GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זהבית אור יושיע: אני רוצה להבין למה הגן צריך לרשום, אם הם רוצים לדעת, אז הגן רושם, נגיד סתם דוגמא, שעתיים קלינאית תקשורת, שעה פיזיותרפיה התפתחותית, 6 שעות פיזיותרפיה נשימתית וקלינאית תקשורת וכל מה שצריך.
<זהבית אור יושיע: אבל בעצם אתה לא מקבל שום דבר מזה.
יעקב מרגי: זה ישמש אותם למכרז הבא, למחקר עתידי או - - -
<זהבית אור יושיע: אז למה אני צריכה - - -
יעקב מרגי: השאלה שלך במקום, מהדהדת.
<זהבית אור יושיע: אז אני רוצה לדעת למה אני צריכה לחתום על טופס כזה?
<זהבית אור יושיע: לא בא לי לחתום על הטופס, כי אני לא מקבלת את השעות.
יוסי יונה: מה הטופס אומר, שאת מאשרת שקיבלת את השעות?
<זהבית אור יושיע: לא, זה אומר שכאילו אני יודעת שהילד שלי צריך.
<זהבית אור יושיע: אני בהתחלה, לפני שהגעתי לטופס כזה, קדימה מדע פודה את הכסף שלו ממשרד החינוך.
<נלה דוידוב: כל טופס חתום כזה קדימה מדע מקבל עליו כסף - - -
יעקב מרגי: נלה דוידוב, את מועדת, מה זה?
<זהבית אור יושיע: אני חייבת לציין עוד משהו.
<זהבית אור יושיע: לפני שהכרתי את שרונה נמר לא ידעתי למה אני זכאית.
<זהבית אור יושיע: ואז, אחרי שדיברתי עם שרונה - - -
יעקב מרגי: את יודעת שאם לא הייתה שרונה, יש לה זכויות, לא היינו יודעים מה זה קדימה מדע.
<זהבית אור יושיע: אחרי זה גיליתי שבעצם מגיע לי סייעת.
<זהבית אור יושיע: אף אחד לא אמר לי שמגיע לי סייעת.
<זהבית אור יושיע: מה שנתנו לי זה רק מורה ולא נתנו לי שום דבר מעבר לזה.
<זהבית אור יושיע: עוד משהו אחד.
יעקב מרגי: אתם רוצים תשובות, נכון?
<זהבית אור יושיע: עוד דקה אחת, משהו אחד.
יעקב מרגי: לא דקה, משפט.
<זהבית אור יושיע: משפט אחד.
<זהבית אור יושיע: אני רוצה להגיד לאורנה מידן שאני מזמינה אותה אלי הביתה, כי אם היא חושבת שאני נהנית מזה שיש לי ילד - - -
יעקב מרגי: לא, לא, היא לא חושבת.
<זהבית אור יושיע: היא אמרה לי במפורש שאני נהנית מזה שיש לי - - -
<קריאה: היא אומרת את זה ל - - -
<זהבית אור יושיע: שאני נהנית מזה שאני נמצאת עם הבן שלי בבית.
<זהבית אור יושיע: אז אני לא נהנית.
<זהבית אור יושיע: אני לא עובדת.
<זהבית אור יושיע: אני לא רואה אנשים.
יעקב מרגי: אמרת משפט.
<זהבית אור יושיע: אז אני מזמינה אותה אלי הביתה, לבוא - - -
יעקב מרגי: הבנו מהר.
יוסי יונה: אדוני יושב הראש, רק שאלה.
יעקב מרגי: תקשיבו, יש לנו 10 דקות.
יוסי יונה: רק שנייה בבקשה.
יוסי יונה: משרד החינוך הולך להשיב, רק להוסיף שאלה לשאלות.
יוסי יונה: לגבי התקציב שגדל משנת 2015 מ-32 מיליון שקלים ל-45 מיליון שקלים, אני אשמח מאד אם אתם תאמרו למה שימש הגידול הזה.
יוסי יונה: האם לגידול במספר התלמידים - - -
יעקב מרגי: התשובה ברורה.
יעקב מרגי: מאחר שקיצצו בשעות, תבין שהגידול יותר - - -
<רויטל לן כהן: אדוני, חלק מזה זה מה שאני דיברתי עליו.
<קריאה: קיצצו בשעות כך שאנחנו בעצם לא מקבלים שום דבר.
יעקב מרגי: את יודעת מה, בואי נדבר עד 11, נשחרר אותם.
יעקב מרגי: הם יהיו מבסוטים.
יעקב מרגי: מרוצים.
יוסי יונה: אדוני, אני הגשתי שאילתה בנושא הספציפי הזה.
יעקב מרגי: משרד החינוך, תקשיבו, נאמרו פה דברים רבים.
יעקב מרגי: עכשיו אני פותר אתכם מלהגיד למה לא תבטלו את ההפרטה, אלא אם כן יש לכם תכנית ידועה שהולכים לבטל אותה, כי זה לא התפקיד שלכם וזה לא ההחלטה שלכם.
יעקב מרגי: אני רוצה לדעת קודם כל אם יש תכנית כתובה ואושרה, או שזה כרגע טיפול בשלוף – כל אחד מחליט איך.
יעקב מרגי: אם יש תכנית בקרה כתובה, מובנית.
יוסי יונה: עצמאית.
יעקב מרגי: אני מבקש לקבל הסברים על הגידול בתקציב ובד בבד תקציב לתלמיד בשטח.
