתחיל בזה שצריך קודם כול שתהיה הגדרה לכלים האלה.
יעקב אשר: הכלים האלה הם לא כלי רכב, זה נכון, לגבי זה משרד התחבורה ומשרד המשפטים "עומדים על הרגליים האחוריות".
יעקב אשר: אפשר לקרוא להם כלי נסיעה זעירים ואז כל הכלים האלה ייכללו באכיפה, כולל הפתעות שיבואו אלינו מאיזה יצרן ממקום אחר.
יעקב אשר: אדוני, דיברנו לא על לימודי תיאוריה כפי שלומדים כדי להוציא רישיון לרכב, אלא הדרכה מסוימת של 4–5 שעות שחייבים לעבור לפני שקונים את הכלים.
יעקב אשר: בלי שאתה בא עם זה לחנות לא מוכרים לך את הכלים.
יעקב אשר: דבר שני, רישוי של כלי-הרכב בצורה כזו או אחרת, לייט, אין בעיה.
יעקב אשר: אני לא רוצה רגולציה.
יעקב אשר: אגב, מרכז השלטון המקומי נתן אפילו הסכמה מלמעלה על כך שהרשויות המקומיות יעזרו בנושא הרישוי כדי שלא יצטרכו לפתוח עוד סניפים של משרד התחבורה.
יעקב אשר: אפשר לעשות את זה, זה בידיים שלכם.
יעקב אשר: תבואו עם תוכנית מתכללת על הכול, שתכלול בתוכה גם אכיפה, גם ביטוח.
יעקב אשר: אין ביטוח למי שנוסע על אופניים חשמליים, אין ביטוח למי שנוסע על כלים אחרים.
יעקב אשר: חברות הביטוח מקסימום סוחטות כספים גדולים.
יעקב אשר: הם לא יכולים להיכנס להסדרים קיימים.
יעקב אשר: חייבים פעם אחת ולתמיד לעשות רישוי-לייט, לא רישום-לייט אלא רישוי-לייט לכל הכלים האלה, שהם נורא קטנים, נורא חביבים, אבל הם הורגים.
יעקב מרגי: משרד הבריאות, יש לך נתונים למסור לנו?
<מירי כהן: אדבר בקצרה כי אני מבינה שאנחנו ממהרים מאוד.
<מירי כהן: אני מנהלת שירותי הצלה ועזרה ראשונה במשרד הבריאות.
<מירי כהן: לפי הנתונים שלנו, ואנחנו אוספים נתונים לגבי פצועים מכל בתי החולים, אני מדברת כרגע על המאושפזים, כלומר לא על אלה שמגיעים לחדר מיון לאחר שנפצעו קל, טופלו וסובלים משברים וכולי אלא על אלה שבאמת נפצעו ונצרכים לטיפול, פצועי ראש וכולי.
<מירי כהן: רק במחצית הראשונה של שנת 2017 מתחת לגיל 16 נפצעו ואושפזו 65 רוכבי אופניים חשמליים, שזה 25% מכלל רוכבי האופניים החשמליים.
<מירי כהן: כפי שאמרתי, אותם בני נוער שנפצעים בכביש – יש כאן מצב אבסורדי, כי מצד אחד מגיל 16 מותר להם לרכוב על אותם כלים חשמליים, ומצד שני הם חייבים לנסוע לכביש.
<מירי כהן: מבחינתי זה לשלוח אותם לשדה הקרב.
<מירי כהן: אני כנהגת מיומנת עם ניסיון רב פוחדת פחד מוות לרכוב באופניים בכביש לצד מכוניות.
יעקב אשר: יש לך נתונים על הוברבורד?
<מירי כהן: אני לא מדברת על הוברבורד.
<מירי כהן: אין לי הפרדה כאן.
<מירי כהן: לשלוח אותם לנהוג בכבישים עצמם, לצד כל הרכבים, כשאין להם שום מיומנות, שום ניסיון ושום הכשרה לדעתי זה פשוט לשלוח אותם לשדה הקרב בלי שום הגנה.
<רחל טבת ויזל: לומדים את זה בכיתה י' במסגרת "החינוך התעבורתי".
