GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סוניה פרץ: עולים פה כל מיני סוגיות שביום-יום אנחנו דנים בהן, בין אם אנחנו דנים בהן במפגשים משותפים ובין אם אנחנו דנים פה בוועדה.
<סוניה פרץ: אני מעדיפה שנשאיר את הדיונים האלה לימים אחרים, להשאיר את זה ליום חגיגי עם ברכות ואיחולים למורים.
יעקב מרגי: אין ספק, גם בדיוני הוועדות אנחנו נוגעים בנקודות שהעלינו כאן, אם זה באקלים הבית ספרי.
יעקב מרגי: אני מרגיש שאני, סליחה על הביטוי הלא פרלמנטרי, מתזז אותם לוועדה.
יעקב מרגי: כל אנשי המקצוע באים וסוקרים בפנינו את מה שנעשה, כי בסוף אנחנו לא רוצים להשליך ממעשה כזה, אחד או שניים, כאלה ואחרים על כלל מערכת החינוך, אבל אי אפשר גם להתעלם מהם ואנחנו מתעסקים איתם, אם זה אלימות שבין תלמידים לתלמידים, בין הורים לתלמידים והורים למורים או מורים כלפי תלמידים.
יעקב מרגי: אנחנו דנים בזה ואנחנו נחשפים למה שהמשרד עושה, אבל שוב, כשיש מקרה זה תמרור אזהרה ואני חושב שכשיש אפילו מקרה אחד כלפי מורה, אמרתי, זה שבר בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: נכון שהמחריש בזמן מחלוקת יעשה טובה וישתוק, אבל מי שנוהג באלימות, אני חושב שהוא לא יודע לדבר, אז ברירת המחדל שלו זו אלימות.
יעקב מרגי: צריך לדבר ודברים צריך לברר.
יעקב מרגי: אלימות לא צריכה להיות בכלל.
יעקב מרגי: יש גורמים שאמורים לטפל בכל תופעה, אבל מה לעשות, אנחנו בני אדם ואנחנו לא נבהלים מכלום ומטפלים.
יעקב מרגי: ההורים, זאב גולדבלט.
<זאב גולדבלט: קודם כול חג מורים שמח גם לגברת יפה בן דוד, לכל צוותי ההוראה ותומכי ההוראה וגני הילדים שמשום מה נשכחו, אבל יש שם צוותים שמקדישים לא מעט עבורנו.
<זאב גולדבלט: פורום ועדי ההורים היישוביים מבקש להוקיר תודה למורי ישראל ולצוותים החינוכיים בגני הילדים.
<זאב גולדבלט: אנו, ההורים, מעלים יום יום על נס אתכם.
<קריאה: אנחנו מייצגים גם מורים וגם גננות.
<זאב גולדבלט: אמרתי את זה.
יעקב מרגי: טוב שייאמר.
<זאב גולדבלט: אני לא במקרה מסתכל על יפה, כי אני יודע שגם הסתדרות הגננות נמצאת אצלה.
<זאב גולדבלט: זה בסדר.
יעקב מרגי: טוב שזה ייאמר תמיד בנשימה אחת.
<זאב גולדבלט: ובכוונה אני מעלה את זה על נס, כי זה קצת זז הצידה וצריכים להזכיר אותם.
<זאב גולדבלט: אנחנו מעלים יום-יום ושעה-שעה על נס אתכם המחנכים של ילדנו, שמנחילים להם ידע וערכים.
<זאב גולדבלט: אנחנו קוראים לממשלת ישראל לשפר את שכר המורים ואת תנאי עבודתם.
<זאב גולדבלט: אנחנו מקבלים ומחבקים את הצעתו של יושב ראש הוועדה ואנחנו נתייצב בכל מקום, בכל שעה לבחינת דרכים לשיפור מעמדו של המורה ואיכותו, ולחימה ללא פשרות בקעקוע כל תופעות האלימות.
