GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: הילד הגיע לוועדה עליונה, אישרתם לו רישום בבית ספר איקס, למה אתה גורע לו את ההסעה?
<גנאדי קמנצקי: אני אפילו לא חבר בוועדה העליונה.
<גנאדי קמנצקי: אני מבקש שחברי שמעון יסביר.
יעקב מרגי: תסיים רק את הדברים שלך.
<גנאדי קמנצקי: אני רוצה להגיד שאנחנו יצרנו שתי אופציות ואופציית ביניים שבוחנת כל דבר לגופו של עניין, כי כל החלטה, חייבים להסתכל עליה במבט ארצי, מה יקרה אם נאשר לכם, אז יתחיל לחץ על מועצה אחרת או על מועצה מקומית אחרת שהיא לא מעוניינת לפתוח את זה.
<גנאדי קמנצקי: הרי זו רק התחלה.
<גנאדי קמנצקי: אחר כך אתה נותן את התלמיד, אחר כך יתברר שצריך לשלוח הסעה מיוחדת או מונית או לפעמים הורים אומרים, תנו לנו רק כסף, אנחנו באוטובוס.
<גנאדי קמנצקי: אחר כך אומרים, לא אוטובוס, לא הולך, תדירות לא בסדר, תסדר לי הסעות מכיוון שאני כמו כל תלמיד במועצה.
<גנאדי קמנצקי: זה יוצר מורכבויות ופניות שונות, לכן כל הנושא הזה, צריך לדון לגופו של עניין בוועדה העליונה לביצוע הרפורמה, בגלל השלכת רוחב.
<גנאדי קמנצקי: עכשיו אתה פותר בתוך המועצה, אחר כך יבוא מישהו ויגיד, אני רוצה לנגן על עוד ויש רק בבית ספר ברשות אחרת, למה אתה פוגע בי, וכן הלאה, ויתחיל לחץ מטורף על הרשות.
<גנאדי קמנצקי: אני אישית כאיש מקצוע ממש לא הייתי ממליץ ללכת על זה.
<גנאדי קמנצקי: במועצה הזאת יש בית ספר עם שם מצוין בקיבוץ, נכון?
<אורן עוזרד: שני בתי הספר עם שם מצוין.
<גנאדי קמנצקי: אבל אני די בטוח שהתנועה, בלי שאני ביררתי קודם - - -
<אורן עוזרד: ממש כבר לא.
<אורן עוזרד: זה היה ככה לפני כמה שנים.
<אורן עוזרד: זה כבר לא.
<אורן עוזרד: שניהם מאוזנים, שניהם מצוינים.
<גנאדי קמנצקי: אז בעצם המטרה שלנו במדיניות של ההסעות היא לא לחזק את התופעות השליליות שבזה, אז הדיון צריך להתבצע לגופו של עניין בוועדה.
יעקב מרגי: שמעון נבון, אני שואל אותך שאלה ממוקדת.
יעקב מרגי: התלמיד הזה כשהוא שובץ בבית ספר א', תוקצב בהסעות.
יעקב מרגי: אישרת לו לא על דעת ראש המועצה.
יעקב מרגי: הוועדה העליונה אישרת לו לעבור לבית ספר ב'.
יעקב מרגי: למה נגרע ממנו?
<שמעון אבני: הוועדה העליונה שאתם קוראים לה, היא נקראת מרכזית, אין דבר כזה לאשר ילד בלי כסף.
<שמעון אבני: זה אוטומטית גורר כסף.
יעקב מרגי: אז תתקן אותי, למה נגרע כסף?
<שמעון אבני: הם לא אושרו.
<שמעון אבני: הילדים האלה עלו לוועדה אצל המנכ"ל ועלו לוועדה מרכזית ולא אושרו.
יעקב מרגי: ובכל זאת נרשמו בבית ספר אחר.
<שמעון אבני: אני לא יודע אם הם נרשמו או לא.
<שמעון אבני: מי שלא לומד בבית ספר לפי המיפוי, לא מקבל את הכסף.
<שמעון אבני: זה הכלל.
יעקב מרגי: אתה אומר, ברגע שהוועדה אישרה - - -
<שמעון אבני: הוועדה אמרה שפה תעשו שני אזורי מיפוי וכולם ייסעו, אין בעיה.
יעקב מרגי: אנחנו בתהליך של פישוט הליכים בקדנציה הזו.
יעקב מרגי: סיפר לנו נדיבי משהו היסטורי.
<שמעון אבני: הוא לא עובד היום, המשהו ההיסטורי.
יעקב מרגי: אתה כבר יודע מה אני שואל?
יעקב מרגי: הייתה המלצה לתת מרווח שוליים צרים לתת חופש פעולה.
יעקב מרגי: אני לא הייתי מציע למועצה לקחת את זה.
יעקב מרגי: אני חוויתי כשהתערבתי במקרה במועצה אחרת, למה לזה אישרו ולזה לא אישרו.
יעקב מרגי: אתה אומר לי שאין מציאות שהמועצה יכולה לאשר בלי אישור הוועדה?
<שמעון אבני: בלי מיפוי כפול.
<שמעון אבני: יש עשרות פניות, אגב, של מועצות אזוריות בארץ, שכולן נדחות.
<שמעון אבני: הם לא הראשונים, כשאנחנו אומרים, חבר'ה, תעשו מיפוי כפול.
<שמעון אבני: אני אומר לך שאם הם מבקשים מיפוי כפול, אנחנו נאשר אותו.
