GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זיוה מקונן דגו: ואחר כך אל תעשו לנו הנחה.
יעקב מרגי: היא לא רוצה.
יעקב מרגי: היא אומרת אנחנו לא רוצים.
יעקב מרגי: תנו לנו הזדמנות שווה ומכאן והלאה.
יעקב מרגי: לכן אני מבקש ממך, אני לא יודע אם את יכולה, אני מבקש שוב ושוב להביא את זאת בפני ראשי האוניברסיטאות.
יעקב מרגי: אכן כן, הפסיכומטרי הוא אחד החסמים.
יעקב מרגי: לשאר הדברים יש לנו, יש ואנחנו לא רוצים בלי.
יעקב מרגי: אבל יש חלופות שהן לא מוטות תרבות והן הוכיחו את עצמן.
יעקב מרגי: עובדה, האוניברסיטה העברית ברפואה קיבלה את פויירשטיין, וסליחה שאני לא אומר את הסוג השני, כי אני לא מכיר.
יעקב מרגי: אני לא זוכר, סליחה.
<קריאה: לא רק ברפואה.
יעקב מרגי: אז בואי תאמרי לנו אם יש קצת קצת פתיחות.
<דבורה מרגוליס: טוב, דבורה מרגוליס, ראש מינהל ור"ה.
יעקב מרגי: ור"ה זה ועד ראשי האוניברסיטאות.
<דבורה מרגוליס: ושוב האוניברסיטאות כאן, אני לא יודעת אם יש כאן מכללות.
<דבורה מרגוליס: אני מניחה שלא, כרגיל.
<דבורה מרגוליס: לגבי - - -
יעקב מרגי: למה, לפעמים הם באים.
<דבורה מרגוליס: תגיד מתי, אני אשמח.
יעקב מרגי: אמרתי, לפעמים.
<דבורה מרגוליס: בדרך כלל הן לא, אבל אני מדברת בשם שבע אוניברסיטאות למחקר שחברות בור"ה.
<דבורה מרגוליס: האוניברסיטה הפתוחה, שהוא משקיף אצלנו, דיבר וזה מסלול נוסף שקיים.
<דבורה מרגוליס: לגבי העניין של הכניסה לאוניברסיטה.
<דבורה מרגוליס: בעקבות יוזמה עוד מלפני שלוש שנים של שר החינוך שי פירון, זה עוד היה קיים גם קודם אבל זה מאד הורחב לבקשתו וביזמתו.
<דבורה מרגוליס: יש בין 60% ל-80% מהחוגים היום באוניברסיטאות, שלא דורשים פסיכומטרי אם יש לך בגרות מאד מאד טובה.
<דבורה מרגוליס: המסלולים האלה שקרואים מסלולי קבלה ישירה ללא פסיכומטרי, נמצאים בכל המוסדות.
<דבורה מרגוליס: המידע הזה קיים, הוא גלוי בכל האתרים של האוניברסיטאות.
<דבורה מרגוליס: זה פתוח, זה אפשרי וזה פתוח באמת למי שהבגרות שלו היא מאד מאד טובה.
<דבורה מרגוליס: לגבי פויירשטיין – האוניברסיטה העברית אכן אימצה את פויירשטיין כחלופה לפסיכומטרי לאוכלוסייה יוצאת אתיופיה.
<דבורה מרגוליס: אני יודעת שמוסדות נוספים בודקים את העניין ויכול להיות שיאמצו גם הם.
<קריאה: גם בר אילן.
<דבורה מרגוליס: בבקשה, כבר רשמית יוצא.
<דבורה מרגוליס: אני עודכנתי רק שזה היה בבדיקה, אז יופי.
<דבורה מרגוליס: באוניברסיטת בן גוריון הלכו על מהלך אחר ביוזמה של הרקטור, הפרופסור צבי הכהן.
<דבורה מרגוליס: אצלם יש מסלולים שהם מעין חלופה לפסיכומטרי בתוך האוניברסיטה.
<דבורה מרגוליס: סטודנטים, תלמידים או כאלה שמועמדים ללימודים, להיות סטודנטים באוניברסיטת בן גוריון, נכנסים למעין מסלולי מכינה או מסלולי קורסי הכנה, שזה איזה שהוא דמוי פסיכומטרי.
<דבורה מרגוליס: אני אומרת שבאוניברסיטת בן גוריון עשו מהלך אחר ויצרו - - -
אלעזר שטרן: למי זה פתוח בבן גוריון?
<דבורה מרגוליס: זה פתוח למעשה לכל מי שרוצה להתקבל ובדרך כלל מי שפונה למסלולים האלה זה מי שהבגרות שלו אינה מספיקה או שהפסיכומטרי שלו אינו מספיק.
<קריאה: אני רק אגיד שבאוניברסיטה העברית מדובר על פחות, עד 20 מקסימום סטודנטים בשנה.
<קריאה: כשמדובר באוניברסיטה שיש לה 23,000 סטודנטים בערך.
<קריאה: הפויירשטיין.
<קריאה: שתבינו.
אלעזר שטרן: ואיזה ביקוש יש לזה?
<קריאה: צריך לשאול את פויירשטיין.
אלעזר שטרן: תשאל, זה מעניין.
אלעזר שטרן: אולי זה 20 נוספים.