<זאב גולדבלט: בהערת ביניים אני אומר, הקעקוע של תופעות האלימות צריכה להיות אישית ולא עונש קבוצתי.
<זאב גולדבלט: צר לנו שעל היום החשוב הזה והחגיגי מעיבה השבתת לימודים של למעלה מ-70,000 תלמידים כתוצאה מעיצומי ארגון המורים.
<זאב גולדבלט: צר לנו שבחרו לפגוע במתכוון דווקא בבחינות המתכונת והבגרות.
<זאב גולדבלט: אנחנו חושבים שזה ממש לא ראוי כי אנחנו פוגעים בעצם בעתידם של ילדנו.
<זאב גולדבלט: זה דור העתיד, אבל באנו לכאן כדי להעצים את המורים ולהודות להם ולכן אסיים במילה אחת שהיא בעצם עולם ומלואו – תודה.
יעקב מרגי: בבקשה, עכשיו הלקוחות שלנו, התלמידים.
<בני ג'אג'אטי: שלום לכולם, צהריים טובים, אני בני ג'אג'אטי, מבקר ויושב ראש ועדת הביקורת במועצת התלמידים והנוער הארצית.
<בני ג'אג'אטי: בראשית דבריי אני רוצה באמת לברך על קיום היום החשוב הזה, יום המורה, יום עובדי ההוראה.
<בני ג'אג'אטי: אנחנו עם המורים שלנו, רואים אותם יום-יום, שעה-שעה, רואים אותם בעצם גם כשהם שמחים, גם כשהם עצובים וגם כשהם בעצם נרגשים מזה שהם קיבלו משכורת שהיא יותר נמוכה.
<בני ג'אג'אטי: אנחנו מברכים על דבריו של שר החינוך שאמר שהצעת החוק בנושא בעצם אלימות נגד מורים תעלה לוועדת שרים לחקיקה ביום ראשון הקרוב.
<בני ג'אג'אטי: באותה אמירה, כמו שאמרת כאן, אנחנו לא יכולים להתעלם מהעובדה שהיום מתקיימת שביתה וכבר אנחנו כמה שבועות ואולי חלק מהמורים וגם חלק מהתלמידים כמובן - - -
יעקב מרגי: בעל יסודי.
<בני ג'אג'אטי: כן, בעל יסודי.
<בני ג'אג'אטי: אולי חלק מהתלמידים וגם חלק מהמורים כמובן "זכו" היום ביום חופש, אבל עדיין אנחנו לא יכולים להתעלם מהעובדה הזאת.
<בני ג'אג'אטי: אנחנו מגנים את האלימות נגד המורים ואנחנו קוראים ופועלים בעצם למצוא איזשהו פתרון ביניים, אפשר לקרוא לזה ככה, של איך אנחנו בעצם מפסיקים את האלימות הזאת.
<רינה כהן: בשם ההתאגדות לחינוך מבוגרים בישראל ובשם המועצה הציבורית להורים בישראל פתחתי את הבוקר בברכה למורים, בפייסבוק.
<רינה כהן: אנחנו מעריכים ומוקירים את המורים כולם.
<רינה כהן: ביום כזה אדבק בגישה של סוניה, זה יום לברכות ויום להוקרות ויום לאהבה.
<רינה כהן: אנחנו כהורים, בהמשך למה שנאמר כאן, מושיטים יד למורים, רוצים להגיע לברית חינוכית, לקשר של אמון, לתמיכה אחד בשני.
<רינה כהן: איש את אחיו יעזורו.
<רינה כהן: ביחד נצליח.
<תופיק מנסור: אדוני היושב ראש, הגברת יפה בן דוד מזכ"לית הסתדרות המורים, חברי כנסת נכבדים, עמיתיי המנהלים, יקיריי המורים והמורות, תלמידים נכבדים.
<תופיק מנסור: זהו יום חג, יום גדול שאנחנו בשם סניף של עכו, בשמו של דוד מזוז שמאחלים לו רפואה שלמה, מאחלים לכל המורים קידמה, שגשוג והצלחה במערכת החינוך.