יעקב מרגי: הטיפולים הפרא-רפואיים ועוד כל השאלות שנשאלו בהמשך.
יעקב מרגי: בבקשה, מי הראשון?
<רחלי אברמזון: אני אתחיל, תודה.
<רחלי אברמזון: קודם כל - - -
יעקב מרגי: קודם כל תציגי את עצמך.
<רחלי אברמזון: להגיד באמת שאנחנו עוסקים בנושא מאד מורכב, מאד רגיש, כי אני מקשיבה קשב רב גם למצוקות שההורים מביעים ומביאים לכאן, ויחד עם זה אני רוצה לדבר על המסגרת הכללית של מה נמצא.
<רחלי אברמזון: אז ראשית אני אבהיר שלא קוצץ דבר ואני רוצה להתייחס - - -
<רחלי אברמזון: תראו, אני הקשבתי לכם.
יעקב מרגי: לא, את לא צריכה לדבר אליהם.
יעקב מרגי: אני לא אתן לאף אחד להפריע, גם אם היא תאמר דברי אפיקורסות, בסדר?
יעקב מרגי: קודם כל היא תאמר מה שיש לה לומר ואף אחד לא יתפרץ פה ואני לא אתן לאף אחד להפריע.
יעקב מרגי: בבקשה רחל.
<רחלי אברמזון: אנחנו פרסמנו מכרז מאד ברור ומאד מדויק והמכרז הזה עבר גם את הוועדה לביקורת המדינה - - -
יעקב מרגי: רחל, לפני כן.
<רחלי אברמזון: רגע, אני רוצה - - -
יעקב מרגי: לא, אני עוזר לך, תני לי.
יעקב מרגי: אני עוזר לך כי יש לנו 10 דקות.
יעקב מרגי: יש לך הרבה מה לומר, אני רוצה להתמקד.
יעקב מרגי: אמרת לא היה קיצוץ, נכון?
יעקב מרגי: אז אל תדלגי.
<רחלי אברמזון: אז אני רוצה להסביר למה.
יעקב מרגי: תסבירי אותו.
<רחלי אברמזון: אז אני מסבירה.
<רחלי אברמזון: במכרז מפורסמות שעות הוראה לתלמידים.
<רחלי אברמזון: יחד עם זה אנחנו דנים במכרז בהיקפים משתנים, שבו גם המשרד לקח על עצמו לומר – לא ניתן רק 4 שעות לילד בגן, אלא ניתן טווח לילדי גן ובית ספר יסודי בין 4 שעות ל-6.
<רחלי אברמזון: ניתן לילדי העל יסודי לא רק להגיד 8 כל אחד, אלא בין ה-6 ל-8, ניתן את המנעד ואת בניית התכנית האישית.
<רחלי אברמזון: לתלמידים הבוגרים מ-י' ל-י"ב, אנחנו החלטנו על מתן זכאות ל-12 שעות.
<רחלי אברמזון: אף אחד סביב השולחן הזה - - -
יוסי יונה: אבל לא כתוב ניידות במסמך.
יוסי יונה: במסמך שאתם פרסמתם כתוב - - -
<רחלי אברמזון: סליחה, אני מדברת על המכרז - - -
יוסי יונה: מ-6 ל-5, מ-8 ל-7.
יוסי יונה: לא כתוב ניוד.
<רחלי אברמזון: סליחה, אני מדברת על זה שיחד עם זה גם במכרז מפורסם שצריך באותה תכנית להתקדם.
<רחלי אברמזון: בשבוע הראשון הוא יקבל רק 4 ובשבוע השני, אם זה בסדר, ניתן 5.
<רחלי אברמזון: ואנחנו מלכתחילה אמרנו שאנחנו ניתן את זה בהתאמה אישית לכל ילד.
<רחלי אברמזון: אני מדברת עכשיו על הילדים החולים בביתם, כי תיכף ניגע באוכלוסיית התלמידים בחינוך המיוחד.
<רחלי אברמזון: ועל זה אנחנו מדברים, שבעצם אנחנו התכנסנו ואמרנו בואו נבחן וכל שנה אנחנו בוחנים יחד עם קדימה מדע.
<רחלי אברמזון: יושבות כאן שתי הרפרנטיות מטעם האגף, שמלוות באופן צמוד ואם שאלתם על בקרה, אז חיה הראל, שממונה על חוק ילדים חולים באגף - - -
יעקב מרגי: עצרי רחלי.
יעקב מרגי: אני עד עכשיו לא הצלחתי להבין ממך את התשובה לגבי הקיצוץ.
<רחלי אברמזון: אין קיצוץ, כי אם ילד בא - - -
<קריאה: יש קיצוץ.
<קריאה: זה ההוכחה של הקיצוץ.
יעקב מרגי: רגע, רגע, את רוצה להשלים את הדיון בחוץ?
יעקב מרגי: את יודעת הכל הרי, אני לא יודע, אני לומד.
יעקב מרגי: לא באתם אלי לעשות פה איזה הפנינג.
יעקב מרגי: תקשיבי, מצד אחד התקציב המספרי גדל, נכון?
<רחלי אברמזון: נכון, אז אני רוצה להראות אותו.
יעקב מרגי: מספר השעות שקיבל תלמיד קוצץ או לא קוצץ?
<רחלי אברמזון: לא, אז אני רוצה רגע להסביר.
יעקב מרגי: מה זה המסמך הזה?
<רחלי אברמזון: איזה מסמך?
