GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי יונה: זה כבר לא ערוץ 2.
יוסי יונה: היום זה החדשות וזה.
נפתלי בנט: כן, החדשות.
נפתלי בנט: באמת נתרמו בצורה אחראית.
נפתלי בנט: אני חייב לזוז.
נפתלי בנט: אני מאד אופטימי בעניין, אבל אני חייב לומר, אנחנו יודעים לבצע בצורה כמעט מושלמת את הדברים, אבל באמת צריך להעביר את הכסף.
יעקב מרגי: תודה מכובדי, כבוד השר.
יעקב מרגי: אני חושב שחשוב שהגעת ושמעו את הדברים מכלי ישיר ולא באמצעי.
יעקב מרגי: גם ראינו את הרצינות ואת הנחישות.
יעקב מרגי: לפני שאני אתן לנעה היימן, שיושבת בסבלנות ושומעת ושומעת, מתאפקת.
יעקב מרגי: היא רוצה לומר על מה אתם רבים, הכל קיים.
יעקב מרגי: נשמע את מר חדד.
יעקב מרגי: יש לך בדיוק דקה.
יעקב מרגי: ועוד תנאי – בנושא החופשות.
<עמוס חדד: רק.
<עמוס חדד: אני עמוס חדד מאופקים.
<עמוס חדד: איש מערכת החינוך בגמלאות, כ-40 שנה.
<עמוס חדד: שלחתי מכתב מפורט לכבוד השר.
<עמוס חדד: כל הזמן הצבעתי שהוא היה פה.
יעקב מרגי: חשבתי שאתה מצביע אלי, לכן נתתי לך לדבר.
<עמוס חדד: אוקיי.
<עמוס חדד: לגופו של עניין, אני שלחתי הצעה מסודרת, שאומרת שניתן בוודאות גמורה, בדוק, לבטל את חופשת הקיץ בצורה מוחלטת.
<עמוס חדד: כמו כן לצמצם כשמונה ימים ימי חופשת החגים, ללא ביטול חופשות מורים.
<עמוס חדד: הכל מתוכנן פה.
<עמוס חדד: שלחתי גם את המצגת כאן לוועדה.
<עמוס חדד: אמנם הקדימו את הדיון משבוע הבא לשבוע הזה.
<עמוס חדד: תכנון מסודר וסך הכל, לא נעים לי, יש פה אנשי משרד האוצר, סך הכל נדרש תקציב מזערי.
<עמוס חדד: כל המשאבים ברובם קיימים.
יעקב מרגי: מר חדד, בשמחה, בדיון שיתקיים בעזרת השם בסוגית כלל החופשות, תוזמן וניתן לך במה וגם נבחן את המצגת שלך.
יעקב מרגי: תודה שהגעת מאופקים.
יעקב מרגי: למרות שאתה בגמלאות עדיין אתה מחובר רגשית ורוצה להשפיע ולעזור, ועל זה תבורך כאזרח.
יעקב מרגי: נעה.
<עמוס חדד: הערה קטנה: אשמח מאד אם התכנית שלי תעבור איזה שהוא ליטוש של - - -
יעקב מרגי: של אנשי מקצוע.
<עמוס חדד: של מישהו מהמקצוע, מהמשרד.
<עמוס חדד: התכנית מצויה בידם.
יעקב מרגי: כל הכבוד על הכנות והאישור.
<עמוס חדד: אני אומר את זה למנכ"ל.
יעקב מרגי: אני אקבל אותה ונראה מה אנחנו עושים איתה.
יעקב מרגי: את רוצה שאלות, או שאת רוצה לדבר חופשי?
<נעה היימן: מה שאתם רוצים.
יעקב מרגי: ראית ושמעת את הקולות.
<נעה היימן: ראיתי ושמעתי את הקולות.
<נעה היימן: תקציב 2018 ותקציב 2017, כפי שזכור לכם בוודאי, אושר בחודש אוגוסט 2016 בממשלה ואם אני זוכרת נכון בנובמבר 2016 על ידי הכנסת.
<נעה היימן: קודם כל לשאלות בסיס התקציב, התקציב בנוי וגמור, כולל בסיסו, וכל שינוי בבסיס התקציב יכול להיות החל משנת 2019, כי בסיס 2018 כבר אושר על ידי הכנסת.
עודד פורר: אז אתם עובדים על זה כעת?
עודד פורר: אתם הרי מכינים את תקציב 2019.
<נעה היימן: בוודאי.
עודד פורר: שם זה יהיה בבסיס?
מסעוד גנאים: 2019?
יעקב מרגי: רגע, רגע, היא תסביר.
<נעה היימן: לתקציב 2017-2018 התווסף סעיף לחוק התקציב, שקבע כי תהיה רזרבת התאמות לשנת 2018.
<נעה היימן: במידה ותחזית ההכנסות תעלה על המצופה בתחזיות, מכיוון שהתקציב הוכן כבר בשנת 2016, סוכם כי הממשלה תקבל החלטה על השימוש באותה רזרבת התאמות, החלטה שאחר כך תבוא לאישור ועדת הכספים של הכנסת.
<נעה היימן: דיון בחלוקת רזרבת ההתאמות נקבע כרגע ל-11 בינואר 2018, יחד עם אישור תקציב 2019.