<שמעון אבני: אני אומר לך עכשיו פה, אם הם יגישו בקשה למיפוי כפול, אנחנו נאשר.
יעקב מרגי: כשאתה בא ואומר עמדה נחרצת, אם המועצה תבקש רישום כפול באותו ישוב, אתם תאשרו.
יעקב מרגי: כל ישוב שיבקשו, לא תבדקו, לא תבחנו?
<שמעון אבני: לא, רק לשני בתי הספר האלה.
יעקב מרגי: אין להם בתי ספר אחרים.
<שמעון אבני: אם הם יבקשו מיפוי של כל היישובים, ילמד ילד 100 קילומטר מאיפה שהוא גר, אני אומר לך, נוסע.
יעקב מרגי: ואתה פתאום לא חושש לכל התופעות השליליות?
<שמעון אבני: איזה תופעות שליליות?
יעקב מרגי: אתה באת ואמרת מצב נתון, רבותיי, אנחנו בעל כורכנו נכנסים לדיון הזה של פתיחת אזורי רישום.
יעקב מרגי: אתה אמרת דבר בנחרצות ואני לא חושב שיש לך כיסוי למה שאתה אומר.
<שמעון אבני: יש, הנה מנהל אגף המיפוי.
יעקב מרגי: אז אני אומר לך, זה חמור מאוד.
יעקב מרגי: לו יצויר, אני ראש המועצה, מבקש ממך, תן לי רישום כפול בכל ישוב, זאת אומרת תן לי חופש פעולה בכל המועצה.
יעקב מרגי: פועל יוצא ממה שאתה אומר לי, אם אתה נותן לי לכל היישובים במועצה רישום כפול, זאת אומרת שאני רשאי לשבץ כראות עיניי.
<שמעון אבני: שההורים יבחרו.
<אורן עוזרד: ההורים רשאים לבחור.
<אורן עוזרד: הם רוצים להחזיק את החבל בשתי קצותיו.
יעקב מרגי: אתה אומר, בתנאי שזה על פי רצון ההורים.
יעקב מרגי: ואין לך בעיה עם זה שכל ההורים יבואו - - -
<שמעון אבני: לי אין בעיה.
<גנאדי קמנצקי: לא אין בעיה כי הוא מתקצב, אבל לי תהיה בעיה ואנחנו נבקש ממחוז לבנות תוכנית, לקבל חוות דעת.
<גנאדי קמנצקי: יש פתיחת אזורים מבוקרת שיוחלט לא להפעיל אותה במועצות אזוריות מאותן סיבות, והם לא מבקשים את זה ולא ירצו את זה, אז הבעיה היא לא אצלנו בדיוק.
יעקב מרגי: הבעיה אצלך.
יעקב מרגי: הוא אתגר אותך.
יעקב מרגי: לו יצויר שאני יועץ ארגוני שלך, אני אומר, יש לי בעיה, בוא נמקד אותה, מאיזה אזורים זה בא לי.
יעקב מרגי: אולי זה בא לי מיישוב אחד או שניים?
יעקב מרגי: בוא ניקח אותם, נבקש אישור כפול באותו מקום, תן להורים לבחור באותו ישוב.
<אורן עוזרד: מיפוי כפול זה לכל הרשות.
יעקב מרגי: לאו דווקא, הוא אומר לך, גם יישובי.
<אורן עוזרד: יכול להיות שאנחנו יכולים לעשות יישובי, אבל ברגע שאתה עושה ישוב, הגברת פרץ הזכירה דבר נכון.
<אורן עוזרד: מיפוי כפול זה לפתוח את עצמך ללחצים במקומות שאתה לא יכול.
לאה פדידה: למה אתה לא יכול?
<אורן עוזרד: כי לפעמים אתה לא יכול, כי אתה לא יכול למנוע מילד מהחותרים, זה ממש גדר אל גדר עם כפר גלים, להגיד, אני רוצה ללמוד במעגן מיכאל, שזה שלושת רבעי שעה נסיעה.
<אורן עוזרד: הוא רוצה, ויש את המיפוי הכפול הזה, ולפעמים אתה רוצה לשים, ואת אמרת את זה, חברת הכנסת פדידה, בואו נגדיר איזה שהם כללים.
<אורן עוזרד: מעבר לאחוז נגדיר איזה שהם כללים, וזה בסדר ואני מקבל את זה.
<אורן עוזרד: לגבי פתיחת אזורי רישום מבוקרת, יש מנגנון של פתיחת אזורי רישום מבוקרת ברשויות עירוניות, לא במועצות אזוריות, אבל מה החלמאות?
<אורן עוזרד: שברשויות עירוניות כשאתה עושה פתיחת אזורי רישום מבוקרת, אתה מוסיף תקציב להסעות כי אתה שולח ילד במרחק שהוא יותר גדול מחמישה קילומטר ממקום מגוריו.
<אורן עוזרד: אתה מוסיף.
<אורן עוזרד: פה במועצות האזוריות משרד החינוך אומר, אני לא נותן לך פתיחת אזורי רישום מבוקרת, ודרך אגב, משרד החינוך בצורה מושכלת, פתיחת אזורי רישום מבוקרת זה לא הסעות, זה גם ייחודיות של בתי ספר, זה עולם שלם.
<אורן עוזרד: יש פרוייקט ממש טוב ועמוק של משרד החינוך.
<אורן עוזרד: הוא פשוט לא עושה את זה במועצות אזוריות.