יעקב מרגי: יש מסמך שאתם נותנים, תעביר לה, שתראה אותו.
<שרונה נמר: היא יודעת על מה מדובר, היא קיבלה את זה.
יעקב מרגי: שרונה, את לא מפריעה לי.
יעקב מרגי: אתם יודעים, אני אשלח אתכם לוועדות אחרות לקיים את הדיונים האלה.
יוסי יונה: על פניו זה מסמך שפורסם על ידי קדימה מדע ו - - -
<רחלי אברמזון: סליחה, רגע.
יעקב מרגי: את מכירה את המסמך הזה?
<רחלי אברמזון: אני מכירה את המסמך.
יעקב מרגי: אז תסבירי אותו, כדי שנגיע ל - - -
<רחלי אברמזון: אז אני עכשיו אסביר אותו, בסדר?
<רחלי אברמזון: אני רוצה רגע לומר, בתחילת המכרז יצאנו עם 31 מיליון שקלים בשנת 2015.
<רחלי אברמזון: התקדמנו ל-45 מיליון שקלים, כי הוספנו וראינו שהיקף הטיפולים הפרא-רפואיים לא - - -
יעקב מרגי: חצי מיליארד שקלים לא מעניין אותי.
יעקב מרגי: מספר השעות לתלמיד.
<רחלי אברמזון: רגע, רגע.
<רחלי אברמזון: אז אני רוצה להסביר את מספר השעות לתלמיד.
<רחלי אברמזון: היום אנחנו יושבים על היקף של 49 מיליון שקלים ואנחנו נדרשים להתכנס למסגרת תקציבית, מפני שאנחנו מזהים שבתוך המנעד הזה שאנחנו מדברים עליו, ישנם ילדים שמקבלים הרבה מעבר למה שאמור להיות במכרז.
<רחלי אברמזון: ולכן אמרנו - - -
יעקב מרגי: מותר לכם בתוך זה.
<רחלי אברמזון: ולכן אמרנו אם ישנם תלמידים שבתכנית האישית שלהם יכולים להתכנס בין 6 ל-8 ל-7 שעות, אנחנו ניתן 7 שעות.
<רחלי אברמזון: ואם ישנם תלמידים שבין 4 ל-6 יכולים להתכנס ל-5 שעות, יכנסו ל-5 שעות.
<רחלי אברמזון: אין כאן עניין.
<רחלי אברמזון: דבר שני, ההנחיה יצאה.
<רחלי אברמזון: כל התלמידים שקיבלו את השירות בשנה שעברה, אנחנו נותנים להם את המשך השירות ואף מעבר.
<רחלי אברמזון: אז כל הילדים שממשיכים משנה שעברה לשנה מקבלים את אותו הדבר ועוד הוספנו.
<שרונה נמר: איפה?
יעקב מרגי: לא, את לא שואלת.
<שרונה נמר: איפה קיבלתם?
מאיר כהן: אני מבקש לשאול שאלה.
יעקב מרגי: את לא שואלת ולא תקבלי תשובה.
מאיר כהן: האם קרה מצב – ואני חושב ששורש הרע הוא בדבר הזה – שהודיעו למשפחה שהילד אמור לקבל 8 שעות ואז משרד החינוך בא ואמר הוא צריך להתכנס ל-7 שעות.
<שרונה נמר: כן.
יעקב מרגי: הוא שאל אותך?
מאיר כהן: המסגרת מאד נכונה.
מאיר כהן: אני חושב שהמשרד צריך לעבוד ולעמוד על התקציב.
מאיר כהן: אם באמת המסגרת הייתה 45 מיליון שקלים וחרגתם ב-9 מיליון שקלים, זכותם לבקש.
מאיר כהן: אבל איפה שורש הבעיה?
מאיר כהן: שכשבאים ומודיעים לילד ולהוריו – מגיעים לך 8 שעות וחודש אחרי זה מחליט התקציבן שהוא נסוג מזה, ההורים - לא משנה מה יהיה - הם לא תופסים את הרציונאל שאני תופס.
מאיר כהן: הם מבחינתם קיבלו אישור ל-8 שעות, קיצצו להם ב-7.
מאיר כהן: יש קיצוץ.
מאיר כהן: אתם צריכים להימנע מהדברים האלה.
מאיר כהן: אתם צריכים להימנע בגלל הרגישות.
<רחלי אברמזון: אז אני רוצה רגע להסביר עוד פעם את העניין של הקיצוץ.
<רחלי אברמזון: הילדים שקיבלו כבר את השירות, לאף אחד לא נאמר שקיצצו להם.
<רחלי אברמזון: יחד עם זה אני אגיד לכם איפה אנחנו מזהים את הקושי ואת הבעיה.
<רחלי אברמזון: שעות סיוע למשל לא הוגדרו במכרז.
<רחלי אברמזון: בעצם יכולתי לבוא ולומר – שעות הסיוע אני מגדירה אותם 20 שעות.
<רחלי אברמזון: נקודה.
<רחלי אברמזון: מי מתווכח על זה?
<רחלי אברמזון: אין כאן הגדרה של שעות הסיוע.
<רחלי אברמזון: הן לא זהות בכלל, אבל מגיעים הורים ומבקשים אחד לאחד את מה שהילד מקבל בתוך מסגרת חינוכית.
<רחלי אברמזון: כשילד נמצא בתוך כיתה - - -
<קריאה: זה מה שכתוב במכרז, זה בחוק.