<יהודית גידלי: אני הזמנתי אותו.
<קריאה: 20 ופחות.
יעקב מרגי: טוב, דבורה, סיכום.
<דבורה מרגוליס: בסדר, אז לסיכום.
<דבורה מרגוליס: רק הערה שאני חייבת להעיר.
<דבורה מרגוליס: סף הקבלה לאוניברסיטה הוא כן שייך לחופש האקדמי לא במובן שרוצים לשים פה חומה ולא לאפשר, אלא אוניברסיטאות – ופה אולי אני לא אתייחס לחלק שלא חייב לשים בשולחן – אבל לאוניברסיטאות יש חשיבות מאד מאד גדולה שמי שנכנס ומתחיל ללמוד, יסיים שלוש שנים של תואר ראשון או שנתיים או כמה של תואר שני.
<דבורה מרגוליס: כל העניין של נשירה יכול לעשות נזק הרבה יותר גדול, במיוחד למי שהוא עולה חדש או יוצא אתיופיה או מאוכלוסייה מוחלשת כזו או אחרת, אם הוא נושר באמצע הלימודים.
<דבורה מרגוליס: בפגיעה במוטיבציה, הפגיעה בדימוי העצמי וכו', הנזק הוא אדיר.
<דבורה מרגוליס: לכן האוניברסיטאות כן לוקחות על עצמם לסנן ולבדוק ולקחת את אלה שהן חשובות שהם מסוגלים לסיים תואר.
<דבורה מרגוליס: וזה מה שבא לעשות הפסיכומטרי.
<דבורה מרגוליס: בינתיים, למרות כל החלופות, זה עדיין כלי הניבוי הטוב ביותר לעניין הזה.
<דבורה מרגוליס: לנקודה הזאת של האם אם הוא מתחיל שנה א' הוא גם יסיים שנה ג' וייצא עם אותה תעודה או נייר שאנחנו כולנו רוצים שהוא ייצא איתו.
<דבורה מרגוליס: בכל האוניברסיטאות יש תוכניות ליווי ייעודיות לאוכלוסיות האלה וכל התאחדויות הסטודנטים, האגודות המקומיות, יכולה לספר כאן נציגת התאחדות הסטודנטים, יש רכזים/רכזות שמטפלים באוכלוסייה הזאת.
<דבורה מרגוליס: יש ליווי אישי וליווי פרטני.
<דבורה מרגוליס: גם את בעניין הכלכלי כמובן מנסים לסייע גם בהמשך הלימודים.
<דבורה מרגוליס: אף אחד לא חרש לדבר הזה.
<דבורה מרגוליס: האוניברסיטאות רואות את זה, מרגישות את זה.
<דבורה מרגוליס: אף אחד לא יושב פה על שום ירח ולא קופץ לשום פלנטה אחרת.
<דבורה מרגוליס: אבל שוב, כשהתנאי הוא – מי שמתחיל שנה א', שיסיים שנה ג' וזהו.
<דבורה מרגוליס: שמירה על הרמה האקדמית.
יעקב מרגי: יעל רוצה להשים במספר משפטים?
<יעל סימן טוב: כן, רק לעניין גיוון תחומי הלימוד.
<יעל סימן טוב: אני חייבת תשובה, כי מעבר לתכנית הזאת שציינתי ומעבר לעבודה שאנחנו באמת מקבלים והתוצרים של מערכת החינוך בכל מה שקשור לחמש יחידות מתמטיקה, כמו שזיוה הציגה, הם מאתגרים ולכן יש את המכינות שאמורות בעצם להשלים את הפער הזה לכיוון המדעים.
<יעל סימן טוב: יש לנו תכנית בנוסף לכך, שנקראת הישגים להייטק.
<יעל סימן טוב: הצגתי את תכנית הישגים להנגשת ההשכלה הגבוהה בפריפריה.
<יעל סימן טוב: בתוך הישגים יש לנו תכנית שנקראת הישגים להייטק, שמביאה צעירים מהפריפריה הגיאוגרפית והחברתית לתואר ראשון בהנדסה ומדעים באוניברסיטאות, עם ליווי מלא משלב המכינה הקדם האקדמית, דרך כל שנות התואר, ליווי אקדמי וכלכלי מלא.
<יעל סימן טוב: ובתוך התכנית הזאת אנחנו ביקשנו לשים דגש על יוצאי אתיופיה ונכון לעכשיו יש לנו 8% מהסטודנטים בתכנית הזאת של הישגים להייטק, שהם יוצאי אתיופיה.
מסעוד גנאים: אני מתנצל, לא הייתי מתחילת הדיון, אבל כמו שאנחנו עורכים פה דיון לאוכלוסיות אחרות בקשר להנגשת השכלה גבוהה, אז מה שאומרים שם בקשר לערבים, גם אומרים פה בקשר לתושבים ולאזרחים האתיופים.
אלעזר שטרן: חשבתי שתפתיע אותי קצת.
יעקב מרגי: בוא, הוא מעודן.
יעקב מרגי: הוא מברך.
יעקב מרגי: הוא מברך כי באמת יש תכניות ייעודיות חיוביות.
מסעוד גנאים: יש תכניות ייעודיות גם להנגשת השכלה גבוהה לערבים, יש.
מסעוד גנאים: של הות"ת.