יעקב מרגי: צביקה באר מ"אור ירוק", בבקשה, בקצרה.
<צביקה באר: צהרים טובים.
<צביקה באר: תודה על הדיון החשוב.
<צביקה באר: אנחנו רואים שנה חמישית של עלייה במספר הנפגעים, בעיקר ההרוגים.
<צביקה באר: אנחנו בודקים מה ניתן לעשות ומה חשוב לעשות.
<צביקה באר: אנחנו מדברים על סלילת שבילי אופניים ותחזוקה שלהם.
<צביקה באר: הפיתוח של השבילים – אנחנו רואים הרבה מאוד שבילים שלא מתוחזקים על ידי הרשויות המקומיות.
<צביקה באר: חשוב מאוד לטפל בזה.
<צביקה באר: הגברת האכיפה – אכיפה אמיתית.
יעקב מרגי: אתה יודע לומר לנו כמה רשויות מבין כלל הרשויות המקומיות יש בהן שבילים לרכיבת אופניים?
יעקב מרגי: זה הולך בד בבד עם החוזק הסוציו-אקונומי של הרשות.
יעקב מרגי: עניתי במקומך כדי לחסוך זמן.
<צביקה באר: תודה רבה.
<צביקה באר: כפי שאמרו כאן, רישום ורישוי – לייט או לא לייט – שיהיה מוסדר וברור.
<צביקה באר: אנחנו מדברים על חובת חבישת קסדה.
<צביקה באר: שר התחבורה והבטיחות בדרכים הצהיר לפני כמה שנים שנושא הקסדה יוסדר בחוק.
<צביקה באר: עברו הרבה מאוד שנים וזה לא קרה עדיין.
<צביקה באר: אנחנו יודעים שקסדה מצילה חיים.
<רחלי הכהן: אני רוצה להוסיף עוד כמה נתונים שהגיעו אלינו ממשרד הבריאות לגבי פניות של ילדים לחדרי מיון עקב תאונות דרכים שהיו מעורבים בהן אופניים וקורקינט חשמליים.
<רחלי הכהן: רק בשנת 2016 היה גידול של 15% במספר הילדים שהופנו לחדרי מיון, מספר שהגיע ל-1,796.
<רחלי הכהן: רק לציין שכל עוד מסתכלים על 6 השנים האחרונות יש עלייה של 444%.
<רחלי הכהן: בשנת 2011 היו רק 374 ילדים.
יעקב אשר: כי אז לא היו הרבה אופניים חשמליים.
יעקב אשר: זה רק אומר מה יקרה בעוד 5 שנים.
יעקב מרגי: נפתלי דרעי ממועצת תנועות הנוער, בבקשה.
<נפתלי דרעי: בקצרה בגלל קוצר הזמן, אומר שתנועות הנוער עוסקות בנושא זהירות בדרכים, שמירה על חיים וכל מה שקשור במלחמה בתאונות דרכים.
<נפתלי דרעי: וחשוב יותר, עם כניסתה של רחל טבת-ויזל לתפקיד מנכ"לית הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים נפגשנו לפני 3 חודשים והחלטנו ביחד להפוך את זה לנושא ליבה בעיסוק של תנועות הנוער.
יעקב מרגי: אני מצדיע לכם.
<נפתלי דרעי: זה יהפוך להיות לנושא מרכזי החל משנת הפעילות הנוכחית לכל הגילאים, מכיתה ד'.
<נפתלי דרעי: אנחנו שומעים על זה"ב מכיתה י'.
<נפתלי דרעי: אני חושב שהטיפול צריך להיות מגיל צעיר.
<נפתלי דרעי: אנחנו רואים ילדים בני 11, 12, שרוכבים על הכלים האלה.
<נפתלי דרעי: לא צריך לחכות עד כיתה י' כדי להתחיל ללמד את זה.
<נפתלי דרעי: אנחנו מתכוונים לעסוק בזה מכיתה ד' ועד י"ב באופן רצוף לאורך כל השנים, זה יהיה נושא ליבה שנעסוק בו.
<נפתלי דרעי: לשמחתי אנחנו זוכים לאוזן קשבת ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים ועל כך תודה רבה.