<תופיק מנסור: רבותיי, רק להזכיר לכם שאנחנו בחברה הישראלית עתירת הידע, עם ההייטק, עם הסטרטאפים המפותחים ביותר, עם הרפואה העמוקה והמתפתחת, עם הפיתוח והמחקר שלנו, התוצרים האלה הם פרי אדם של מורים עם תשוקה בלתי נלאית, ומכאן אני מזמין את כולנו גם בגישה חיובית להחזיר עטרה ליושנה.
<תופיק מנסור: אני חושב שהמורה, מגיע לו, שוב פעם אדוני היושב ראש, מבירא עמיקתא לאיגרא רמא כמו שהיינו רגילים לזה.
<תופיק מנסור: בהצלחה לכולם וחג שמח.
יעקב מרגי: יהודה בן יוסף, בבקשה.
<יהודה בן יוסף: שמי יהודה בן יוסף, אני יושב ראש ועד המנהלים של העיר ירושלים ופעיל בהסתדרות המורים ומנהל מרכז חינוכי טיפולי בירושלים שנקרא "בית הצייר", מוסד לחינוך מיוחד של ילדים עם הפרעות התנהגות קשות, רק שקל וחומר, מה שקורה בחינוך הרגיל, תאר לך שאנחנו בחינוך המיוחד קולטים את כל הנערים שעשו בעיות קשות במערכת החינוך ובאמת רמת האלימות היא גבוהה מאוד.
<יהודה בן יוסף: אני מברך אותך על החוק הזה.
<יהודה בן יוסף: אני חושב שהוא במקומו.
<יהודה בן יוסף: אני מבקש ממך, אם תוכל להתייעץ איתנו.
יעקב מרגי: אין חוק שעובר בלי דיון ציבורי.
<יהודה בן יוסף: אז אני אשמח מאוד שתזמין אותנו, כי מה שקורה בחינוך המיוחד, שמחזיקים את הילדים היותר אלימים מאשר בחינוך הרגיל.
<יהודה בן יוסף: הסיפור שם הוא קשה מאוד.
<יהודה בן יוסף: מורים, מדריכים, סייעים, יועצות, עובדים עבודה קשה מאוד, קרא לזה עבודת קודש ללא שכר, אני מתחבר אליה בצורה טובה.
<יהודה בן יוסף: אני חייב לומר לסוניה שאני צועד איתה חמש עשרה שנה, שאין אדם ראוי ממנה באמת לשמוע את הטענות שלנו, אז כאן מאנשי ירושלים, אומר לך הרבה תודה.
<יהודה בן יוסף: אני תמיד יודע שיש אצלך אוזן קשבת המטפלת היטב במורים שלנו ובנו.
<יהודה בן יוסף: נאמר הרבה תודה לך ולכל הצוות המבורך שלך.
<יהודה בן יוסף: יחד עם זאת, יש הרבה מורים שעובדים בחלקיות משרה.
<יהודה בן יוסף: יש אצלי מורים שנאלצים לעשות עבודות מזדמנות כדי להביא פרנסה הביתה, לעבוד בהמון עבודות, משיעורי עזר, מניקיון בתים, כן, כפי שאתה שומע, בכל תחום, כי למורים קשה היום להתפרנס.
<יהודה בן יוסף: השכר של מורה מתחיל היום הוא קשה מאוד, אז עד כמה וכמה שאין מספיק תקנים ומורים משתכרים בחלקיות משרה.
יעקב מרגי: אין ספק, אמרנו בדברי הפתיחה.
יעקב מרגי: באמת זה יום של הצדעה.
יעקב מרגי: מוטי סאמת.
<מוטי סאמת: שלום לכולם, מוטי סאמת, יושב ראש הסתדרות המורים בירושלים, איש חינוך, מנהל, מפקח ארצי בעבר.
<מוטי סאמת: ישבתי איתך בוועדת החינוך לא מעט פעמים.
<מוטי סאמת: שני דברים אני רוצה לומר.