יעקב מרגי: אז גם כשהוא מברך אתה אומר לו - - -
מסעוד גנאים: אז אני מברך את זה, להיפך.
מסעוד גנאים: אני אומר שלכל האוכלוסיות צריך לתת הזדמנות שווה לכולם.
מסעוד גנאים: זה צריך להיות וזה מתוך תובנה ומתוך אמרה שאני תמיד אומר.
מסעוד גנאים: ההשכלה הגבוהה ובכלל חינוך, זו התגובה למוביליות החברתית והכלכלית.
מסעוד גנאים: זה מנוף השינוי לפי דעתי.
מסעוד גנאים: כי היעד של החינוך בסוף, כל החינוך ובכללה גם בעיקר ההשכלה הגבוהה להעביר אותי.
מסעוד גנאים: אני הייתי פה, אני צריך לעבור לשם.
מסעוד גנאים: הכוונה למקום יותר טוב, להשתלב בצורה צודקת ושוויונית עם החברה.
מסעוד גנאים: לכן על המל"ג, על משרד החינוך להסיר את כל החסמים שאפשר, שהם יהיו בפניהם, של אוכלוסיות מסוימות, כדי לתת להם את ההזדמנות להשתלב באקדמיה, באוניברסיטאות ולהיות חלק מהחברה.
יעקב מרגי: להבא להירשם, בבקשה.
<עדי יונס: עדי יונס מהמרכז האקדמי לב בירושלים.
<עדי יונס: אצלנו גם ו - - - פה, אנחנו גם פה, יש תוכן שקיים כבר קרוב ל-20 שנה, שיש כ-200 בוגרים ורוב התכנית שם הנדסה, שרוב החברים הם קצינים בצה"ל.
יעקב מרגי: 200 מתוך כמה סטודנטים יש שם?
<עדי יונס: יש כ-3,000 סטודנטים.
יעקב מרגי: כמה לומדים עכשיו, לא בוגרים.
<עדי יונס: כיום יש כ-80 סטודנטים - - -, שברוך השם התכנית תומכת בהם ומלווה אותם.
יעקב מרגי: יש שם ליווי.
יעקב מרגי: אני חושב שמכון לב הוא עם שיעור הנשירה הנמוך ביותר.
<עדי יונס: כן, כן.
יעקב מרגי: רבותי, גם ועדות כאלה יכולות לקרות אצלי.
יעקב מרגי: הוועדה מודה לות"ת על ההצגה המפורטת.
יעקב מרגי: יכול להיות שאני לא אבין את הכתב שלי תוך כדי כתיבה בלי להסתכל, אז תבינו.
יעקב מרגי: הוועדה התרשמה שאכן הות"ת עמדה בהתחייבותה מהדיון הקודם להקים ועדת היגוי בשיתוף יוצאי אתיופיה.
יעקב מרגי: הוועדה מתרשמת שהתכניות הביאו לשיפור בנתוני יוצאי בני העדה האתיופית בהשכלה הגבוהה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לות"ת לקבוע אבני דרך שבאן ייבחנו המגמות לאור יישום תכנית החומש.
יעקב מרגי: הוועדה תוציא פניה לראשי האוניברסיטאות לעודד ולאפשר את הבחינות החלופיות לפסיכומטרי בדומה לפויירשטיין, לכל מבקש.
יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה, אנחנו נמשיך לעקוב.
יעקב מרגי: בוקר טוב, שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 20 בנובמבר 2017, ב' בכסלו תשע"ח.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום בעקבות דיון מהיר של חברי הכנסת עודד פורר, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון וג'מאל זחאלקה - החזרת הבגרויות לתלמידי כיתות י'.
יעקב מרגי: להזכירכם, במהלך חודש פברואר 2017 קיימנו כאן דיון בנושא הזה ביוזמתן של תלמידות כיתות י"א ותלמידי כיתות י"א שהלינו על כך שיש עומס רב בבחינות הבגרות במהלך השנה השביעית, כיתה י"א.
יעקב מרגי: קיימנו כאן דיון מעמיק, הוצגה מצגת, קיבלנו ניתוח.
יעקב מרגי: כל העומס הוא בעקבות כפי שהצגתם גם בבקשה לדיון מהיר, אותה רפורמת 7030, רפורמת הבגרויות של השר לשעבר שי פירון.
יעקב מרגי: בדיון הקודם קיימנו דיון באמת מעמיק וקיבלנו תשובות והגענו לתובנות שאכן הרפורמה ההיא בסך הכול באה לבטא צורך של הכנת התלמידים בצורה יותר טובה.
יעקב מרגי: הגענו לאיזו מסקנה שאם המנהלים ייקחו את הרפורמה הזו וקצת יפרסו וישחקו עם מועדי הבחינות, אולי יהיה מרווח יותר טוב לתלמידים, אבל טענה שבאמת צריך להתייחס אליה בעקבות הדיונים הרבים, על הלמידה המשמעותית, על שינוי שיטת הלימוד.
יעקב מרגי: מצד אחד אנחנו רוצים להפוך את הלמידה ליותר משמעותית, אבל ברגע שאנחנו מעמיסים בשנתיים האחרונות, אנחנו מעצימים את התחושה של מכונת הציונים, שהתלמידים באים בטענה שהפכנו להיות מכונה לתעשיית ציונים.