<אורן עוזרד: לגבי ועדת החריגים, כל הפניות שלנו לוועדות החריגים נדחו.
<אורן עוזרד: אני רוצה לסכם.
<אורן עוזרד: אנחנו רשות מקומית, אנחנו מכירים את מערכת החינוך שלנו.
<אורן עוזרד: תסמכו עלינו בתור רשות מקומית, תנו לנו 20% גמישות בניוד בתוך גבולות המועצה, ככלל.
<אורן עוזרד: אם צריך להוסיף כללים נוספים וקריטריונים נוספים, אנחנו מוכנים לדון ולעשות את זה.
<אורן עוזרד: תנו לנו את הגמישות הזאת, אל תגרעו מאיתנו - - -.
יעקב מרגי: אתה מבין ש-20% זה שוליים רחבים, זה לא שוליים צרים.
יעקב מרגי: אתה לא פותר את הדילמות ב-20%.
<אורן עוזרד: אני בטוח שאת רוב הבעיות של המועצות האזוריות שאני מכיר, אני די מכיר.
לאה פדידה: כבוד היושב ראש, למה לא מחילים את מה שעושים בערים, רישום מבוקר גם במועצות האזוריות?
לאה פדידה: מה הסיבה?
יעקב מרגי: פתיחת אזורי רישום מבוקרים.
לאה פדידה: כן, למה?
<גנאדי קמנצקי: דרך אגב, כשאנחנו דנו בזה עם מועצות אזוריות, לא כולם התלהבו.
<גנאדי קמנצקי: אתה אומר שאתם תסתדרו.
<גנאדי קמנצקי: אני מאחל לכם הצלחה, אבל שמעת מה קרה בדימונה.
לאה פדידה: אבל דימונה לא דומה בכלל.
יעקב מרגי: הבוקר היה פה דיון עם מועצה אזורית שאני תושב שלה, והיה פה ראש המועצה.
יעקב מרגי: זו סוגיה מרחבית, בסוגיה של החתך סוציו אקונומי היישובי בתוך מועצה, בסוגיה של פרוייקט הצהרונים, ניצנים, מה שהיה ציל"ה.
יעקב מרגי: היה דיון ונגענו בנקודה הזו.
יעקב מרגי: משרד החינוך המליץ לו לייצר איזה מנגנון של ועדת הנחות.
יעקב מרגי: אני באתי וטענתי, בואו תנו לנו מענה כמו שניתן במפת הטבות המס.
יעקב מרגי: המדינה יודעת בהטבות המס להסתכל פר ישוב במועצה.
יעקב מרגי: אצלי במועצה יש ישובים 7%, יש ישובים עם 9%.
יעקב מרגי: בצהרונים לא, זה פר כל היישוב, ויש ישובים חלשים ספציפית, יכול לקרות, אז הוא אמר לו בסדר, אתה לא מכיר את הדי.
יעקב מרגי: איי של תושבי המועצות האזוריות.
יעקב מרגי: אם אני פותח את זה לוועדת הנחות, אתה חושב שזה רק יסתכם לי ביישוב?
יעקב מרגי: ומחר יעשו בשקיפות שאני רגיל בה, אני אשים את זה ואז יראו שכל היישוב הזה מקבל הנחה.
יעקב מרגי: איי זו הסתכלות יישובית, לכן לא תמיד אתה יכול לבקש פתרון שהוא יעזור לך.
יעקב מרגי: אגיד לכם את האמת, עוד לא נפל לי האסימון.
יעקב מרגי: אם כל הבקשות נדחו, אין לך מצב שילד לא מקבל היום הסעות אלא אם כן שיבצת אותו בלי אישור המחוז.
<אורן עוזרד: לא, תבין, משרד החינוך, יש את מינהל הפיתוח ויש את מחוז המינהל לחינוך התיישבותי.
<אורן עוזרד: המחוז למינהל לחינוך התיישבותי אישר.
יעקב מרגי: בהסכם השלום עם מצרים כשבגין דיבר על אוטונומיה, זה המינהל, סליחה שאני מדבר.
יעקב מרגי: זה כמו חיל האוויר בתוך צה"ל.
יעקב מרגי: אתה יודע למה אני מתכוון, חיל האוויר בתוך צה"ל?
יעקב מרגי: יש להם איזו עצמאות כלשהי, הכול שונה אצלם.
יעקב מרגי: האוכל שונה, הביגוד שונה, ההתנהלות שונה, הצ'ופרים שונים.
יעקב מרגי: ככה זה המינהל ההתיישבותי במשרד החינוך, אז אלה הרשו לעצמם הרבה דברים מעבר.
יעקב מרגי: אני אמרתי את זה בציניות וקצת בהומור.
לאה פדידה: סליחה, רק לתיקון הפרוטוקול, אני לא שמעתי.
לאה פדידה: זה מה שקורה כשלא שומעים עד הסוף וההערה שלי לא הייתה לגבי התוכנית הזו.
לאה פדידה: לא שמעתי עד הסוף.
<אורנה אשכנזי: אני לא מבינה בשביל מה יש ועדה אם אף אחד לא עבר.
<אורנה אשכנזי: לא ברור לי העניין הזה.
<שמעון אבני: לא עלו ילדים לוועדה.
יעקב מרגי: לוועדה עולה העיקרון.
יעקב מרגי: כן, נדיבי.
<ישראל נדיבי: אני רוצה שתי הערות, אחת, זה המינהל לחינוך התיישבותי.