<מוטי סאמת: הבוקר התקשרה אלי מורה.
<מוטי סאמת: למה אני מעלה את זה?
<מוטי סאמת: כי אם נדבר על אלימות ובעבר הייתה אילמות, אני שמח שהיום אין אילמות על השולחן.
<מוטי סאמת: פן חדש במערכת האלימות במדינת ישראל.
<מוטי סאמת: אומרת לי מורה, תלמיד שצילם אותה בזמן שיעור במצב מסוים, וצילם בית הספר בהפסקה במצב מסוים, והאימא מאיימת עלי שתפרסם את זה כאשר היא תמצא נכון והיה ואם יעשה כך וכך.
<מוטי סאמת: מר מרגי, למה אני מעלה את זה?
<מוטי סאמת: כאשר יהיה דיון אמיתי על פתרונות לאלימות, זוהי דוגמא אחת שמטרידה אותנו, כי זו אלימות שקטה ומסוכנת היום, סמטרפונים בבתי ספר.
<מוטי סאמת: זה דבר ראשון.
יעקב מרגי: גם לכך נדרשנו ונידרש כנראה.
<מוטי סאמת: הדבר השני, העליתי אותו בעבר, אני מעלה אותו.
<מוטי סאמת: השחיקה במערכת החינוך היא גבוהה.
<מוטי סאמת: הצעתי אותה בזמנו ליובל רכלבסקי ושמשון שושני שירות לאומי בגיל 55, פרישת מורים אחרי שלושים שנות עבודה, לצאת לפרישה בגיל 55 לאחר שלושים שנות ותק ב-70% ושנתיים שירות לאומי, כל אחת תתרום שעתיים שבועיות בבית ספרה במקצוע הכי טוב שהיא לימדה בצורה פרטנית.
<מוטי סאמת: מצאנו ש-80,000 שעות לשנה במערכת החינוך, אנחנו נחסוך אם נעשה את זה למשך שנתיים.
<מוטי סאמת: כתבתי על זה חוברת, אני לא מלאה אתכם כרגע.
<מוטי סאמת: הרעיון, אני מבקש שהוא יתפתח, כמו בצבא, מורים שהגיעו לתקופת שחיקה אחרי שלושים שנות עבודה, בגיל 55 – 70%, שנתיים התנדבות חובתית, זאת אומרת ללא שכר אבל עם ביטוח.
<מוטי סאמת: שעתיים בכל בית ספר.
<מוטי סאמת: תראה מה זה יעשה למערכת, איזה חסכון של שעות זה ייתן למערכת, מקום לדיון לא היום ביום חג המורה.
<מוטי סאמת: אני חושב ששחיקה בעבודה צריכה לבוא לידי ביטוי.
יעקב מרגי: הכלה שלי לומדת הוראה באחת המכללות לחינוך.
יעקב מרגי: שאלה אותי, על איזה נושא אתה ממליץ לעשות עבודה?
יעקב מרגי: אמרתי לה, שחיקת מורים.
<מוטי סאמת: כל הכבוד.
יעקב מרגי: חלאילה כמאל, בבקשה אדוני.
<כמאל חלאילה: אני כמאל חלאילה, מנהל בית ספר וגם נציג הסתדרות המורים.
<כמאל חלאילה: כל פעם שאני שומע חברי כנסת ושרים, כולם, היו להם מורים וכולם זוכרים את המורה הטוב, אבל כשמגיעים לתכל'ס, להחלטות ענייניות והחלטות שיכולות באמת להרים את מעמדו של המורה, כולם חוזרים אחורה, למה?
<כמאל חלאילה: אני לא יודע, אז הם שוכחים את המורים שלימדו אותם ושוכחים את המורים שנתנו להם ושוכחים את המורים שהשאירו אצלם חותם.
יעקב מרגי: זה הומור.
יעקב מרגי: אתה יודע, יש לי בכניסה לחדר שלט ממוסגר – דברים שלא לימדו אותי בבית הספר.