<נעה היימן: הנושא הזה, כמו יתר הנושאים שבהם דנה הממשלה, אמור לעלות על ידי הממשלה ב-11 בינואר.
יעקב מרגי: רק אני שואל, אני מבקש לא לקפוץ.
יעקב מרגי: נעה, אני שואל שאלה.
יעקב מרגי: ברור, מוסכם, מקובל, טכניקת עבודה.
יעקב מרגי: מאחר שהתאריך נקבע, באמת צריך לקיים דיון על איך מחלקים את הרזרבה.
יעקב מרגי: מאחר שיש הצהרת כוונות חיובית של שר האוצר כלפי הרפורמה הזו, השאלה למה.
יעקב מרגי: למה לא ניתן לקיים ישיבה אד-הוק?
יעקב מרגי: על דברים פעוטים מכך אנחנו מקיימים אפילו משאלים טלפונים בממשלה.
יעקב מרגי: הייתי שם ארבע שנים.
יעקב מרגי: אני באמת לא מבין.
יעקב מרגי: כי אם את אומרת שהדיון יהיה בינואר, זאת אומרת שאנחנו לא יודעים איך אנחנו מפעילים את תכנית החופשות, אנחנו לא יודעים איך מפעילים את החודשים הראשונים של הצהרונים.
<נעה היימן: אני לא קובעת - - -
שולי מועלם-רפאלי: ואני רוצה להוסיף.
יעקב מרגי: רגע, שולי.
<נעה היימן: מכיוון שאני לא קובעת את התאריך לישיבות הממשלה, אני לא יודעת לענות על השאלה הזאת.
יעקב מרגי: ישיבת ממשלה - - -
<נעה היימן: הממשלה החליטה - - -
יעקב מרגי: לא, לא, ישיבת ממשלה - - -
<נעה היימן: מי שהחליט על ה-11 בינואר 2018, זאת לא אני.
יעקב מרגי: שרים מבקשים.
יעקב מרגי: הטכניקה היא - - -
<נעה היימן: החליטו על זה ראש הממשלה והשר האוצר.
יעקב מרגי: אני לא בא בטענות אלייך.
יעקב מרגי: הטכניקה היא ששר מבקש להעלות נושא לממשלה.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך להעביר את בקשתנו לשר האוצר, לומר לו לזמן ישיבה ליום ראשון הקרוב, שמדברת ספציפית, אד-הוק, על תכנית החופשות בצהרונים.
מאיר כהן: אדוני, אני רואה הרבה תכניות נחמדות.
מאיר כהן: אני לא רואה נחישות סביב השולחן הזה וזה לא יהיה.
שולי מועלם-רפאלי: אני ממש גם חייבת להגיד משפט.
מאיר כהן: חשוב שתצא מכאן קריאה שוועדת החינוך מחייבת ותומכת שכבר בחנוכה, זה 200 מיליון שקלים, משרד האוצר יכול למצוא בשנייה אחת.
שולי מועלם-רפאלי: נעה, אני גם רוצה להגיד שאנחנו שומעים שאותו מהלך - - -
יוסי יונה: מאיר - - -
יעקב מרגי: רגע, יוסי, היא מדברת.
יוסי יונה: קרדיטים.
יעקב מרגי: יוסי, זה לא קרדיטים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו שומעים שאותו מהלך אמור להיות גם על הרפורמה בסיעוד ויחד עם זאת ברפורמה בסיעוד די ברור שמשרד האוצר אומר שיהיה כסף ב-2018, לא מחכים לישיבת הממשלה בינואר 2018.
שולי מועלם-רפאלי: כבר היום שר האוצר הכריז על זה.
<נעה היימן: גם הרפורמה בסיעוד מחכה להחלטת - - -
שולי מועלם-רפאלי: הרפורמה בסיעוד היא לא הרפורמה בחינוך.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נגיד לפחות את אותו דבר שאמר שר האוצר על הרפורמה בסיעוד, שיגיד עם הרפורמה בחינוך.
מאיר כהן: תבואו לוועדת הכספים, תראו איך 400 מיליון שקלים עפים מצד אחד לצד השני.
יעקב מרגי: רבותי, נעה נשאלה והיא רוצה לענות.
<נעה היימן: גם תכנית הסיעוד מחכה להחלטת הממשלה ב-11 בינואר 2018.
שולי מועלם-רפאלי: אז אפשר שהשר יגיד על רפורמת החופשות מה שהוא אמר היום על הרפורמה בסיעוד?
שולי מועלם-רפאלי: שיהיה כסף לרפורמה הזאת בשנת 2018?
שולי מועלם-רפאלי: לפחות את זה אני הייתי מבקשת.
יעקב מרגי: נעה, אני חושב שוודאי שאת לא הכתובת, את האמצעי.
מאיר כהן: אם ההורים - - -
שולי מועלם-רפאלי: בואו - - - את ההורים - - -
יעקב מרגי: רגע, שולי, אי אפשר ככה.
מאיר כהן: אם ההורים היו לשון המאזניים בכנסת, היו מקבלים עכשיו את ה- - -
יעקב מרגי: מאיר, אי אפשר ככה.
יעקב מרגי: רק תקשיבו לי.
יעקב מרגי: אילת, אני לא יכול להתמודד עם הקצב.
יעקב מרגי: נעה, אני יודע, את תגידי לי ואת לא חייבת לאשר.