<ישראל נדיבי: זה יכול להיות במקום אחר גם המחוז.
<ישראל נדיבי: הם בעצם אמורים להיות אחראים על הצד הפדגוגי.
<ישראל נדיבי: ברגע שהם מאשרים, מה זה עניינכם ההסעות?
יעקב מרגי: שי, נכון?
יעקב מרגי: אתה רוצה לומר לי שאם מינהל חינוך התיישבותי אישר רישום של תלמיד שלא על פי אזורי רישום, הוא פעל שלא על פי הנוהל או החוק?
<אילן שי: א', אני רוצה לומר שאנחנו לא רצינו לנהל את הדיון הספציפי על המקרה הספציפי כאן מכיוון שזה תלוי ועומד בבג"צ, רצינו לקיים יותר ברמה העקרונית, אבל יש שני עניינים, יש את העניין של לקבוע את המיפוי הבין יישובי, שזה בוועדה שנמצאת במינהל הפיתוח, שיש פה גורמים נוספים שחברים בוועדה, אבל היא ועדה במינהל הפיתוח, ויש את הסוגיה של אם יש בקשת העברה של תלמיד, מי הגורם המוסמך לדון בבקשת העברה ספציפית של תלמיד מכוח תקנות חינוך ממלכתי העברה, שזו הסמכות של מנהל מחוז.
<אילן שי: סמכות לדון בערעור על רישום היא סמכות של מנהל מחוז בעניין הספציפי.
<ישראל נדיבי: אני רוצה לדעת אם בעיר השכנה שלהם, חיפה או טירת הכרמל, מסיעים - - -
<ישראל נדיבי: האם גם שם נותנים לרשות קנס?
יעקב מרגי: אמרתי, לא רוצה להתייחס.
יעקב מרגי: הגענו לשלב הסיום והסיכום.
יעקב מרגי: זה לא ייפתר במסגרת דיון ולהוריד לכם הנחתה, סיכום, המלצה או משהו כזה.
יעקב מרגי: אני מבקש עם קצת פתיחות, תצמצמו, תמקדו את הבעיה אצלכם.
יעקב מרגי: לא תקבל 20% לרוחב.
יעקב מרגי: יש לך כרגע צורך מקומי, נקודתי, תמפה אותו.
יעקב מרגי: אני יכול לבקש מכם לשבת על הצורך הזה ולבחון אותו?
יעקב מרגי: תעדכנו אותי.
יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ישיבה שלישית היום, 28 בנובמבר 2017, י' בכסלו תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא – מעקב של משרד החינוך אחר מורים.
יעקב מרגי: לפני שאני אפתח את הדיון ואציג את הנושא, ניתן לחברי הכנסת.
יעקב מרגי: מאיר כהן התנצל, הוא תקוע, אבל ניתן לכם לדבר ולהציג את זה גם.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו תלמידי חינוך לפסגות שמלווים את חברי הכנסת, לא רק אותי, את רוב חברי הכנסת.
יעקב מרגי: חינוך לפסגות זה תלמידים שנבחרים למיזם או פרוייקט, איך שנקרא לזה, מיוחד, שמועצמים ומביאים אותם באמת לפסגות.
יעקב מרגי: עמדתי מקרוב בסיור שערכתי, שמעתי את התלמידים עצמם ושמח לראות שזה מתחיל מגילאים קטנים.
יעקב מרגי: תלמיד שנכנס לפרוייקט הזה מקבל על עצמו מטלות ומשמעת ונכנס למסלול של למידה.
יעקב מרגי: הם ליוו אותנו, הם היו גם נוכחים בדיון קודם.
יעקב מרגי: נשאלנו שאלות, ראיינו אותנו, שאלות לא קלות.
יעקב מרגי: אני מקווה שעמדנו בזאת בגבורה.
יעקב מרגי: לי אין ספק שתצאו מכאן עם תובנות חשובות הן על מדינת ישראל, הן על הדמוקרטיה במדינת ישראל והן על הכנסת.
יעקב מרגי: הכותרת של הדיון כפי שאמרתי, מעקב של משרד החינוך אמר מורים.
יעקב מרגי: ביקשו ממנו זאת תמר ומאיר כהן.
יעקב מרגי: חבל שאני אפתח במילים, תציגי את הנושא.
יעקב מרגי: הייתה התלבטות אם לבטל את הדיון, כי קיבלנו תשובה מאוד מפורטת ומנומקת, אבל אני חסיד לא לבטל דיונים, כי תוך כדי דיון עולים דברים נוספים.
תמר זנדברג: נמצא פה גם מורה.
יעקב מרגי: ניתן לו לדבר.
תמר זנדברג: קודם כול תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה על ההיענות לקיום הדיון הזה וגם ברכות לכל התלמידים שנמצאים כאן היום במסגרת חינוך לפסגות.
תמר זנדברג: גם איתי יש את אגם בוגנים שהיא לא פה כרגע, אבל הייתה איתי קודם, אז ברוכות וברוכים הבאים, כל התלמידים.
תמר זנדברג: האמת שהדיון הזה הוא בעקבות חשיפה שנחשפה כמו הרבה דברים אחרים באמצעי התקשורת, במקרה הזה על ידי עמרי מניב בערוץ 10, שבה התגלה שמשרד החינוך לא רק שעוקב ובודק ומבצע את הבדיקות שלו, שאני לא יודעת מה התשובה, אבל דבר שבעולם מסוים יכול להיות אפילו לגיטימי, אלא הדרך בעיקר והאופן והשיטה שבה הוא עושה את זה, וגם דבר שהוא לא נפרד מהמסר החינוכי שהדבר הזה מעביר.