יעקב מרגי: הם באים לכאן, הם מבינים מה לא לימדו אותם.
<כמאל חלאילה: שוכחים מה לימדו אותם וזה מצער מאוד שאנחנו מגיעים למצב כזה ששכרו של המורה נמוך משכרם של הרבה מורים במדינות העולם המפותחות, וישראל אומרת כל הזמן על עצמה שהיא מדינה נאורה, מפותחת ומדינה דמוקרטית ונותנת לאנשים שלה לחיות, לאנשים שעושים את עבודת הקודש.
<כמאל חלאילה: פעם אחת בוא נשנה את זה, עושים עבודת קודש עם שכר ראוי.
<כמאל חלאילה: לדעתי אנחנו לא צריכים רק בדיבורים, אנחנו צריכים במעשים.
<כמאל חלאילה: במעמד החגיגי הזה, כן אני מצטרף אליכם ולברכות שאנחנו מברכים את המורים, אבל אנחנו גם צריכים לראות את כל קצוות החברה ואת כל מה שיש בחברה הישראלית.
<כמאל חלאילה: יפה אמרה דבר יפה.
<כמאל חלאילה: יש מחבואים ויש מקומות נסתרים.
<כמאל חלאילה: אדוני היושב ראש, הלוואי שחברי הכנסת הערביים היו נשארים.
<כמאל חלאילה: הייתי אומר להם, יותר מ-50% מהאוכלוסייה הערבית מתחת לקו העוני.
<כמאל חלאילה: הילדים של האוכלוסייה הערבית מתחת לקו העוני, יותר מ-50%.
<כמאל חלאילה: איך תרצו עם יותר מ-50% מתחת לקו העוני שיעשו את כל המבחנים, פיזה וכל הדברים העולמיים שאתם מתמודדים איתם?
<כמאל חלאילה: או שאתם עושים מבחנים רק לשכבות החזקות ואז אתם מתמודדים עם המדינות הנאורות והמפותחות או שאתם אומרים, רבותיי, רגע, בואו ננקה מה שיש בבית, בואו נעשה סדר אצלנו בבית.
יעקב מרגי: אתה נוגע בכלל בסוגיית הפערים בחינוך.
יעקב מרגי: מדינת ישראל מובילה בפערים בחינוך.
<כמאל חלאילה: מובילה בפערים וזה מצער מאוד שאנחנו צריכים להגיע ליוזמת חוק שהיא תגן על המורים ועל עבודת הקודש הזו.
<כמאל חלאילה: אם אנחנו נוגעים בעבודת הקודש ונוגסים בה, אז חבל מאוד שאנחנו צריכים להגיע לזה.
יעקב מרגי: א', תודה.
יעקב מרגי: דווקא חברי הכנסת הערביים הלכו.
<כמאל חלאילה: אמרתי, הלוואי שהיו נשארים.
יעקב מרגי: הם הולכים לדיונים אחרים, הם לא הלכו לטייל.
יעקב מרגי: יש מספר דיונים.
יעקב מרגי: זה יום עמוס.
יעקב מרגי: אני אומר לך, הם מציפים את הבעיה.
יעקב מרגי: אם נדבר כרגע על המגזר, הם אומרים את זה וזו טענה צודקת.
יעקב מרגי: קודם כול משרד החינוך, כדאי שבכלל יעשה עבודת מטה בקטע של מכסות להכשרת מורים למגזרים מסוימים ועידוד איפה שחסר, כי יוצא שבמכללות הערביות מכשירים, מוציאים הסמכות לאבטלה.
יעקב מרגי: גם רמתם של המורים המוכשרים, כנראה יש בעיה מובנית במכללות להוראה, שגם סוגיה זו על שולחן הוועדה ואנחנו נידרש לה.
יעקב מרגי: יש עוד סוגיה שצריך לברר אותה.
יעקב מרגי: השפה הנלמדת היא לא השפה המדוברת ויש קשיים אובייקטיביים, אבל זו לא הנקודה.
יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי זוהר בא לכבד אותנו ורוצה להמשיך הלאה.
מכלוף מיקי זוהר: באתי לכבד בפרט את חברתי, בת עירי, יפה בן דוד שכולנו שמחנו לרגל בחירתך ואין לי ספק שהארגון זכה באישה שתריץ אותו קדימה, אז אני קודם כול שמח להיות כאן וכמובן לכלל המורים במדינת ישראל שלעניות דעתי הם אחד מהיסודות המרכזיים בבניינה של האומה הזו, שבעצם יקבעו האם עתידנו הוא עתיד טוב, של ילדים מחונכים, של ילדים מצליחים, של ציבור שמשגשג ופורח.
מכלוף מיקי זוהר: חשיבות המורה בעיניי, יש לה ערך לא פחות מחשיבות הצבא של מדינת ישראל, כי כפי שהצבא מגן על החוסן הביטחוני שלנו, המורים יגנו על החוסן האינטלקטואלי שלנו, על ההון האנושי שלנו, ועל כן יש מספר דברים שאני מתכוון לקדם והדבר הראשון זו חקיקה שאני וחברתי יפה שוקדים עליה, כדי קודם כול להגן על המורים, להגן על מקרי תקיפות שנתקלנו בהם לאחרונה, שיצרה איזושהי, מה שנקרא אווירה, שאומרת שלפגוע במורה פיזית זה לא דבר כל כך נורא, והדבר חייב לצאת ולעבור מן העולם ואנחנו נילחם בתופעה הזאת גם באמצעות חקיקה, באמצעות החמרת ענישה, באמצעות פעולות שלא ישאירו מקום לספק, שאם תלמיד חלילה יפגע במורה, המחיר לכך יהיה כבד מנשוא.
מכלוף מיקי זוהר: זה עניין אחד.
מכלוף מיקי זוהר: עניין שני שלעניות דעתי הוא קריטי זה שכר המורים שהיום מצוי ברף מאוד נמוך.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים במקצוע הזה אנשים טובים.
מכלוף מיקי זוהר: כדי להביא למקצוע הזה אנשים טובים, כדי להשאיר במקצוע הזה אנשים טובים כמוכם שמצויים בו כיום, צריך להצדיק את זה מבחינת השכר, כי בסוף אנשים שרוצים לבחור מקצוע, הם עושים שיקול כלכלי, מה שווה להם יותר לעבוד, לא רק עניין פטריוטי, כי רוב המורים בעיניי הם פטריוטיים בהתאם לשכר שהם מקבלים, אבל גם צריך את העניין הכלכלי, אז את הסוגיות האלו אנחנו כן מתכוונים לקחת על עצמנו ובעזרת השם גם נעשה את זה ובעזרת השם גם נצליח.
יעקב מרגי: אנחנו מודים לך, חברי, מיקי זוהר.
יעקב מרגי: בבקשה גבירתי, ספיר.
<ספיר בלוזר: תודה.
<ספיר בלוזר: נעים מאוד, קוראים לי ספיר בלוזר, אני מיוזמת יום המורה.
<ספיר בלוזר: לפני חמש שנים התכנסנו כמה חברים צעירים וחשבנו מה אנחנו יכולים לעשות כאזרחים שהם לא מורים כדי קצת לשפר את מערכת החינוך כדי להודות למורות ומורים ועוד הרבה מאוד אנשי חינוך שעושים עבודה מדהימה לאורך שנים, ואמרנו לעצמנו, בואו ננסה לעשות איזשהו יום שהוא פשוט יום הוקרה, יום שאומרים בו תודה, יום המורה.
<ספיר בלוזר: מאוד מרגש אותי חמש שנים אחרי לשמוע את כל הדוברים והדוברות הנכבדים פה מברכים בברכת יום חג המורה שמח.
<ספיר בלוזר: חשוב לי להודות לכבוד היום הזה גם למשרד החינוך וגם להסתדרות המורים וגם לוועדת החינוך שכבר שנים מלווים את היום הזה ומעורבים ושותפים ומובילים בו.