יעקב מרגי: בשעה האחרונה הצפנו את הנושא כדי להגביר את המודעות.
יעקב מרגי: אני רוצה להודות לחבר הכנסת חמד עמאר שמוביל את היום הזה, לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון ולכל האורחים שתרמו לדיון.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לממשלה לחוקק בהקדם את חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
יעקב מרגי: הוועדה עוקבת בדאגה אחר שיעור הנפגעים וההרוגים בתאונות דרכים במגזר הערבי, שהוא בשיעור גדול מחלקו באוכלוסייה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשטרת ישראל, למשרד לביטחון פנים, למשרד התחבורה ולמשרד המשפטים להתכנס כולם ביחד ולחוקק את החוקים הנדרשים, תוך כדי התאמה לכל כלי התחבורה הזעירים שנמצאים היום בפעולה בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להמשיך לתגבר, להעצים ולהתאים את החינוך לבטיחות בדרכים.
יעקב מרגי: אני קורא לכם אפילו לבצע הדרכות יזומות על כלים שנמצאים בשימוש בקרב בני הנוער.
יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 28 בנובמבר 2017, י' בכסלו תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא – תוכנית ציל"ה בגנ"י מושב תפרח, שזה בגדול תפרח כמשל.
יעקב מרגי: אמנם פה התנדב שי חג'ג', ראש המועצה שלי, גילוי נאות, להביא את זה לדיון ואני חושב שזה נכון לכלל המועצות האזוריות שנמצאים בתוכן ישובים שהם מוגדרים בחתך סוציו אקונומי נמוך.
יעקב מרגי: השיח בחברה הישראלית ואפילו במסדרונות הממשלה והכנסת, הסוגיה של פריפריה כבר לא לפי אזורים.
יעקב מרגי: משרד החינוך יודע לדבר מדד טיפוח בית ספרי.
יעקב מרגי: מפת הטבות המס – קח במועצה שלי, היישוב שלנו, 7%, בתפרח 9%.
יעקב מרגי: המדינה יודעת לבודד ואני מבקש להוביל את שינוי התפיסה הזה גם במשרד החינוך, אם צריך תיקון תקנות, צריך תיקון חקיקה, אנחנו כאן בשביל זה.
יעקב מרגי: קודם כול אני רוצה לשמוע את העמדה המקצועית של המשרד, כי מה היה, אני יודע שזה עובד לפי זה.
יעקב מרגי: אני תשובות כאלה לא צריך בשביל להיכנס לדיון הזה.
יעקב מרגי: אני רוצה להוביל שינוי.
יעקב מרגי: אין לי אף אחד בתפרח.
יעקב מרגי: אני יכול להעיד שהם לא הצביעו לי, אז זה לא הקטע.
יעקב מרגי: הקטע פה הוא ענייני.
יעקב מרגי: זה ייתן מענה ברמה הפרטנית.
יעקב מרגי: כשמדברים על הבדל בין 50 שקלים ל-250-200 שקלים, זה פער שקשה לעמוד בו וזה חורץ את גורל הילדים, כן יהיו במסגרת, לא יהיו במסגרת.
<חיים הלפרין: זה אוכלוסיות שיכולות להיות להם שניים-שלושה ילדים.
יעקב מרגי: כן, בחתכי הגילאים האלה.
יעקב מרגי: הילדים האלה, אנחנו מקיימים פה דיונים ואנחנו יודעים מה הפערים של ילד שהיה במסגרת או שלא היה במסגרת וזו הטיה שמתחילה מלמטה ואחר כך למעלה היא בפערים, בזווית קהה יותר.
יעקב מרגי: פה אני באמת רוצה להוביל תהליך.
יעקב מרגי: אני הודיתי לשי שהוא הרים את זה לאוויר, כי אנחנו יודעים כמה זה קשה לשנות דברים, אבל פה השכל גובר.
יעקב מרגי: פעם אמרו, אי אפשר לבודד ישוב.
יעקב מרגי: היום אנחנו יודעים לבודד בית ספר, יודעים לבודד שכונה.