יעקב מרגי: אני לא אכניס אותך לזה.
יעקב מרגי: את יודעת שעמדת אגף התקציבים שונה מעמדת השר.
יעקב מרגי: מבחינה טכנית אגף התקציבים מעוניין ויכול ורוצה להעביר את ההחלטה לפני ינואר.
יעקב מרגי: כי אין פה איזה פרוצדורה שהיא שבירת כללי העבודה של אגף התקציבים.
<נעה היימן: בעניין של פרוצדורה אני אסביר גם.
<נעה היימן: המקור התקציבי לשינויים בשנת 2018, כלומר לתוספות תקציביות למשרד החינוך, מעבר לקיים בו, בואו נזכיר שבשנת 2018 משרד החינוך קיבל משאבים רבים לרפורמות רבות, לבקשת השר בנט, כגון חוג לכל ילד - - -
<נעה היימן: תכנית חדשה שסוכם עליה והתווספה לשנת 2018.
<נעה היימן: תכנית לחיזוק לימודי האנגלית.
<נעה היימן: תכנית לחיזוק לימודי המתמטיקה.
<נעה היימן: כך שתוספות תקציביות לבסיס התקציב לשנת 2018 קיבל משרד החינוך.
<נעה היימן: עכשיו אנחנו מדברים על תוספת חדשה, שהתווספה לאחר דיוני התקציב וזה בסדר וזה לגיטימי.
<נעה היימן: יש תוספות כאלה.
<נעה היימן: אבל המקור התקציבי לממן תוספת תקציב שהיא מעבר לקיים היום במשרד החינוך, היא אחד משניים.
<נעה היימן: אפשרות אחת היא שמשרד החינוך יחליט שהוא מפסיק להפעיל תכנית אחרת, אבל לא זה הרצון של משרד החינוך ולא זה הרצון של היושבים בחדר, שמשרד החינוך - - -
מאיר כהן: ככה אתם אומרים למשרד הביטחון כשהוא רוצה עוד ארבעה מיליארד שקלים?
מאיר כהן: כי אנחנו ראינו שם.
מאיר כהן: באמת, נו.
<נעה היימן: אני לא רואה שמשרד הביטחון קיבל.
<נעה היימן: הרבה - - -
יעקב מרגי: מאיר, מאיר.
יעקב מרגי: זה רציני.
<נעה היימן: הרבה משרדים מבקשים הרבה מאד תוספות תקציביות, אבל זה לא אומר - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל פה - - - פה זה לא אותו דבר.
יעקב מרגי: אילת, סליחה.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא הוצאה - - -
עודד פורר: והתוספת לנטו משפחה?
עודד פורר: והתוספת לנטו משפחה - מאיזה סיכומים תקציביים היא הייתה?
יעקב מרגי: רבותי, אתם יכולים לצלוף לשם חופשי, זה לא הכתובת.
איילת נחמיאס ורבין: לא, זו לא הכוונה.
יעקב מרגי: לא, לא, אמרתי לצלוף.
עודד פורר: הם נתנו תוספת לנטו משפחה, מאיזה מקור?
יעקב מרגי: אנחנו כאן בכנסת - - -
איילת נחמיאס ורבין: גם זה חשוב.
איילת נחמיאס ורבין: לא צריך - - -
עודד פורר: אני לא אומר שזה לא חשוב.
עודד פורר: רק מה המקור.
עודד פורר: הם כל הזמן אומרים - - -
מירב בן ארי: אבל למה כל הזמן אתה מתעסק בדברים האלה?
מירב בן ארי: הרי בסוף הם גם יוצאים למתווה, אז למה?
יעקב מרגי: אנחנו כאן בכנסת בדבר שבשגרה ודבר שהוא בשגרה, אם לא פעם אחת, פעמיים ולפעמים אף יותר ביום מכנסים את ועדת הכספים ועושים את ההעברות וההטיות כאלה ואחרות.
יעקב מרגי: באמת, אני לא חושב שיש פה עניין של קרדיטים.
יעקב מרגי: אין פה עניין של קרדיטים.
יעקב מרגי: לפעמים יש גם עקשנות יתר או לקדש איזו פרוצדורה כלשהי.
יעקב מרגי: אני אומר חד משמעית, אין לי ספק גם בכנותו ובכוונתו של שר האוצר כשהוא אמר שהוא תומך ברפורמה ויתקצב אותה.
יעקב מרגי: באת לא ברור לי.
יעקב מרגי: יושבים פה סביב השולחן כל האנשים שחפצים ברפורמה הזו כי זה לא עניין אישי של מאיר, של יעקב, של שמואל או של יעל.
יעקב מרגי: זה עניין של כלל החברה הישראלית.
יוסי יונה: נטו משפחה.
יעקב מרגי: זה נוגע בכל בית כמעט בישראל וזה לא נגיעה - - -
שולי מועלם-רפאלי: והרווח - - -
יעקב מרגי: רגע, תנו לי רבותי.
יעקב מרגי: לכם יש כושר, תנו לי.
יעקב מרגי: זה נוגע כמעט בכל בית בישראל.
יעקב מרגי: זו סוגיה שחוצה כל מגזר, כל חברה על פני כל הקשת במדינה.
עודד פורר: היא גם לא עולה כסף.