תמר זנדברג: התגלה למשל שמשרד החינוך מעסיק במכרז באופן שיטתי, רשמי, משרדי חקירות פרטיים שיבצעו את אותן בדיקות אחרי מורים, ואנחנו מאוד נשמח לשמוע כאן מה כוללות הבדיקות האלה, למה הן מיועדות ובעיקר איזה מסר חינוכי משרד החינוך חושב שהדבר הזה מעביר לכלל ציבור האנשים שמשרד החינוך משרת, זה תלמידות ותלמידים, זה המשפחות שלהם, זה ההורים וזה גם המורים.
תמר זנדברג: גם המורות והמורים הם חלק שאמור לזכות לכבוד, לתשומת לב, לטיפול ולשירות ראוי מצד משרד החינוך ולא למצוא את עצמו קורבן או אובייקט של חקירה.
תמר זנדברג: כמשל, הם היו אחרוני העבריינים או אנשים שהם מפוקפקים או חשודים באיזה משהו שצריך לעקוב אחריהם.
תמר זנדברג: רק מילה אחרונה.
תמר זנדברג: אני רק רוצה לומר שהסיפור הזה נחשף לראשונה לפני כשנה וחצי ואז באותו כביכול מכרז שמשרד החינוך פנה אליו, שהדברים הוכחשו, אבל במסגרת הליך משפטי או תביעה אזרחית שניהל מורה מול משרד החינוך, בתשובה שהגישה המדינה בשמו של משרד החינוך התברר שאכן כך היה והדברים שהוכחשו התבררו כאכן שהיו נכונים, כך שיש לנו משנה תוקף לדברים.
תמר זנדברג: נשמע את התשובה אבל בהחלט שיש מקום - - -
יעקב מרגי: אכן, אחרי שנחשף בזמנו המכרז, התקיים דיון בוועדה.
יעקב מרגי: לא אחת אנחנו כאן בוועדה דורשים מהמשרד להגביר את הבקרה ואת האכיפה בתחומים שונים ומשונים, אלא שכאן התעורר הצורך.
יעקב מרגי: הכותרת כשלעצמה היא בומבסטית, של המכתב.
יעקב מרגי: אמנם זו לא הכותרת של הדיון, אבל חוקרים, מעקב צמוד אחר מורים זה נשמע איזה משהו דרמטי שצריך לקבל עליו הסברים.
יעקב מרגי: הסוגיה נמצאת בהליך משפטי עם אותו מורה?
יעקב מרגי: אז תתייחסו רק באופן כללי.
יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה לדבר לפני משרד החינוך?
<עומרי עדיקה: לי קוראים עומרי, אני המורה שבעצם העלה את הפרשה שוב.
<עומרי עדיקה: אני רק רוצה להאיר את תשומת ליבך.
יעקב מרגי: לפני כן אני אשאל אותך כמה שאלות.
<עומרי עדיקה: אני גר בבאר טוביה
יעקב מרגי: ואיפה לימדת?
<עומרי עדיקה: לימדתי שלוש שנים באשדוד, במקיף ה', שנה שעברה בבית ספר פלך בקרית עקרון, בית ספר דתי.
יעקב מרגי: היום אתה לא במערכת?
<עומרי עדיקה: אני מלמד היום לא דרך משרד החינוך, ואני מניח שאחרי הישיבה הזאת הם ישלחו עוד פעם חוקר.
יעקב מרגי: עזוב מה שהם יעשו.
יעקב מרגי: איפה אתה מלמד היום?
<עומרי עדיקה: אני מלמד בבית ספר הרצוג ברשת ברנקו וייס, לא דרך משרד החינוך.
יעקב מרגי: ואתה מוסמך להוראה.
<עומרי עדיקה: אני מוסמך להוראה.
<עומרי עדיקה: אני בעל תואר שני במנהל עסקים, תואר ראשון בערבית והיסטוריה.
<עומרי עדיקה: כנראה שיש עודף מורים לערבית והיסטוריה אם רודפים מורה לערבית והיסטוריה.
יעקב מרגי: אנחנו באנו עם ידיים נקיות לדיון פתוח.
יעקב מרגי: אל תלך ישר למסקנות.
יעקב מרגי: קח אוויר, תהיה הכי רגוע, הכי פתוח.
תמר זנדברג: ספר את הסיפור האישי שלך.
<עומרי עדיקה: אוקיי, אני אספר את הסיפור.
<עומרי עדיקה: אני הגשתי שתי תביעות, אחת כנגד משרד החינוך והשנייה כנגד מנהל בית הספר בגין לשון הרע.
<עומרי עדיקה: שניהם מתבררים בבית הדין לעבודה בבאר שבע.
יעקב מרגי: תעזוב אותנו מהפרטים.
<עומרי עדיקה: אוקיי.
<עומרי עדיקה: ב-7.3.2017 כתוצאה מההליך המשפטי נשלחו שני חוקרים פרטיים לבית ספר פלך קריית עקרון כאשר הם מונחים לחקור עלי.
<עומרי עדיקה: נשאלת השאלה למה הם נשלחו.
<עומרי עדיקה: התשובה היא, כי אני צירפתי מכתב לתביעה, ומה זה המכתב?