יעקב מרגי: המורים מרגישים ככה, התלמידים מרגישים ככה ואולי צריך לעשות איזה שדרוג מערכות.
יעקב מרגי: כפי שנהוג אצלנו, אני אתן למציעים קודם כול לפתוח ולאחר מכן נפתח דיון.
עודד פורר: תודה, אדוני היושב ראש.
עודד פורר: הדיון הזה נולד לא מאיזה משהו שקמנו בבוקר והחלטנו שאנחנו רוצים לעשות דיון על הבגרויות בכיתה י', אלא כי אנחנו, חברי הכנסת, מקבלים פניות גם מתלמידים וגם ממורים וגם מהורים.
עודד פורר: מכל המגזר פונים בעניין הזה ואומרים תשמעו, יש פה בעיה.
עודד פורר: יש בעיה של עומס, כיתות י"א-י"ב הפכו להיות מן מחרשה של בחינות בעקבות העניין הזה, שהעומס כולו מנותב לתוך כיתות י"א-י"ב.
עודד פורר: יותר מזה אני אקדים ואומר, גם הכניסה של נער לתוך המערכת הזו של הבגרויות צריכה להיעשות באופן מדורג, אז כשאתה עושה בכיתה י', בהתחלה, את החלק הראשון ואתה מתנסה קצת במה זו בחינת בגרות ואתה עובר את החוויה הזאת באיזשהו הליך קצת יותר בסיסי ואחר כך אתה גם יודע שהשארת חלק מהחומר, סיימת אותו ואתה יכול להיות פנוי ללימודים בכיתות י"א-י"ב, הרבה יותר נכון.
עודד פורר: אני לא נכנס ולא מחפש לעשות ביקורת לא על שר כזה ולא על שר אחר.
עודד פורר: אני גם אומר, גם כל אחד מאיתנו בדברים שהוא עשה, לפעמים אתה עושה מהלך שעל הנייר הוא נשמע נהדר ואתה חושב שהתוצאות שלו יהיו כאלה, והמציאות בשטח מלמדת אחרת.
עודד פורר: אני אומר את זה פה למשרד החינוך.
עודד פורר: המציאות בשטח מלמדת אחרת.
עודד פורר: היא מלמדת אחרת בראש ובראשונה במה שמרגישים התלמידים, בפעם השנייה, במה שמרגישים המורים והמנהלים בעניין הזה, ובפעם השלישית, במה שמרגישים ההורים שרואים בבית את כל התהליך.
עודד פורר: אני באמת לא רוצה להרחיב.
עודד פורר: אני מעדיף לשמוע את העמדה של משרד החינוך בעניין הזה.
עודד פורר: אני כן אגיד, לפחות זו עמדתי ועמדה של חברי כנסת נוספים ואנחנו מבחינתנו נפעל לשינוי המצב הזה שבו הליך בחינות הבגרות כולו נותב לכיתות י"א-י"ב וכיתות י' נשארו ללא כלום.
יפעת שאשא ביטון: אני מצטרפת לדברים, אבל אני רוצה רק לחדד מספר נקודות.
יפעת שאשא ביטון: ראשית, אני אפתח ואומר שהרציונל שעומד בבסיס הרפורמה הוא נכון.
יפעת שאשא ביטון: הרפורמה, אם ניקח אותה ב-pure שלה, היא מצוינת, זאת אומרת לשם אנחנו שואפים, שבאמת תהיה למידה משמעותית.
יפעת שאשא ביטון: אגב, באותו זמן שדיברו על 30% אני אמרתי, למה רק 30% יתנהלו בצורה כזו?
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שכל בחינות הבגרות צריכות בעצם להפוך להיות בתהליך אחר, של חקר, של ילדים שמעורבים בלמידה.
יפעת שאשא ביטון: אלא מה, כמו שאמר חבר הכנסת עודד פורר, כשאתה בא ובוחן את המציאות, אתה רואה שלא באמת אנחנו שינינו את השיטה שם, אנחנו רק שינינו את שיטת החלוקה של הציון ל-30/70, העבודה שהם מקבלים הביתה היא more of the same והיא רק מטלה נוספת על מה שהם ממילא כבר היו צריכים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא שבאמת הבאנו איזושהי בשורה.
יפעת שאשא ביטון: חוץ מזה אני אגיד לך במאמר מוסגר ואני חושבת שזאת נקודה שהיא חשובה, לא מתחילים לעשות את השינוי בי"א-י"ב.
יפעת שאשא ביטון: כשאתה בא ללמידה משמעותית זה לא פתאום מתחיל שם, זה איזשהו תהליך שצריך להתחיל לפני כן, שצריך לבנות אותו כדי שכשהם יגיעו לי"א-י"ב, אז זה כבר יהיה חלק מאוד טבעי מהלמידה, ולכן משום שאנחנו לא באמת רואים את השינוי האמיתי בשטח, ואגב, זה לא ממקום של ביקורת, זה כמו שאמר חבר הכנסת פורר, זה לא אנחנו אומרים את זה, אומרים את זה גם המורים בעצמם, אומרים את זה גם המנהלים בעצמם ומרגישים את זה גם התלמידים בעצמם.