<קריאה: אבל זה כתוב במכרז.
<רחלי אברמזון: כשילד נמצא בתוך מסגרת חינוכית, יש - - -
מאיר כהן: הוא מקבל סייעת.
<רחלי אברמזון: כשילד נמצא בתוך כיתה, בתוך מסגרת חינוכית, יש מורה ויש סייעת לכיתה.
<רחלי אברמזון: לפעמים יש שתי סייעות בכיתה, אבל כשיש לנו 340 תלמידים אם אוטיזם, שמגיעים עכשיו עם בקשה לשבת בבית בגלל חרדות, בגלל קשיים כאלה ואחרים, כל ילד זכאי מתוכם, חלקם באמת ילדים שאנחנו מזהים את המורכבות ולכן התכנית נבנית לכל ילד.
<רחלי אברמזון: כך שזה לא גורף שילד מקבל 5 שעות - - -
יעקב מרגי: רחלי, רגע.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר מיציתי את סוגית הקיצוץ, כי לא מיציתי אותה, את יודעת למה?
יעקב מרגי: מרגע שאין לי תכנית שמחייבת אותך כמשרד - - -
<רחלי אברמזון: יש לי תכנית.
יעקב מרגי: אני צריך לקבל אותה, לדון עליה.
<רחלי אברמזון: אז תקבל.
יעקב מרגי: אז יפה, אנחנו נקבל אותה ונדון בה.
יעקב מרגי: תכנית – שזה לא היום לפי החלטה כזו, החלטה אחרת.
יעקב מרגי: ואם יבוא גורם מקצועי ממשרד החינוך שיבוא ויחליט שצריך לשנות את התכנית, עומדת לו הזכות כי הוא הגורם - - -
יעקב מרגי: אבל שיהיה דיון עליה, זו הנקודה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר מיציתי את הנושא של הקיצוץ.
יעקב מרגי: אני מבקש לדעת – אמרת שיש בקרה.
יעקב מרגי: אמרת שיש שתי נשים נפלאות שיושבות, שותפות לדיונים, אין לי בעיה.
יעקב מרגי: את יכולה לומר לי מה גודל הבקרה לתקציב של 49 מיליון שקלים?
יעקב מרגי: כמה אנשים זה כולל מעבר לחיה?
<רחלי אברמזון: יש מפקחים בשטח שהם המפקחים על המסגרות - - -
יעקב מרגי: מפקחים ספציפיים לקדימה מדע, ילדים חולים?
<רחלי אברמזון: רגע, אבל - - -
יעקב מרגי: סליחה, אני לא יודע לשאול שאלות?
<רחלי אברמזון: לא סיימתי עדיין.
<רחלי אברמזון: אבל בכל מתי"א, בכל מרכז תמיכה יישובי אזורי, יש לנו כאלה 68 מרכזים ברחבי הארץ, יש מומחית תחום לעניין ילדים חולים, שזה התפקיד שלה, ללוות את הילדים החולים בביתם וזה התפקיד שלה - - -
יעקב מרגי: טוב, יש התייחסות?
<קריאה: אני גם אשמח להגיב אחר כך.
יעקב מרגי: ואני לא אשמח שתפריעי לי יותר, שמעת?
יעקב מרגי: אל תנצלו את זה.
יעקב מרגי: אתן לא הוגנות.
יעקב מרגי: באים לעזור לכם.
יעקב מרגי: אתם רוצים לקשקש, תקשקשו.
יעקב מרגי: לא יהיה סיכום.
יעקב מרגי: מה, אתם לא רואים שזה דיון רציני?
יעקב מרגי: יושבים חברי הכנסת מוטי יוגב, מאיר כהן, יוסי יונה, אנוכי, יושבים מתחילת הדיון כדי לתת לכם – עאידה הגיעה, ברוכה הבאה, יושבת ראש ועדה עסוקה.
יעקב מרגי: לא, אני לא יכול להירגע, כי אני משקיף משאב ציבורי.
יעקב מרגי: אני רוצה להגיע כבר סוף סוף לתכלית ראויה בקדימה מדע עם ילדים חולים.
יעקב מרגי: אני לא מצליח להגיע לתכלית ראויה.
יעקב מרגי: יבוא גורם מקצועי, אין לי בעיה.
יעקב מרגי: שיבוא.
יעקב מרגי: יהיה דיון, אמרנו בסוגיה הזו.
יעקב מרגי: תכנית הבקרה – יש תכנית כתובה, כמה פעמים - - -
<רחלי אברמזון: יש נוהל.
יעקב מרגי: יש תכנית יזומה לבקרה?
יעקב מרגי: שוב, החטא הקדמון זה שלא הבאתם את זה לכאן, לא דנו בה ולא נגענו בה.
יעקב מרגי: אני מבקש להגיש לי את שתי התכניות האלה.
<רחלי אברמזון: אוקיי.
יעקב מרגי: עכשיו הטיפולים הפרא-רפואיים.
<רחלי אברמזון: כן?
<קריאה: שניתנים במסגרת.
יעקב מרגי: ניתנים, לא ניתנים, מחסור, יש מצוקה, איך, איפה יש מצוקה?
<רחלי אברמזון: אני אגיד כך, קודם כל הטיפולים הפרא-רפואיים זה אחת הסוגיות שבגינה אנחנו כל הזמן מרחיבים את ההיקף התקציבי של המכרז, אז כך שאם זאת הסיבה, אז כמובן שהטיפולים האלה ניתנים.