יעקב מרגי: סוגיה שכל הכלכלנים ועודד אומר בצדק - - -
עודד פורר: היא לא עולה כסף.
יעקב מרגי: אני אחרי זה, כי יש הסכמה.
יעקב מרגי: אני אפילו לא מנסה לשכנע, כי זה מכניס כסף.
יעקב מרגי: לכן אנחנו יושבים פה כמעט בתסכול.
יעקב מרגי: אני בדרך כלל לא מתוסכל בדיונים שלי, כי אני יודע לחתוך אותם.
יעקב מרגי: אני פה בתסכול.
יעקב מרגי: כולם מסכימים, כולם רוצים ולא מאפשרים את הקידום הזה.
יעקב מרגי: אני אומר לך, אני אקרא לשר האוצר ואני אדבר איתו גם כן ואני קורא לך להעביר את זה.
יעקב מרגי: כי אין סיבה ואני אומר לכם בצורה הכי כנה, אם אני הייתי יודע שאני מכנס היום את הישיבה הזו - מישהו הוליך אותי שולל או הרדים אותי – שחנוכה לא בפנים, אני הייתי משתולל עוד לפני כן.
שולי מועלם-רפאלי: וגם מה עם האחד בינואר של הצהרונים?
יעקב מרגי: כשאני אמרתי לאיילת חנוכה יהיה, עד שלא שמעתי, אני התאכזבתי כששמעתי את זה מהמנכ"ל, שהוא השלים עם רוע הגזרה.
יעקב מרגי: זה לא סיפור מההפטרה.
יעקב מרגי: השלטון המקומי יודע להרים את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל הם אומרים שיהיה.
יעקב מרגי: המנגנון קיים, השיטה ידועה, התכנית כתובה.
יעקב מרגי: אני לא מקבל את זה שלא ניתן.
יעקב מרגי: מדברים על כך שכבר חנוכה לא ואני שומע ואני לא מבין.
יעקב מרגי: קצרה-.
יעקב מרגי: אני לא יודע איזה יכולת.
יעקב מרגי: אני לא רוצה להתבטא בצורה, כי באמת כולם רוצים, כולם מסכימים.
יעקב מרגי: על פרוצדורה אנחנו לא מיישמים?
יעקב מרגי: על פרוצדורה?
<נעה היימן: הפרוצדורה היא החלטה - - - את התכנית - - -
יעקב מרגי: לא, יש החלטה.
יעקב מרגי: אלא תבואי תאמרי לי, נעה, זה לא החלטה, זו פרוצדורה.
עודד פורר: אני לא מסכים איך.
יעקב מרגי: אלא אם כן תאמרי לי שהשר לא החליט.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים פה שהשר החליט, הסכים.
עודד פורר: אני מציע לאוצר שיעביר להם את הכסף, כי לדעתי הם לא יכולים בתוך שבוע להרים את התכנית.
עודד פורר: ואני אומר את זה בלי קשר.
יוסי יונה: אדוני יושב הראש, ברשותך.
עודד פורר: אני רוצה לראות איך הם מגייסים מדריכים תוך שבוע.
יוסי יונה: נעה יושבת כאן - - -
<איריס הרינג: איך אנחנו יכולים באמת להבין שזה לא יהיה לנו גם בפסח?
<איריס הרינג: איך הגברת - - -
יעקב מרגי: רק אם תמתיני בסבלנות אני אתן לך להגיב.
יוסי יונה: אדוני יושב הראש, ברשותך, זו שאלה אלייך נועה.
יוסי יונה: אומר כאן יושב ראש הוועדה שהוא משתומם, הוא תמהה, הוא חסר אונים, כי הוא לא יודע אפילו מה המענה.
יוסי יונה: האם את יכולה להרחיב את ידיעתנו בנושא הזה ולומר מה היא עמדתו של משרד האוצר באשר למימון הנושא הזה של חופשות הלימודים?
יוסי יונה: זה אחד.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא אחרי זה?
יוסי יונה: דבר שני אני רוצה באותה הזדמנות - - -
יעקב מרגי: רבותי, אתם יכולים להתקשקש.
יעקב מרגי: חמישה לאחת עשרה אני נועל את הדיון.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר סיכום, אז אל תפריעו.
יוסי יונה: נועה, ושאלה נוספת זה בעניין הצהרונים.
יוסי יונה: אנחנו עכשיו מגיעים לתחילת ינואר ועל הדבר הזה, עד כמה שאני מבין, עליו קיימת הסכמה, ישנן החלטות תקציביות והנה מחלקת החינוך עומדת בפני שוקת שבורה.
יוסי יונה: תחילתו של ינואר אין כסף.
יוסי יונה: האם את יכולה להרחיב ולהשיב על השאלות האלה?
יעקב מרגי: בבקשה, פז.
<פז כהן: אנחנו רוצים אלף לוודא שהחופשות ייצאו לפועל, בטח בפסח.
<פז כהן: ב' להבין מי האחראי.
<פז כהן: אם זה דרג פוליטי, אז אנחנו נפנה לדרג הפוליטי ואם זה דרג פקידותי, אז דרג פקידותי.
<פז כהן: אנחנו קוראים לחברי הוועדה, שהוועדה תקרא לוועדת כספים שתעצור את כל ההעברות התקציביות.