<ספיר בלוזר: כבוד חבר הכנסת מרגי, אנחנו יודעים שבכם תלויה יצירת המציאות של להפוך את היום הזה שהוא יום שכולנו בוחרים לחגוג, ליום מעוגן, יום חג רשמי במדינת ישראל.
יעקב מרגי: בכנסת הוא כבר רשמי.
<ספיר בלוזר: אז בכנסת הוא רשמי ואני מאחלת לנו שלכבוד יום המורה השישי בשנה הבאה הוא יהיה גם מעוגן בלוח החגים, ויום מורה שמח לכולם.
יעקב מרגי: יפה, תודה רבה לך.
יעקב מרגי: יוסי קורן.
<יוסי קורן: אני יוסי קורן, מגיע מקריית שמונה, יושב ראש הסניף.
<יוסי קורן: אני גם שמח ומלא הערכה על הבחירה של הגברת סוניה פרץ.
<יוסי קורן: אין ראויה יותר ממנה לשמש בתפקיד הזה.
<יוסי קורן: יחד עם זאת, נכון שהיום אדוני, זה לא מקום להעלות הרבה טענות, זה יום חג, אבל חשוב להדגיש שאנחנו נמצאים בצומת, הסתדרות המורים, ויש ארגון המורים.
<יוסי קורן: אני מברך את המזכ"לית שלנו שבוחרת בדרך היושרה, המחשבה, התחשבות מלאה בילדים הקטנים, בילדים של כיתות א', רק אני מציע לך ולחברך לא להתבלבל לגבי הכוונות שלה ולהוכיח שהדרך שלה והדרך שלנו, של לא להחריף את המאבק - - -
יעקב מרגי: היא תוכיח לכם שזו הדרך הנכונה.
<יוסי קורן: לכם יש משימה כחברי כנסת, לעשות את כל מה שאפשר, כי תסכים איתי, בכל הדיון פה כולם אמרו את המשפט - מעמדו של המורה ושכרו זה הולך ביחד.
<יוסי קורן: גם חבר הכנסת אמר את זה, אז אני ביום החג הזה רוצה להודות לך ואני מקווה שתיתנו לנו את הכוח הציבורי שיוכיחו שאנחנו ללא שביתה השגנו את הדברים הטובים ביותר למורים.
יעקב מרגי: תודה רבה לך שבאת מקריית שמונה לכאן.
יעקב מרגי: כרמלה קופלד, בבקשה.
<כרמלה קופלד: כרמלה קופלד, חברת הנהלת הסתדרות המורים, ממלאת מקום ראש סניף גוש דן.
<כרמלה קופלד: אני אשת חינוך ותיקה, מורה, מנהלת, מנחה מחוזית ובכל מיני צמתים אני משמשת ושימשתי.
<כרמלה קופלד: אני שומעת, קודם כול האווירה כאן מאוד חגיגית.
<כרמלה קופלד: אדוני יושב ראש הוועדה, אני מאוד מודה לך על ההתכנסות הזו, ההתייחסות הזו למעמד המורה.
<כרמלה קופלד: אני חושבת שכל מה שנאמר כאן על ידי כל החברים, בעיקר על ידי חבר הכנסת כהן שיצא, באמת כולם בדעה אחת שיש לכבד את המורה, אין ויכוח, אבל קרה לנו משהו בחברה.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו בעד חובה לכבד את המורה, לא יש את לכבד את המורה, חובה לכבד את המורה.
<כרמלה קופלד: חובה, כולנו יודעים, אבל דה פקטו זה לא מה שקורה לדאבוני הרב.
<כרמלה קופלד: אנחנו הגענו לחינוך מתוך שליחות.
<כרמלה קופלד: המשכורות כפי שנאמר כאן, ידועות לכולם.
<כרמלה קופלד: תנאי העבודה, גם הם ידועים.
<כרמלה קופלד: הכבוד בשפל.