יפעת שאשא ביטון: ההתייחסות המקצועית הזו זה גם משהו שהוא עולה מתוך השטח.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו לא עושים שינוי מהותי והרפורמה לא באמת מתקיימת, אז עדיף באמת להחזיר את זה לחלוקה דיפרנציאלית של י'-י"א-י"ב, לאפשר לתלמידים את הפריסה הזו כדי שיהיה להם הרבה יותר נוח, וכן, ולהתחיל רפורמה אמיתית בכלל בנושא של למידה משמעותית עוד הרבה קודם.
יעקב מרגי: דסי.
<דסי בארי: אני דסי בארי, מנהלת האגף לחינוך על יסודי במשרד החינוך.
<דסי בארי: בוקר טוב, תודה על הדברים.
<דסי בארי: אני רוצה רגע להודות על הפתיחה של חברי הכנסת.
<דסי בארי: אני חושבת שבאמת הסוגיה המרכזית שאנחנו כולנו כל הזמן עסוקים בה ונותנים דעתנו עליה היא השאלה עד כמה אנחנו מצליחים באמת להפוך את תהליכי ההוראה והלמידה בבתי הספר לכאלו שהם לא רק שינון לקראת בחינה, אלא משהו שהוא עמוק, אמיתי ושמבנה בתוך הלומד מיומנויות, אגב, גם ערכים.
<דסי בארי: אנחנו גם בית חינוך, לא רק בת למידה, והופך את תקופת הלמידה לתקופה משמעותית גם עבור התלמידים וגם עבור המורים.
<דסי בארי: אני רוצה להגיד שהקולות שאתם מציינים מגיעים גם אלינו.
<דסי בארי: מגיעים אלינו גם עוד קולות, קולות שכן מרגישים שיש פה הזדמנות לאיזו התחדשות פדגוגית, שתקופת המרוץ אחר הבחינות לא אפשרה, אבל הקולות האלה שאתם אומרים, גם הם מגיעים אלינו לצד הקולות האחרים ואנחנו כל הזמן עסוקים בלהקשיב להם ולבדוק מה עוד לא קרה או מה לא מספיק קרה או מה לא התאפשר שיקרה כדי שבאמת הזמן הזה שבני הנוער ובנות הנוער במדינת ישראל שוהים בו, ומערכת החינוך העל יסודית היא המשמעותית ביותר שאפשר, המחנך ביותר, המצמיח ביותר וכדי שיכין אותם לחיים בתוך העולם העתידי של המאה ה-21.
<דסי בארי: בתוך החומרים שהכנתי, אולי לא צריך לעבור עליהם לפי הסדר כי כולם פה מאוד מצויים בתוך העניין, אבל אני כן רוצה להפנות תשומת לבכם רגע לעמוד השלישי, שם קודם כול הראינו שבאמת כמות הבחינות החיצוניות בעולם נמוכה משמעותית מה שקורה בישראל והייתה תחושה אמיתית למדינת ישראל כשהיא יצאה לדרך, שהיא צריכה להתאים את עצמה למדינות העולם המודרני.
<דסי בארי: לא הלאיתי אתכם, שנה שעברה הראיתי באריכות רבה יותר בוועדת החינוך שהתקיימה, ואדוני היושב ראש, אתה ציינת אותה והזכרת, אז ממש הראיתי מיפוי של מה קורה בכל העולם כולו.
<דסי בארי: בעצם ככל שמדינות הן דמוקרטיות יותר, אנחנו מוצאים בהן פחות אירועי בחינות ממשלתיות רחבות היקף, ודווקא ככל שהשלטון הוא שלטון קצת יותר דיקטטורי, לא רוצה לתת ציונים לשלטונות, אבל מדינות שאנחנו פחות דומים להן בסגנון המשטר, אנחנו מוצאים שיש הרבה מאוד אירועי בחינה.
<דסי בארי: כשהתבוננו למה, מה קורה באותן מדינות שבחרו להפחית את כמות האירועים החיצוניים, מצאנו שיש שם באמת יותר פנאי לתהליכי עומק שהתלמיד והמורה נפגשים בהם במפגש שהוא לא מאוים, לצורך העניין, מאיזה סמן חיצוני שמגדיר מה צריך לקרות בכל רגע, ומאפשר העמקה בחומר תוך התייחסות לקונטקסט של בית הספר, לקונטקסט של הלומד, לקונטקסט של הקהילה, ההורים, השכונה, העיר שבה הם נמצאים ואנחנו בעצם שואפים להגיע לשם, למקום שבו מצד אחד תלמידי ישראל לומדים בסטנדרט חד משמעי שמדינת ישראל מציבה אותו ועומדת מאחוריו ויודעת להגיד שהיא באופן שוויוני בוחנת את כל התלמידים, ובה בעת שיש להם מספיק זמן ומספיק הזדמנות בשנות היותם בבית הספר לדיאלוג עמוק ומשמעותי בין המבוגרים שבבית הספר לבין הילדים.
יעקב מרגי: דסי, תרשי לי.
יעקב מרגי: בפרקטיקה, כיתה י"א, קחי בתקופת הבחינות, שוב, א', אולי משרד החינוך צריך להיפתח יותר ולפרוס או לייצר כמה סוגי בחינות ולתת את האפשרויות המקסימליות.
יעקב מרגי: כהורה לילד מתבגר, שנה שעברה בי"א, אני זוכר מתכונת, בגרות, מתכונת, בגרות, תלת יומי.