<רחלי אברמזון: יחד עם זה, זה נכון שאנחנו - - -
יעקב מרגי: רחל, יש פער בין מה שההורים טוענים לבין מה שהמשרד מציג.
יעקב מרגי: את אומרת מצד אחד הוספנו תקציב ייעודי לסיפור הזה.
יעקב מרגי: זאת אומרת שזה ניתן.
יעקב מרגי: את יכולה לומר לי בוודאות שזה ניתן?
<רחלי אברמזון: אני יודעת, כי יש לי בקרה.
יעקב מרגי: לא, זה ששילמת – בטוח שילמת.
<רחלי אברמזון: לא, יש לי דיווח על שעות, אחד לאחד ביצוע בפועל, כולל שמות המטפלים, איפה הם היו, באיזו שעה הם היו וכמה הם נתנו.
יעקב מרגי: על ביצוע?
יעקב מרגי: חתימת הורים על ביצוע?
<רחלי אברמזון: על ביצוע.
<רחלי אברמזון: מורה לא יכול לחתום אלא אם ההורים - - -
יעקב מרגי: אז מה הפער?
יעקב מרגי: את יכולה להסביר לי את הפער?
<רחלי אברמזון: אני אגיד איפה הפערים, כי אני גם קשובה ואני מכירה גם את הסוגיות והמקרים.
<רחלי אברמזון: ישנם באמת מוקדים מסוימים, שאם גם היינו כאן בדיונים הקודמים על כל הנושא של הטיפול הפרא-רפואי יחד עם משרד הבריאות ויחד איתנו לגבי מתן השירות הזה, אנחנו לפעמים מזהים חסר באנשי מקצוע.
<רחלי אברמזון: חסר באנשי מקצוע שמוכנים גם להגיע הביתה, בגלל הרגישות ובגלל המורכבות של השירות הזה, ומצד שני גם חסר במקומות בפריפריה.
<רחלי אברמזון: כשאנחנו מדברים על נסיעה רחוקה, לא תמיד אנחנו יכולים להסדיר באזור קריית גת או באזור אשדוד או באזור הערבה או קריית שמונה.
יעקב מרגי: זה לא את צריכה להשיג.
<רחלי אברמזון: לא, אז אני אומרת - - -
יעקב מרגי: יש פה זכיין שהלך למכרז.
יעקב מרגי: התחייב למדינה.
<רחלי אברמזון: אז הוא יושב פה.
יעקב מרגי: שנייה, לא, אני בכוונה שם אותו בסוף.
יעקב מרגי: את יודעת מה, גם לא בא לי בכלל שהוא יענה.
יעקב מרגי: את הריבון, את הרגולטור, את המשלמת.
יעקב מרגי: הכי קל להגיד הנה הוא פה, שיענה.
יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה – הזכיין זכה במכרז, יש לו מפרט.
יעקב מרגי: את משלמת.
יעקב מרגי: את אומרת שיש תכנית בקרה.
יעקב מרגי: היה צריך לצוף לך שבאזור גליל, נגב לצורך העניין, שאנחנו יודעים שיש מצוקה, יש מחסור במקצועות הפרא-רפואיים, וחבל ששר הבריאות לא יושב פה, בדיונים האלה, לשמוע את המצוקה הזו, בשביל להתחיל לשחרר התמחות או תקני התמחות, כי זה כבר זועק לשמיים.
יעקב מרגי: אולי פעם בחוסר המודעות, לפני 40-50 שנה חשבו שהמקצועות האלה זה משהו שהוא זניח ולא הכרחי.
יעקב מרגי: זה מוכח.
יעקב מרגי: זה הכרחי.
יעקב מרגי: זה עושה רגרסיה לילדים שלא מקבלים את הטיפול הזה.
יעקב מרגי: אומר לך האבא אל פריצות דיסק לילד שלא מקבל את הטיפול.
<אריק בן חמו: לא, חוליות שבורות, לא פריצות דיסק.
יעקב מרגי: סליחה, עוד יותר חמור.
יעקב מרגי: אני בא ואומר לך, יש פער?
יעקב מרגי: מה עשיתם בשלוש השנים האחרונות?
יעקב מרגי: אם המכרז של קדימה מדע, הזכיין יגיד לו תשמע, לא מעניין אותי, לך תביא עובדים זרים, לך תעשה, לך תעמוד בתנאי המכרז.
<רחלי אברמזון: לא, אני אתן לך דוגמא.
<רחלי אברמזון: קדימה מדע הביאו קלינאית תקשורת מירושלים, לאזור שהוא לא שייך בדיוק לאזור ירושלים.
<רחלי אברמזון: אז זה כן נעשה.
<רחלי אברמזון: זה נעשה - - -
יעקב מרגי: אבל עדיין יש פער.
יעקב מרגי: את בעצמך אומרת שיש פער.
<רחלי אברמזון: הפער הוא, כשאנחנו מחפשים את המענה ואנחנו לא בדיוק מוצאים אותו.
<רחלי אברמזון: תראו, אני לא רוצה להיכנס - - -
יעקב מרגי: בדיון הראשון - - -
<רחלי אברמזון: רק שנייה, אני באמת לא רוצה להיכנס למקרים פרטניים על שלוש שנים וכו', כי צובעים כאן את כל הצבע הזה ב - - -
יעקב מרגי: אל תברחי לשם.
<רחלי אברמזון: סליחה, לא, אני לא אברח.