<כרמלה קופלד: אנחנו שק חבטות של החברה הישראלית על כל החוליים, על המורה.
<כרמלה קופלד: יש לי כמה השגות.
<כרמלה קופלד: קודם כול הבית, רבותיי.
<כרמלה קופלד: לפני שהילד בא למערכת החינוך, הוא גדל בבית.
<כרמלה קופלד: לדאבוני הרב גם הבית וגם המשפחה התרוקנה מאותן סמכויות שהיינו רגילים בעבר ואני חושבת שההורים, גם הם צריכים לעבור איזושהי מעבדה פנימית של חינוך וגבולות לתת לילדים, מה מותר ומה אסור.
<כרמלה קופלד: מדברים כל הזמן על אלימות.
<כרמלה קופלד: זאת מחלה שאני עדיין לא יודעת איך נתגבר עליה, אבל חברים, הלשון, השפה, התרבות.
<כרמלה קופלד: עד שאנחנו מגיעים לאלימות, כל צורת הדיבור, כל האינטונציה של כולנו, ולדאבוני הרב גם הכנסת לא משדרת את אותו מודל לחיקוי כמנהיגות במדינה שלו.
יעקב מרגי: לא מציע לך להדליק ערוץ 99 בלילה.
יעקב מרגי: רק בבוקר תראי את הוועדות, זו הנאה.
<כרמלה קופלד: אני מסתכלת בעיניים בוחנות ובודקת ושומעת ורואה וכואב הלב, כי באנו לכאן לבנות ולהיבנות בה מתוך שליחות ומתוך אמונה אמיתית לתת חינוך הוגן, ישר ואמיתי לילדים שלנו.
<כרמלה קופלד: ההורים, והכי גרוע, שאין לנו גם כלים להתמודד עם אותה אלימות.
<כרמלה קופלד: למורה אסור כלום, אז איך אנחנו יכולים להגיע לאיזה שהן החלטות שיש להן מה לומר?
<כרמלה קופלד: תודה רבה.
יעקב מרגי: אין ספק שאנחנו לא חיים בעולמות סגורים ואטומים.
יעקב מרגי: השיח בחברה הישראלית, השיח בפרלמנט, השיח בסלון, ואני תמיד אומר בדיונים סיפור שסיפרו לי באחת הסדנאות לחינוך ילדים.
יעקב מרגי: המרצה הביא את זה בהומור.
יעקב מרגי: הוא אמר, הורה בא לאסיפת הורים, המורה אומר להורים, תעשו לי טובה, כשאתם מתווכחים ביניכם ואת מטיחה בחמתך והוא מטיח בחמותו, לא בנוכחות הילדים כי הם באים לספר לי הכול, אז ההורה אומר למורה אחר כך בפגישה אישית, תעשי לי טובה, כשאת מרכלת על המורה השנייה בפני המורה השלישית, גם מספר לי הכול.
יעקב מרגי: אין ספק שלמורה יש תפקיד חשוב ומרכזי, אבל אסור לנו לזרוק הכול על המורה.
יעקב מרגי: לעיתים אנחנו באים וזורקים הכול על המורה.
יעקב מרגי: זו מערכת חינוך.
יעקב מרגי: לא לחינם קוראים לה מערכת החינוך.
יעקב מרגי: זה הורים, ילדים, מורים, הנהגה, אווירה בית ספרית, אווירה בחברה הישראלית.
יעקב מרגי: השיח הוא אלים לצערנו הרב, אבל אסור לנו שזה יחלחל למסגרות החינוכיות, ואני אומר לכם, המורים הם ההון האנושי.
יעקב מרגי: אין ספק בתחרותיות שיש בחברה הישראלית והרצון של כל אחד להתעשר בשנתיים הראשונות של החיים שלו אחרי שהוא התחתן.
יעקב מרגי: הזוגות הצעירים של היום רוצים שיהיה להם הכול, לכן הם מחפשים גם אפיקים ומקצועות שהם מייד מכניסים.