<פז כהן: עד שהתקציבים של הצהרונים ושל החופשות לא עוברים, אל תעבירו את זה.
יעקב מרגי: לא קוראים לי רן ארז.
יעקב מרגי: יש לי אחריות.
יעקב מרגי: בבקשה, רצית משפט.
שולי מועלם-רפאלי: אני רק משפט.
שולי מועלם-רפאלי: נועה, אני מציעה שמשרד האוצר יהיה חייב לצאת באיזו קריאת הרגעה להורים על שני הנושאים האלה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חשבתי שאנחנו כבר אחרי ההסכמות, שברורה עמדת האוצר שהוא תומך גם בצהרונים - - -
יעקב מרגי: אחרי.
שולי מועלם-רפאלי: וגם בסיפור החופשות והחלת בתי הספר של החופש הגדול בחנוכה ובפסח.
שולי מועלם-רפאלי: אם ההורים יתחילו עכשיו לחשוש גם על פסח, אנא אנו באים?
שולי מועלם-רפאלי: מה תעזור בכלל ישיבה בינואר, אם לא ברור עכשיו?
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי הקריאה הזאת, אדוני, צריכה לצאת היום, גם מהוועדה וגם מהאוצר.
שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שמשרד החינוך פה - - -
יעקב מרגי: בואו תקשיבו, אני אומר משפט לפני הסיכום.
יעקב מרגי: תקשיבי נעה.
יוסי יונה: מה, אתה לא נותן לה להשיב?
יעקב מרגי: רגע, אני אתן לה להשיב.
יעקב מרגי: לפני שאת משיבה, אני רוצה שתתייחסי.
יעקב מרגי: תראי, אם אני הייתי יודע שאת אומרת כאן בצורה נחרצת שבדיון בממשלה בתחילת ינואר תהיה החלטה לתקצב, אני הייתי קופץ עם משרד החינוך, עם דודי, שלא מקשיב לי, למצוא את המשחק הפנימי בינתיים להריץ את התכנית.
יעקב מרגי: אבל אני רוצה לשמוע ממך דברים נחרצים.
יעקב מרגי: שאלו אותך פה חברי הכנסת ואנחנו נכנסנו לדיון בביטחון מלא שאנחנו אחרי החלטה.
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע אם יש עמדה של המשרד, אני מבקש לדעת את העמדה של המשרד.
יעקב מרגי: יהיה בית ספר של החופשות?
עודד פורר: זה נאמר על ידי השר בכנסת.
<נעה היימן: העמדה המקצועית שלנו כמובן בעד התכנית.
<נעה היימן: אנחנו חושבים שהיא תכנית טובה.
<נעה היימן: עם זאת, צריך למצוא לה מקורות תקציביים.
<נעה היימן: כאמור, הדיון על מקורות תקציביים יתקיים ב-11 בינואר.
<נעה היימן: מי שמחליט בסופו של יום איזה מקורות תקציביים להזיז לאן - - -
יעקב מרגי: זה האוצר באישור הממשלה.
<נעה היימן: זה הממשלה.
יעקב מרגי: האוצר באישור הממשלה.
<נעה היימן: הממשלה צריכה לקבל החלטות ויש - - -
יוסי יונה: וזה המענה גם ביחס לצהרונים?
יעקב מרגי: לא, לא, אני לא רוצה לייצר את הדיון על הצהרונים, תודה.
יעקב מרגי: לא, אל תייצר לי במשפט דיון של שעתיים.
יעקב מרגי: אני לא רוצה, עם כל הכבוד.
יוסי יונה: אז אנחנו מזמנים דיון בשבוע הבא על הצהרונים.
<נעה היימן: גם תכנית טובה ככל שתהיה, גם תכנית שנחשבת השקעה, גם תכנית שתביא לשיפור הפריון, הצמיחה או ההכנסה הפנויה של ההורים - - -
יעקב מרגי: אני חייב לנעול את הדיון.
יעקב מרגי: תקשיבו, רבותי.
יעקב מרגי: הוועדה קודם כל מודה לחברי הכנסת המציעים ולחברי הכנסת שהצטרפו לדיון ולכל האורחים שתרמו לדיון.
יעקב מרגי: הוועדה מצרה על כך שההבנות בין שר האוצר לשר החינוך, שהובאו לידיעת הציבור, הציבור בישראל והחברה בישראל, מערכת החינוך בישראל, הרשויות המקומיות נערכו על סמך הבנה זו, לא באו לידי מימוש בגלל פרוצדורות מנהליות בלבד.
מירב בן ארי: זה לא פרוצדורות, זה בגלל - - -
יעקב מרגי: תחלקי עלי אחר כך.
מירב בן ארי: אי מציאת מקור תקציבי.
יעקב מרגי: טוב, יש מקור תקציבי.
מירב בן ארי: אדוני, זה לא פרוצדורה מנהלית.
יעקב מרגי: רגע, תקשיבי - - -
מירב בן ארי: ואין מה לכלול את זה בסיכום.
יעקב מרגי: מירב הייתי שר וכשה
יעקב מרגי: אוצר אמר לי תרוץ, אני אחריך, רצתי.
מירב בן ארי: אני יודעת שהיית שר, אבל זו לא פרוצדורה.
מירב בן ארי: זה אי מציאת מקור תקציבי.