יעקב מרגי: לא, לא, רגע, רחלי, סליחה.
יעקב מרגי: זה שאת מכירה את המקרים זה טוב, זה שההורים האלה הם גם מייצגים את כלל ההורים וגם יש להם בעיות אישיות, פרטניות עם הילדים שלהם, זה לא המפלט שלנו כמשרד, זה לא המפלט שלי כחבר כנסת ולא המפלט של קדימה מדע.
יעקב מרגי: הבעיה הידועה היא על השולחן: יש מחסור במקצועות הפרא-רפואיים בפריפריה.
<קריאה: גם במכרז.
יעקב מרגי: לכו תתכנסו, תתקנו, תגידו לקדימה מדע תקשיב, מבחינתי או שהשירות הזה בתמורה עולה X, או שאת נותנת לו תוספת תקציבית.
יעקב מרגי: אם עולה לו להביא 500 שקלים לא מירושלים, מצדי גם מהונגריה, שיביא, שייתן אותם, אבל המדינה צריכה לשלם, המדינה צריכה להוביל מהלך כזה.
יעקב מרגי: אם לא נעשה מהלך כזה בשלוש השנים האחרונות, זאת אומרת יש בעיה, תסלחו לי כולם על הביטוי – הכלבים נובחים, השיירה עוברת ואני לא רוצה להגיד לך עוד משהו.
<רחלי אברמזון: זה לא, זה אתם אומרים.
<רחלי אברמזון: סליחה - - -
יעקב מרגי: תני לי תשובה על הפער במקצועת פרא-רפואיים.
<רחלי אברמזון: לא, אני רוצה להגיד, מפני שבסוף אנחנו מתכנסים לשלושה, לחמישה מקרים, אבל רוב הילדים מקבלים את המענה.
<אבנר עורקובי: חבל שלא הבאנו את כולם לפה.
יעקב מרגי: אבנר, אתה לא צועק עליה, עם כל הכבוד לך.
<קריאה: זה קשקוש.
יעקב מרגי: אתה לא צועק.
יעקב מרגי: רחלי, אם זו התמונה כמו שאת מציקה, אז את עושה חטא לעצמך.
יעקב מרגי: היית צריכה לפתוח את הדברים בשאלה – כשעברנו לשאלה של הטיפולים הפרא-רפואיים – לבוא ולהגיד סליחה, עם כל הכבוד אין פער.
יעקב מרגי: יש חמישה-שישה מקרים שאנחנו מתמודדים איתם, אבל זו לא תמונת המצב.
יעקב מרגי: את בעצמך, את יכולה לומר לי שזאת תמונה המצב?
יעקב מרגי: שיש חמישה-שישה מקרים?
<רחלי אברמזון: אני רוצה להגיד שאם יש פער בנושא הפרא-רפואי, הוא לא רק צובע את קדימה מדע.
<רחלי אברמזון: ויחד עם זה לגבי ה - - -
יעקב מרגי: קדימה מדע לא מעניין אותי.
<רחלי אברמזון: אבל עוד הפעם אני רוצה להגיד לגבי הנושא הזה של מקצועות הבריאות, אנחנו מטפלים ברמה מערכתית, בלי שום קשר לקדימה מדע.
<רחלי אברמזון: יחד עם זה, אם אני מתכנסת והדיון עכשיו נוגע בקדימה מדע, אני רוצה להגיד שזה מקרים בודדים שנמצאים על שולחננו, נקודה.
<רחלי אברמזון: עכשיו, רגע, אם יש מאות ילדים, סליחה, אני חייבת להגיד את זה - - -
יעקב מרגי: אין הדיון נגמר, מה אתם רוצים?
יעקב מרגי: אל תרימו ידיים.
<רחלי אברמזון: אם ישנם מאות ילדים בקדימה מדע, שלא מקבלים טיפולים פרא-רפואיים, אני רוצה לראות את זה כתוב על שולחני, נקודה.
יעקב מרגי: את אומרת שאין לך את זה?
<רחלי אברמזון: אין.
יעקב מרגי: רגע, רגע, את באה ואומרת - - -
יעקב מרגי: סליחה גברתי, אני לא אזמין אתכם לדיונים הבאים.
<אבנר עורקובי: פעם הבאה כולם יבואו.
יעקב מרגי: לא, לא, אני לא אכניס אתכם, עם כל הכבוד.
יעקב מרגי: אלימות לא כאן, תעשו בכבישים.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, פה אתה לא תעשה שוק.
יעקב מרגי: אל תעשו שוק.
<קריאה: זה לא אלימות, אנחנו - - -
יעקב מרגי: דיברתי איתו, לא עניתי לך.
יעקב מרגי: אין לכם רשות דיבור, אל תפריעו לי.
יעקב מרגי: כרגע אני בא ואומר רחלי, את אומרת בצורה החלטית, חד משמעית - - -
יעקב מרגי: הפערים בטיפולים הפרא-רפואיים זה מקרים בודדים - - -
<רחלי אברמזון: בקדימה מדע.
יעקב מרגי: במה שקשור לילדים חולים.
<רחלי אברמזון: מספר מקרים, כן.
<רחלי אברמזון: מספר מקרים.
יעקב מרגי: אנחנו לא דנים כרגע על כל המדינה.
יעקב מרגי: מדברים כרגע על קדימה מדע.
<רחלי אברמזון: בדיוק על זה אני - - -
יעקב מרגי: מספר מקרים בודדים ואת אומרת את זה בצורה נחושה.