יעקב מרגי: בפועל, בהטבות המס בודדנו יישובים.
יעקב מרגי: חיים, תגיד לי קודם כול מה העמדה שלך ואחר כך נראה איך אנחנו עושים את זה פרקטית.
<חיים הלפרין: אני ברשות
<חיים הלפרין: כם רוצה להתחיל דווקא מהצד הפורמלי.
<חיים הלפרין: מהצד הפורמלי, שי פנה וקיבל תשובה פורמלית שאומרת שמדיניות האוצר וכל התהליך הזה שהוא תהליך יקר מאוד, בנוי על סוציו אקונומי יישובי/מועצתי והמועצה באופן טבעי ממצעת את כל יישוביה.
<חיים הלפרין: יכול להיות שאלמלא תפרח, אז היא הייתה באשכול 6 ולא באשכול 5, וזה נכון אגב לגבי כל מקום ולאו דווקא לגבי מועצות אזוריות.
<חיים הלפרין: כידוע, גם תל אביב היא באשכול 8 ויש לה בתי ספר בדרום שמדד הטיפוח של אותו בית ספר בדרום תל אביב הוא יותר מאשר תל שבע ברהט, כלומר יש מצבים יותר קשים.
<חיים הלפרין: ברמה של גני ילדים אין לנו מדד טיפוח גני, כי אנחנו לא מודדים את זה.
<חיים הלפרין: זה משהו כל כך נזיל שאין טעם ורצון למדוד את זה.
<חיים הלפרין: יש לנו מדדים של מדד טיפוח בן ספרי ויש תוכניות שאנחנו יכולים לתת מענה לבית ספר חלש ברשות חזקה, וכך אגב עובדת תוכנית - - - , בדיוק במתכונת הזאת.
<חיים הלפרין: המתכונת לתוכנית הרוחב הענקית הזאת נבחרה למדד סוציו אקונומי לרשות המקומית, ואגב, בסוגריים אני אגיד, כשאנחנו פנינו לרשות ואמרנו לה, אנחנו מקצים לך 300 או 500 או 200 שקל לילד, גם אמרנו שהיא לא חייבת לחלק את זה באופן שוויוני לכל הילדים.
<חיים הלפרין: היא יכולה להגיד, אני לילדים החלשים נותנת יותר ולחזקים אני נותנת פחות.
<חיים הלפרין: אני מבין באמת ראשי מועצות שלא מוכנים להיכנס לקרחת הזאת, כי זה מבחינתם ירייה לא ברגל, זו ירייה ממש בקיבה.
יעקב מרגי: היום המידע מצוי ואין גם עניין להסתיר אותו, ושקיפות.
<חיים הלפרין: אני חשבתי שהשנה הזאת יהיה לזה פתרון כתוצאה מהעובדה שהשינוי היה דרסטי.
יעקב מרגי: גם אם הוא היה רוצה לעשות את זה, הייתי מייעץ לו לא לעשות את זה בגלל אופי האוכלוסייה.
<חיים הלפרין: נכון, למי נתת ולמה וכמה.
<חיים הלפרין: אני נרתמתי למהלך שהיית שותף מאוד דומיננטי בו, בסיפור של תקציבי הרווחה שיבואו לרשויות המקומיות.
יעקב מרגי: אפרופו, יצא חוזר?
<חיים הלפרין: זה הרבה יותר מעניין ממה שאתה חושב.
<חיים הלפרין: נרתמתי לזה בגלל שאמרתי גם לאוצר, וגם אתמול היה לנו דיון עם המנכ"ל שלנו.
<חיים הלפרין: נרתמתי לזה בגלל שנה הבאה, לא בגלל השנה הזו, כי השנה יהיה פתרון, עקום, חצי עקום, לא משנה, כמו שהוא יהיה לטובת המשפחות החלשות שבשנה שעברה הייתה להן זכאות והן יקבלו אותה השנה, אבל כל המהלך הזה בעיניי הוא פרומו לשנה הבאה, כי אני חושב שאנחנו צריכים לדרוש מהאוצר במסגרת ההצעה הכוללת להקצות סכום שאנחנו נוכל להגיע לכל רשות מקומית ולהגיד לרשות המקומית, את זכאית ל-300 או 200 שקל לילד, אבל חוץ מזה לפי מנגנון שאנחנו נקבע, נוכל להגיד לה, יש לך עוד סכום מסוים לטובת הנחות לחלשים, בגלל שמשרד הרווחה יצא ואז הרשות המקומית תקים ועדת הנחות, תקבע את הקריטריונים והיא תוכל לתת באמת הנחות למשפחות חלשות בהתאם למדד שלה, למדד של התושבים וכו'.