יעקב מרגי: תקשיבי, זה פרוצדורה.
מירב בן ארי: יושב לידך המנכ"ל ומהנהן.
מירב בן ארי: זה לא עניין של פרוצדורה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה ל - - -
מירב בן ארי: על פרוצדורות לא היו מפילים רפורמה כזאת.
יעקב מרגי: מירב, אני לא רוצה לנעול את הדיון בלי סיכום.
יעקב מרגי: בחמישה לאחת עשרה אני נועל את הישיבה.
יוסי יונה: לא להעלות את מס החברות בעוד אחוז - - -
יעקב מרגי: רבותי, הוועדה קוראת לשר החינוך ולשר האוצר להתכנס בימים הקרובים, לגבש הסכמות והבנות איך התכנית של החופשות יוצאת לפועל, למרות שהדיון מתקיים בממשלה רק בינואר 2018.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר האוצר להורות למשרדו, באמצעות אגף התקציבים, למצוא דרך להתחייב למשרד החינוך או להעביר את אותם 400 מיליון שקלים לטובת יישום תכנית החופשות, להוציא אותה לפועל.
יעקב מרגי: אני חושב שבמידה וזה לא ייעשה ייגרם כאן עוול אלף לממשלה, ב' לכנסת ו-ג' לציבור.
יעקב מרגי: לממשלה ולכנסת על משבר אמון של החברה בהצהרות של שרים ובהכרזות של שרים ובהסכמות ששרים מגבשים ולאחר מכן לא מוצאים להן מימון.
יעקב מרגי: זה לא עניין של מה בכך.
יעקב מרגי: זו רפורמה משמעותית, שעיני הציבור נשואות אליה.
יעקב מרגי: הוועדה תשמח לקבל את תשובת משרד האוצר גם או בכל דרך שהיא, אפילו אם אני אקבל טלפון משר האוצר שיאמר לי – תכנית החופשות יוצאת לפועל, אנחנו נשמח.
יעקב מרגי: נכנס את הוועדה, נודיע ונכריז ונודה לכל הנוגעים בדבר.
יעקב מרגי: אין שום סיבה - - -
<יעל אודם: ונוציא שמפניות.
<יעל אודם: נפתח מהדורה.
יעקב מרגי: יעל תפתח מהדורה, אני אומר לעמית סגל שיתאפק וייתן ליעל לפתוח מהדורה.
יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 5 בדצמבר 2017, הנושא – תפקיד המורה בהצלחת השילוב במערכת החינוך – לציון היום הבין לאומי לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, בכנסת.
יעקב מרגי: הכנסת מציינת היום את היום הבין לאומי לשוויון זכויות.
נורית קורן: לשוויון זכויות אדם ואנשים עם מוגבלות.
נורית קורן: זה שני ימים שונים.
יעקב מרגי: מלווה את זה מיום כניסתה לכנסת כיו"ר השדולה, חברת הכנסת נורית קורן.
יעקב מרגי: אני מייד אתן לה את רשות הדיבור.
יעקב מרגי: אני מבין שהוזמנה מתרגמת לשפת הסימנים, ככה שהיא תוכל בזמנה החופשי לתרגם למי שצריך.
יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון וחשוב שהכנסת, משלל ימי הציונים בכנסת, לעיתים אנחנו אומרים כראשי ועדות, לא נשארו לנו ימים פנויים בלי יום מיוחד בכנסת, כי אנחנו מקיימים דיונים לפי הנושא, אבל אני חושב שכשמדברים על זכויות אדם ויום שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, אני חושב שזה נכון, זה חשוב, למרות שיש התקדמות גדולה ועצומה, אני חושב שמדינת ישראל התקדמה רבות בהנגשה.
יעקב מרגי: אני חושב שההצלחה הזו, צריך להעצים אותה, אבל אי אפשר שלא להתייחס לשני מגזרים שהמדינה צריכה לדחוף אותם בקטע של ההנגשה, לסייע ולדחוף, זה לא קל, לא פשוט בגלל שנים רבות של צורת ההתנהלות גם של האוכלוסיות, גם של המדינה, האוכלוסייה החרדית והערבית.
יעקב מרגי: אני חושב שהחברה שם עדיין לא הדביקה את הקצב של החברה הכללית ואני חושב שכל יום שאנחנו מקיימים דיונים, אני רוצה לומר לכם שאנחנו מטפלים באנשים עם מוגבלויות בוועדה הזו, אני חושב לאורך כל השנה, אפילו שרחלי אברמזון מנהלת האגף לא מקשיבה לי כרגע, אבל היא פוקדת אותנו הרבה בוועדה בגלל אותן אוכלוסיות, ואני חושב שעוד יום כזה שאנחנו מקיימים, צריך לתת בו, א', רוח גבית למה שקורה במדינה ולהעצים את זה, אבל לא להשאיר מאחור את החברה הערבית ולא את החברה החרדית.
נורית קורן: בוקר טוב לכולם, אני מודה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת מרגי שהוא נאות לקיים דיון ביום החשוב הזה ועושה עוד הרבה מאוד דיונים בנושאים האלה ומקדם אותם, אז אני מודה לך מראש.
נורית קורן: אני רוצה להודות גם כן לרחלי אברמזון שבעצם כל פעם כשאני פונה אליה, הלב פתוח והלב שומע.