<חלי אברמזון: חד משמעית.
יעקב מרגי: עומדת לפתחי - - -
<רחלי אברמזון: אם יש - - -, אני רוצה - - -
יעקב מרגי: סליחה, אני מדבר עכשיו ואתם לא עונים לי, אתם מקשיבים.
יעקב מרגי: אני עוזר לך, גברת דוידוב, אל תפריעי לי.
יעקב מרגי: אני בא ואומר – יש פה אמירה חד משמעית, החלטית.
יעקב מרגי: אם יש לכם תמונת מצב אחרת, אני מבקש את הסעד הזה.
יעקב מרגי: אני מבקש מכם את הסעד הזה, תביאו לי, תציגו לי אותו.
<קריאה: כן, אני אביא לך - - -
יעקב מרגי: תשלחו לי מייל מסודר, פרטני.
<קריאה: אנחנו נשלח לך לפחות עם 50 משפחות במהלך החודש הקרוב.
מאיר כהן: צריך לדייק.
מאיר כהן: עם 50 משפחות שהילדים לא מ - - -
יעקב מרגי: בסדר, הבנתי ממך, תודה.
<רחלי אברמזון: אני רוצה להגיד עוד דבר אחד.
<רחלי אברמזון: אם במסגרת המכרז תלמיד זכאי, כי אנחנו באמת מנסים לתת את המענים גם בהתאם למסגרות, אבל אם ילד במסגרת המכרז זכאי לארבע שעות, במכרז כתוב 3 אבל אנחנו מאפשרים גם 4 שעות.
<רחלי אברמזון: והילד זקוק למשל - - -
אילן גילאון: את זה אני שואל - - -
יעקב מרגי: אילן, שנייה, תן לה לסיים כי אני רוצה להתכנס לסיכום.
<רחלי אברמזון: יש מסמכים תומכים ו - - - לכן אנחנו באמת מבקשים, כי לגבי ילדים חולים בדרך כלל אנחנו זקוקים למעקב הרפואי.
<רחלי אברמזון: לפעמים מחמיר מצבו של ילד, לפעמים משתפר מצבו.
<רחלי אברמזון: אני רוצה רגע להסביר על הטיפול.
<רחלי אברמזון: לפעמים המענה, בדרך כלל המענה מתכנס לארבע שעות ממקצועות הבריאות הפרא-רפואיים, אבל למשל ילד זקוק לפיזיותרפיה נשימתית, אז הוא מקבל 6 שעות פיזיותרפיה נשימתית.
<רחלי אברמזון: אז מתוקף המכרז בעצם כל השעות נמצאות בטיפול של הפיזיותרפיה הנשימתית, אבל אנחנו עדיין אומרים רגע, אז אנחנו נאפשר אולי לחפש את קלינאית התקשורת בתוספת, למרות שעל פי המכרז הוא אינו זכאי, אבל אנחנו מדברים - - -
מאיר כהן: אבל אם יש ילד שהוא - - -
<רחלי אברמזון: לכן אם הורה רוצה גם וגם וגם, לא תמיד אנחנו - - -
<רויטל לן כהן: מה זה רוצה?
<רויטל לן כהן: זה מה שהילד צריך.
<רויטל לן כהן: אבל למה היא אומרת שילד רוצה?
<קריאה: יש ילד מונשם, את יכולה לגזול ממנו את הטיפולים נשימתיים שיצילו את החיים שלו?
יעקב מרגי: גברתי, אני לא רוצה להוציא אותך, כי הדיון נגמר וחבל סתם, אבל תקשיבי - - -
<קריאה: אבל אני שואלת אותך שאלה, ילד מונשם - - -
יעקב מרגי: שאלת שאלה, הבנתי, תודה.
<קריאה: ילד מונשם.
יעקב מרגי: רחלי - - -
מאיר כהן: הבנו את זה.
מאיר כהן: את צודקת, תירגעי.
<רחלי אברמזון: לכן אנחנו מדברים על צורך של הילד לצורך מתן המענה.
יעקב מרגי: הצורך של הילד בלבד.
<רחלי אברמזון: הילד, בדיוק.
יעקב מרגי: לא של האמא, לא של משרד החינוך.
<רחלי אברמזון: לא, לא.
יעקב מרגי: לא של משרד החינוך.
<רחלי אברמזון: משרד החינוך מכתיב, רגע, אני אתן את הדוגמא.
<רחלי אברמזון: לכן משרד החינוך - - - חד משמעית לתת גם את זה וגם טיפול נוסף, אם צריך קלינאי תקשורת, אם צריך מרפאת בעיסוק, להוסיף על מה שהוא מקבל בצורך הבסיסי שלו.
<רחלי אברמזון: ולכן מה שאני רוצה לומר, באמת הבחינה היא בחינה אישית על כל - - -
יעקב מרגי: תגידי, אני שואל אותך שאלה מתבקשת.
יעקב מרגי: מרגע שמשרד החינוך לקח על עצמו את הטיפול הפרא-רפואיים, הילד הזה תלוי אך ורק במשרד החינוך בטיפולים הפרא-רפואיים.
יעקב מרגי: שאלתי, אמרתם כן.
<רחלי אברמזון: אנחנו גם אפשרנו ל - - -
יעקב מרגי: רגע, אז אל תגידו לי למה.
יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה, אתם מגובים באיזה צוות רפואי שיודע לומר מה ילד מונשם צריך?