<חיים הלפרין: זה בעיניי הפתרון הנכון בלי לפגוע בהליך הגדול כולו, כי עכשיו אם אנחנו נגיד, למועצה אזורית אנחנו ניתן 300 אבל ליישוב הזה 400, ליישוב הזה 200, לא בטוח שמישהו יצא מכל הקלחת הזאת.
יעקב מרגי: אם זה בתבחינים וקובעים במפורש, גם מועצה אזורית שיהיו בה ישובים שהם בחתך סוציו אקונומי נמוך, חל עליהם.
יעקב מרגי: אני לא מבין מה הבעיה.
יעקב מרגי: למה לייצר לי מנגנונים כאלה שמחר-מחרתיים זה לא יחול רק על אותו ישוב חלש?
<חיים הלפרין: הטענה תהיה שהמודל שעל בסיסו עבד, מה שנקרא הנחות תמ"ת, היה מודל אישי.
<חיים הלפרין: גם ביישוב חזק יכולה להיות משפחה חלשה.
יעקב מרגי: עזוב אותי ממודל תמ"ת.
יעקב מרגי: אתם הולכים לגמור את מודל תמ"ת בהדרגה.
<חיים הלפרין: היום אין לנו מענה לרמה של משפחה.
<חיים הלפרין: היום אנחנו יודעים לתת ליישוב מענה ולהגיד לו, תשמע, כל היישוב שלך זכאי להנחה.
יעקב מרגי: התמ"ת נתן לפי משפחה.
<חיים הלפרין: המשפחה פנתה וקיבלה.
<חיים הלפרין: אנחנו חושבים שבאמת זה המודל היותר נכון במיוחד לרשויות באשכולות 4,5 ו-6, כי שם באמת הדלתא הייתה גדולה.
<חיים הלפרין: המעבר היה מאוד חד מ-50 שקל ל-300 שקל, שם חשבנו שבעיקר נכון לתת מענה ברמה של הקצאה של תקציב נוסף לרשות ולחייב אותה להקים ועדת הנחות ולתת לזה מענה.
<חיים הלפרין: לא סגרנו את התוכניות לשנה הבאה, אבל זה הכיוון מבחינתנו.
<חיים הלפרין: עכשיו אני רוצה להגיד משהו לגבי מה שקורה עם תקציבי הרווחה לשנה הזאת.
<חיים הלפרין: יש מעט מאוד ישובים שכבר את טופס א' המפורסם שלמדתי עליו רק בשבועות האחרונים, השיבו, ואנחנו עכשיו נשלח להם את השמות של הילדים ויצטרכו לתת מענה.
<חיים הלפרין: למועצה אזורית מרחבים ולתפרח אין אף ילד שהיה זכאי להנחה בשנה שעברה, כלומר זה לא פותר לאף אחד כלום.
יעקב מרגי: אני יודע מי מקבל את זה בערים אחרות.
יעקב מרגי: לומר לך שבתפרח אין ארבע, חמש, שש משפחות חזקות?
יעקב מרגי: החתך הכללי, אני מכיר אותם, גרים בדיר ובכל מיני חושות.
<חיים הלפרין: לא, מה שאמרתי הוא דבר אחר, שאין משפחה שפנתה לתמ"ת וקיבלה זכאות להנחה, או שלא היו צהרונים בתפרח.
<שי חג'ג': חיים, אם אני אביא לך רשימת ילדים מהרווחה, אתה תקבל את זה?
<חיים הלפרין: זה לא עוזר לי.
יעקב מרגי: אני תוהה כמוך למה לא.