נורית קורן: היא עושה את כל מה שהיא יכולה על מנת להנגיש את מערכת החינוך ובמיוחד את החינוך המיוחד.
נורית קורן: אני צריכה לומר בגילוי לב, לי יש ילדה עם לקות שמיעה, שזה התגלה רק בכיתה א'.
נורית קורן: היה מאוד קשה לכל המערכת, לנו כמשפחה, להבין שהיא לא שומעת כל כך טוב ואנחנו צריכים לדבר איתה פרונטלית לפעמים כדי שהיא תדע בדיוק מה אנחנו מבקשים ממנה.
נורית קורן: הצוות בבית הספר לא היה קשוב.
נורית קורן: היה מאוד קשה ולקח לי המון זמן שהמורים יתרגלו שיש לה מורה של שמע, וכאן אני רוצה לומר לשמע רק מילים חמות.
נורית קורן: המורות של שמע באות לבתי הספר, נותנות לילדים מעל ומעבר.
נורית קורן: הלוואי שבמערכת החינוך הרגילה היו לנו כאלה מורות כל כך קשובות, כל כך מקצועיות ובאות באמת לקדם את הילד.
מאיר כהן: גם במערכת החינוך הרגילה יש כאלה מורות.
מאיר כהן: לא צריך להלל את זה על חשבון זה.
נורית קורן: אני לא מהללת, אני עברתי מסכת ייסורים קשה מאוד ואני אומרת, יש מורים מצוינים ותיכף אני מתקדמת לזה, אבל אני אומרת שצריך ללמוד מהסובלנות של המורים לחינוך מיוחד, בחינוך הרגיל, כי בחינוך הרגיל מאוד קשה להתמודד היום עם ילדים ויש הרבה ילדים עם צרכים מיוחדים ולכל אחד זה משהו אחר ומאוד קשה.
נורית קורן: אני חושבת שכל מורה, אם הוא היה עובר איזושהי הכשרה קטנה של מורה בחינוך מיוחד, זה היה מסייע לו.
נורית קורן: אני גם הייתי ב-2005 מורה מחליפה וגם סייעת, אז אני גם מכירה את הצד השני של בית הספר מזה שאני אימא וגם מזה שאני הייתי בתוך בית הספר חלק מהצוות החינוכי וראיתי בדיוק מה נעשה.
נורית קורן: אני רוצה לומר שהיו מורות שבאמת סייעו לבת שלי והבת שלי באמת הצליחה איכשהו לסיים גם את היסודי, ובחטיבה לא היה פשוט כי בחטיבה כל רגע נכנס מורה אחר, ומורה לא מבין את הצרכים של ילד שיש לו לקות שמיעה.
נורית קורן: צריך לומר כאן, כמו שיש כל מיני לקויות, גם בשמיעה הלקות היא מאוד אינדיבידואלית ושונה ולפעמים המורים לא מבינים את זה ומאוד קשה להם עם זה.
נורית קורן: היה לי קשה מאוד להסביר למורים.
נורית קורן: אני ביקשתי שצוות של שמע יבוא להנהלת בית הספר בתיכון והם יקשיבו מה הלקויות וילמדו איך להתייחס.
נורית קורן: צר לי שבאותה תקופה בית הספר לא רצה לקבל את זה.
נורית קורן: למזלי הרב בתיכון, שזה הזמן הכי קשה עם כל המבחנים ועם הכול, הייתה מורה אחת שפשוט שכבה על הגדר בשביל הבת שלי.
נורית קורן: היא עשתה הכול בשביל הבת שלי כדי שהיא תסיים את הלימודים ואת תעודת הבגרות למרות הקושי הרב של שאר המורים, שזה היה מאוד קשה.
נורית קורן: את הכיתה האקוסטית לא קיבלנו למרות שהיה חוק.
נורית קורן: אני נלחמתי בעירייה וזה היה מאוד קשה.
נורית קורן: גם אנחנו כהורים לא תמיד יודעים מה מגיע לנו וזה הדבר הכי קשה.
<קריאה: איפה זה היה?
נורית קורן: בהרצליה, וחברת הכנסת גרמן שהיא הייתה ראש העיר, נלחמתי בגרמן.
נורית קורן: אמרו לי, משרד החינוך לא העביר תקציב.
נורית קורן: אמרתי, לא יכול להיות שלא העביר תקציב.
נורית קורן: פניתי למשרד החינוך, קיבלתי אישור שמשרד החינוך העביר את הכסף ואז העירייה לא רצתה לעשות את הכיתה.
נורית קורן: עוד פעם פניתי ואז יועץ אקוסטי התקשר אלי ואמר לי, תראי, אנחנו נבנה את הכיתה אבל לא נכניס את שאר הדברים שצריך.
נורית קורן: אמרתי, מה כתב יועץ הנגישות?
נורית קורן: אתם תיתנו את כל מה שהוא כתב, אני לא מוכנה לזה.
נורית קורן: קיבלנו את הכיתה בפורים של כיתה י"ב, לא י'.
מאיר כהן: למרות שהעירייה נחשבת לאחת הערים הכי נגישות, הרבה בזכות של יעל גרמן.
נורית קורן: זה מה שקרה, שהיא כבר סיימה את הלימודים.