יעקב מרגי: מה ילד עם שיתוק מוחין צריך?
<רחלי אברמזון: ההורים טוענים למה אני צריך - - -
<קריאה: יש לך מכתב מרופא.
יעקב מרגי: שנייה, גברתי, אל תצעקי עליה.
<קריאה: אבל יש מכתב מרופא, יש דברים ברורים שהרופאים שלי רשמו לילד שלי.
<קריאה: היא דיברה ספציפית על הבן שלי.
<רחלי אברמזון: אני לא מדברת.
<רחלי אברמזון: אני רוצה רגע לומר, אם הרופא – וזאת הנקודה שבה הרופאים מלינים, על זה שכל פעם הם נדרשים להעביר את המסמך.
<רחלי אברמזון: המסמך חייב להיות מוצג בפנינו, כי על סמך הבדיקה או האמירה של הרופא, אנחנו מבצעים את הטיפול ואנחנו בונים את התכנית הפרא-רפואית.
מרדכי יוגב: אני אדבר במשפטים מאד קצרים.
מרדכי יוגב: ראשית לתחושתי ואני יודע שיש פה ותיקים ממני בדיון, הדיון לא תם והוא חייב להימשך.
מרדכי יוגב: אחד.
מרדכי יוגב: שניים, אני גם משבח את רחלי, כי בזמן האחרון בפניות שלי אליה, לכל פנייה קיבלתי מענה.
מרדכי יוגב: יחד עם זאת אני מרגיש שיש פה משהו לא הגיוני
יעקב מרגי: יש פה פער.
מרדכי יוגב: אם צריך יותר טיפולים, זה לא משרד החינוך.
מרדכי יוגב: היה צריך להפקיע את זה ממשרד החינוך, להשיב את זה למשרד הבריאות ולשאול את השאלות האלה, כי ילד חייב את מלוא הטיפול שלו, בכל הדברים ולא רק את שש השעות שלפעמים מוקצות לו בקדימה מדע.
מרדכי יוגב: זה פשוט לא הגיוני.
מרדכי יוגב: לכן צריך את זה בהמשך.
מרדכי יוגב: אנחנו גם במשרד העבודה והרווחה והוא היה צריך לעשות את זה במשותף, נדבר על כך.
מרדכי יוגב: אנחנו באים לזה והפערים הם גדולים.
מרדכי יוגב: רחלי, אני נפגשתי עם משפחות בנגב, חברי - - - בנגב לילדים אוטיסטיים עם פערים מאד גדולים ופניתי אלייך עם פרטני אחד, אבל נפגשנו עם חמש משפחות.
מרדכי יוגב: הפערים הם גדולים, לפחות בתחושות שלהם בגזרת באר שבע, עומר.
מרדכי יוגב: יש מחסור חמור הן בהכשרה באוניברסיטת הנגב וצריך להביא את המל"ג לעניין; הן בהתמחות בסורוקה וצריך להביא את משרד הבריאות לעניין.
יעקב מרגי: זו בעיה לאומית.
מרדכי יוגב: בסדר, אז צריך.
מרדכי יוגב: בשורה תחתונה אני אומר המצוקות קשות, הדיון חייב להימשך בפרקי זמן קצרים ולצרף לתוכו גם את - - - וגם את העבודה והרווחה ואת הבריאות, - - - את החינוך.
יעקב מרגי: אם אתה רוצה לקבור את זה, תחלק את זה לארבעה.
מרדכי יוגב: עוד נדבר על כך.
יעקב מרגי: טוב, בבקשה, חברת הכנסת עאידה.
<רויטל לן כהן: המחסור הוא בכל הארץ.
<קריאה: אני יודעת, קדימה מדע אמרו את זה.
יעקב מרגי: גברתי, אולי תצאי להירגע.
יעקב מרגי: הנושא טעון, תני לנו לסכם את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: כאשר מדברים על זכויות גם רפואיות, טיפוליות וגם חינוכיות, זה שתי זכויות נפרדות.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר שאחת תבוא על חשבון השנייה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר אם מוקדש במכרז – ואת המכרז אתם כתבתם אותו, אתם שמתם את הנהלים בתוך המכרז.
עאידה תומא סלימאן: אם הקדשתם 6 שעות, כי זה מה שהתקציב מאפשר, זה לא יכול להיות שהרפואי בא על חשבון החינוכי, כי בסופו של דבר המטרה העיקרית, כי יש ילדים שהם רב טיפוליים.
עאידה תומא סלימאן: הם צריכים טיפולים בכמה אסכולות, אז אי אפשר לבוא ולהגיד שש שעות ונתחלק ונראה מה שאפשר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שה הדבר הראשון שרציך לטפל בו.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני הוא המצב באוכלוסייה הערבית ואצל ילדים חולים ערבים.
עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שבאתר שאמור להנגיש את הזכויות אין את השפה הערבית, זה דבר שאי אפשר לעבור עליו בשקט.
יעקב מרגי: אבי, בדיון הקודם אמרתם שיש את זה בשפה הערבית.
<אבי זיו: יש.
<אבי זיו: אני אשמח לדבר.
עאידה תומא סלימאן: דבר שני הוא מנגנון הבקרה.
עאידה תומא סלימאן: הרבה מהיועצות בבתי הספר והרבה מההורים מדברים על מצב שבו הם מגישים את הבקשות, מחכים, מחכים, לא חוזרים אליהם עם תשובה.