<חיים הלפרין: יכול להיות שלא היו צהרונים בתפרח, כולם הולכים הביתה ב-13:00, ויכול להיות שאנשים לא ידעו שזו זכות שהם יכולים לנצל אותה.
<שי חג'ג': חיים, אנחנו יוצרים בעיה, כי ברגע שההורה צריך לחזור לקחת את הילד מוקדם, הוא גם לא יכול להאריך את יום העבודה.
<שי חג'ג': בדרך כלל האימא היא שעובדת, האבא הוא בישיבה, אז היא גם מפרנס יחיד.
<שי חג'ג': אתם מכניסים את האוכלוסייה הזו לבעיה על בעיה.
יעקב מרגי: חיים, הקריטריונים, איפה נסגרו, באוצר או אצלכם, של ניצנים?
<חיים הלפרין: של ניצנים זה היה בהסכמה.
יעקב מרגי: בהסכמה, אוצר-חינוך.
<סמי עטר: אני רק יכול להשלים ממסגרת התפקיד שלי בארגון.
<סמי עטר: היה לנו דיון לפני יומיים בוועדה לזכויות הילד ועשינו סקר, והבאנו סקר של 69 רשויות שבאמת הגיבו על ניצנים.
<סמי עטר: לא כל הרשויות נכנסו מאחר ומדובר פה - - - בשנה הראשונה היה לנו ברור שזה הרבה אי ודאות.
<סמי עטר: כן, של ציל"ה ומיל"ת או ניצנים, הרבה רשויות עושות את השיקול הזה אם באמת להסית את זה משם.
<חיים הלפרין: שנה הבאה הם יהיו במקום אחר, כי גם החוק כבר יהיה עם שיניים.
<סמי עטר: כן, זה התקנות שייכנסו שנה הבאה.
<חיים הלפרין: בין האוצר לבין זה יש חוזר מנכ"ל.
<חיים הלפרין: אני לא חושב שכל דבר צריך חקיקה.
<חיים הלפרין: אני אומר את הדברים האלה בגלוי.
<חיים הלפרין: הגדולה של משרד החינוך, שהוא לא חייב את התקנות והוא לא חייב הרבה מאוד דברים, אלא מספיק שהוא דוחף את זה לחוזר מנכ"ל, וכבר יש תורה כתובה איך עובדים.
<חיים הלפרין: מה שאני מנסה להגיד, זה שיש לנו מועצות אזוריות שהסוציו אקונומי שלהן הוא 7-8 ויש לי בצפון, שיש לנו ישובים בדואים וערבים בתוכם ואני לא נכנס אליהם, הם לא מגיעים לפה.
<חיים הלפרין: למה הם לא מגיעים?
<חיים הלפרין: לא בגלל שאין להם תוכניות, בגלל שהם מבינים שכשהם נמצאים בסוציו אקונומי 7-8, אין להם למה, אבל רוב המועצות האזוריות הן לא כאלה, במיוחד בדרום.
<חיים הלפרין: כולן בין 4 ל-6.
<חיים הלפרין: אתה הגדרת את זה יפה מאוד.
<חיים הלפרין: מה מדאיג?
<חיים הלפרין: אתה מגדיר את כל הדברים בדיוק כמוני, רק שהתרופה שלך שונה לגמרי מהתרופה שאנחנו מחפשים.
<חיים הלפרין: אתה נותן אקמול וצריך פה משהו אחר.
יעקב מרגי: אני לא רוצה שראש המועצה יתחיל להתקשקש עם מנגנון.
<חיים הלפרין: אי אפשר לעשות את זה.
יעקב מרגי: איי של מושב מקים שונה משל העירוני.
יעקב מרגי: אני לא הייתי רוצה להפיל את זה על ראשי המועצות.
יעקב מרגי: אני שואף לכך, ואם צריך אני גם אדבר גם עם האוצר וגם עם חינוך, גם עם השר או עם המנכ"ל.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך עכשיו כשאנחנו כבר מגייסים את הכסף, את המשאבים וגם כנראה יהיו תיקונים כאלה ואחרים, להכניס לפי מדד סוציו אקונומי יישובי כי שנעשה בהטבות המס.