יעקב מרגי: איזו למידה אתה לומד?
יעקב מרגי: איזה חיבור זה?
<דסי בארי: נכון.
יעקב מרגי: יש לך מתכונת, בגרות, מתכונת, בגרות בתקופה מסוימת בלחץ.
יפעת שאשא ביטון: וגם ה-30%.
עודד פורר: אני רוצה לשאול אותך האם יש נושאים שבכיתה י' הסתיימו בעבר ועכשיו הם לא מסתיימים כי אין בגרות ב-י', ממשיכים ללמוד אותם ב-י"ב?
יעקב מרגי: ספרות, היסטוריה.
עודד פורר: כי בעצם מה שהיה קורה זה שבכיתה י' מה שהיית מסיים, סיימת איתו, אתה לא ממשיך איתו ל-י"א, י"ב.
עודד פורר: השאלה אם עכשיו אתה מסיים איתו עדיין בכיתה י' או שאתה עכשיו בגלל כל הרפורמה הזו, הנושאים האלה נמתחים לתוך י"א-י"ב?
יפעת שאשא ביטון: אני חותמת על כל מילה שאמרת, באמת, לא בציניות.
יפעת שאשא ביטון: כל מילה שאמרת מבחינת התפיסה.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו בואו נבחן איפה זה אל מול מה שקורה במציאות, על איזה דיאלוג אנחנו מדברים שם, על איזו יצירתיות אנחנו מדברים שם, על איזה מיומנויות של המאה ה-21 אנחנו מדברים שם.
יפעת שאשא ביטון: גם העבודה של ה-30%, תאמיני לי, זו עבודה והיא בדיוק כמו פעם, היא פרונטלית לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: אין שם שום חקר, אין שם שום תהליך למידה, וזה שזה מפצל לי את זה, שוב אני אומרת, ל-30/70 זה אומר שאנחנו עדיין תקועים, בהיקף הגדול של ה-70, במסורת של השינון ופליטה, זאת אומרת, אין פה באמת תהליך אמיתי.
יפעת שאשא ביטון: כמו שאמרתי ואני אחזור ואגיד את זה כל הזמן, אתם רוצים להתחיל תהליך משמעותי, דיאלוג, יצירתיות, חשיבה?
יפעת שאשא ביטון: לא בי"א-י"ב כשאתם רוצים בקצה שהם יוציאו את הציונים ואחר כך למדוד אותם, מי עבר בגרות ובאיזה ציון הוא עבר אותו.
יפעת שאשא ביטון: צריך להתחיל את זה עוד הרבה קודם, אז נכון, אנחנו לא נחכה עכשיו לכיתה א' שכולם יבואו, אבל אפשר להתחיל בתחילת החטיבה.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת עודד פורר שאל שאלה, מאיזה נושאים אנחנו יכולים להיפטר בכיתה י'.
יפעת שאשא ביטון: אני לא חושבת שאנחנו בכלל במקום של להיפטר מנושא כזה או אחר.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שבלמידה משמעותית אנחנו יודעים לאורך כל הדרך שהכול שזור בכול, זאת אומרת כשילד נמצא בתהליך למידה, אם הוא באמת למד בצורה משמעותית, הוא תמיד משתמש בידע שהוא רכש לאורך כל התקופה.
יפעת שאשא ביטון: אין לנו את זה פה, זה בדיוק הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: נבחנו ב-י', ביי, עזבנו הצידה, לא צריך את זה יותר.
יפעת שאשא ביטון: אם לא צריך את זה יותר, סימן שזה גם לא משמעותי.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שחשוב לי שתתייחסי, כל התיאוריה היפה הזו, מה קורה תכל'ס.
<דסי בארי: קודם כול נכון, אני רוצה להסכים שלא תמיד כל מה שנאמר בתור החזון והויז'ן הוא אחד לאחד מתורגם מהצעד הראשון לשטח.
<דסי בארי: זה תהליך.
<דסי בארי: אני כן רוצה בעקבות השאלות שלכם לבקש שנעבור רגע לשקף השישי.
<דסי בארי: התחלנו כאן באמת להראות האם באמת העברנו את הלחץ לכיתה י"א-י"ב והתשובה היא שלא.
<דסי בארי: יש כאן איזו מראית עין שצריך להבין אותה.
<דסי בארי: מבחינת כמות אירועי הבחינה בין העולם הישן - - -
יעקב מרגי: ברגע שאומרים לי, תקשיב, היו 21 אירועי בחינה, צומצם אם אני לא טועה ל-16, זה נותן לי גם בחינה מספרית, גם עניינית לומר, ואלה, יש פה איזה שינוי, מה גם שנכנס 30% למידה משמעותית.
יעקב מרגי: נסי להסביר לנו למה מראית עין.
<דסי בארי: אני ניסיתי להראות איך היה העולם הישן.
<דסי בארי: אפשר לראות את זה בעמודה "התחולה".
<דסי בארי: אנחנו מראים בעמודה האפורה כמה יחידות לימוד צריך לעשות.
<דסי בארי: לא שינינו בין העולם הישן לעולם החדש.
<דסי בארי: כתבנו כמה בחינות היו בעולם הישן שמתוכן נבחנו בכיתה י'.