<עומרי עדיקה: זה מכתב המלצה של מנהל החטיבה שהוא ממליץ עלי כמורה, זאת אומרת, נשלחים שני חוקרים פרטיים כנגד מורה לחקור עליו, וכל מה שאני אומר מתועד בכתובים, לחקור עליו, לבדוק עליו, והם לוקחים, והם מציינים את זה, את תלוש המשכורת שלי.
<עומרי עדיקה: תלוש המשכורת שלי הוא לא שייך למשרד החינוך.
<עומרי עדיקה: אני קיבלתי כסף מעמותה, אבל הם לוקחים את תלוש המשכורת שלי, זאת אומרת משרד החינוך שולח שני חוקרים פרטיים כנגד מורה.
<עומרי עדיקה: עכשיו יבואו ויגידו לך, תשמע, אנחנו דואגים לנפשות הצעירות, לפדגוגיה, אז אם אתם דואגים לפדגוגיה, מה-7.3.2017 עד ה-20.6.2017, כארבעה חודשים לא יצרו איתי קשר, לא עם המנהלת.
<עומרי עדיקה: נכנסתי לכיתות, רחמנא ליצלן, לימדתי ערבית ולדעתי גם לימדתי טוב.
<עומרי עדיקה: שום דבר.
<עומרי עדיקה: אין פה שום עניין פדגוגי, יש פה עניין של רדיפה, וחמור מזה, יש פה ניסיון לשבש הליכי חקירה, הליכי משפט.
<עומרי עדיקה: אני הייתי קצין משטרה 18 שנים, אז יש לך עבריינים ששולחים את החברים שלהם כדי לגבות כספים או להבהיר למישהו שלא כדאי לו להעיד או כדאי לו למחוק את התלונה שלו במשטרה כנגד עבריין, ויש את משרד החינוך ששולחים שני חוקרים פרטיים.
<עומרי עדיקה: זה היינו הך, זה פלילי.
<עומרי עדיקה: פשוט פלילי.
מסעוד גנאים: אבל למה זה התחיל?
יעקב מרגי: מסעוד גנאים, רגע.
יעקב מרגי: תקשיב, יש במערכת החינוך הישראלית כ-180,000 מורים.
יעקב מרגי: אני שואל, אולי אני תמים, נאיבי.
יעקב מרגי: נראה לך שמשרד החינוך, המדינה, מרגישה מאוימת מתביעה של בית דין לעבודה, של מורה?
<עומרי עדיקה: בהחלט.
<עומרי עדיקה: כמה שזה נשמע לך אבסורדי, א', מדובר בתביעת דיבה של מורה כנגד מנהל.
<עומרי עדיקה: תראה, אנחנו חיים היום ברשתות החברתיות.
<עומרי עדיקה: אני אומר לך, ברשתות החברתיות בנושא של המורים, הנושא הזה סוער ובועט וחי.
<עומרי עדיקה: הצלחה שלי בתביעת הדיבה כנגד מנהל תגרור אחריה לא מעט תביעות דיבה.
<עומרי עדיקה: אין אידיליה במאה אחוז מבתי הספר עם המנהלות ועם המנהל מול המורים.
<עומרי עדיקה: זה דבר אחד.
<עומרי עדיקה: דבר שני, ניצחון שלי בתביעה השנייה, ומי שמייצג אותי זה ארגון המורים, זו מכה קשה למשרד החינוך, אז התשובה היא כן, הם נלחמים כדי להוריד את זה או כדי לעשות הכול כדי לפגוע בי.
<עומרי עדיקה: אני ברשותך אתייחס אליך, חבר הכנסת גנאים.
<עומרי עדיקה: למה הם עושים את זה?
<עומרי עדיקה: כי הם יכולים.
<עומרי עדיקה: פשוט כי הם יכולים, אז הם מרשים לעצמם.
מסעוד גנאים: לא, לא, אני שאלתי מה הסיבה הבסיסית, למה?
<עומרי עדיקה: אז אני אומר, שליחת החוקר הפרטי נעשתה על מנת לפגוע, לאיים, לשבש את הליכי המשפט, כי כשמגיעים שני חוקרים פרטיים למנהלת בית הספר, אתה מבין ששמי הטוב נפגע.
תמר זנדברג: כלומר, רק להבין, אתה תבעת בעניין של שכר בתביעה לא קשורה ומשרד החינוך בהיותו המשיב, כדי לנסות לקעקע את אמינותך ולעשות את הקייס שלהם בטענה שהם לא צריכים לשלם לך מה שאתה טוען, הפעיל חוקרים פרטיים.
תמר זנדברג: אני רק רוצה גם לומר שמהתצהיר שהגיש משרד החינוך או בעל תפקיד במשרד החינוך לבית המשפט, הוא אמר שזה לא היה חד פעמי במקרה הזה, אלא שמדובר בשיטת עבודה של משרד החינוך.
<עומרי עדיקה: רק משפט אחד, ברשותך, לחדד את העניין.
<עומרי עדיקה: אין פה שום עניין פדגוגי.
<עומרי עדיקה: עצם העובדה שאני ממרץ עד יוני המשכתי ללמד, להיכנס לכיתות ואף תלמידה לא נפגעה, אין פה שום עניין פדגוגי.
יעקב מרגי: עומרי, תודה.
יעקב מרגי: עדנה, דברי.