יעקב מרגי: יש לשכה מרכזית לסטטיסטיקה.
<חיים הלפרין: וגם פריפריאלי פה, כי זה ישוב בתוך מועצה, זו לא מועצה ביחס לתל אביב.
יעקב מרגי: אולי יש מועצות בודדות שאין להן איזה ישוב כזה שהוא לא מתאים בדיוק, כי בסוף הולכים על הממוצע.
יעקב מרגי: ישובים כאלה נופלים.
יעקב מרגי: הם משלמים את המחיר פעמיים, גם של המצב שלהם, גם על זה שאחרים חזקים, ולכן אני חושב שצריך לעשות שינוי.
יעקב מרגי: אני רק רוצה למצוא רוח גבית ממך שהולכים למשרד, אנחנו נעשה ישיבה, המנכ"ל ואתה כגורם מקצועי.
<שי חג'ג': שמעתי בקשב רב את מה שאמר שחיים הלפרין, שאני גם מאוד מעריך אותו גם באופן אישי.
יעקב מרגי: זה הבייבי שלו.
יעקב מרגי: אנחנו נפלנו עליו בשנה שעברה.
<שי חג'ג': בסוף יש לי תושבים בתפרח.
<שי חג'ג': זה ישוב של 3,000 תושבים, אנשים קשיי יום, באמת קשה להם.
<שי חג'ג': כל משפחה, ברוך השם מרובת ילדים.
<שי חג'ג': כשאתה אומר לו 300 שקל לילד ויש לו ארבעה או חמישה, גם עשרה ילדים, הוא לא מסוגל לשלם.
<שי חג'ג': כשהייתה תוכנית ציל"ה יכולנו לשלם את זה ב-40 שקלים.
<שי חג'ג': תאמין לי, היו שמים את זה בצהרונים.
<שי חג'ג': מישהו המציא תוכנית חדשה, הכול טוב ויפה.
<שי חג'ג': לא יקרה כלום אם משרד החינוך יפתח קצת לצדדים ויגיד, אתה יודע מה, ציל"ה הייתה טובה ליישובים של חתך סוציו 1, לא אומר לך 3 ולא 4, יחזירו את תוכנית ציל"ה.
<שי חג'ג': זה 40 ₪ לילד ויהיה לנו פתרון להורים האלה שגם יוכלו לצאת לעבודה, ריבונו של עולם.
<שי חג'ג': אנחנו עוד פעם מחזירים אותם לאותו מעגל עוני כל הזמן.
<שי חג'ג': אנחנו העברנו החלטת ממשלה לאיחוד תשתיות בתפרח, אתה יודע למה?
<שי חג'ג': אין דבר כזה שנותנים ליישוב, אתה יודע למה?
<שי חג'ג': כי תפרח נראית כמו ג'בליה.
<חיים הלפרין: כשאני למדתי בישיבה תיכונית, החבר'ה היו הולכים להתקלח ביום שישי במקווה כי לא היו מקלחות.
<שי חג'ג': ולא השתנה כלום 42 שנה בתפרח, אז אנחנו עכשיו עושים פעולות לפחות לגבי הנראות ולתת לתושבים תחושה שיש להם מדרכה ללכת עליה, תאורת רחוב וכביש.
<שי חג'ג': לא דיברנו על מוסדות ציבור ומרכז קהילתי.
<שי חג'ג': אנחנו עוד לא שם, נגיע לזה בעזרת השם, אני לא אוותר.
<שי חג'ג': תפרח יהיה כמו כל מושב אחר.
יעקב מרגי: כשהייתי נוסע במוצאי שבת להחזיר את הבן, הוא לא היה ישן בישיבה אבל שבתות היה עושה.
יעקב מרגי: במוצאי שבת החזרתי אותו, מוצא שיירה של ארבעה אוטובוסי אגד עומדים לפנות אורחים שבאים להתארח שם.
יעקב מרגי: אתה יודע איך הורים שולחים ביום שישי דברים לבן שלהם בתפרח?
יעקב מרגי: יש שם ישיבה גדולה, מספרית.