נורית קורן: בזכות המאבק שלי עוד שני ילדים שהם עם לקות שמיעה, שאף אחד לא ידע עליהם, גם הם קיבלו כיתה ועכשיו יש שלוש כיתות בבית הספר הזה לילדים עם לקות שמיעה.
נורית קורן: אני רוצה לומר שחשוב מאוד שהמורים ידעו בדיוק מה הלקות, איך צריך ללמד, איך צריך לעשות.
נורית קורן: אני צריכה להדגיש עוד נקודה אחת.
נורית קורן: הייתה מורה לאנגלית שהיא בעצמה הייתה לקויית שמיעה, והבת שלי, מה לעשות, דווקא את המילים באנגלית היה לה מאוד קשה, והסברתי למורה והמורה אמרה לה את המילים הללו: אם אני מורה לאנגלית ואם אני יכולה, אז גם את יכולה, וזה מאוד הרגיז אותי, כי היא דרשה מהבת שלי דברים שהיא דרשה מעצמה, והיא לא ידעה והסברתי לה כמה וכמה פעמים שלקות השמיעה שונה לגמרי, והיא הייתה צריכה לחשוב על זה והיא לא חשבה, ועשיתי מלחמה להוציא את הבת שלי מאותה קבוצה.
נורית קורן: לצערי הרב הבת שלי יודעת היום אנגלית אבל לא מספיק טוב, כי יש בעיה.
נורית קורן: לצערי היא לא שולטת כמו שצריך כי יש בעיה בשמיעה ולהגות את העיצורים ואת הכול, וזה קשה, ואם מורה לא מבין, אז כאן אנחנו צריכים לשים על השולחן שמורה גם בכיתות הרגילות, הוא זה שמוביל את התלמיד, הוא זה שקובע וכל אחד צריך לקחת לתשומת ליבו שיכול להיות שזה הילד שלו.
יעקב מרגי: א', תודה לנורית על היום הזה.
יעקב מרגי: אנחנו נאפשר לך מתי שתרצי לרוץ מוועדה לוועדה, ממקום למקום.
יעקב מרגי: אין ספק שהסיפור אמנם הוא אישי, אבל הוא נוגע לכותרת של הדיון.
יעקב מרגי: תפקידו של המורה, בהצלחה של השילוב.
יעקב מרגי: אני לא חושב שנורית התכוונה להכליל.
יעקב מרגי: יש מורים שאכן עושים את עבודתם נאמנה ויש להם את הכלים, יש להם את היכולות.
יעקב מרגי: יש מורים שהמציאות שאליה נקלעו בשילוב, ללא הכנה, ללא אמצעים, אז הם מתמודדים.
יעקב מרגי: אני רוצה לומר לגבי כיתות אקוסטיות, אנחנו מלווים את הנושא הזה עם משרד החינוך.
יעקב מרגי: נאמר לי חד משמעית, מוסד, רשות מקומית שתבקש, כמובן מוסד רשמי, לצערי הרב המבנים של המוסדות הלא רשמיים, יש ראשי רשויות שלא מבקשים עבורם הנגשה ולא התאמה אקוסטית, לכן נאמר לי חד משמעית, רשות מקומית שתגיש בקשה לכיתות אקוסטיות, יקבלו את האישור.
יעקב מרגי: אין מגבלה של תקציב במיוחד בשנים האלו.
יעקב מרגי: אנחנו נעקוב ונראה שאכן הדברים מתקדמים.
יעקב מרגי: אני מעריך את זה שיש ריבוי של חברי כנסת בדיון.
יעקב מרגי: זה לא מובן מאליו, זו רק ועדת חינוך.
יעקב מרגי: זה מראה כמה הנושאים חשובים להם, כמה חברי הכנסת מודעים לנושא והם מקדמים.
יעקב מרגי: אני מודה לחברי הכנסת, לכן אנחנו נתחיל עם רצף של חברי כנסת.
יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן למספר אורחים שביקשו רשות דיבור בפתק, לא ברישום במחשב, מי שהגיש לי פתק, ונשמע את משרד החינוך בסיכום.
יעקב מרגי: אני רשמתי את חברי הכנסת לפי סדר ישיבתם, כי לא הייתי כאן כשישבו.
יעקב מרגי: בדרך כלל זה לפי סדר הגעתם כי אני מקדים את כולם.
יוסי יונה: קודם לחברתי נורית, היוזמה - - -
נורית קורן: צריך לומר שזו השדולה של אנשים עם מוגבלות.
נורית קורן: חברים יחד איתי אילן גילאון וקרין אלהרר.
יוסי יונה: באמת כל הכבוד ליוזמים שהקימו את השדולה הזו.
יוסי יונה: לא ניתן להוריד מערכה של החשיבות של השדולה הזו והפעולות שהיא עושה כדי לקדם את העניין, לפקח על העניין, להביא את הנושא הזה למודעות, בין אם של כלל הציבור ובין אם של חברות וחברי הכנסת.
יוסי יונה: כפי שאת אמרת, חברתי, מתקיים דיאלוג בין אנשי ונשות השדולה לבין משרד החינוך כדי למקסם את האקטיביות של שילוב ילדים עם מוגבלויות בכיתות, וכאן כפי שגם אדוני היושב ראש אמרת בפתח הדברים, שהנושא מתרכז בתפקיד של המורה.