<עדנה דוד: אני מהסתדרות המורים, אני סגנית המזכ"לית ואני רוצה לומר שהמזכ"לית, יפה בן דוד, שלחה לאחרונה מכתב למנכ"ל משרד החינוך, לאבואב, דרישה מפורשת להתערבות אישית שלו להפסקת קיום התופעה הפסולה.
<עדנה דוד: לא יכול להיות שמורה בבית הספר, באמת שנכנס לכיתות, שהוא מחנך, ירגיש שהוא אחרון העבריינים, נרדף על ידי חוקרים פרטיים.
<עדנה דוד: זה מקום העבודה שלנו.
<עדנה דוד: אנחנו מחנכי ישראל ולא עבריינים.
<עדנה דוד: יש במשרד החינוך, בבתי הספר, מספיק דרכים ואפשרויות לסדרים וביקורות פנימיים.
<עדנה דוד: אין צורך בחוקרים פרטיים.
<עדנה דוד: זה פסול.
יעקב מרגי: העמדה ברורה.
יעקב מרגי: הדילמות הן כאלה שרוצים לבצע פיקוח ובקרה.
יעקב מרגי: צריך לשכור חברות, לאו דווקא חוקר פרטי, לפעמים זה רואה חשבון, לפעמים זה יועצים ארגוניים, לפעמים זה משפטנים.
יעקב מרגי: פיקוח ובקרה נדרש במערכת כזו גדולה לאו דווקא כלפי מורים.
יעקב מרגי: זה יכול להיות כלפי גופים שמבקשים תקציב מהמדינה.
יעקב מרגי: גם מנהלי בתי ספר שמדווחים שעות.
יעקב מרגי: הרבה פעמים בדיונים האלה אני אומר, רבותיי, המדינה משקיעה ים של כסף.
יעקב מרגי: לצערי הרב התחושה, שבחלק מהמקרים זה לא מגיע לקצה באותו עובי שזה יצא מהמדינה.
יעקב מרגי: צריך פיקוח ובקרה.
יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך, אם גור, שהוא ראש אגף פיקוח ובקרה, לא יודע שזה לא אישי כלפיו, הוא היה מרגיש שאני כבר רודף אותו מרוב שאני מאיץ בו, כי יש את סוגיית תשלומי הורים שאנחנו לא נרד ממנה, סוגיית התל"נים שזה עושק לאור יום, שנמשיך להתעסק איתה, ועוד, אני יכול למנות לך רשימה.
יעקב מרגי: אתמול היה דיון פה על מזון בריא במוסדות החינוך.
יעקב מרגי: צריך מישהו שיפקח?
יעקב מרגי: אנחנו דרשנו זאת.
יעקב מרגי: נכון שצריך לדעת גם לסמן קווים אדומים.
<עדנה דוד: ואיך עושים?
יעקב מרגי: אף אחד לא חסין מפיקוח ובקרה.
יעקב מרגי: אף אחד.
יעקב מרגי: כל הכבוד למעמד המורה, גם הוא צריך פיקוח ובקרה.
יעקב מרגי: נכון, צודקת.
יעקב מרגי: אף אחד לא פטור מפיקוח ובקרה וכך המדינה צריכה להתנהל וכך מבקר המדינה דורש מאיתנו וחוק מבקר המדינה מבקש את זה.
יעקב מרגי: אני אומר את זה כדברים פתוחים כי אני לא מכיר את המקרה.
יעקב מרגי: עוד לא שמענו את נציגי המשרד.
יעקב מרגי: משרד החינוך, בבקשה, כמובן בלי להיכנס לסוגיה המשפטית.
< גור רוזנבלט: גור רוזנבלט, אני מנהל את מינהל רישוי, בקרה ואכיפה במשרד החינוך.
תמר זנדברג: אתה זה שנתת את התצהיר.
יעקב מרגי: הוא המושמץ התורן מכולם, מכל הצדדים.
תמר זנדברג: לא, הוא לא מושמץ.
תמר זנדברג: הכוונה, הוא זה שנתן את התצהיר שאתה אומר שמקובל בשיטה.
יעקב מרגי: לא משנה, תצהירים נותנים רק משפטנים במשרד.
תמר זנדברג: אתה ראש מינהל רישוי, בקרה ואכיפה, אבל אתה לא הבכיר שנתן את התצהיר.
<גור רוזנבלט: יושב איתי כאן דודי כהן, מנהל אגף אכיפה, ואחד העובדים שלו הוא זה שנתן את התצהיר.
<גור רוזנבלט: אז קודם כל כמו שפתחתי, אני חושב שהרבה מאוד מהעוצמה שאנחנו מקבלים ממה שאנחנו עושים, זה מכאן, מוועדת חינוך, ממה שאומר פה יושב ראש הוועדה וגם חברי הוועדה.
<גור רוזנבלט: צריך לומר, ובצדק רב על זה שצריך באמת לפקח על כל מיני נושאים בתוך המערכת, גם נושאים כספיים וגם נושאים אחרים.
<גור רוזנבלט: רק להסביר על מה אנחנו מדברים כאן.
<גור רוזנבלט: באמת שאל חבר הכנסת גנאים, מה קרה.
<גור רוזנבלט: בוא נתחיל מהתחלה.
<גור רוזנבלט: יש כאן מורה שפוטר פדגוגית.
<גור רוזנבלט: אני לא נכנס לתביעה של לשון הרע.
<גור רוזנבלט: אני גם בעצמי לא יודע מה יש שם, בתביעה של הלשון הרע.