יעקב מרגי: הם שמים שקיות בתוך האוטובוס שנוסע לתפרח.
יעקב מרגי: הוא מוריד הכול, אתה רואה פתאום ערימה של שקיות.
יעקב מרגי: כל אחד בא ולוקח את השקית שלו והולך.
יעקב מרגי: זה היום, זה לא לפני שלושים-ארבעים שנה.
<שי חג'ג': אנחנו כל חג, ראש השנה ופסח, שולחים להם משאיות.
<שי חג'ג': אני מוריד שני סמיטריילרים של תפוח אדמה, בצל, דברים שהם יכולים לקחת.
<שי חג'ג': דרך אגב, הם מאוד מנומסים, כל אחד לוקח את מה שהוא צריך בדיוק, הוא לא לוקח תפוח אחד יותר.
<שי חג'ג': באמת האנשים האלה קשיי יום, מסכנים.
<שי חג'ג': אני באמת מבקש, חיים, שתייצג אותנו.
<שי חג'ג': אתה יושב שם ומבחינתי אתה נציג משרד החינוך.
<שי חג'ג': לפתוח את הראש ולהגיד, חבר'ה, - - -
יעקב מרגי: המנכ"ל אמור להיות אצלי.
יעקב מרגי: בבקשה, סמי.
<סמי עטר: תראה, אני למדתי את הנושא של תקציב דיפרנציאלי ואני יודע איך המשרד עובד, גם מהמקום האקדמי וגם הפרקטי, ואני אחדד ואעזור לנו לא להסתכל על כל הנושא של תקציב דיפרנציאלי, אלא להתמקד רק בהעשרה.
<סמי עטר: תקציב ההעשרה שהמשרד נותן על מפתח הסוציו אקונומי, ציל"ה, יוח"א, כל מפתח שהוא יהיה לתקציב העשרה, בזה צריך להתמקד ולא לפתוח את זה לדיונים מרחביים של להסתכל על מדד טיפוח בית ספרי.
יעקב מרגי: לא, לא, אנחנו לא הולכים לשם.
<סמי עטר: תוכנית העשרה, שפר ילד מקבל, שם צריך להתמקד.
יעקב מרגי: אנחנו מתקדמים נקודתית.
יעקב מרגי: זה גדול, זה ענק, אף אחד לא רוצה להגיע לשם.
יעקב מרגי: המנכ"ל אמור להיות אצלי בישיבת עבודה.
יעקב מרגי: זה נושא גדול, כבד.
<חיים הלפרין: כסף מנעלן.
יעקב מרגי: קודם כול כרגע הכסף מנעלן נשען על הכול.
יעקב מרגי: אנחנו כרגע בדיונים איתם, מפעילים לחצים על הכול.
יעקב מרגי: אם לא יהיה לאף אחד, אז לא יהיה לאף אחד, אבל כשיהיה - - -
<שי חג'ג': אני מקבל את זה, אבל היה לי קל אם לא לאף אחד, תוכנית ניצנים לא הייתה עונה לאף אחד וזה היה המצב במדינת ישראל.
יעקב מרגי: אני לא מאמין שיש מישהו שחושב ששר האוצר לא יתקצב את זה השנה אחרי ששנה שעברה הוא יצא בקול גדול.
יעקב מרגי: רבותיי, מישהו רוצה להוסיף משהו?
<שי חג'ג': תודה רבה היושב ראש על זה שהבאת את זה לדיון.
יעקב מרגי: רבותיי, תודה רבה.
יעקב מרגי: זה הסיכום של הדברים כפי שהצגתי אותם.
יעקב מרגי: שישה בדצמבר 2017, י"ח בכסלו תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא – במסגרת דיון מהיר בוועדת החינוך בנושא תקצוב הרפורמה לקיצור מספר ימי החופשה של תלמיד ישראל במערכת החינוך.
יעקב מרגי: תרחמו עלינו בכותרות של הדיון.
יעקב מרגי: ההצעה של חבר הכנסת פרופסור יוסי יונה ושל חבר הכנסת עודד פורר, שיגיע בדקות הקרובות ושל חבר הכנסת מסעוד גנאים, שנמצא איתנו כאן.