<דסי בארי: אני לא רציתי להלאות אתכם עם כל הפריסה, אבל בדרך כלל בלשון והיסטוריה, אותו לשון והיסטוריה נבחנים גם עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אני אפרט, אני פשוט מכירה את החלוקה.
יפעת שאשא ביטון: אין פה שום שינוי.
יפעת שאשא ביטון: נבחנו בשתי יחידות, אז לתלמידים זה לא משנה עכשיו אם הם נבחנים בחינה אחת במבחן חיצוני ובחינה שנייה בבחינה בית ספרית.
יפעת שאשא ביטון: אלה שתי בחינות, לא משנה איך נסתכל.
<דסי בארי: לא, זה לא שתי בחינות.
<דסי בארי: אני רוצה רגע להסביר את זה.
<דסי בארי: הערכה חלופית איננה בחינה.
<דסי בארי: זה מה שאת קראת, ה-30%.
<דסי בארי: כמעט בכל תחומי הדעת היו בעבר לפחות שני מבחנים חיצוניים והיום יש רק אחד.
יעקב מרגי: את נתת לנו טבלה שנותנת לנו עולם ישן ועולם חדש.
יעקב מרגי: אבל לא נתת לנו אותו בחלוקה של י', י"א, י"ב.
<דסי בארי: כתבתי מה נשאר לעשות בכיתה י"א.
<דסי בארי: בעבר בכיתה י' נבחנו בלשון ובהיסטוריה, בלשון א' ובהיסטוריה א'.
<דסי בארי: היום לשון א' והיסטוריה א' הם הערכה חלופית שנעשית ב-י'.
<דסי בארי: אותם שני שאלונים שהיו בעבר ב-י', גם היום.
עודד פורר: לשון היו עושים בגרות אחר כך ב-י"א או י"ב?
<דסי בארי: כן, היו עושים לשון ב'.
עודד פורר: אני עשיתי בחינה אחת בלשון.
יפעת שאשא ביטון: אני עשיתי בחינה אחת בלשון.
<דסי בארי: גם אני, אבל מאז העולם השתנה.
עודד פורר: מה שעשיתם אז, הוספתם בחינות.
<דסי בארי: כבר הרבה שנים יש שני שאלונים בלשון, שני שאלונים בהיסטוריה.
<דסי בארי: כמות השאלונים, אנחנו הראינו בזמנו, דיברנו על זה שנה שעברה בוועדה ובחרתי לא לחזור על הדברים שאמרתי, מפני כבודכם, וגם ידעתי שהיושב ראש זוכר כל דבר שאמרנו, אז לא רציתי לשעמם אותו.
יעקב מרגי: לטובת כולם, לטובת הפרוטוקול, תחזרי.
<דסי בארי: יש איזה תהליך מדהים שאפשר להראות אותו, כאיזה מן כרוניקה של התרחשות אירועי בחינה לאורך ההיסטוריה של מדינת ישראל.
<דסי בארי: אני אשמח לשלוח את זה לוועדה כנספח לדיון הזה, שמה קרה לאורך השנים, בארבעים שנה האחרונות, שכל פעם כדי להקל הוסיפו מועד בחינה ובאיזשהו תהליך אבולוציוני הוספת המועד גרמה להוספת שאלונים, הוספת שאלונים גרמה להעמסת החומר ומסתבר שכמו שבמדעים אין ריק, גם במועדי היבחנות אין ריק.
יעקב מרגי: אז את עונה לי על השאלה הקודמת שלי, הוספת מועדי בחינות לא בהכרח תפתור את הבעיה.
<דסי בארי: בהתבוננות ארוכת שנים, ושוב, ב-2014 עשינו לזה טבלה.
<דסי בארי: בהתבוננות ארוכת שנים כבר כמה פעמים ממשלת ישראל, מדינת ישראל, משרד החינוך ביקשו ללכת לצמצום הלחץ ובסוף יצא שהם הגדילו אותו.
<דסי בארי: מה שכרגע ניסו לעשות זה קודם כול עוד לא לגעת ולא להרוס, דווקא בגלל שתהליך הטמעה, כפי שחברי הכנסת אמרו, הוא דבר מורכב, עוד לא לפרק כלום.
<דסי בארי: מחצית מאירועי הבחינה הועברו מלהיות אירוע חיצוני לאירוע בית ספרי.
<דסי בארי: אמנם זה 30% ממשקל - - -
עודד פורר: לתלמיד זה לא משנה.
<דסי בארי: זה משנה, כי ב-י' יש חמישה אירועי בחינה היום.
<דסי בארי: יש לך כאילו חמישה מבחנים.
<דסי בארי: לי יש היום ילד ב-י' ויש לי ילדה ב-י"ב.
<דסי בארי: יש לי גם ילדים שבגרו את המערכת.
<דסי בארי: הילד שלי ב-י' יושב ועושה אירועי - - -
עודד פורר: לי יש ילדה ב-ד' ומעניין אותי כמה רפורמות יהיו עד שהיא תגיע ל-י'.
<דסי בארי: אוקיי, זה אני קטונתי מלהשיב.
<דסי בארי: מה שניסינו לעשות ואני מנסה לשכנע פה את חברי הוועדה החשובה, זה שבפועל הבת שלי ב-י"ב היום, אומרת לי, למה לא?