<גור רוזנבלט: זה גם לא מעניין אותי, אבל המורה פוטר פדגוגית, הוא לא יכול להיות מורה יותר.
<גור רוזנבלט: רק להסביר, זה כמו רופא שלוקחים לו את האפשרות להיות רופא או עורך דין שלוקחים לו את הרישיון.
<גור רוזנבלט: הוא לא יכול להיות מורה.
יעקב מרגי: שללתם לו את הרישיון?
יעקב מרגי: אפשר לשלול בכלל?
<גור רוזנבלט: עבר הליך ארוך, אושר על ידי בית המשפט.
<גור רוזנבלט: היה ערעור לשר החינוך, עבר את כל התהליכים, הליך מסודר מאוד, סופית, חלוט, זה המצב, לא יכול להיות מורה יותר.
<גור רוזנבלט: אחרי כל זה, אחרי שלא יכול ללמד, הפסיק ללמד במערכת, חשבנו, הכול בסדר.
<גור רוזנבלט: התברר במסגרת תביעה שאותה יזם אותו מורה, אני אומר מורה לשעבר כי הוא כבר לא יכול להיות מורה.
יעקב מרגי: אתה חוזר על זה כי אתה אומר לי במילים אחרות, תראה אם הבנתי אותך נכון, אתה אומר לי במילים אחרות, לחשש של חברי הכנסת, סליחה שאני מנסה לפרש אתכם, אילו הוא היה מורה במצבת, לא היה נשלח חוקר פרטי?
<גור רוזנבלט: אנחנו לא עושים מעקבים אחרי מורים, אמרה פה את זה מנכ"לית המשרד.
<גור רוזנבלט: אני בעצמי חוזר על ההתחייבות.
יעקב מרגי: תגיד מנכ"לית דאז.
<גור רוזנבלט: הוצאנו מכתב גם להסתדרות המורים בעניין הזה.
<גור רוזנבלט: אנחנו לא עושים מעקבים אחרי מורים.
<גור רוזנבלט: יש לנו אמון במנהלים, יש לנו אמון במורים.
<גור רוזנבלט: אנחנו לא עובדים בצורה הזאת.
<גור רוזנבלט: אחרי שהתברר שלמרות שפוטר, איכשהו נכנס בחזרה למערכת באמצעות העסקה בבית ספר, אבל העסקה באמצעות גורם חיצוני לבית הספר, כנראה כמו שהוא מועסק גם השנה כמו שאנחנו שומעים פה, ואני מצטער מאוד לשמוע את זה, כי מי שפוטר פדגוגית, הוא לא מתאים להיות מורה.
<גור רוזנבלט: זה לא מקרה שהוא פוטר פדגוגית, אז אני אומר, אחרי שזה התברר לנו, אנחנו שלחנו בקר כדי שילך ויבדוק האם הוא מלמד או לא מלמד.
<גור רוזנבלט: לא היה פה שום מעקב.
<גור רוזנבלט: בא הבקר, נכנס, דפק בדלת, שלום למנהלת - - -
יעקב מרגי: המדינה משלמת עבור שעות ההוראה האלה, על הבעלות הזו?
<גור רוזנבלט: אני לא נכנס כרגע לשאלה מי משלם.
<גור רוזנבלט: אני לא יודע מה מקור המימון של השעות.
<גור רוזנבלט: לפעמים זה מקור מימון הורים, לפעמים זה מקור מימון רשות.
<גור רוזנבלט: הנושא הוא לא מקור המימון של השעות, הנושא הוא שאדם שפוטר פדגוגית, נקבע, לא יכול להיות מורה, תהא הסיבה אשר תהא, נכנס בחזרה לתוך המערכת ואנחנו שלחנו שום מעקב ושום כלום.
<גור רוזנבלט: בא בקר, דפק בדלת של המנהלת, אמר לה שלום, אני מגיע מטעם משרד החינוך, אנחנו רוצים לברר האם המורה הזה מלמד אצלכם, כי במערכות המחשב של משרד החינוך הוא לא דווח על ידי המנהלת כמורה, כי אם הוא היה מדווח למערכות המחשב של משרד החינוך, הייתה מופיעה לה חסימה.
<גור רוזנבלט: היא לא דיווחה אותו, היא העסיקה אותו באיזושהי צורה צדדית.
<גור רוזנבלט: נכנס בצורה גלויה, פשוטה, ברורה, דפק בדלת, שלום, קוראים לי זה וזה, אני מטעם משרד החינוך, האם עובד כאן המורה עומרי עדיקה?
<גור רוזנבלט: קיבל תשובה, עובד.
<גור רוזנבלט: תודה רבה, חזר הביתה, מטפלים.
יעקב מרגי: עם העתק של התלוש.
<גור רוזנבלט: קראו למנהלת, אמרו לה, איך את עושה דבר כזה?
<גור רוזנבלט: אמרה מה שאמרה, אני לא נכנס לזה כרגע.
<גור רוזנבלט: אני חושב שהיא הייתה בסדר.
<גור רוזנבלט: זו לא הייתה אשמתה.
<גור רוזנבלט: לא משנה, מה שקרה, קרה, העסקה שלו שם הופסקה ובזה נגמר העניין.
יעקב מרגי: הבקרים שלך הם חוקרים פרטיים?
<גור רוזנבלט: יש לנו גם חברת חקירות פרטית.
<גור רוזנבלט: דרך אגב, מאז ומעולם הייתה למשרד החינוך חברת חקירות פרטית.