<דסי בארי: אמרתי לה, את מעולם לא טעמת את העולם הישן, את רק מפי השמועה.
<דסי בארי: ביתי הגדולה ובני, אומרים לה, אם את היית יודעת, אנחנו כבר ב-י' היינו מוטרפים במתכונת, בגרות, מתכונת, בגרות.
<דסי בארי: היו להם שלושה מבחנים כבר ב-י' והלחץ הנפשי היה כבר ב-י', ולילדים שפחות מצליחים חווית הכישלון הייתה כבר ב-י'.
<דסי בארי: היום יש חמישה אירועי בחינה שהם מחליפים לכל דבר ועניין שאלונים שהיו בעבר שאלונים חיצוניים.
<דסי בארי: הם מחליפים לכל דבר ועניין והם מתרחשים ב-י', כלומר ב-י' יש בגרות.
<דסי בארי: במה כשלנו?
<דסי בארי: בתודעה הציבורית שב-י' יש בגרות.
יעקב מרגי: מה עושים כדי שזה אכן - - - ?
<דסי בארי: אז אנחנו ניסינו בשנה הזאת לעשות הרבה מאוד הסברה על העניין הזה.
<דסי בארי: אנחנו לא עד הסוף חודרים את המחשבה הזאת שאם זה לא מבחן חיצוני, זו לא בגרות, למרות שזו בגרות.
<דסי בארי: אם תספרו את כמות השאלונים, זה בדיוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מנסים לשכנע אותך שצריכות להיות בגרויות גם בכיתה י'.
יפעת שאשא ביטון: אני בכלל הולכת לכיוון אחר.
עודד פורר: החשש הוא שהלחץ הזה יצר לחץ כפול ב-י"א.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל שבכלל צריך לשנות את כל הסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: תראי, דיברתם על הילדים שלכם.
יפעת שאשא ביטון: הילד שלי סיים י"ב, סיים את כל הרפורמה ואני ראיתי את העבודות שהוא עשה, שדרשו מהם.
יפעת שאשא ביטון: לא מעליב מה שהוא עשה, מעליב שמשרד החינוך לקח את הדבר הזה וקרא לו למידה משמעותית, כי אז הילדים כל הזמן שאלו את עצמם, אז בשביל מה למידה משמעותית אם זה בדיוק כמו הדבר האחר?
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו לא מספקים להם שום דבר - - -
עודד פורר: זאת הטענה שחוזרת על עצמה פעם אחר פעם גם מהתלמידים וגם מהמורים, שאומרים, יש לנו את אותו דבר, פשוט יותר ובצורה אחרת.
עודד פורר: במקום שזה נכנס מפה, זה נכנס מפה והוסיפו לנו עוד מטלות.
<דסי בארי: א', אני רוצה להסכים שחלק גדול מאירועי הערכה שהייתה אמורה להיות מגוונת וחלופית, היו סוג של דרך אחרת לעשות את אותו דבר בשנת הרפורמה הראשונה.
<דסי בארי: לא כולם.
<דסי בארי: מצאנו גם דברים נורא יפים, אבל רובם.
<דסי בארי: אני חושבת שהיום, שלוש שנים אחרי, אנחנו מוצאים יותר ויותר אזורים שקורים בהם דברים משמעותיים, ואני רוצה להגיד יותר מזה, היום אנחנו גם נמצאים במקום שישנם בתי ספר שאנחנו שוללים להם את הזכות לעשות חלופות ומחזירים אותם הכול חיצוני, ואז הם עושים את כל הבחינות בהיבחנות חיצונית כי הם לא השכילו להטמיע מה משמעות האחריות שיש עליהם בתהליך שבו הם קיבלו סמכות להוביל תהליך שהוא בגרותי לכל דבר ועניין, ואיכות העבודות שלהם לא מספיק עומדת ברף ובקריטריונים שאנחנו רוצים.
<דסי בארי: זה נכון שעבור המחזור הראשון שהיה מחזור של הרבה מאוד טלטלות ושינויים גם כך, והמורים קיבלו בבת אחת הרבה מאוד שינויים, אנחנו בחרנו לא להעמיד את כל הסטנדרטים ולהפעיל בבת אחת.
<דסי בארי: זה גם כך מחזור שחווה את השינוי בעצמו.
<דסי בארי: היה צריך להסתכל עליו בעין חומלת.
יפעת שאשא ביטון: דסי, אבל את לוקחת את זה למקום אחר, כי אני לא מדברת על האיכות של העבודות.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רגע לקחת אותך למקום אחר וגם אתכם, שתבינו שאפשר לעשות בגרות גם בצורה אחרת אפילו היום במדינת ישראל - עבודות הגמר.
יפעת שאשא ביטון: יש חלק מהתלמידים שבוחרים עבודות הגמר.
יפעת שאשא ביטון: את יודעת, זה צריך להיות המודל בכלל במערכת לגבי כל אחד מהמקצועות.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שיביא את התלמידים שלנו להתנסות באמת במיומנויות של המאה ה-21 כשכל אחד בוחר - - -
יעקב מרגי: מי שעשה עבודת גמר לא שוכח אותה שנים רבות.
יפעת שאשא ביטון: כשכל אחד בוחר את הנושא שלו, כשכל אחד חוקר אותו לעומק.